prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — derna,för att bidra till uppföljning och utvärdering av program inom ramen Skr.1992/93:13 för samt för utbildning för icke-statliga organisationer(och stöd till dessa för utveckling av egna utbildningsprogram) påinternationell och regional nivå i syfte att utöka deras roll som samarbetspartnersvid utformning och genomförande av program. 27.13Det blir nödvändigt för regeringar att, med förbehåll för de speciellaförhållandena i respektive land, anta eller stärka lagstiftning som syftar tillatt underlätta för icke-statliga organisationer att inrätta samrådsgrapper ochatt säkerställa dessa organisationers rätt att vidta rättsliga ätgärder för atttillvarata allmänintresset. 38525 Riksdagen1992/93. Lokala myndigheters initiativ till stöd för 28.1 Eftersomsä mänga av de problem och lösningar som behandlas i har sina rötter i lokal verksamhet, kommer de lokala myndighet ernas deltagande och samarbete att bli en avgörande faktor för förverkligan det av målen. De lokala myndigheterna bygger upp, driver och underhåller den ekonomiska, sociala och miljömässiga infrastrukturen, övervakar plane ringsprocesser, fastställer miljöpolitik och regler på lokal nivä och medver kar vid genomförande av nationell och subnationell miljöpolitik. Som den styrelseform som ligger närmast människorna, spelar den en central roll för att upplysa och aktivera allmänheten samt svara mot allmänhetens krav när det gäller att främja en hållbar utveckling. 28.2 Följandemål föreslås för detta programområde: a)bör de flestalokala myndigheterna i varje land ha inlett ett samrådsförfarande medbefolkningen och uppnått enighet om en "lokal " för omrädeti fråga, b)bör detinternationella samfundet ha inlett ett samrådsförfarande inriktat på ökatsamarbete mellan lokala myndigheter, c)bör representanterför kommuner och andra lokala myndigheter ha ökat graden av samarbete ochsamordning med målet att bygga ut informations- och erfarenhetsutbytet blandlokala myndigheter, d) samtligalokala myndigheter i varje land bör uppmuntras att genom föra och följa upp program som har till syfte att säkerställa kvinnors och ung domars representation i besluts-, planerings- och genomförandeproces serna. 28.3 Varjelokal myndighet bör inleda en dialog med sina medborgare, lo kala organisationer och privata företag och anta "en lokal Agenda21". råd och förankring i samstämmiga lösningar bör leda till att de lokala myn digheterna lär av medborgarna och av de lokala, medborgerliga och kommu nala organisationerna samt näringslivsorganisationerna och att de får den in formation som behövs för att utforma de bästa strategierna. Samrådsproces sen bör höja hushållens medvetande vad gäller frågor som rör hållbar ut veckling. De lokala myndigheternas program, politik, förordningar och be stämmelser för att uppnå målen för kommer i så fall att utvärde ras och anpassas på grundval av de lokala program som antas. ocksätillämpas för att stödja förslag till lokal, nationell, regional och inter- 30 28.4 Samarbete börfrämjas bland berörda organ och organisationer som Skr. 1992/93:13 t.ex. UNDP, FN:s boende- och bebyggelsecentrum (HABITAT) och . , regionala banker. (lULA),Världssammanslutningen för storstäder (WAMM), toppkonferensen för världensstorstäder, och andra lämpliga samarbetspartners i syfteatt mobilisera ökat internationellt stöd för lokala myndigheters program. Ettviktigt mål bör vara att stödja, bygga ut (Kh förbättra befintligainstitutioner som verkar inom kapacitetsuppbyggnad för lokala myndigheter ochlokal miljövård. För detta ändamäl: a)Uppmanas HABITAT och andraberörda organ inom FN-systemet att stärka tjänsterna för insamling avinformation om lokala myndigheters strategier, särskilt sådana som kräverinternationellt stöd, b)kan man i regelbundna samrådmellan internationella samarbetspartners och utvecklingsländer se överstrategier och överväga de bästa metodema för hur sådant internationellt stödskall mobiliseras. Sådana sektorssamråd skulle kunna vara ett komplement tillmotsvarande samråd på landsnivå, liknande de som äger mm inom samrådsgrapperoch rundabordskonfe-renser. 