prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Göteborgsuniversitet påpekar dessutom att utredningens förslag bygger på två oförenligaprinciper, dels principen om kunskapsprogression, som egentligen bara skallvara tiUämplig för avgångsbetyg, dels principen att lärarna lokalt skallarbeta fram kriterier för terminsbetyg. anser att det i principblir omöjligt för lärarna, att specificera kriterier i olika ämnen och förolika årskurser som stämmer med de sex generellt definierade kvaliteterna förårskurs 9 i och årskurs 3 i gymnasieskolan. Uppsalauniversitet anser det oacceptabelt att införa ett betygssystem, där eleven vidvarje betygssättningstillfälle skall jämföras med de ulti-mativa kunskapsmålenför skolväsendet eller skolformen som helhet. Det är i stället självklart attelevernas prestationer måste bedömas i förhåUande till konkreta, klartformulerade och för lärare, elever och för- äldrar förståeliga kravför respektive ämne på de nivåer där betyg skall Prop. 1992/93:220 sättas. Bilaga 4 påpekar att detföreslagna systemet mindre än någonsin kommer att kunna motivera eleverna,eftersom de högre betygen kan nås först i årskurs 9 eller . Ingen hänsynhar tagits till elevens behov av förstärkning nära i tiden, utan beredningenförutsätter att varje enskild individ på varje mognadsnivå har ett mycketlångt studieperspektiv. Även informationsvärdet av betygen före årskurs 9 blirlågt under sådana förhållanden. Fleraremissinstanser påpekar att oklarhet råder om hur progressionen tar siguttryck i det korta perspektivet, läsåret, i förhållande till den totalautbildningstiden. Så framhåller exempelvis att systemet med lokalamål jämsides med nationella skulle kunna innebära olika kravnivåer i olikaårskurser, och att betygsskalan därmed får olika innebörd under en skolform ochi slutet av en skolform. Även uttrycker farhågor för attsvaga elever kan få positiv förstärkning under arbetets gång men "klassasut" vid betygssättningen enligt de nationella kriterierna. Förbundetanser att samhället inte får ge så motstridiga signaler. Alternativaförslag till betygssystem har presenterats av Avdelningen för språkpedagogikvid , vid Högskolani Karbtad m.fl. 2 Antal betygssteg, betygsstart, beteckningar Betygsberedningenföreslår sex betygssteg. Mångaremissinstanser påpekar att antalet betygssteg som i realiteten blir möjligaatt använda i är färre än sex, om man skall följaBetygsberedningens resonemang om kunskapsprogression. Tvåtredjedelar av det trettiotal remissinstanser som berört frågan förordar färrebetygssteg än sex, framför allt i gymnasieskolan. LO anser att fyra nivåerräcker med tanke på det merarbete lärarna måste lägga ned på en så ytterstsofistikerad bedömning som sex steg innebär. Den arbetstiden anser LO kan varabättre utnyttjad i undervisningssituationen. RHS påpekar risken med en orimligprovtäthet för att verifiera rätt betygsnivå vid alltför många steg. Ungefären tredjedel anser att betygsstegen skall vara fler än sex. kommunföreslår t.ex. tolv steg med motiveringen att det enstaka betyget blir mindreavgörande med ett större antal steg, som det blir lättare att sättabetyg. Även påpekar att betygens värde och tillförlitlighet ökarmed antalet steg på skalan. LR föreslår en 7-gradig betygsskala som skall kunnaanvändas fullt ut på varje kurs och i varje ämne i både ochgymnasieskolan, men med olika kriterier anpassade efter realistiska krav irespektive skolform. ett system där läraren dels bedömer ele- Prop. 1992/93:220 vemaskunskaper med utyttjande av tre kvalitetskategorier, dels bedö- Prop.1992/93:250 mer elevernas takt att utveckla sina kunskaper i tre kvaliteter. Pådet Bilaga 4 sättet kan man utnyttja nio olika benämningar för lärarnasbedömning av elevernas kunskapskvalitet. Avdelningenför språkpedagogik vid presenterar ett förslag till ett niogradigtbetyjissystem. Det nya i förslaget är att det är nivårelaterat och sägs därmedi jprincip överensstämma med det system som tillämpas inom komvux. Även andraremissinstanser, t.ex. kommun och ECO, anser att det betygssystem som gäller för komvux är att föredra. 