prop · GF0337 · 1992-01-01 00:00:00 — Tanken är att detta skall göras i det löpande författningsarbetet. I enlighet härmed bör bankrörelselagens bestämmelser om bankinspektionen nu ändras så att de i stället avser finansinspektionen. I enlighet med det anförda har inom upprättats ett förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617). Förslaget är sådant att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Jag hemställer att regeringen föreslår att anta lagförslaget. Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagt fram. Framställning om ändring av 10 kap 8 § Föreningsbankslagen (FBL) m m För att åstadkomma en rationell organisationsstruktur har inom föreningsbanksrörelsen principbeslut fattats om att sammanföra de nuvarande tolv centrala föreningsbankerna till en riksomfattande central föreningsbank med namnet Föreningsbank, central föreningsbank. Sammanläggningen förutses ske i form av fusion genom kombination enligt 10 kap 2 § FBL. I den nya banken kommer jämväl verksamhet att integreras. 10 kap 8 § FBL Av de tolv centrala föreningsbankerna har elva en enhetlig organisationsform bestående av central föreningsbank med anslutna lokala föreningsbanker. Till de senare är de enskilda medlemmarna anslutna. I en av de centrala bankerna, Mälarprovinsernas Föreningsbank (MÄL), tillämpas med stöd av lagstiftningen en annan organisationsmodell, s k tvåledsorganisation. Denna organisationsform kännetecknas av att lokala föreningsbanker saknas, vilket innebär att medlemmarna är anslutna direkt till den centrala banken. En förutsättning för att den nya banken skall bli rationell är att den får en enhetlig medlemsstruktur. Detta blir inte fallet om MÄL i oförändrat skick skulle ingå i fusionen. Man skulle då få en medlemskader bestående av ca 350 lokala banker, härrörande från de elva centrala bankerna som har en likartad organisation samt ca 58 000 enskilda medlemmar som är direktanslutna till MÄL, ett förhållande som givetvis inte är tillfredsställande. För att uppnå formell likställighet med övriga centrala banker krävs att man inom MÄLs verksamhetsområde bildar en eller flera lokala föreningsbanker. Till denna eller dessa överföres de tillgångar, skulder och delar av fonderna som skall eller bör tillkomma lokal föreningsbank. Likaledes skall givetvis även de enskilda medlemmarna i MÄLs centrala föreningsbank överföras till vederbörlig lokal bank. Det lagrum som i detta sammanhang är akutellt är 10 kap 8 § FBL, Övertagande av del av annan föreningsbanks rörelse. Tillkomsten av däri intagna bestämmelser får ses som en konsekvens av banklagsutredningens uppfattning att föreningsbanksrörelsen skulle själv få bestämma över sin interna organisation och att lagstiftningen skulle dels underlätta önskvärda strukturförändringar, dels undanröja eventuella legala hinder härför. Som ett led i detta strävande infördes ett nytt fusionsförfarande, fusion genom kombination (FBL 10:2), som i många fall är enklare än den tidigare enda möjliga absorptionsmetoden. Man var emellertid på det klara med att behov kunde föreligga att överföra del av lokal föreningsbanks rörelse till annan lokal föreningsbanks rörelse, liksom att skäl kunde föreligga för central föreningsbank att förvärva del av annan föreningsbanks (central eller lokal) rörelse. Första stycket i FBL 10:8 utformades också så att dessa förutsebara behov tillgodosågs. Däremot förutsåg man inte det motsatta förhållandet som är akutellt, nämligen att lokal föreningsbank övertar del av central föreningsbanks rörelse. Bestämmelsen bör därför ändras så att överlåtelse av del av annan föreningsbanks rörelse skall kunna ske fritt oavsett vilken typ av föreningsbank den förvärvande eller överlåtande banken tillhör. Den ifrågavarande paragrafen är emellertid behäftad med ännu en brist som bör rättas till för att paragrafen skall fylla sin tänkta funktion. I motsats till vad som gäller vid fusion enligt 