prop · GG03237 · 1992-12-31 00:00:00 — Dessutom skall den främjanattjrvetenskapUg och teknisk forskning och vid behov anlita relevantaregionala och andra internationella organisationers tjänster för samarbeteinom naturvetenskapUg och teknisk forskning. Arbetsspråket inom kommissionen är engelska. Kormnissionen festställersin arbetsordning och har sitt sekretariat i . Den högsteadministrativa tjänstemannen är exekutivsekreteraren som utses av kommissionenenUgt anikel 21. KommissionenfeststäUer enUgt anikel 22 regler för sin finansiering och budget . De fördragsslutaiide partema, med undantag av EG, svarar tiU Uka delarför budgetbeloppet i dess helhet, om ej kommissionen enhäUigt beslutar annat.EG skall bidra till budgeten med högst 2,av de administrativa kostnadema.Varje fördragsslutande part skaU stå för de kostnader som hänför sig till dessrepresentanters, sakkunnigas och rådgivares deltagande i kommissionen. Varjepart har, enligt anikel 23, var sin röst i kommissionen med un dantag för EG och varje annan organisation för regional ekonomisk integration, som i angelägenheter inom sina kompetensområden skaU H utöva sin rätt att röstamed det antal röster som motsvarar antalet med- Prop. 1992/93:237 lemsstateri vederbörande organisation. Defördragsslutande partema förbinder sig i artikel 24 att samarbeta inomvetenskap, teknologi och annan forskning samt att fÖr konventionens syftenutbyta data och andra vetenskapUga upplysningar. De skaU underlätta forsknings-och övervakningsverksamhet i , främja undersökningar samtgenomföra, stödja eUer bidra till program för UtveckUng av metoder förbedömning av bl.a. arten, omfattningen och effekten av föroreningar på havet.De skaU också samarbeta vid utvecklandet av observationsmetoder, genomförandetav kampanjartade sttjdier samt utarbetande av övervakningsprogram. Defördragsslutande partema förbinder sig i artikel 25 att gemensamt utveckla ochanta föreskrifter rörande ansvaret för skada som orsakats genom handling ellerunderlåtenhet i strid med konventionen. Omen tvist uppkommer rörande tolkningen eUer tUlämpningen av konventionen, börparterna enUgt artikel 26 söka nå en lösning genom förhandlingar. Om de mte kannå enighet, bör de söka råd och hjälp eller medling av tredje fördragsslutandepart eUer i sista hand hänskjuta frågan till skiljedomstol eUer tiUIntemationeUa domstolen. Ingenbestämmelse i konventionen får, enligt artikel 27, tolkas som intrång ifriheten för sjöfart, fiske, havsforskning eUer annat behörigt nyttjande av detöppna havet och inte heUer i rätten tiU genomfart genom territorialhavet. Bilagorna till konventionen utgör en integrerad del av konventionenenligt anikel 28. Bestämmelsernai konventionen påverkar, entigt artikel 29, inte de fördragsslutande parternasrättigheter och skyldigheter enligt redan ingångna eller framtidaöverenskommelser som främjar och utvecklar havsrättens allmänna principer. Ienlighet med artikel 30 kan en konferens sammankallas på korrunis-sionensbegäran för revision av eUer ändring i konventionen. Anikel31 behandlar förfarandet vid ändringar av konventionens artiklar. Varjefördragsslutande part kan föreslå ändring av artiklama i konventionen.Ändringen träder i kraft efter det att , som depositarie, frånsamtiiga fördragsslutande parter mottagit underrättelse om godtagande avändringen. Förfarandetvid ändringar i och antagande av bUagor behandlas i artikel 32. Sedanändringsförslaget har delgetts de andra fördragsslutande partema och antagitsav kommissionen, anses ändringen ha blivit godtagen i och med utgången av dentidsperiod som komrrussionen fastställt, om inte någon part under denna tidmotsatt sig ändringen. Depositarien skaU underrätta alla fördragsslutandeparter om varje ändring i bilagoma eller antagande av ny bdaga som träder ikraft och om tidpunkten för ikraftträdandet. EnUgtanikel 33 får inga reservationer göras mot bestämmelsema i konventionen. Däremot får en fördragsslutande part uppskjuta tillämp ningen av en bdaga eUer del därav för en