2.2 Betygsstart och betygsfrekvens Betygsberedningenföreslår att betyg skall sättas terminsvis från och med höstterminen i årskurs7, förutsatt att stadieindelningen i inte ändras. Knappthälften av de ca 60 remissinstanser som yttrat sig i frågan anser att betygbör ges tidigast från och med årskurs 7 och stöder därmed i principBetygsberedningens förslag. En stor grupp förordar senare, medan något färreförordar tidigare betygsstart. Danderydskommun framhåller att betygsstarten måste ske tidigare än i årskurs 7, eftersomfå betygssteg och en sen betygsstart innebär att varje betygstilllälle ses somnågot mycket dramatiskt och viktigt. Därför anser att betyg bör gessenast i årskurs 5 med möjlighet till tidigare betygsstart för de kommuner somså önskar. , som understryker att betyg som ges ofta hjälpereleverna att uppnå personligt ställda mål, och att betyg vid flera tillfällenavdramatiserar betygen, anser att det skall finnas möjlighet att efter varjekommuns/skolas eget avgörande ge betyg även i årskurserna 4 och 5. Synpunkterpå möjlighet att lokalt bestämma om och när betyg skall ges före årskurs 7framförs av flera andra kommuner. Fleraremissinstanser påpekar att betygsstart i årskurs 6 stämmer bättre överens medLäroplanskommitténs förslag till ny läroplan, medan andra, t.ex. SAF, tyckerdet blir bättre anpassning till förslag genom att geeleverna betyg i samband med kontrollstationen i årskurs 5. Skolledarförbundetkan tänka sig betyg t.ex. på vårterminen i årskurs 5 men då med en snävarebetygsskala. Hässleholmskommun understryker att kontrollen efter femte skolåret inte skall ses som ettbetyg utan som en kontroll av undervisningens effekter och vara grund förskolans åtgärder kommande år. Ettantal remissinstanser, däribland , RHS och kommim,anser att de betyg som sätts före avgångsbetygen bör vara en lokalangelägenhet, medan andra, t.ex. SFS och kommun, anser att betyg skallsättas och egentligen inte behövs i föreårskurs 9. anseratt det borde vara upp till varje enskild Prop. 1992/93:220 skola attavgöra när betyg skall ges och hur de skall se ut. Men trots det- Prop.1992/93:250 ta är det med tanke på behörighet och urval nödvändigt med ett cen- Bilaga 4 tralt system som anger från när betyg senast skall ges. Därutöver börskolorna själva avgöra om och när betyg skaU ges. Även att skolorna själva borde få välja former för utvärdering. Detta skullepassa bättre i ett skolsystem där skolorna själva väljer pedagogik ochinriktning. Lärarförbundetkan inte finna några vägande skäl till varför man skulle införa flerbetygstillfällen i än vad som finns , utan anser i stället attbetygssättningens roll bör tonas ner i . Om betyg ges, skall dessakompletteras med en allsidig bedömning av elevens utveckling vid en personligkontakt mellan läraren, eleven och föräldrarna. Enbart betyg ger enligtLärarförbundet en ofullständig information om elevernas studieprestationer ochutveckling. Liknandesynpunkter framförs av t.ex. Bodens kommun, som vill ta arbetslivets utveckUngssamtalsom modell i skolan. Även kommun förordar utvecklingssamtal, ochpåpekar att om betygen grundas på sådana kontinuerliga samtal kommer betygetinte som någon överraskning för vare sig elev eller förälder. Högskolani Karbtad föreslår att eleverna förutom betyg fårtvå timmars nyanserad och personifierad information från klassföreståndaren,där en värdering sker av elevernas kunskapskvalitet och deras takt attutveckla kunskap. Denna individualiserade information skall förberedas genomsamtal med olika ämnens lärare, så att klassföreståndaren kan föra framkvalitetsbedömningarna på ett insiktsfullt sätt. Informationen bör lämpligenäven finnas i skriftlig form. Fleraremissinstanser förordar en mer eller mindre betygsfri grundskola. Botkyrkakommun påpekar att betyg för allt för många elever innebär misslyckande och utslagning.En bättre metod än enstaka siffror och ord är regelbundna samtal kring elevensstudiemål och resultat