28.5 Representanterför sammanslutningar av lokala myndigheter upp muntras att inleda processer för att öka utbytet av information, erfarenheter och ömsesidigt tekniskt bistånd mellan lokala myndigheter. a) Finansieringoch kostnadsberäkning 28.6 Detrekommenderas att samtliga parter omprövar finansieringsbehov en inom detta område. har beräknat totalkostnaden (1993-2000) för att stärka internationella sekretariatstjänster för att genomföra de ätgärder som redovisas i detta kapitel till ca. i bidrag eller förmänliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga upp skattningar, som inte har granskats av regeringarna. b) Kunskapsutvecklingoch kapacitetsuppbyggnad 28.7 Dettaprogram bör underlätta den verksamhet för kapacitetsuppbygg nad och UtbUdning som berörs i andra kapitlet i . Att Stärka arbetstagarnas och deras fackföreningarns roll 29.1 Insatsernaför att genomföra en hållbar utveckling kommer att inne bära anpassningar och möjligheter på nationell och företagsnivå där arbets tagare kommer att vara främst berörda. Som deras företrädare är fackför eningar, på grand av deras erfarenheter i samband med industriell föränd ring, centrala aktörer när det gäller att underlätta förverkligandet av en håll bar utveckling och deras höga prioritering av skydd för arbetsmiljön och den naturliga miljö som hänger samman med denna samt deras främjande av en socialt ansarsfull utveckling och ekonomisk utveckling. Det befintliga sam arbetet mellan fackföreningar och det stora antalet fackföreningsmedlem mar utgör en viktig kanal för de idéer som ligger till grund för principen om hållbar utveckling samt för dess praktiska genomförande. De etablerade principerna om arbetsmarknadens tre parter utgör en grundval för ett för stärkt samarbete mellan arbetstagare och deras representanter, regeringar och arbetsgivare vid genomförandet av en hållbar utveckling. 29.2Det övergripande målet är attminska fattigdom och uppnå full och varaktig sysselsättning, vilket bidrartill en säker, ren och hälsosam miljö arbetsmiljön, samhället och den fysiskamiljön. Arbetstagare bör i full utsträckning vara delaktiga i genomförandetoch utvärderingen av åtgärder enligt . 29.3För detta ändamål föresläsföljande mål, som skall vara genomförda : a)Att främja ratifikation avrelevanta och antagande av lagstiftning till stöd för dessakonventioner, b)att upprätta mekanismer med tvåparts-och trepartssammansättning för säkerhet, hälsa och hållbar utveckling, c)att utöka antaletkollektivavtal om miljön som syftar till att uppnå en häUbar utveckling, d) attminska antalet arbetsskador och arbetssjukdomar som redovisas enligt godkända förfaranden för statistisk rapportering, e) attutöka utbildning och omskolning för arbetstagare, särskilt vad gäl ler arbetarskydd och miljö. a)Att främja föreningsfriheten 29.4 Föratt arbetstagare och deras fackföreningar skall delta i full utsträck ning och ha en fast kunskapsgrand till stöd för en hållbar utveckling bör rege ringar och arbetsgivare främja enskilda arbetstagares föreningsfrihet och 388 skydd förorganisationsfriheten enligt . Regeringar bör Skr.1992/93:13 överväga att ratificera och genomföra dessa konventioner om de interedan har gjort detta. b) Attstärka deltagande och samråd 29.5Regeringar och näringsliv börfrämja ett aktivt deltagande från arbetstagares och fackföreningars sida ibeslut om utformning, genomförande och utvärdering av nationell ochinternationell politik och program för miljö och utveckling, inklusiveanställningspolitik, industriell strategi, anpassningsprogram för arbetstagare(tekniköverföring. 29.6Fackföreningar, arbetsgivareoch regeringar bör samarbeta för att säkerställa att en hållbar utvecklinggenomförs rättvist. 