1 och 2 §§ reglerar inte 8 § frågan om överförande av medlemskapen till den övertagande banken. Detta får närmast ses som ett förbiseende vid lagens tillkomst. Kravet på medlemskap för person som önskar erhålla kredit har alltid varit en central princip inom jordbrukskasse- föreningsbanksrörelsen. Lagstadgandet härom är visserligen numera avskaffat men kravet kvarstår ändå fullt ut genom stadgebestämmelse. I det aktuella fallet gäller det alltså att överföra ca 58 000 medlemmmar i central föreningsbank till en eller flera lokala banker. Att införskaffa nya inträdesansökningar från alla dessa medlemmar är i praktiken omöjligt. Förbundet hemställer därför om ett sådant tillägg till 10 kap 8 § FBL att ett övertagande av del av annan föreningsbanks rörelse även innefattar medlemskapet för berörda. Det bör påpekas att lagändringen är nödvändig inte bara för den nu aktuella situationen utan har betydelse vid varje framtida förändring av rörelsens struktur i de fall fusionsinstitutet inte kommer till användning. Föreningsbankerna arbetar med likalydande stadgar över hela fältet. Medlemmarnas rättigheter är därför desamma oavsett vilken föreningsbank vederbörande tillhör. Inte desto mindre bör medlem genom uttryckligt stadgande i paragrafen tillförsäkras en liknande rätt till utträde som tillkommer medlem som inte samtyckt till fusion enligt 10 kap 3 § andra stycket FBL. Sammanfattningsvis hemställer förbundet att 10 kap 8 § FBL ändras så att övertagande av del av annan föreningsbanks rörelse får ske fritt mellan föreningsbanker oavsett vilken typ av föreningsbank övertagandet avser, att övertagande av del av annan föreningsbanks rörelse skall avse även berörda medlemmar samt att dessa medlemmar tillförsäkras en liknande rätt till utträde som tillkommer medlem vid fusion enligt 10 kap 3 § andra stycket FBL. Ändringen av Mälarprovinsernas Föreningsbanks organisation ingår som ett förberedande och grundläggande moment för den riksomfattande fusion som är avsedd att genomföras och med avsett formellt ikraftträdande . Förbundet hemställer därför om skyndsammast möjliga behandling av ärendet. De centrala föreningsbankerna och förbundet äger tillsammans aktiemajoriteten (av rösterna och av kapitalet) i , som är rörelsens affärsbank. är föreningsbankernas clearingbank, förvaltar föreningsbankernas likviditetsreserv, sköter utlands- och fondkommissionsrörelsen m m. kommer i inledningsskedet att vara dotterbolag till för att -- troligen -- helt integreras i Föreningsbank sedan utestående aktier köpts upp. finns enligt bankrörelselagen (BRL) vissa skillnader i rörelseregler mellan bankaktiebolag, å ena sidan, och sparbanker och föreningsbanker, å andra sidan. Dessa skillnader har sin historiska bakgrund i tidigare skillnader i verksamhetsinriktning, men även andra skäl såsom storlek m m torde ha haft betydelse. SFF anser att det inte längre finns anledning att bibehålla dessa olikartade rörelseregler. SFF avser närmare bestämt följande bestämmelser. 1 kap 4 § BRL Bankaktiebolag får enligt paragrafens andra stycke efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande bankinspektionen, inrätta filial i utlandet. Sådant tillstånd skall lämnas om den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sund bankverksamhet. Motsatsvis gäller således att central föreningsbank inte kan inrätta filial i utlandet. 