enligt den modell som är etablerad förpersonalutveckling på arbetsmarknaden. Liknande synpunkter framförs av demo-kratberande och aktiverande skola (DAKS), Bodens kommun förordar ett system med utbildningsbevis som fås vidgrundskolans respektive gymnasieskolans slut och kontinuerliga samtal underhela skoltiden där elevens prestationer utvärderas. Beteckningarnautgör initialerna i betygsstegens benämningar vilka är Ännu icke godkänd/Ickegodkänd. Godkänd, Väl godkänd. Mycket väl godkänd. Framstående och Utmärkt.Flera remissinstanser föreslår att betygsstegen betecknas med siffror eller medbokstäver i stället för de av Betygsberedningen föreslagna benämningarna,eftersom i synnerhet stegen under godkänd kan uppfattas som värderande. AlnöHem och formulerar det så: "Det kantyckas vara bagatellartat om dåliga betyg delas ut i form av låga siff- Prop.1992/93:220 ror eller negativa benämningar. Men för de elever som klarar sigsämst, Prop. 1992/93:250 oavsett betygssystem, innebär det ytterligare enpsykologisk belastning Bilaga 4 att vara Icke godkänd". påpekar att användningen avinitialerna i benämningarna kommer att göra det svårt för den oinvigde, ochlikaledes i internationella sammanhang, att förstå de olika betygsstegensinbördes relationer. I stället föreslås att man använder bokstäverna A till F.Flera andra remissinstanser framför liknande synpunkter. Bl.a.Studiehandledarna i svenska vid Komvux i och Fransklärarföreningenpåpekar att det inte är självklart för alla svenskar att Utmärkt är ett högrebetyg än Framstående. 3 Godkänd och betyg därunder Betygsberedningenföreslår att för betyget Godkänd skall eleven ha för vardagligtsamhällsliv/yrkesliv och fortsatta studier nödvändiga kunskaper om och/eller iämnet och kunna visa detta i ord och handling. För betyg under Godkänd skallett steg finnas. Följden av Betygsberedningens förslag om kunskapsprogressionblir att eleverna i i stor utsträckning kommer att få betyget Ännuicke godkänd. Många av remissinstanserna hävdar att risken är stor att eleverdärigenom slås ut. Informationsvärdet av betyget blir inte heller särskiltstort. Skolverketanser inte att godkändgränsen kan kopplas tiU om en individ har acceptabelkunskapsnivå för att kunna fungera i samhäUet. Många andra remissinstanserframför samma synpunkt, t.ex. , som hävdar att ettbetygssystem i en obligatorisk skola inte bör klassificera kunskaper som acceptablaeller oacceptabla ur en sam-häUelig aspekt, utan nöja sig med att finnabenämningar över vilken kvalitet kunskaperna har. Fleraremissinstanser föreslår att betyg före avgångsklassen inte skall ges förrännivån Godkänd är upipnådd. , , Piteåkommun. Rädda barnen och Elevorganbationen framhåller att ett betygssystem fören otiligatorisk skola inte skall omfatta betyget Icke godkänd. Trelleborgskommun hävdar att konsekvensen av att det är kommunens och skolans ansvar attalla elever som lämnar har uppnått de mål som krävs för betygetGodkänd borde bli att det aldrig bör bli aktuellt med betyget Icke godkänd.Universitetet i anser att det faktum att en obligatorisk skolaavlämnar icke godkända elever till samhället snarare måste ses som ettunderbetyg för skolan och samhället än för eleverna. 4 Användningen av betygsnivåerna Prop. 1992/93:250 Betygsberedningenföreslår att endast de nivaer/steg används som Riiqpj, 4 motsvararsådana kvaliteter som eleverna faktiskt visar upp. Deflesta remissinstanser tolkar förslaget så att följden blir att endast ettfåtal steg på betygsskalan kommer att utnyttjas i . Detta ärmajoriteten negativt inställd till. Man anser att betygsskalan skall kunna användasfullt ut på varje kurs och i varje ämne i både och igymnasieskolan, men då med olika kriterier. Den synpunkten företräds avÖsteråkers, , Gulbpångs kommuner samt Högskolan för lärarutbildning iStockholm m.fl. Engenomgående synpunkt är att det inte är självklart att ett och sammabetygssystem bör användas i alla skolformerna, utan att betygen bör vararelaterade till den skolform i vilken de skall