prop · GG03200 · 1992-12-31 00:00:00 — Ett sådant beslut, som i allmänhet bör gälfe , skaUkunna överklagas. LagrådetviU mot bakgmnd av dessa uttalanden fiamhåUa att avfattningen av 33 § i och försig ger vissa möjUgheter för tUlståndsmyndigheten att utfärda förelägganden ochförbud av det sfeg som särskUt nämns i renussen. MöjUghetema att tiUämpa 33 § ide ifrägavarande tvistema begränsas emeUertid av att det måste röra sig om"förelägganden och förbud som behövs för efterlevnaden av denna lag eUerav tiUståndsviUkor eUer föreskrifter som har meddelats med stöd av fegen".Sålunda torde det vara uteslutet bl.a. att förelägga en part att godte vissaavtalsvillkor Närdet gäller avfattningen av 32 § andra stycket innebär förslaget att tiUståndsmyndighetensskyldighet att ingripa görs beroende av att en tiUståndshavare eUer anmälningsskyldiginte följer bestämmelsema i telefegen eUer föreskrifter eUer villkor som harmeddelats med stöd av fegen. Denna avgränsning torde ge bestämmelsen ett betydUgtsnävare tillämpningsområde än som avsetts. En lämpUgare lösning torde vara attföreskriva skyldighet för myndigheten att ingripa i tvister som rör villkor församtrafik eUer i övrigt tiUämpning av fegen eUer av föreskrifter eUer tiUståndsvillkorsom meddelats med stöd av fegen. EnUgtdet remitterade försfeget skaU tiUståndsmyndigheten kunna medfe i förhandlingar(punkt 1), på begäran avge yttrande av visst innehåU (punkt 2) CKh ingripa erdigt33 § (punkt 3). Det framgår av motiveringen att uppräkningen inte är avsedd attvara uttömmande. Lagrådethar ingen erinran mot försfeget såvitt gäUer punktema 1 och 2. I firåga ompunkten 2 viU lagrådet endast tiUägga att det av den allmänna motiveringenframgår att det inte är avsett att ett yttrande av det slag som anges där skaUvara bmdande för partema. Mot den bak- Prop. 1992/93:200 gmnden torde det inte vara möjUgt att överklaga ett sådant yttrande. Vadbeträffar punkten 3 föreslår lagrådet att den får utgå. Hänvisningen där tiU33 § kan ge det felaktiga intrycket att uppräkningen är uttömmande. Om hänvismngenändå skaU behåUas bör bestämmelsen lämpUgen kompletteras med en hänvisning tiU möjUghetenenUgt 9 § (med fegrådets förslag 10 §) att återkaUa ett tiUstånd. Utövervad som följer av det sagda bör några mindre redaktioneUa ändringar göras i 32 §.Paragrafen kan ges försfegsvis följande lydelse. "TiUståndsmyndighetenskaU vid tiUsynen ägna särskUd uppmärksamhet åt att avtal om samtrafik och omupplåtelse av faste teleförbindelser träffas i enhghet med denna feg och meddefedetiUståndsvillkor samt åt att överenskommelser ingås angående användningen avnummerresurser enUgt feststäUcfe nummerplaner. Uppkommertvist som rör vUUcor för samttafik eUer i övrigt tiUämpning av fegen eUer avföreskrifter eUer tiUståndsvillkor som har meddelats med stöd av lagen, skaU tiUståndsmyndighetenskyndsamt undersöka förhåUandena och, om särskUda skäl inte talar för annat, medfemeUan partema. I tvist som sagts kan tiUståndsmyndigheten på begäran av partyttra sig över om erbjudna tekniska, operationelfe och ekonomiska villkor församtrafik eller umyming av faste teleförbindelser är gcxltegbara." Undermbriken Överklagande, straffbestammelser m.m. ges i 34 § bestämmelser omöverklagande av tiUståndsmyndighetens beslut enUgt lagen och om interimistiskgiltighet av vissa beslut samt i 35 och 36 §§ olika straffbestämmelser m.m. Iförslaget tUl feg om radiokommunikation har bestämmelser