29.7Gemensamma(arbetsgivare/arbetstagare) eller trepartssammansatta (arbetsgivare/arbetstagare/regering)samarbetsmekanismer på arbetsplatsnivå samt lokal och nationell nivå börupprättas för att behandla säkerhets-, hälso- och miljöfrågor, med särskiltbeaktande av kvinnors rättigheter och ställning i arbetslivet. 29.8Regeringar och arbetsgivare börsäkerställa att arbetstagare och deras ombud får all nödvändig information föratt kunna delta effektivt i dessa beslutsprocesser. 29.9Fackföreningar bör även ifortsättningen utforma, utveckla och främja politik rörande alla aspekter avhållbar utveckling. 29.10Fackföreningar och arbetsgivarebör upprätta en ram för en gemensam miljöpolitik och fastställa prioriteringarför att förbättra arbetsmiljön och företagens resultat pä miljöområdet. a)Försäkra sig om att arbestagarehar möjlighet att delta i miljörevisioner på arbetsplatsen och imiljökonsekvensbedömningar, b)delta i mfljö- ochutvecklingsverksamhet på orten och främja gemensamma åtgärder vad gällermöjliga problem av gemensamt intresse, c)delta aktivt i intemationella ochregionala organisationers vericsamhet med anknytning till hållbar utveckling,särskilt inom FN-systemet. c) Attanordna lämpUg utbildning 29.12 Arbetstagareoch deras ombud bör få tillgång till lämplig utbildning för att öka sin miljömedvetenhet, ttygga sin säkerhet och hälsa och förbättra sin ekonomiska och sociala välfärd. Sådan utbildning bör säkerställa att ar betstagare fär de kunskaper och färdigheter som behövs för att ttygga varak tiga försörjningsmöjligheter och förbättra arbetsmiljön. Fackföreningar,arbetsgivare, regeringar och internationella organ bör samarbeta när det gälleratt utvärdera utbildningsbehoven inom sina respektive verksamhetsområden.Arbetstagare och deras ombud bör vara delaktiga i utformningen ochgenomförandet av utbildningsprogram för arbetstagare som drivs av arbetsgivareoch regeringar. Medel för genomförande Skr. a) Finansieringoch kosmadsberäkning 29.13 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostnaden (1993- 2000) för att genomföra de åtgärder som redovisas i detta kapitel till ca. från det internationella samfundet i bidrag eller förmänliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiska kostnaderna och finansiella villko ren, inklusive icke-koncessionella villkor, beror bl.a. pä vilka strategier och program som regeringarna beslutar att genomföra. 29.14 SärskUdvikt bör läggas vid att stärka kapaciteten hos var och en av arbetsmarknadens tre parter (regeringar samt arbetsgivar- och arbetstagar organisationer) för att underlätta ett utökat samarbete inriktat pä en hällbar utveckling. Att stärka näringslivets roll Inledning 30.1Näringslivet, inklusive transnationeUaföretag, spelar en avgörande roll för ett lands sociala och ekonomiskautveckling. En stabil politik gör det möjligt för och uppmuntrar näringslietatt bedriva sin verksamhet ansvarsfullt och effektivt och tillämpa en långsiktigpolitik. Ökande välfärd, ett viktigt mäl för utvecklingsproicessen, åstadkomsi första hand genom näringslivets verksamhet. Företag, både stora och små,formella och informella, erbjuder stora möjligheter vad gäller handel, sysselsättningsochförsörjningstillfällen. Affärsmöjligheter för kvinnor bidra till derasyrkesmässiga utveckling, stärker deras ekonomiska ställning och förvandlarsamhällssystemen. Näringslivet, inklusive transnationeUa företag, och deorganisationer som representerar dem, bör delta i full utsträckning igenomförandet och utvärderingen av ätgärder enligt . 30.2Genom mer effektivaproduktionsprocesser, förebyggande strategier och utnyttjande av renareproduktionsteknik under varans hela livscykel, vilket innebär att avfall minimeraseller undviks, kan företagens, inklusive de transnationeUa företagens, policyoch verksamhet spela en stor roll för att minska negativa följder vad gällerresursutnyttjande och miljön. Uppfinningar, utveckling och utnyttjande av teknikoch tekniköverföring samt omfattande samarbete ingår i hög grad i företagsverksamhetsområden. 