tidsperiod som dock inte får överstiga . En fördragsslutande part konvention om 12 skyddav nuljö, som vid den här konventio- nensikraftträdande uppskjuter tUlämpningen av en bilaga eUer del Prop. 1992/93:237därav, är skyldig att i stäUet tiUämpa motsvarande bdaga eUer del därav i 1974års konvention. Om en fördragsslutande part, efter konventionensUcraftträdande, viU uppskjuta tiUämpningen av en bUaga eUer del därav, skaU denvid tidpunkten för kommissionens antagande av ändring i den berörda bilagan,underrätta övriga fördragsslutande parter om viUca bestämmelser som kommer attuppskjutas. Enligtanikel 34 stod konventionen öppen för undertecknande i från den 9april 1992 tili av stater och EG som deltog i dendiplomaticonferens för skydd av mUjö som höUs iHelsingfors . Enligtartikel 35 skall konventionen ratificeras eUer godkännas av de stater samt EG,som undertecknat den. Konventionen står öppen för anslutning av varje annanstat eUer organisation för regional ekonomisk integration som är intresserad avatt uppfyUa konventionens mål och syften, under fömtsätming att ifrågavarandestat eUer organisation inbjuds av samtiiga fördragsslutande parter.Instmmenten för ratificering, godkännande eUer anslutning skall deponeras hosdepositarien. EGoch varje annan organisation för regional ekonomisk integration som blirfördragsslutande part i denna konvention skall i frågor inom sina kompetensområdenutöva de rättigheter och fullgöra det ansvar som konventionen tillskriver dessmedlemsstater. Konventionenträder i kraft efter det att samthga signatärstater som gränsartill samt EG har deponerat sina instmment för ratifikation eUergodkännande erdigt artikel 36. Närkonventionen träder i kraft upphör konvention om skydd avÖstersjöområdets miljö med ändringar att gäUa. Dock skaU ändringar avbilagorna till konvention som antagits efter undertecknandet föreUcraftträdandet av konvention fortsätta att gälla tills motsvarandeändringar gjorts i den nya konventionen. Närsom helst efter utgången av efter konventionens Ucraftträdande fårenligt artikel 37 en fördragsslutande part frånträda denna genom skriftiigunderrättelse tiU depositarien, Finlandsregering skall, erdigt anikel 38, vara depositarie för konventionen. 2,3Nordsjön och Nordostatlanten Nordostatianteninklusive med och BCattegatt sträcker sig i nordsydligriktning från havet norr om och tiU en linje i höjd med södraPortugal; den exakta omfattningen ges i den nu aktuella konventionen rörandeNordostatianten. Havsområdetär drabbat av olika mUjöskador, som såväl internationella som nationellaansträngningar hittiUs bara i viss utsträckning kunnat mildra eller råda botpå. AUvarUga mdjöeffekter kan främst konstateras när det gäUer de kustnäraområdena i , där tillförseln av Prop. 1992/93:237 föroreningar frånfloder är stor. Ökande halter av närsalter är en troUg orsak tiU algblomningarmed åtföljande syrebrist i vatmet vilket påverkar bottendjur och fisk. Enlångsam mbbning av ekosystemet förmodas ha inträtt eftersom artsammansättningenbland algerna förändrats. Runt oljeborrplattformar och i dumprungsområden harbotterdivet också skadats. Förhöjda halter av tungmetaller såsom bly,kvicksUver och koppar i vatten och sediment nära kustema har påvisats. Utsläppav olja från fertyg och oljeplattformar utgör ett hot mot bl.a. sjöfågel.Floderna tUlför de mesta föroreningarna, men även lufttiUförseln har betydelseför föroreningssittiationen. Iarbetet inom den s.k. och inte minst inom ramen för Oslo-och Pariskonventionemas kommissioner har tUlståndet i havsområdet kartlagts ochinsatser gjorts för att komma till rätta med miljöskador. Oslo- ochPariskonventionema är de regionala havskonventioner som styr samarbetet föratt minska havsförorertingama i Nordostatianten. Dessa konventioner omfattarsamma havsområden, nämligen och Nordostatianten inbegripetkuststatemas territorialhav. Medlemmar av Oslokonventionen är aUa stater medkust mot från till samt . Pariskonventionenräknar även EG som medlem, medan endast är