2 kap 6 § BRL Efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande bankinspektionen, får ett bankaktiebolag förvärva aktie i annat bankaktiebolag samt aktie eller andel i utländskt bankföretag och i svenkt eller utländskt företag, vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna. Enligt samma paragraf får en central föreningsbank förvärva aktie eller andel i svenskt företag vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna eller som tillgodoser för föreningsbanker gemensamma intressen. Härvid föreligger således en skillnad i så måtto att bankaktiebolag får förvärva aktie i annat bankaktiebolag, vilket central föreningsbank inte får (med undantag för ). Vidare får bankaktiebolag förvärva aktie eller andel i utländskt bankföretag och i annat utländskt företag vilket inte central föreningsbank får. 2 kap 7 § BRL Enligt paragrafen gäller att sparbank och central föreningsbank endast efter tillstånd av bankinspektionen får medverka vid emission av aktier m m på den allmänna marknaden. Motsatsvis gäller således att bankaktiebolags medverkan i denna typ av verksamhet inte kräver tillstånd av bankinspektionen. 2 kap 14 § BRL Som en huvudregel gäller enligt denna paragraf att när en bank beviljar kredit får den inte avtala att bankens fordran skall medföra rätt till betalning först efter låntagarens övriga borgenärer. Efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektionen får dock en central föreningsbank avtala om sådant villkor vid beviljande av kredit till svenskt företag, vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna. Bankaktiebolag får efter tillstånd avtala om sådant villkor vid beviljande av kredit till annat bankaktiebolag, till utländskt bankföretag eller till sådant svenskt eller utländskt företag vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna. Detta innebär att central föreningsbank inte får avtala om sådant villkor vid beviljande av kredit till annat bankaktiebolag, utländskt företag eller utländskt bankföretag. SFF anser att ovan angivna bestämmelser bör ändras på sådant sätt att central föreningsbank jämställs med bankaktiebolag. Det framstår som märkligt om det blivande moderbolaget för får operera under mer restriktiva bestämmelser i angivna avseenden än dotterbolaget. Under alla förhållanden framstår en ändring av angivna regler som helt nödvändig för att möjliggöra den tänkta integrationen mellan Föreningsbank och . SFF hemställer att bankrörelselagen ändras i angivna hänseenden, om möjligt redan med verkan från 1992Å01Å01. Det bör rimligen inte föreligga några problem att ändra lagreglerna vad avser tillämpningen på central föreningsbank. Den planerade sammanslagningen av de tolv centrala föreningsbankerna leder till en rikstäckande central föreningsbank med en koncernbalansomslutning överstigande 120 mdr kr. SFF har f n ännu inte full överblick över alla frågor som på olika sätt måste lösas under fusionsprocessen. Det är därför inte uteslutet att behov av ytterligare lagändringar kan visa sig föreligga. En viktig fråga som ännu inte slutligt lösts är SFFs integrering i den planerade nya centrala . Föreningsbankslagen reglerar endast fusioner mellan föreningsbanker. SFF är en ekonomisk förening vars enda medlemmar är de tolv centrala föreningsbankerna. Formella legala möjligheter för att SFF skall kunna delta i fusionen saknas således. Alternativet till fusion är att SFF likvideras -- en naturlig följd av att SFFs medlemmar fusionerar -- och att SFFs tillgångar utskiftas till medlemmarna. Oavsett vilken integrationslösning som slutligen väljs, varvid fusionsalterntivet förutsätter lagändring, utgår SFF från att integrationen kan genomföras utan skattekonsekvenser i enlighet med den praxis som etablerats vid bankfusioner. Sedan SFF fått full överblick över de frågor som måste lösas under fusionsprocessen -- sannolikt -- kan SFF således få anledning att återkomma med begäran om ytterligare lagändringar. Den mest akuta frågan gäller den under 1 ovan berörda ändringen av 10 kap 8 § FBL. Sammanställning av remissyttrandena över framställning från om ändringar i bankrörelselagen. Efter remiss har yttranden över framställningen från om ändringar i bankrörelselagen avgetts av fullmäktige i riksbank, finansinspektionen, , och . har förklarat att det avstår från att avge yttrande över framställningen. Remissinstanserna har anfört: 1 Fullmäktige i riksbank Fullmäktige tillstyrker framställning om ändringar i bankrörelselagen. Det är en