30.3Näringslivet, inklusive de transnationeUaföretagen, bör tillerkänna miljövård högsta prioritet såsom nyckeln till enhållbar utveckling. En del upplysta företagsledare tillämpar redan politik och rogramför "omsorg under ansvar" och produktuppföljning, uppmuntrar tillöppenhet och en dialog med de anställda och allmänheten och genomförmiljörevisioner samt kontrollerar att företaget rättar sig efter dem. Dessaföretagsledare, inklusive de transnationeUa företagen, har i ökad omfattningbörjat ta frivilliga initiativ, verkar för och genomför självregleringar ochtar större ansvar när det gäller att se till att deras verksamhet medför minstamöjliga skada för människors hälsa och mUjön. De regler som har införts i mångaländer och den växande miljömedvetenheten bland konsumenter, allmänheten ochupplysta ledare inom näringsliet, inklusive de transnationeUa företagen, harbidragit tfll detta. Ett positivt bidrag från näringslivet, inklusive de transnationeUaföretagen, till en hållbar utveckling kan i ökande grad uppnås genom tUlämpningav ekonomiska instrument, t.ex. den fria marknadens mekanismer, som skallinnebära att priset för en vara eller tjänst i högre grad inkluderar dekostnader för råvaror, produktion, användning, återvinning och avfallshanteringsom belastar miljön, alltefter de rådande förhållandena i varje enskilt land. 30.4Förbättring avproduktionssystem genom teknik och processer som innebär ett mer effektivtresursutnyttjande och skapar mindre avfall uppnårmera med mindre - är en viktig väg mot uthållighet i näringslivet. samma sätt är detnödvändigt att underlätta och uppmuntra uppfinningsrike- Skr. 1992/93:13 dom,konkurrenskraft och frivilliga initiativ för att stimulera till mera varierandeoch effektiva val. För att tillgodose dessa viktiga krav oeh ytterligare stärkanäringslivets, inklusive de transnationeUa företagens, roU föreslås följandetvä program. Att främja en renareproduktion 30.5 Detfinns en växande insikt om att ett ineffektivt resursutnyttjande inom produktion, teknik och företagsledning leder tUl bUdandet av restpro dukter som inte åteanvänds (Kh a'/fall som medför negativa följder för män niskors hälsa och miljön (Kh tUl tUlverkning av produkter, vilkas negativa påverkan fortsätter efter att de har kasserats och som är svära att återvinna, och att dessa metoder behöver eniättas med tekniska metoder samt tekniskt kunnande som minimerar avfaUet under varans hela livscykeln. En renare produktion innebär en strävan efter optimal effektivitet i varje led av varans livscykel. Ett resultat skulle bli att företagets allmänna konkurrenskraft skulle höjas. Behovet av en övergång till en renare produktionspolitik fast ställdes vid den av UNIDO organiserade ministerkonferensen om ekologiskt hällbar industriutveckling, som ägde rum i .' 30.6 Regeringaroch näringslivet, inklusive de transnationeUa företagen, bör sträva efter ett mer effektivt resursutnyttjande, vilket innefattar ökad återanvändning och återvinning av restprodukter och en minskning av av fallsmängden per produktenhet. 30.7Regeringar (Kh näringslivet,inklusive de transnationeUa företagen, bör stärka det inbördes samarbetet föratt tUlämpa de principer och kriterier som behövs för en hällbar utveckling. 30.8Regeringar bör besluta om (Khtillämpa en lämplig blandning av ekonomiska instrument oh normgivande ätgärder,t.ex. lagar och standarder, i samråd med näringslivet, inklusive de transnationeUaföretagen, som främjar en renare produktion, med särskild hänsyn till de småoch medelstora företagen. Frivilliga privata initiativ bör också uppmuntras. 30.9Regeringar och näringslivet,inklusive de transnationeUa företagen, högskolor och intemationella organisatione,bör sträva efter att utveckla och tillämpa koncept och metoder för att inberäknamiljökostnader i redovisnings- och prissättningsmekanismer. 30.10 Företag,inklusive de transnationeUa företagen, bör uppmuntras att: a)ärligen rapportera om sinaresultat på miljöområdet samt om sin an- Skr. 1992/93:13 vändning av energioch naturresurser, b)anta och rapportera om tUlämpningenav normer som främjar lämpliga förfaranden med avseende på miljön, t.ex.Internationella handelskammarens stadga om hällbar utveckling för näringslivetoch den kemiska industrins initiativ om omsorg under ansvar. 