observatör.Nordsjökonferensen är en benämning på regelbundet återkommande möten mellanmiljöministrarna i samdiga länder som har kust mot . Besluten vid dessamöten är i praktiken vägledande för Oslo- och Pariskommissionema när det gällerNordsjön. Den första ägde mm och därefter harytterUgare tvä konferenser håUits. Som ett resultat av den andraNordsjökonferensen bildade () och Oslo-och Pariskommissionema en aktionsgrupp, North Sea Task Force, NSTF. Gnippenssyfte är bl.a. att förbättra den vetenskapUga kunskapen om miljö. Oslokoiiventionen- Konventionen om förhindrande av havsföroreningar genom dumpning från fertygoch luftfartyg - är en regional havskonvention som omfattar Nordostatianten ochNordsjön (inklusive och ) samt statemas territorialhav. Desssyfte är att minska, och helst förhindra, dumpning och förbränning avmUjöfarliga och andra ämnen tiU havs. Konventionen reglerar inte dumpning avradioaktivt avfaU, Parter är samtUga kuststater från tdl samt . Förbud mot dumpning för parterna gäller mUjöfarUga ämnen som är upptagna i en till konventionen fogad bUaga (klorerade kolväten, cancerframkaUande ämnen, kadmium och kvicksilver) utom i de feU ämnena förekommer som spårämnen i andra substanser. Dumpning av andra ämnen och material får ske endast efter tiUstånd av nationeUa myndigheter i varje särskilt fall. En rad olika fektorer skaU tas i beaktande när tillstånd ges till dumpning, bl.a. altemativa metoder för att deponera avfeUet. För bränning av avfaU tdl havs är förbjuden enligt beslut som 14 togs vid . Härigenom togs ett vUctigt stegi arbetet mot att havet inte får ses som en avfallsplats. Dumpningen Prop.1992/93:237 av reningsverksslam och industriavfell samt av muddermassor har kunnatminskas, och målet för medlemsländema är att få till stånd ett totalt stopp föraU dumpning. Konventionenhar en kommission som verkstäUande organ. Den sammanträder en gång per år.Sekretariatet är gemensamt med och beläget i . Tvåpermanenta arbetsgmpper finns: teknisk-vetenskapUga arbetsgmppcn och den medPariskommissionen gemensamma havsövervakningsgmppen. Därutöver finns en radunder-gmpper. Pariskonventionen- Konventionen om förhindrande av havsförorening från landbaserade käUor -omfattar samma havsområden som Oslokonventionen. Partema är också desamma medundantag for att endast är observatör och att ävenräknar EG som medlem. Konventionen trädde i ki-aft och dess syfte äratt förhindra förorening av havet från landbaserade käUor. Härmed avses utsläppvia du-ekttitsläpp i havet, via tiUrinnande floder, via markavrinning, vialuft etc. I princip alla typer av käUor till utsläpp skaU regleras inomkonventionens ram: industrier, oljeutvinning tiU havs, energiproduktion(iidclusive radioaktivt avfeU), tätorter, jordbmk m.m. Tillkonventionen är fogad en bilaga som upptar ämnen vars användning på olUca sättskall bevakas. Tre gmpper av ärmien identifieras. I grupp 1 återfinnsbeständiga, giftiga ämnen och sådana som har benägenhet för bioackumulering(kadmium, kvicksUver samt vissa halogenerade ämnen). I gmpp 2 ingår någotmindre mUjöfarUga ämnen, bl.a. organiska fosforföreningar, organiskakiselföreningar, arseruk, koppar, bly och zink. Gmpp 3 består av radioaktivaämnen. Närsalter finns inte med pä någon av Ustoma men inom kommissionen pågårarbete med att få till stånd betydande utsläppsminskningar tUl känsUga områden.Paris-kommssionen antog vid sitt möte deklarationom 50-procentiga minskningar fram tiU av tillförseln av stabilaorganiska ämnen, metaUer och närsalter. Arbetet med tungmetaller, luftbumaföroreningar i allmänhet och närsalter har fått stor tyngd inomPariskommissionen. Konventionensverkställande organ är komntissionen, som sammanträder en gång , fr.o.mår 1993 tiUsammans med . Pariskomntissionen har ett antalarbetsgmpper knutna tid sig. Två är permanenta: tekitisk-vetenskapUgaarbetsgruppen och den med och gemensammahavsövervakningsgmppen. Därutöver finns flera arbetsgmpper och ad hoc-gmpper. 