strävan att de legala rörelsereglerna för banker blir så lika som möjligt för olika associationsformer. Bevakning av att bank inte bedriver rörelse för vilken kompetens ej finns bör i första hand göras i samband med i förekommande fall regeringens och finansinspektionens tillståndsprövning och i övrigt ske inom finansinspektionens löpande tillsyn. Fullmäktige har beretts tillfälle avge yttrande över en framställning från om ändringar i bankrörelselagen (BRL). Bakgrunden till framställningen är följande. Bankrörelselagen gör på några punkter skillnad mellan vad som gäller för bankaktiebolag och för central föreningsbank. De centrala föreningsbankerna och förbundet äger aktiemajoriteten i , som är rörelsens bankaktiebolag. De verksamheter som endast får bedrivas av bankaktiebolag kan således för föreningsbanksrörelsens del bedrivas i . De centrala föreningsbankerna planerar att gå samman till Föreningsbank. Därefter avses även bli integrerad i Föreningsbank. I framställningen anförs att det inte längre finns anledning att behålla dessa skillnader i rörelseregler och att en ändring är nödvändig för att möjliggöra den framtida fusionen mellan Föreningsbank och , eftersom därefter inget bankaktiebolag skulle ingå i föreningsbanksrörelsen. De punkter på vilka avvikelser i rörelsereglerna mellan bankaktiebolag och föreningsbank anförs och som begärs ändrade är följande.Bankaktiebolag men inte föreningsbank får, efter regeringens eller finansinspektionens tillstånd, inrätta filial i utlandet (1 kap 4 § BRL).Bankaktiebolag men inte föreningsbank får, efter regeringens eller finansinspektionens tillstånd, förvärva aktier i annat bankaktiebolag eller andel i utländskt bankföretag eller annat utländskt företag (2 kap 6 § BRL).Bankaktiebolag får utan tillstånd av finansinspektionen medverka vid emission av aktier m m på den allmänna marknaden, medan föreningsbank måste ha sådant tillstånd (2 kap 7 § BRL).Bankaktiebolag får, efter regeringens eller finansinspektionens tillstånd, vid beviljande av kredit till annat bankaktiebolag, till utländskt bankföretag eller till sådant svenskt eller utländskt företag vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna avtala att bankens fordran skall medföra rätt till betalning först efter låntagarens övriga borgenärer. Föreningsbank får, efter tillstånd, avtala om sådant villkor endast vid beviljande av kredit till svenskt företag vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna (2 kap 14 § BRL). Beträffande medverkan vid emission av aktier har numera den ändringen gjorts, att den angivna paragrafen i BRL upphävts (SFS 1991:1018). har i lagen om värdepappersrörelse (1991:981) införts krav på tillstånd för värdepappersrörelse, vari ingår medverkan vid emission, utan skillnader mellan olika slag av institut. Av de fyra framlagda förslagen om lagändring återstår således tre. Enligt fullmäktiges mening bör de rörelseregler som gäller för banker så långt möjligt vara lika, oberoende av bankens associationsform. Lagen har dock på vissa punkter uppställt begränsningar för centrala föreningsbanker som inte gäller för bankaktiebolag. När nu de tolv centrala föreningsbankerna avser att gå samman till en bank och även planerar ett samgående med , som har de friare rörelsereglerna, bör enligt fullmäktiges mening inga betänkligheter föreligga mot att central föreningsbank på de angivna punkterna i bankrörelselagen ges samma rörelseregler som bankaktiebolag. I de föreslagna lagändringarna är det dessutom fråga om verksamhet som ändock inte får bedrivas utan tillstånd från regeringen eller finansinspektionen. Den restriktivitet som eventuellt kunde visa sig motiverad kan därför i förekommande fall ta sig uttryck i ett vägrat tillstånd, snarare än i ett generellt lagförbud. I övrigt bör det få ankomma på finansinspektionen att i den löpande tillsynen bevaka att en bank har tillbörlig kompetens att sköta den rörelse som