30.11Regeringar bör främja samarbetemellan företag om teknik och tekniskt kunnande, omfattande identifikation,utvärdering, forskning och utveckling, drift, marknadsföring och tillämpningav mer miljöanpassad produktion. 30.12Näringslivet bör införlivariktlinjer för renare produktion i sin verksamhet och sina investeringar, medbeaktande också av dess påverkan på leverantörer och konsumenter. 30.13Näringslivet och desssammanslutningar bör samarbeta med arbetstagare och fackföreningar för attkontinuerligt förbättra de kunskaper och färdigheter som behövs för attgenomföra åtgärder baserade på hållbar utveckling. 30.14Näringslivet och desssammanslutningar bör uppmuntra enskilda företag att införa program för störremiljömedvetenhet och ansvar pä alla nivåer för att dessa företag skall engagerasig i uppgiften att förbättra sitt miljöbe-teende i enlighet med intemationelltvedertagen ledningspraxis. 30.15Internationella organisationerbör öka utbildningsinsatser och medve-tandehöjande åtgärder vad gäller renareproduktion, i samarbete med näringslivet, universitet och högskolor samtvederbörande nationella och lokala myndigheter. 30.16Interaationella och icke-statligaorganisationer, inklusive branschorganisationer och vetenskapligasammanslutningar, bör öka spridningen av information om renare produktion genomatt bygga ut sådana befintliga databaser som () och UNIDO:s Industrial and Technological InformationBank (INTIB) och ICC/IEB samt skapa nätverk mellan nationella ochinternationella informationssystem. Att främja ansvarsfullt företagande Bakgmnd 30.17 Företagandeär en av de viktigaste drivkrafterna bakom uppfinningar. Ökad marknadseffektivitet och nytänkande för att lösa problem och ta vara på möjligheter. SärskUt små och medelstora företagare spelar en mycket vik tig roll för ett lands sociala och ekonomiska utveckling. De är ofta det vikti gaste medlet för utveckling på landsbygden genom att de kan skapa arbets tillfällen utanför jordbruket och erbjuda kvinnor en övergång till förbättrade försörjningsmöjligheter. Ansvarsfullt företagande kan spela en viktig roll för att främja ett effektivt resursutnyttjande, minska risker och faror, minimera avfall och tillvaratamiljövärden. 30.18 Följandemål föreslås: a)Att uppmuntra företagare ansvarsfull hantering och ett ansvarsfullt utnyttjande av naturresurser b)att öka det antal företagaresom stöder och genomför en företagsledning inriktad på hällbar utveckling. 30.19Regeringar bör uppmuntra etableringenav och verksamheten hos företag som drivs på ett hållbart sätt. Åtgärderna böromfatta regler, ekonomiska incitament och rationaliserade administrativaförfaranden för att säkerställa största möjliga effektivitet vid behandling avansökningar för att underlätta investeringsbeslut, råd och bistånd medinformation, stöd tiU infrastruktur och hjälp tUl företag som åtar sigresurshantering under ansvar. 30.20Regeringar bör, i samarbete medden privata sektorn, uppmuntra etablering av riskkapitalfonder för projekt ochprogram inom området hållbar utveckling. 30.21Regeringar bör, i samarbete mednäringslivet, universitet och högskolor samt internationella organisationer,stödja utbildning i företagsledningens miljöansvar. Program för ungdomar börockså uppmärksammas. 30.22Företag, inklusive de transnationeUaföretagen, bör uppmuntras att införa globala företagsprinciper för en hållbarutveckling, se till att miljöanpassad teknik utan extra externa kostnader görstillgängUg för dotterföretag i utvecklingsländerna som till största delen ägsav moderbolaget, uppmuntra dotterföretag utomlands att anpassa sina metodertill lokala mUjöförhåUanden och dela sina erfarenhetet med lokala myndigheter,regeringar och internationella organisationer. 