2.3.2Konventionen för skydd av den maruia miljön i Nordostatlanten Konventionenantogs vid mötet med Oslo- och Pariskommissionema i i ochhar undertecknats av , , , ,, , (inklusive diplo- 15 matisk note), ,, , , , , , och EG.Den utgör en sammanslagning och mo- Prop. 1992/93:237 demisering av Oslo-och Pariskonventionema. Iministerdeklarationen från mötet framhålls bl.a. att den åtgärdsplan somantagits under konventionen utgör ett medel att föra framåt rekommendationerantagna genom vid Förenta nationemas konferens om mUjö och utveckling(UNCED). Vidare åtar sig ministrarna att mötas regelbundet och första gången,inte senare än , utvärdera arbetet inom ramen för konventionen samt antastrategier och göra prioriteringar på basis av utvärderingsresultaten. Genomden nya konventionen blir bestämmelsema om förbud mot dumpning även gällandeför radioaktiva ämnen. och motsatte sig underförhandlingama att konventionen skuUe innehålla ett heltäckande förbud motdumpning av radioaktivt material. Den kompromiss som gjordes innebär attsärskdda regler gäller för dessa två länder för dumpning av ämnen med låg tdlmedelhög radioaktivitet, inklusive avfeU, fram till åtminstone . Vidareinförs i konventionen de nya begreppen bästa tiUgängUga teknik (BAT) och bästamUjöpraxis (BEP), viUca närmare redogörs för i ett tiUägg tUlkonventionstexten, samt försiktighetsprincipen och principen om att förorenarenbetalar. Ioch med den nya konventionen sammanförs arbetet inom de nuvarande Oslo- ochPariskommissionema tiU en verkstäUande komrrussion med undergrupper.Sekretariatet är som nämnts redan nu gemensamt. Konventionenför skydd av den mdjön i Nordostatianten består av en irdedning och 34artiklar samt fyra bUagor och två tiUägg (se bilaga 2). Iinledningen betonas att den nuljön och dess flora och feuna är av utomordentiig betydelse för aUa nationer. Partema är ense om värdet hos den mUjön i Nordostatianten och behovet av att skyd da den på ett samordnat sätt. Gemensamma åtgärder på nationeU, regio nal och global nivå är nödvändiga för att förhindra och eliminera havs föroreningar. Det kan vara önskvärt att vidta striktare åtgärder på regio nal nivå än de som föreskrivs i intemationeUa konventioner eUer överenskommelser med global räckvidd. Partema uttalar vidare sin övertygelse om att ytterhgare intemationeUa åtgärder måste vidtas omgående som en del av en fordöpande och sammanhängande plan för att skydda den mdjön. De positiva resultat som uppnåtts genom konventionen för förhindrande av havsförorertingar genom dumpning från fertyg och luftfartyg (Oslokonventionen) och konventionen för förhindrande av havsföroreningar från landbaserade käUor (Pariskon ventionen) framhåUs, Motiveringen för att ersätta dessa är att den nya konventionen omfattar samthga käUor tiU föroreningar av den miljön och de skadUga effektema av mänskUg aktivitet i denna samt beaktar försiktighetsprincipen och stärker det regionala samarbetet. Anikel 1 innehåUer definitioner samt anger på vilket havsområde Prop. 1992/93:237konventionen är tillämpUg. Enligtanikel 2 skaU de fördragsslutande partema var för sig och gemensamt antaprogram och vidta aUa tänkbara åtgärder samt samordna sin politdc och sinastrategier för att förhindra och avlägsna förorening och skydda havsområdet.Därvid skaU försiktighetsprincipen och principen om att förorenaren betalartiUämpas. Program och åtgärder skaU, där så är lämpUgt, genomföras inom visstid och med beaktande av bästa tiUgängUga teknik samt bästo mUjöpraxis, erdigtkriterier som närmare anges i tillägg 1. Ingen bestämmelse i konventionen skaUtolkas så att den hindrar partema att var för sig eUer gemensamt vidtastriktare åtgärder. Enligtartiklarna 3, 4 och 5 förbinder sig partema att i enlighet med bestämmelsema ikonventionen, särskUt bdaga I, IIrespektive IH, vidta åtgärder för attförhindra och eliminera förorening från landbaserade käUor, genom dumpning eUerförbränning respektive från havsbaserade källor. Bilaga1 innehåller bestämmelser om förhindrande och eUminering av förorening frånlandbaserade käUor. Där stadgas att