om straff m.m. och omöverklagande tagits in i motsatt ordningsföljd. Lagrädet,som inte har något att erinra mot de nu förevarande bestämmelsemas mnehåU,förordar att paragrafema i förslaget tiU telelag tas in under mbriker och iordningsföljd på motsvarande sätt som skett i förslaget tiU lag omradiokommunikation. Somlagrädet i andra ärenden uttalat bör en gärning som omfattas av ettvitesföreläggande eUer ett vitesförbud mte CKkså föranleda straffansvar. Medtanke på att de förfaranden som kriminaUseras i förslaget tiU telefeg kan kommaatt omfattas av vitesförefeggande eUer vitesförbud enUgt 33 § förordar därförfegrådet att det efter 36 § i det remitterade förslaget tas in en nyparagraf, 37 §, av följande innehåU. "Densom inte har rättat sig efter ett vitesförefeggande enUgt 33 § eUer som haröverträtt ett vitesförbud enhgt samma paragraf får mte dömas tiU ansvar enUgtdenna lag för en gärning som omfattas av förefeggandet eUer förbudet." Ipunkterna 2 CKh 3 finns föreskrifter som syftar tiU att ge i första hand ° demsom vid ikraftträdandet bedriver verksainhet som är tiUståndspliktig enUgt dennya fegen en möjUghet att fortsätta verksamheten i väntan på att tiUståndsmyndighetenprövar om och på vilka villkor verksamheten kan gcxltas enhgt de nya reglema. Lagrädethar ingen erinran mot de bestämmelser som föresfes i punkten 2. När det gäUerpunkten 3, som innehåUer specialbestämmelser angående mobUa teletjänster, kanflera invändningar göras. Bland annat strider de föresfegna bestämmelsernadelvis mot de regler som föreslås i punkten 2. TiU detta kommer att det framstårsom högst tveksamt om det finns något praktiskt behov av den föresfegna speciahegleringen.Mot denna bakgmnd föreslår fegrådet att punkten 3 får utgå ur förslaget. FörslagettiU lag om radiokommunikation 12 § första stycket radiolagen finns f.n. en bestämmelse som anger det enUgt denlagen gällande tUlståndskravets geografiska tiUämpningsområde. EnUgt lagrådetsmening bör i förtydhgande syfte en motsvarande reglering tes m i 3 § förstestycket i förevarande fegförslag. Regleringen bör - tiU skillnad mot vad som gäUerenUgt radiolagen - fiiUt ut omfatta också radiosändare som är ofiiUständiga ochbyggsatser för tiUverkning av radiosändare. Lagrådet föreslår att 3 § förstastycket ges följande lydelse. "Föratt här i landet eUer på ett svenskt fertyg eUer luftfartyg utomlands fåinneha eUer använda en radiosändare krävs tiUstånd enUgt denna feg. Krav på tiUståndgäller i samma utsträckning för att få inneha en radiosändare som är ofuUständigeUer en byggsats för tiUverkning av radiosändare." Iförevarande paragraf föreskrivs att frågor om tiUstånd enUgt fegen prövas avden myndighet som regeringen bestämmer (tiUståndsmyndigheten). Där ges ocksåen föreskrift om att denna myndighet skaU ha tiUsyn över efterlevnaden av fegenoch av de föreskrifter som meddelats med stöd av den. 1den allmänna motiveringen (avsnitt 4.15.1) nämns att inom ramen för tiUsynsverksamhetenockså bör rymmas inspektioner av radioanläggningar och kontioUer av attanvändare uppfyUer föreskriven behörighet. Vid föredragningen uiför fegrådethar uppgetts att det av denna anledning finns behov av fegreglering röranderätten att få upplysningar och handlingar samt tiUträde tiU omräden ochlokaler m.m. där verksamhet som omfattas av fegen bedrivs. Motdenna bakgmnd förordar fegrådet att paragrafen, delvis med 31 § 402 försfegettiU telelag som förebUd, byggs ut med tte