användas. Skolverketpåpekar att det noga bör övervägas om det räcker med ett mindre antal steg ivissa ämnen, t.ex. i yrkesämnen i gymnasieskolan och i ämnen med litet antalundervisningstimmar. Fleraremissinstanser pekar på den bristande samstämmigheten mellan å ena sidanriksdagens och krav på en allt tydligare kursutformadgymnasieskola och å andra sidan Betygsberedningens krav på betygssystemetsutformning. Betyg i kursindelade ämnen bör sättas i relation till de kursersom studerats i stället för till ämnet. Betygsberedningenhar formulerat generella kriterier för sex betygsnivåer, som skall avsesamtliga ämnen. Till dessa skall fogas ämnesspecifika kriterier som anslutertill kursplanen i respektive ämne. 1 förhållande till de undervisningsmål ochdet stoffurval som görs på lokal nivå skall kriterier för de olikabetygsnivåerna arbetas fram lokalt på skolan. Ett stort antal remissinstanser,däribland , , , , Malmökommun och RHS, avvisar tanken att det skulle finnas sex generella kvalitativanivåer i kunskapsutvecklingen, som gäller alla elever och i samtliga ämnen.Göteborgs universitets uppfattning är att det inte finns en naturlig och icke-godtyckliggemensam kunskapsstruktur för alla ämnen - från matematik till t.ex. slöjdeller musik. Även Läroplanskommitténs ämnesexperter ställer sig tveksamma tillom de kvalitativa steg som beredningen anser sig kunna identifiera i dengenerella kunskapsutvecklingen är tillämpliga i ämnena matematik, musik ellersvenska. Placeringen på ett visst betygssteg är resultatet av en sammanvägningav flera möjliga dimensioner i kunskapsutvecklingen. Kunskapsutveckling harockså en kvantitativ dimension. En ytterligare faktor som komplicerar bildenär undervisningstiden. tén att ämnesexperter får utveckJaen ordnande princip för den kvalita- Prop. 1992/93:220 tivakunskapsutvecklingen i ämnet inom ramen för de mål som under- Prop.1992/93:250 visningen i ämnet skall sträva mot. Denna princip bör sedan komplette- Bilaga 4 ras med en kvantitativ dimension och relateras tUl den garanterade tideni ämnet. Majoritetenav remissinstanserna anser att de föreslagna kriterierna är alltför abstraktformulerade och medför en intellektualisering av undervisningen. Såpåpekar t.ex. kommun att kraven på Godkänd är för höga för mångagrundskoleelever, och , anser att kriterierna för de högrebetygsstegen snarare leder tanken till än till barn-ochungdomsskolan. att det rimligen måste vara skolans krav somskall uppfyllas, och inte de krav som skulle kunna uppfyllas om man utgår frånden kunskap om och i ett ämne som faktiskt finns tillgänglig i samhället. Föreningenför en demokratberande och aktiverande skola (DAKS) påpekar att förslaget ärensidigt inriktat mot det verbala/abstrakta, medan saknar denmcitoriska liksom den emotionella utvecklingen i definitionerna. Flerakommuner, däribland , anser att skillnaderna mellan olikabetygssteg är hårfina och svåra att tyda. Ett mål- och kursrelateratbetygssystem måste bygga på betygsnivåer som kvalitativt skiljer sig tydligtfrån varandra och som är jämförbara när det gäller kunskapsnivå. 5.2 Formulerade och för berörda parter kända kriterier Betygsberedningenföreslår att betygskriterierna skall vara formulerade och från början kända avelever, föräldrar och avnämare. Majoritetenav de remissinstanser som tagit upp frågan instämmer i förslaget. Däremotpåpekar många, att det är väsentligt att i så fall formulera kriterierna såatt de är möjliga att förstå. Vissaremissinstanser, t.ex. och , påpekar att detta kräver tidför information och samtal som kommer att ta undervisningstiden i anspråk.Enligt RHS bör ansvaret för denna information ingå i rektors uppgifter. Elevorganbationenär den enda remissinstans som vänder sig emot förslaget. Elevorganisationenaccepterar inte att någon ämnesexpert i samarbete med någon byråkrat påSkolverket bestämmer och formulerar det man skall lära sig. 1 stället för attmeddela eleverna ett i förväg bestämt och formulerat ämnesinnehåll handlarmycket av skolans verksamhet om att göra eleverna delaktiga i en gemensamkunskapsprocess, så att de själva kan ta över processen och styra sin egenutveckling. 