bedrivs. Fullmäktige kan därför tillstyrka den begäran om ändringar i bankrörelselagen som framförts av . anser att ett antal olikheter mellan bankinstitutens rörelseregler bör ändras på så sätt att en central föreningsbank jämställs med ett bankaktiebolag. noterar därvid att 2 kap 7 § bankrörelselagen upphört att gälla och ersatts av bestämmelser som inte gör skillnad mellan olika bankinstitut. har i sitt betänkande, SOU 1988:29, funnit det angeläget att undanröja den skillnad mellan de olika bankgrupperna som, såvitt gäller möjligheten att etablera sig utomlands, alltjämt finns i bankrörelselagen. anser att kreditmarknaden generellt bör omfattas av enhetliga och därmed så långt möjligt konkurrensneutrala regelsystem. Mot denna bakgrund samt med hänsyn till att tillståndsplikt föreligger för bankaktiebolagen enligt de aktuella rörelsereglerna tillstyrker finansinspektionen den aktuella framställningen. En förändring av de aktuella rörelsereglerna bör av samma skäl även innefatta en motsvarande förändring av rörelsereglerna för sparbankerna. För bankaktiebolagen gäller i ett antal fall mindre restriktiva rörelseregler enligt bankrörelselagen, nedan benämnd BRL, än de som gäller för de centrala föreningsbankerna och sparbankerna. anser att följande bestämmelser bör ändras på sådant sätt att en central föreningsbank jämställs med ett bankaktiebolag. Central föreningsbank eller sparbank får enligt 1 kap 4 § BRL inte inrätta filial i utlandet. Föredragande statsråd har i prop 1986/87:12, sid 202, framhållit att ''''''''Möjligheten för sparbanker och föreningsbanker att förvärva aktier i utländska bankföretag övervägs av kreditmarknadskommittén. Jag finner det naturligt att filialetablering utomlands för dessa banker prövas i samband med frågan om aktieförvärv i sådana företag.'''''''' Ett bankaktiebolag får enligt 2 kap 6 § BRL efter tillstånd bl.a. förvärva aktie i annat bankaktiebolag samt aktie eller andel i utländskt bankföretag och i utländskt företag, vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna. Detta gäller även i fråga om garantifondbevis, förlagsbevis eller förlagsandelsbevis som har utfärdats av sådana företag. Med banks förvärv av garantifondbevis jämställs utfärdande av garantifondförbindelse. Central föreningsbank eller sparbank har inte denna förvärvsrätt. 1986/87:12, sid 221, framgår att ''''''''Till skillnad mot bankaktiebolagen får sparbanker och centala föreningsbanker inte rätt att förvärva aktier i annat bankaktiebolag än sådant som tillgodoser för resp. bankkategori gemensamma intressen nämligen och . Inte heller får sådana banker rätt att förvärva aktier eller andelar i utländska företag. Detta överensstämmer med vad som gälller enligt SpL och JkL. Sparbanksväsendets och jordbrukskasserörelsens förvärv av aktier i sådana företag kan dock redan nu ske genom resp. . Frågan om sparbanks och föreningsbanks rätt till etablering utomlands skall övervägas av kreditmarknadskommittén.'''''''' Genom 2 kap 15 a § BRL vilken träder ikraft ges en bank, dvs. samtliga bankinstitut, utvidgad rätt att förvärva aktier. 2 kap 7 § BRL upphör att gälla 1991-08- 01. Den ersätts av bestämmelser i lagen om värdepappersrörelse (1991:981) vilka inte gör skillnad mellan olika bankinstitut. Bankaktiebolag får enligt 2 kap 14 § BRL efter tillstånd avtala om villkor att bankens fordran skall medföra rätt till betalning först efter låntagarens övriga borgenärer vid beviljande av kredit till annat bankaktiebolag, till uländskt bankföretag eller till sådant svenskt eller utländskt företag, vars ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna. Central föreningsbank eller sparbank har endast motsvarande möjlighet avseende kredit till svenskt företag. Av prop 1980/81:36, sid 24, framgår att banklagsutredningen (Fi 1976:04) anser ''''''''det rimligt och riktigt att bankerna skall kunna skjuta till kapital i företag med bankfrämjande ändamål i