nya stycken om dels rätt art få upplysningar ckU tiUträde, dels rätt att meddelaförelägganden, Prop. 1992/93:200 dels rätt att få verkstälUghet. Ete nyastyckena kan ges följande lydelse. Bilaga 6 "harrätt att för tUlsynen 1. påbegäran få de upplysningar och handlingar som behövs, och 2. fåtiUträde tiU områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostader, där verksamhet som omfattas av denna feg bedrivs. Förgenomförande av tiUsynen får tiUståndsmyndigheten meddefe de förefegganden sombehövs. Ett sådant förefeggande får förenas med vite. TiUståndsmyndighetenhar rätt att få verkstäUighet hos kronofogdemyndigheten av beslut som avseråtgärder för tiUsynen enhgt ttedje stycket." Underföredragningen inför fegrådet har upplysts att det föresfegna undantaget från tiUståndskraveti fråga om innehav är avsett enbart för faU då utmsbiingen innehas tiUfäUigt.Som exempel har nämnts poUs-och mUmyndigheters befattning med gods som tas omhand i den brottsbekämpande verksamheten. Undantaget skaU aUtså inte vara tiUämpUgtnär innehavet har något samband med en sändningsverksamhet som bedrivs avmyndigheten. Att undantaget har denna begränsade räckvidd kan inte utiäsas av 7§. För att den avsedda innebörden skaU framgå föreslår fegrådet att 7 § gesföljande lydelse. "Kravetpå tiUstånd enligt 3 § första stycket gäller inte för statUga myndighetersinnehav tUl följd av särskilda föreskrifter" 1förevarande paragraf föreskrivs att regeringen eUer den myndighet somregeringen bestämmer får i enskUda faU besluta om undanteg från tiUstandspliktenenUgt 3 § förste stycket i fråga om närmare angivna sfeg av radiosändare. Avuttalanden på flera håll i den allmänna motiveringen och specialmotiveringen fiamgåratt avsUcten med paragrafen är att regeringen eUer den myndighet som regeringenbestämmer skaU kunna genom genereUa föreskrifter undante vissa radiosändare fråntiUståndskravet. Föratt dette skaU framgå av fegmmmet bör orden "i enskUcfe faU beslute"bytes ut mot "föreskriva". IförtydUgande syfte bör föreskriften i 9 § 6 brytas ut och tes in i ett nyttandra stycke. Etet innebär att ordet "och" i punkten 5 flyttes uppoch placeras sist i punkten 4. Det nya andra stycket bör omarbetes redaktioneUt. Lagrådetföreslår att 9 § andra stycket får följande lydelse. "TUlståndatt inneha och använda radiosändare för sådana utsändningar Bilaga 6 som fömtsätteratt sökanden eUer någon annan som sökanden utför sändningsuppdrag åt fått medgivande eidigt annan lag eUer enUgt bestämmelser meddefede med stöd avannan feg, får meddefes encfest om sådant medgivande föreUgger" Iparagrafen föreskrivs att tiUstånd att inneha cKh använda radiosändare skaUavse en viss radioanvändning och att tiUståndsbeslutet skaU ange frekvenstiUdelningen.1 övrigt finns en uppräkning av olika typer av villkor som, om det behövs, skaUanges i ett beslut om tiUstånd. mening skuUe paragrafen vinna i ÖverskådUghet på en viss redaktioneUomarbetning. LUcsom i det remitterade förslaget bör den inledas med enföreskrift om att tiUstånd att inneha och använda radiosändare skaU avse enviss radioanvändning. Därefter bör följa en bestämmelse som innebär att tiUståndsbesluti den mån det behövs skaU förenas med vilUcor av vissa angivna typer Blandvillkoren torde det inte vara nödvändigt att uttryckligen nämna "tiUståndsvillkorför verksamhet med radioanvändning enUgt annan feg". Etette villkor börkunna hänföras tiU "andra villkor som är av betydelse