6 Jämförbarhet Prop. 1992/93:250 Betygsberedningenföreslår att jämförbarheten i betygssättningen i Bjioga 4 förstahand skall upprätthållas genom de ämnesspecifika kriterierna förbetygsnivåerna. När systemet har förankrats inom lärarkåren kan man förväntasig att bedömaröverensstämmelsen blir så god att betygen kan räcka för attupprätthålla jämförbarheten. Flertalet av de ca 20 remissinstanser som yttratsig i frågan ställer sig tveksamma inför möjligheten att uppnå jämförbarhet pådet sätt som Betygsberedningen föreslår. framhåller att nationellaprov är en viktig del i utvärderingen av utbildningen, vilket i sin tur är enförutsättning för att behålla en likvärdig utbildningsstandard över riket.Liknande synpunkter framförs av flera andra remissinstanser, bl.a. Stockholmskommun, och , som dessutom gärna ser attgymnasieinspektörer återinförs. SAFmenar att en central provbank kan ge exempel på godkändgränsen och högrebetygssteg både i och gymnasieskolan. För yrkesinriktade kurser är beredda att ta fram prov. Fleraav remissinstanserna påpekar dessutom att det med tanke på den ökadeinternationaliseringen är synnerligen viktigt att det svenska betygssystemet ärjämförbart med andra länders system, och att betyg från kan översättastill andra språk. 7 Ordning och uppförande Betygsberedningenföreslår att betyg i ordning och uppförande inte skall ges, men lösa problem i skolvardagen. Majoritetenav de remissinstanser som kommenterat frågan stöder beredningens förslag attbetyg inte skall ges i ordning och uppförande. Däremot avvisar de flestaförslaget till formaliserade omdömen efter en färdig mall. LR anser att elevsamtal skall vara så lite formaliserade och schabloni-seradesom möjligt. De skall hållas när de behövs, dvs. även i akuta situationer.Samma synpunkter framförs av t.ex. RHS. Skolverketanser att samtal med elever bör utgå från behovet av ett kontinuerligt gensvarpå elevens skolarbete i sin helhet där elevens förmåga till självständigt arbete,kreativitet, samarbete, ordning, passa tider etc. är olika aspekter på elevenssamlade prestationer som alla bidrar till resultatet i skolan och till en braarbetsmiljö i skolan. anser vidare att det är synnerligen angelägetatt bevara traditionen med de så kallade föräldrakvartarna. Skriftliginformation till föräldrar bör ses som ett komplement till det personligasamtalet. De samtal som beskrivs av Betygsberedningen är snarare exempel påkonfliktlösning, vilket naturligtvis är nödvändigt av och till i kontakternamed elever. Principen om erkärmande, förlåtelse, upprättelse och gottgörelsesom utgångspunkt för samtalkräver god utbildning och träning i samtalsme- Prop. 1992/93:220 todik föratt kunna hanteras på ett icke dömande sätt. Enligt /93:250 för lärarutbildning i ger principen omerkännande-förlåtelse- Bilaga 4 upprättelse-gottgörelse uttryck för ennegativ människosyn som leder till en fostran till medmänsklighet grundad påtvång och skuld. Fleraav remissinstanserna t£ir upp problemet med tystnadsplikt för skolan. Nackakommun föreslår att föräldrar skall kunna avsäga sig rättigheten att fåskriftliga omdömen om sina barns studieresultat, uppförande och ordning - dockinte betygen. Ettfåtal remissinstanser anser att betyg skall ges i ordning och uppförande. Täbykommun anser att krav skall ställas i skolan och att betygen är ett besked omhur dessa krav har uppfyllts. Därför bör betyg i ordning och uppförande gesfrån och med årskurs 1, men kompletteras med skriftlig information samt föräldrasamtal.SAF understryker vikten av att eleverna får förståelse för och lär sigrespektera de regler som gäller för ett fungerande arbetsliv och tror attsänkt betyg i uppförande och ordning kan vara ett sätt att säga ifrån påallvar. 8 Betyg som urvalsgrund Majoritetenav remissinstanserna delar inte Betygsberedningens uppfattning att betygensuppgift att ge ett rättvist underlag för urval håller på att bli inaktuell.Tvärtom hävdar många att betygen även fortsättningsvis kommer att utgöra enviktig del i ett första urval till både gymnasieskolan och högskolan. 