bästa tiUgängUga teknUc skall tiUämpas vidgenomförande av program och åtgärder vad gäller punktkällor samt att bästamiljöpraxis skaU tiUämpas för punktkällor och diffusa käUor. Vilka kriteriersom skaU gäUa vid fastställande av prioriteringar m.m. anges i tillägg 2(beständighet, giftighet, benägenhet för bioackumulering, radioaktivitet osv. ).I detta tillägg räknas också upp vilka ämnen som program och åtgärder bland annatskaU avse: tungmetaller, organohalogena föreningar, organiska föreningar avfosfor och kisel, biocider, radioaktiva ämnen inklusive avfall m.m. Partemaförbinder sig att vidta förebyggande åtgärder för art minimera riskema förförorening tdl följd av olyckshändelser. Vid antagande av program och åtgärderavseende radioaktiva ämnen gäUer särskilda bestämmelser om beaktande avrekommendationer från övriga berörda intemationeUa organisationer ochinstitutioner. Utsläppfår endast ske med tiUstånd eUer erdigt reglering av behöriga myndigheter. Ettsystem ska upprättas för dessa myndigheters regelbundna övervakning ochinspektion. Komrrussionen skaU feststäUa planer för att minska och gradvisavveckla vissa ämnen samt feststäUa program och åtgärder för att minskatiUförsel av närsalter från olika käUor. BilagaII om förhindrande och eliminering av föroreningar genom dumpning eUer förbränning stipulerar att förbränning tiU havs är förbjuden. Dessutom förbjuder bUagan dumpning av aUt avfeU eUer annat material utom muddermassor, trögrörUgt material av naturUgt urspmng i fast form och fiskavfeU från fiskeuidustrin. För avloppsslam träder förbudet i kraft och för fertyg och luftfartyg . Dumpning av radioaktiva ämnen, inklusive avfeU, är följaktiigen också förbjuden. och , som viUe behålla möjUgheten tiU undantag från denna bestämmelse vad gäller ämnen med låg tiU medelhög radioaktivitet efter en period av 17 (artikel 3.3.a i bilagaII), skaU rapportera om vUka åtgärder som 2 1992/93. vidtagits för attundersöka altemativa landbaserade altemativ. Vad som Prop. 1992/93:237 skaUgäUa om inte kommissionen upphäver möjUgheten tiU undantag inom dennafemtonårsperiod beskrivs närmare under punkt 3.c. I artiklarna 4-5 stadgas omtiUstånd av behörig myndighet eUer reglering av dumpning samt vUka kriterier,rikdinjer och förfaranden som därvid skall tiUämpas genom kommissionensantagande av sådana eidigt artikel 6 i bUagan. Artiklama 7-9 behandlartiUämpning av bUagans bestämmelser i händelse av force majeure på gmnd avexemf)elvis hårt väder, vid olyckor då fertyg eUer luftfartyg överges tdl havstUI följd av olyckor och i annan nödsituation. Partema är erdigt bUagansartikel 10 skyldiga se tiU att fertyg och luftfartyg inom deras territorierföljer bestämmelsema och att misstanke om dumpning i strid härmed rapporteras. BilagaIII gäller förhindrande och eliminering av förorening från havsbaserade käUor.Vid antagande av program och åtgärder ska parterna kräva tillämpning av bästamöjUga teknik och bästa mUjöpraxis inklusive, där så är möjUgt ren teknik. Dekriterier som anges i tiUägg 2 skall användas vid faststäUande avprioriteringar m.m. Dumpning av avfaU eller annat material från havsbaseradeaidäggningcu är förbjuden. Detta förbud gäUer dock inte utsläpp tiU vatten eUerluft från havsbaserade källor. Sådana utsläpp får enUgt bestämmelsema i bUagansartikel 4-5 endast ske efter tiUstånd eUer reglering samt upprättande av systemför övervakning och inspektion av partemas behöriga myndigheter. Vidareregleras i nämnda artiklar tiUstånd för dumpning och kvarlämnande av i havetutiagda pipelines eUer havsbaserade anläggningar som tagits ur bruk. Vid forcemajeure och olyckor gäUer särskilda bestämmelser. Partema skaU rapporterahändelser som ger upphov tiU misstanke om överträdelser och kommissionen åläggsenUgt bilagans artikel 10 bl.a. uppgifter om insamling av information ochfastställande av vissa kriterier, riktUnjer och förfaranden för förhindrandeav förorening från dumpning av havsbaserade anläggningar och i havet utiagdapipelines som tagits ur bmk samt