för ett effektivt frekvensumyttjande".Att i lagtexten uttryckUgen ange att villkoren skaU tes upp i beslutet är intepåkallat. En skyldighet att redovisa villkoren i beslutet följer av allmänna förvalmingsrättUgagmndsatser angående avfettning av beslut. Lagrådetföreslår att 10 § ges följande lydelse. "TiUståndatt inneha och använda radiosändare skaU avse en viss radioanvändning. Närett tiUstånd bevUjas skaU i den mån det behövs tiUståndet förenas med villkorangående 1. denfrekvens som sökanden tiUdelats, 2.antennens och i övrigtradiosändarens beskaffenhet, 3.det geografiska område mom vilketen mobU radiosändare får användas, 4.var antennen tiU en fastradiosändare skaU vara befegen, 5.kompetenskrav för den som skaUhandha radioanfeggningen, 6.skyldighet för sökanden att defefrekvensutrymme med någon annan, samt 7.annat som är av betydelse förett effektivt frekvensumyttjande." Etennaparagraf bör enhgt fegrådets mening av systematiska skäl pfeceras omedelbartefter 9 § och ges beteckningen 10 §. TiU följd härav bör fegförslagets 10 §betecknas som 11 §. Paragrafensutformning ger intryck av att däri uttömmande regleras vad * somskaU beaktes vid bestämmandet av tiUståndstiden. I den allmänna motiveringen(avsnitt 4.13.6) görs emeUertid på flera stäUen uttalanden som går ut på att tiUståndstidenbör bestämmas utifrån de bedömningsgmnder som enUgt 9 § skaU gäUa för tiUståndsgivningen.Av uttalandena kan den slutsatsen dras att vid bestämmandet av tiden särskUt skaUbeaktas de omständigheter som anges i 12 §. Mot denna bakgmnd bör paragrafen förtydUgasså att den bättre avspeglar den avsedda innebörden. Lagrådetföreslår att i 12 § andra stycket efter orden "skaU följande" tes uiuttrycket "särskUt". Somen följd av fegrådets försfeg tiU omredigering av 9 § bör hänvismngen i 12 §andra stycket 5 tiU 9 § 6 ändras tUl 9 § andra stycket. Paragrafenär, enUgt vad som anförs i specialmotiveringen, avsedd att reglera under vilka förhåUandendet får beslutes om återkaUelse av tiUstånd och om ändringar i tiUståndsvUlkoren. Iparagrafens förste stycke beskrivs i fem punkter olika faU då tiUstånd skaUåterkallas. Punkt 1 avser det fallet då radiosändaren har använts i strid med tiUståndsvillkoroch avvUcelsen inte kan anses vara av mindre betydelse. Punkt 2 gäUer när radiosändarenuppenbarUgen inte har använts i en omfattning som svarar mot tiUståndsvUlkorenoch särskUda skäl inte talar mot återkaUelse. Punkt 3 behandlar den simationenatt tiUståndet har påverkats av felaktiga uppgifter från sökanden. Iandra stycket föreskrivs att återkaUelse enUgt punkt 1 får ske - med visst undanteg- först om tiUståndshavaren inte har följt ett förefeggande att tiUämpameddelade tiUståndsvillkor FörfåU som avses i punktema 3 och 4 ges en särskUd reglering i paragrafens ttedjestycke. Där föreskrivs för dessa feU att tiUståndet får återkaUas endast om detinte är tiUräckUgt att tiUståndsvUUcoren ändras. Avuttalanden i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.13.6) angående 13 § förstestycket 2 firamgår att regleringen i den punkten avser fåU när radiosändareninte använts eUer använts i mindre utsträckning än som fömtsätts vid tiUståndsgivningen;regleringen skaU aUtså vara ett av instmmenten att nå ett effektivt frekvensumyttjande.Etet bör sålunda inte vara tiUåtet att skaffa sig visst frekvensutrymme för evenmeUtfiamtida bmk eUer för spekufetion. Rörande tiUämpningen av punkt 2 sägs i denallmänna