30.23Stora företag, inklusive transnationeUaföretag, bör överväga att inleda samarbete med små och medelstora företag föratt underlätta erfarenhetsutbyte vad gäller företagsledarkompetens,marknadsutveckling (Kh tekniskt kunnande, där sä är lämpligt med hjälp fräninternationella organisationer. 30.24Näringslivet bör upprättanationella råd för hällbar utveckling (Kh främja företagande i såväl de formeUasom de informella sektorema. Åtgärder bör vidtas för att underlätta för l:vinnligaföretagare att delta. 30.25Näringslivet, inklusive de transnationeUaföretagen, bör, i samarbete med universitet och högskolor samt detvetenskapliga och tekniska etablissemanget, bygga ut forskning och utvecklingi fräga om miljöanpassad teknik (Kh mUjöskyddssystem, varvid den lokalabefolkningens kunskaper bör utnyttjas där sä är lämpligt. 30.26Näringslivet, inklusive de transnationeUaföretagen, bör säkerställa en ansvarsfull och etisk produkt- och prcKcsshanteringfrän hälso-, säker- För detta ändamäl bör företagen bygga ut system för , . självreglering i enlighetmed lämpliga regler, stadgar och initiativ som inte- Skr. 1992/93:13 grerasmed alla led i affärsplaneringen och beslutsprocessenfattande i syfte att främjaöppenhet och en dialog med de anställda och allmänheten. 30.27Multilaterala och bilateralainstitutioner för ekonomiskt bistånd bör även i fortsättningen uppmuntra ochstödja små och medelstora företagare som bedriver verksamhet med anknytningtill hällbar utveckling. 30.28FN:s organisationer ochfackorgan bör förbättra mekanismerna för investeringar i näringslivet ochutformning av policy och strategier för att säkerställa att miljöaspekternaförstärks i samband med utländska investeringar. 30.29Intemationella organisationerbör öka sitt stöd till forskning (Kh utveckling som syftar till att förbättra fömtsättningaraaför en hällbar utveckling i form av teknisk kompetens ochföretagsledarkompetens, främst vad gäller små och medelstora företag i utvecklingsländeraa. 30.30 Åtgärdemainom detta programområde består huvudsakligen av att ändra inrUctningen pä befintlig verksamhet, vilket inte torde medföra stora additionella kostnader. Kostnaderna för regeringars och internationella or ganisationers verksamhet har redan inkluderats under andra programområ den. Kapitel 31 skr. 31.1 Ämnetför detta kapitel är frågan hur man skall göra det möjligt för det teknik- och vetenskapssamhälle, som omfattar bl.a. ingenjörer, arkitekter, industriformgivare, stadsplanerare, andra yrkesmän och beslutsfattare, att lämna ett mera öppet och effektivt bidrag till beslutsprocesser beträffande miljö och utvecklingsfrågor. Det är viktigt att kunskap sprids och större för ståelse skapas för vetenskapens och teknikens roll i mänskliga angelägenhe ter, både hos beslutsfattare som medverkar till att utforma den offentliga po litiken och hos allmänheten. Det befintliga samarbetet mellan det teknik- och vetenskapssamhället och allmänheten bör utvidgas (Kh fördjupas till att bli ett fullödigt samarbete. Förbättrade kommunikationer och förbättrat samarbete mellan det teknik- och vetenskapssamhället och beslutfattare kommer att skapa förutsättningar för ökat utnyttjande av vetenskaplig och teknisk information och kunskaper vid genomförandet av politik och pro gram. Beslutsfattare bör skapa bättre föratsättningar för att förbättra utbild ning och självständig forskning inom området hällbar utveckling. De multi disciplinära metoder som redan tUlämpas behöver stärkas och tvärveten skapliga studier behöver utvecklas med medverkan från teknikoch veten skapssamhället, beslutsfattare och allmänheten för att skapa det ledarskap och sprida det praktiska tekniska kunnande som behövs för en hållbar ut veckling. Allmänheten bör fä hjälp med att tUl det teknik- och vetenskaps samhället meddela sina idéer om hur vetenskap och teknik skulle kunna ut nyttjas på ett bättre sätt för att utöva en positiv inverkan pä deras liv. Pä samma sätt måste teknikoch vetenskapssamhället få garantier för rätten till självständig forskning och till att fritt kunna offentliggöra och utbyta sina resultat.