8.1 Behörighet för gymnasieskolans natioaella program Betygsberedningenföreslår att eleven skall vara godkänd i alla ämnen i för generellbehörighet till gymnasieskolans nationella program. Förslagettillstyrks i allmänhet, med vissa reservationer. Skolverketdelar principiellt Betygsberedningens uppfattning men vill betona vikten av attde elever, som av olika skäl inte blir godkända i något eller några ämnen,erbjuds individuell studieplanering i nära samverkan med föräldrar, avlämnandegrundskola och mottagande gymnasieskola. Halmstadskommun tillstyrker att begreppet generell behörighet införes. inte medger att alla behöriga elever intas på sittförstahandsval skall särskilt urvalsförfarande, som bestämmes lokalt,genomföras och detta skall utgå från de särskilda krav som bör StäUas föraktuellt program. Kommunförbundetpåpekar att förslaget kommer att få direkta ekonomiska konsekvenser förkommunerna, och föreslår därför en närmare granskning av konsekvenserna avförslaget att eleverna i sitt avgångsbetyg från skall ha betygetGodkänd i alla ämnen för generell behörighet till gymnasieskolan. kommim anser attansvarsfördelningen mellan , åt- Prop. 1992/93:220 gärdsansvaret och gymnasieskolan ytterligare bör utredas, inte minst Prop.1992/93:250 med tanke på att de olika förslagen är förenade med kostnader. Elevorganbationenvill inte att de som av skolan bedöms som Icke godkända skall nekas tiUttädetill gymnasieskolan. Organisationen kräver att betyg överhuvudtaget inteanvänds till urval. Om urval till den nya gymnasieskolan måste ske, vilketendast skall ske i undantagsfall, bör antagningsprov i olika former användas. 8.2 Alternativa urvalsgrunder till gymnasieskolan Betygsberedningenföreslår arbetsprover och provperioder i kombination med intervjuer som urvalsgrund,att hänsyn tas till verksamhet utöver och upprepad ansökan, samt viktningav betyg. Fleraremissinstanser ställer sig bakom tankarna i Betygsberedningens förslag, menunderstryker också att de alternativa urvalsgrunderna inte kan ersätta betygenutan bör fungera som komplement till dessa. Skolledarförbundethävdar starkare än vad som gjorts i betänkandet att betyg skall kunna viktasför intagning tiU gymnasieskolan. Landstingsförbundetanser det värdefullt att andra urvalsgrunder än betyg prövas vid urval tillgymnasieskolan. Om det blir aktuellt med provperioder för t.ex. sökande tillomvårdnadsprogrammet, måste uppläggningen ske i nära samarbete med vård- ochomsorgsverksamheten. Även i anser attarbetsprover och liknande kan vara av värde när det gäller vissa utbildningar. ModeUerhärför bör utarbetas, som kan bli nationella rekommendationer, och försök börkomma igång för att utveckla metoder med syfte att undersöka fallenhet förvissa yrkesområden. Sociabtyreben är positiv till att t.ex. provperioder ikombination med intervjuer införs som urvalsgrund till vårdutbildning - utöverbetygen - men framhåller vikten av att noga överväga och testa ett sådanturvalsinstrument innan det ingår bland ordinarie urvalsmetoder. Karbtadskommun tillstyrker arbetsprover inom det Estetiska programmet. Skolverkethar inga principiella invändningar men vill betona att föreslagna alternativaurvalsgrunder tillämpats för vissa utbildningar, och atterfarenheterna inte är entydigt positiva. ,m.fl. påpekar att även om det i grunden är positivt attbetygens roll som urvalsinstrument reduceras, så kan alternativa urvalsgrunderinnebära ökat arbete och ökade kostnader för kommunerna. kommunpåpekar dessutom att de sökande måste garanteras rättssäkerhet ochobjektivitet i urvalssituationen. Mångaremissinstanser ställer sig tvekande till förslaget om alternativaurvalsgrunder. Vägledarföreningendelar inte beredningens uppfattning att eleverna i så stor utsträckningtas in på sitt förstahandsval. måste därför utformas såatt de är användbara och jämförbara vid urva- Prop.