motiveringen bl.a. att mindre avvikelser knappast bör motiveraingrepp. Den avfettning som punkt 2 fått i det remitterade förslaget speglarmindre väl den avsedda innebörden. Eten bör därför omformuleras, bl.a. så attdet tydUgt fiamgår att det skaU vara fräga om en användning i betydUgt mindreomfattning än som fömtsätts. Lagrädet föreslår att punkt 2 ges följandelydelse. "2. radiosändaren haranvänts i en betydUgt mindre omfatmmg än vad Prop. 1992/93:200 som svararmot tiUståndsviUkoren och särskUda skäl inte talar mot Bilaga 6 återkaUelse," Lagrådetfinner vidare att det för fåU som avses med punkt 2 kan vara påkaUat med den möjUghettiU flexibiUtet i tillämpningen som enUgt föreskriften i paragrafens ttedjestycke föreUgger i faU enUgt punktema 3 CKh 4. Lagrådet förordar därför att ttedjestycket ges följande lydelse. "IfaU som avses i förste stycket 2, 3 och 4 får tiUståndet återkalfes endast omdet inte är tUlräckUgt att tiUståndsviUkoren ändras." Föreskrifteni förste stycket 3 att ett tUlstånd skaU återkaUas om det har påverkats avfelaktiga uppgifter från den sökande har enhgt fegrådets mening givits en välkategorisk avfettning. Även om faUet omfattas av regleringen i paragrafenstredje stycke bör punkten förses med någon reservation. Lagrådet förordar attpunkt 3 ges följande lydelse. "3.tiUståndet i något avseende av betydelse har påverkats av felaktiga uppgifter fiänsökanden." I13 § Qärde stycket ges närmare föreskrifter om bl.a. återkaUelse av tiUståndoch ändring av frekvenstiUdelning på gmnd av förändringar inom radiotekniken. Ianslutning tiU fegrådets förslag i det följande om införande i en ny paragrafav en bestämmelse om ändring av frekvenstiUdelning i visst fåU föreslås att 13§ Qärde stycket förs över som ett första stycke tiU den nya paragrafen. Etenbör betecknas som 14 §, Underärendets beredning har lagrådet uppmärksammat vissa uttalanden av vidbehandlingen av ett regeringsförslag om privat lokalradio m.m., vilka har anknymingtiU detta ärende (prop. 1992/93:70, bet. 1992/93:KU15, rskr. 1992/93:168). Med anlednmgav det nämnda rege-ringsförsfeget har beslutat om en lokalradiolagoch om ändringar i bl.a. radiofegen och närradiolagen (1982:459). Eten nya fegstiftningen,som - med visst undanteg - träder i kraft , innebär attprivate, reklamfinansierade ljudradiosändningar tiUåts. Regelverket ärutformat så att självständiga, lokalt förankrade radiostetioner främjas. Dennya formen av radio kallas lokalradio. SändmngstiUstånd skaU ge tiUståndshavarenrätt att bedriva sändningar som skaU kunna tes emot med god hörbarhet inom ettangivet sändningsområde. Sändningsområdenas utsträckning skaU bestämmas medbeaktande av vad som är tekniskt möjhgt att nå fiän sändare med lämpUgt läge,hur möjhghetema att te emot sändningar påverkas på andra håU samt vad som är namrUga,lokala inttesseområden. AUa delar av det frekvensområde som är tiUgängUgt för mndradiosändningarav ljudradio bör kunna umyttjas för lokahadion. ,som i ärendet tegit emot ett yttrande från kulmr-utskottet, anförde i sittbetänkande bl.a. följande. Föratt tiUgängUga frekvensrcsurser skaU kunna umyttjas så effektivt som möjUgt kan, som kulmmtskottet har anfört, befintUga tiUstånds havare behöva ändra frekvens under tiUståndspericxlen. Med hänsyn tiU att en sändningsfrekvens kan vara inarbetad bör frekvensbytena - i såväl privat lokalradio som närradio - dock begränsas tiU de faU då det 406 ärnödvändigt för att nya