från kvarlämnade havsbaserade anläggningar. PartemaskaU enUgt artikel 6, och som närmare beskrivs i bilaga IV, genomföra och regelbundet pubUcera resultaten av gemensamma bedömningarav den mUjöns kvaUtet och utveckling. Utvärderingar av vidtagna ochplanerade åtgärders effektivitet skaU företas och feststäUande av prioriteradeområden för åtgärder ske. BilagaIV innehåUer bestämmelser om vad som skaU gäUa vidbedöm ning av den mdjöns kvaUtet. Där stadgas att övervakning skaU avse upprepade mätningar av kvaUteten på den mdjön, dvs. vatten, sedunent, flora och feuna samt mätningar av verksamheter eUer tillförsel som kan påverka dessa och vilka effektema i så feU btir. I bilagans artikel 2 förbinder sig partema att samarbeta för att genomföra övervakningsprogram och delge kommissionen data samt standardisera mätmetoder, bedriva forskning, använda och utveckla vetenskapUga bedömningsuistrument m.m. Kommissionen åläggs att utarbeta och genomföra program för gemensam övervakning, utföra vissa bedöm- 18 ningar,samarbeta med behöriga regionala och intemationeUa orgaiusa- Prop.1992/93:237 tioner i utförandet av kvaUtetsbedömningar m.m. PartemaskaU entigt artikel 7 samarbeta för att skydda havsområdet från föroreningarfrån andra käUor än de som anges i artikel 3, 4 och 5, såvida de inte redan ärföremål fÖr effektiva åtgärder. Anikel8 handlar om upprättande av kompletterande eUer gemensamma program förvetenskapUg eUer teknisk forskning. Ianikel 9 stadgas att partema skaU se tiU att myndighetema i respektive landblir skyldiga att lämna ut information om havsområdets tiUstånd, omverksamheter eUer åtgärder som kan ha negativ påverkan på detta eUer bedrivseUer vidtas i enUghet med denna konvention. Vissa undantag görs, men skälen föratt vägra lämna ut information måste anges. Anikel10 rör tiUsättandet av kommissionen och dess uppgifter. Företrädare för aUafördragsslutande parter skaU ingå. Den skaU sammanträda regelbundet och när såbeslutas på gmnd av särskilda omständigheter. Kommissionen skaU bl.a. övervakakonventionens tiUämpning, allmänt undersöka havsområdets tiUstånd, bedömaåtgärders effektivitet och granska prioriteringar, feststäUa program ochåtgärder inklusive sitt eget arbetsprogram samt underorgan och deras uppgifter.Egen arbetsordning och egna finansieUa föreskrifter skaU upprättas av kommissionenoch enhäUigt antas av de fördragsslutande partema. Vidare får kommissionenfetta beslut och anta rekommendationer i enhghet med anikel 13, dvs. enhälligt,eller om enhäUighet inte kan uppnås, med tre fjärdedels majoritet, om inteannat framgår av konventionen. Beslut blir bindande tvåhundra dagar efter attbeslutet fettats för de parter som röstat för och som inte inom dennatidsperiod skriftiigen har anmält att de inte kan godta beslutet. Vidare ärbeslutet buidande för dem som inom samma tidsram skriftUgen underrättatexekutivsekreteraren om att de godkänner beslutet. Rekommendationer skaU inteha bindande verkan. 1anikel 11 stadgas om vad som gäUer för observatörer. Ett ständigt sekretariatupprättas genom artikel 12. Kommissionen skaU utse en exekutivsekreterare samtbesluta om dennes uppgifter och viUkor i befattningen. EnUgt artikel 14 utgörbUagoma och tUläggen en integrerad del av konventionen. Artikel 15 reglerarändringar av konventionen och 16, 17, 18 och 19 antagande och ändringar avbUagor och tillägg. Defördragsslutande partema skaU enUgt artikel 20 ha var sin röst i kommissionen.EG och andra organisationer för regional ekonomisk integration ges rösträttinom sina kompetensområden enUgt särskdd ordning. Anikel21 stadgar att överläggningar för att förhandla fram ett samar betsavtal skaU inledas när förorening från en part sannoUkt kan vara tiU förfång för en eUer flera av de övrigas intressen. Kommissionen kan på begäran ta upp frågan, lämna rekommendationer m.m. Anikel 22 rör parternas regelbundna rapportering tiU kommissionen och artikel 23 kommissionens bedömningar av efterlevnaden av konventionen samt 19 åtgärder för att befrämjaden.