form av såväl aktiekapital och förlagslån som lån med tillbakaskjuten förmånsrätt...... Villkoren bör emellertid vara desamma som i fråga om aktier och förlagsbevis.'''''''' Genom ovan nämnda reglering i 2 kap 15 a § BRL ges emellertid även samtliga bankinstitut rätt att inom en viss ram bevilja s.k. lån med efterställd betalningsrätt. Av kreditmarknadskommitténs betänkande, SOU 1988:29, sid 231, framgår, angående bankernas förvärv av aktier och andelar i organisationsföretag, att enligt kommitténs mening bör ''''''''utgångspunkten vara att de olika banklagarna skall så långt det är möjligt lämna utrymme för konkurrens mellan de olika bankgrupperna på lika villkor. Det framstår numera mot bakgrund av bankvärldens ökade internationalisering som angeläget att försöka undanröja den skillnad som, såvitt gäller möjligheten att etablera sig utomlands, alltjämt finns i bankrörelselagen.......Därtill kommer att det för de spar- och föreningsbanker som önskar etablera sig utomlands skall krävas att bankinspektionen lämnat tillstånd till etableringen. Det finns således en möjlighet att bevaka att endast större spar- och föreningsbanker kommer att etablera sig utomlands.'''''''' anser att kreditmarknaden generellt bör omfattas av enhetliga och därmed så långt möjligt konkurrensneutrala regelsystem. Mot denna bakgrund samt med hänsyn till att tillståndsplikt föreligger för bankaktiebolagen enligt de aktulla rörelsereglerna tillstyrker finansinspektionen framställningen. En förändring av de aktuella rörelsereglerna bör av samma skäl även innefatta en motsvarande förändring av rörelsereglerna för sparbankerna. 3 Näringsfrihetsombudmannen (NO) Som NO anförde då frågan om ändring av 10 kap. 8 § föreningsbankslagen var aktuell ser NO från konkurrenssynpunkt positivt på föreningsbanksrörelsens strävan att skapa en rationell organisationsstruktur. Den omstrukturering som både landets föreningsbanker och sparbanker är på väg att genomföra eller har genomfört har till ett syfte att storleksmässigt uppnå slagkraftiga enheter i konkurrensen med affärsbankerna. De övriga frågor som () tar upp i sin framställning, och som är aktuella i denna remiss, kan sägas gälla vissa kvarstående skillander i rörelseregler mellan å ena sidan bankaktiebolag och å andra sidan föreningsbanker och sparbanker. Ett övergripande syfte med den reformering av banklagstiftningen som i flera omgångar gjorts har varit att skapa konkurrensneutralitet mellan de olika bankkategorierna. I den mån som kvarstående skillnader i rörelseregler i de olika banklagarna får till följd ojämlikhet i konkurrensförutsättningar mellan bankinstituten uppstår en diskriminering på grund av den offentliga regleringen av bankerna. Det är från konkurrenssynpunkt angeläget att föreningsbanker och sparbanker inte hindras i sitt agerande på marknaden av kvarstående diskriminerande inslag i lagstiftningen. De frågor som SFF tar upp i sin framställning utgör såvitt NO kan bedöma exempel på sådan kvarstående diskriminering som berörts ovan. Ändringar i den av SFF föreslagna riktningen synes därför angelägna från de utgångspunkter som NO har att beakta. NO tillstyrker således att ändringar i berörda lagar i huvudsaklig överensstämmelse med SFF:s förslag genomförs. har av beretts tillfälle att yttra sig över en framställning från om ändringar i bankrörelselagen. Föreningen har ingen erinran mot att bestämmelserna i bankrörelselagen ändras så att verksamhetsbetingelserna för central föreningsbank likställs med dem som gäller för bankaktiebolag. , som övertagit Svenska sparbanksföreningens funktion som branschorgan och företrädare för sparbankssektorn, har beretts tillfälle att avge yttrande i rubricerade ärende. Sparbanksgruppen får i anledning härav anföra följande. (nedan benämnt förbundet) har hemställt om att vissa av bankrörelselagens rörelseregler ändras så att en central föreningsbank jämställs med ett bankaktiebolag.