användare skaU ha möjUghet att bedriva Prop.1992/93:200 radiosändnmg. Etetanförda gav som sin mening regeringen tillkänna. Underfegrådsföredragningen av nu förevarande ärende har framförts att rikscfegens tiUkännagivandebör leda tiU att det i förslaget tiU feg om radiokommunikation tes in en nybestämmelse om ändring av frekvenstiUdelning för mndradiosändning. mening kan en sådan bestämmelse ges följande lydelse cKh - såsom angettsi det föregående - tes in i den nya 14 § som ett andra stycke efter bestämmelsemai 13 § Qärde stycket i det remitterade förslaget. "Ändringav frekvenstiUdehiing för mndradiosändning får beslutes, om det är nödvändigtför att nya användare skaU få möjUghet att bedriva sådan verksamhet." Paragrafenfår med fegrådets försfeg beteckningen 15 §. Etennaparagraf får med fegrådets förslag beteckningen 16 §. Föratt bestämmelsemas avsedda innebörd skaU framgå tydUgare föreslår fegrådet attparagrafen ges följande lydelse. "Omen radiosändare stör användningen av en annan radioanläggnmg skaU den som har tiUståndtiU att inneha och använda radiosändaren ombesörja att störningen upphör elleri görUgaste mån minskas. Motsvarande skyldighet gäller för innehavare av en radiomottegaresom stör användningen av en annan radiomottegare. som regeringen bestämmer får förefegga den som enUgt förste stycketär skyldig att vidte åtgärder mot en störning att fiiUgöra denna skyldighet.Ett sådant föreläggande får förenas med vite." Iragrafemabör med lagrådets försfeg betecknas som 17-19 §§. Paragrafenfår med fegrådets förslag beteckningen 20 §. ParagrafeninnehåUer ett bemyndigande för regeringen att under krig och likartade förhåUandenmeddela föreskrifter som annars skuUe meddelas i feg. Paragrafen har utformatspå samma sätt som 14 § i försfeget tiU telelag. Lagrådet föreslår attbestämmelsen ändras redaktioneUt i enUghet med vad fegrådet föreslagitbeträffande nämnda paragraf. EnUgtförordningen (1980:140) om användning av radiosändare under 4q krig m.m., som är en s.k.fullmaktsförordning, skaU tiUstånd som meddefets enhgt 1 §kungörelsen (1967:446) om radiosändare automatiskt Prop. upphöra att gäUa när riketkommer i krig. I samband med föredragningen Bilaga 6 inför fegrådet harupplysts att det, även beträffande tiUstånd enUgt lagen om radiokommunikation,finns ett behov av att tiUstånden skaU upphöra att gäUa, om Sverigekommer i krig, och att dette sker utan föregående förordnande av regeringen.På motsvarande sätt som reglerats i 1980 års förordning bör undantaggöras för tiUstånd som har meddefets för stetUga myndigheter ckU kommuner samt enskUdaorganisationer ckU företag som är av särskUd betydelseför totalförsvaret. Lagrådetföreslår att bestämmelser av denna innebörd tas in i 20 § före bemyndigandebestämmelsen. Lagrådetföreslår att 20 § får följande lydelse: "ÄrSverige i krig upphör gUtigheten av de tiUstånd som har beslutats enUgt 3 § ochav de undanteg firån tiUstandsplikten som har beslutets med stöd av 8 §. EtettagäUer inte tiUstånd som har meddefets statUga myndigheter eUer kommuner eUer tiUståndsom har meddelats enskUda organisationer eUer företag som under krig skaUbedriva verksamhet som är av särskUd betydelse för totalförsvaret. ÄrSverige i krig eUer i krigsfera eUer råder det sådana utomordentUga förhåUandensom är föranledda av att det är krig utanför gränser eUer av attSverige har varit i krig eUer krigsfåra, får regeringen meddela de föreskrifterom tiUstånd att inneha och använda radiosändare som behövs med hänsyn tiUlandets försvar eUer säkerhet i övrigt." FörslagettiU lag om ändring i Beträffandestraffbestämmelsen om brytande av post- eUer telehemUghet i 4 kap. 8 § brottsbaUcenföreslås i remissen en viss ändring, bl.a. så att den kommer att gälla genereUti fråga om post- och telebefordringsföretag oavsett om de drivs i allmän eUer enskUdägo. Etetta hänger samman med regleringen i förslaget tiU telelag. Ocksåi ett annat avseende föreslås en ändring i paragrafen som har samband medregleringen i förslaget tiU telelag. anges som skyddsobjekt i fegmmmetbl.a. "telefonsamtal, telegram eUer annat telemeddelande". Etettauttryck föreslås bli ersatt med "telemeddelande". Lagrådet, somhärvidlag vUl hänvisa tiU den definition av begreppet telemeddelande som ges i1 § andra stycket försfeget tiU telelag, har inget att erinra mot de föreslagnaändringama i 4 kap. 8 § . Lagrådetlämnar försfegen utan erinran. Proposition........................................................ ..... 1 Propositionens huvudsakUgainnehåU ................... I 1Försfeg tiU Telefeg............. ....................... 4 2Försfeg tiU Lag omradiokommunikation ............ 12 3Försfeg tiU Lag om ändring ibrottsbalken ......... ... 18 4Försfeg tiU Lag om ändring irättegångsbalken...... 19 5Förslag tiU Lag om ändring i radiofegen(1966:755) ... 23 6Försfeg tiU Lag om ändring i ledningsrättsfegen(1973:1144) 27 7Förslag tiU Lag om ändring i fegen(1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer.............. 28 8Förslag tiU Lag om ändring ifastighetstaxeringslagen (1979:1152) 29 9Förslag tiU Lag om ändring i sekretessfegen(1980:100) 31 10Förslag tiU Lag om ändring i fegen(1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler ....................................... 34 11Förslag tiU Lag om ändring iförvaltningslagen (1986:223) 35 12Förslag tiU Lag om ändring ilagen (1991:572) omsärskUd utiänningskonttoU........................... 36 13 FörslagtiU Lag om ändring i fegen (1992:1527) 14Förslag tiU Lag om ändring ilagen (1992:1529) om ändring i fegen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar ........................ 39 15Förslag tUl Lag om ändring i fegen(1992:1775) omändring i sekretessfegen (1980:100).............. .. 41 Utdrag ur protokoU vidregeringssammanträde 1993................................................................ ... 44 1Inledning....................................................... ... 44 2Allmän bakgmnd.............................................. 49 2.1........................................................ Telekommunikationer- teknikutveckling och marknadsförändringar ............................. 49 2.1.2Allmänt om telemarknaden................ .. 50 2.2Telemarknaden i ......................... 52 2.3Radiokommunikation -radiotekniken och användningen av radiovågor 55 3 Nuvarande ordning -författningsreglering m.m. pä 3.1 IntemationeU reglering på telekommunikations området ............................................... .. 57 " 3.2NationeUa regler på teleområdet.................. 61 Prop.1992/93:200 3.3Nationelfe regler påradioområdet................ ... 62 3.3.1Radiofegen..................................... ... 62 3.3.2Vissa andra föreskrifter..................... 63 3.4 TiUståndsgivning CKh frekvenstiUdelning....... ... 64 3.4.1Försvarets radioanvändning............... ... 64 3.4.2Omfettningen av tiUståndsprövningen.