prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Slutbetyget är det officiella beviset på genomgången utbildning ochförvärvade kunskaper. Det skall vidare fungera vid urval till fortsattastudier. Utöverdessa två väsentUga funktioner har betyg också andra funktioner. Betyg kanspela en betydelsefull roll som pedagogiskt hjälpmedel, genom att visa \ilka kunskaper skolanvärdesätter, genom att premiera goda kunskapsinsatser och motivera till nya tagoch genom att träna eleverna i att arbeta mot uppsatta mål. Vidare kan betygenvara ett av de sätt skolan använder för att ge hemmen information om elevenskunskapsutveckling. Slutligen kan betyg vara ett sätt att mäta kunskapsstandardeni olika skolor och i olika delar av landet. Det StäUs alltså krav påatt betyg skall fungera i en lång rad olika sam- Prop. 1992/93:220 manhang. Detär inte realistiskt att ställa så stora och sinsemellan olika krav på ett ochsamma betygssystem. Vi ser det därför som nödvändigt att renodla betygens funktioner.De funktioner som kräver ett riksgiltigt betygssystem bör särskiljas från.sådana funktioner som bäst löses lokalt. En skiljelinje finns mellan defunktioner där betygen huvudsakligen är ett pedagogiskt hjälpmedel - att geelever och hem information eller lära elever att arbeta mot i förväguppställda krav - och de där betygen medför konsekvenser för den enskilde,såsom att antas eller inte antas på en utbildningsväg. Urvalettill gymnasieskolan är en funktion som framstår som nödvändig att lösa på sammasätt i hela landet. Kommunen har enligt 5 kap. 5 och 13 §§ skollagen skyldighetatt erbjuda utbildning på nationella, spe-cialutformade eller individuellaprogram för samtliga ungdomar i kommunen fram till och med det förstakalenderhalvåret det år de fyller . I och med denna skyldighet hargrundskolans slutbetyg inte längre samma stora betydelse som tidigare förintagning till gymnasieskolan. Alla är ju garanterade en gymnasieplats. Vissaattraktiva utbildningar kommer dock alltid att locka fl<;r sökande än detfinns plats för. Betygen kommer därför att fortsätta att spela en roll somurvalsinstrument till vissa utbildningar inom gymnasieskolan. Kraven på rättvisoch likartad behandling understryker behovet av ett nationellt betygssystem medriksgiltiga och identiska betygssteg. Vidareär det nödvändigt med jämförbara betyg för att mäta kunskapsstandarden mellanskolor, kommuner och delar av landet. Sådan jämförelse behöver ske både vidslutet av skolgången och i samband med den avstämning som föreslås ske i slutetav det femte skolåret. För elever som riskerar att inte uppnå de mål som sattsupp för utbUdningen , har kommunen enligt skollagen ansvarför att sätta in lämpliga stödåtgärder. Sådana åtgärder kan vara stödundervisningeller extra undervisningsstid och de får därmed konsekvenser för eleven. Därmedhar också just kravnivån för det femte året konsekvenser i första hand förskolan men också för den enskilde. Denna nivå föreslås också finnas fastställdi kursplan(!rna. Övriga betygssteg och betyg i andra årskurser har inga sådanaföljder och i konsekvens därmed föreslås existens och utformning av dessa blilokala beslut. Mankan alltså konstatera att betyg har olika konsekvenser för den enskilde.Terminsbetygen tjänar som information, vägledning och motivation och är därmedi huvudsak ett pedagogiskt hjälpmedel för skolan och ett sätt att geinformation till elev och hem. Som sådant är de naturligtvis viktiga, vilketockså speglar sig i de starka önskemål om be-tygsgivning som oftast finns hoshemmen och eleverna själva. Dock behöver inte formerna för dessa betygregleras nationellt utan de bör kunna ges i de former som hem, elever ochskola finner bäst uppfyller de informativa och pedagogiska uppgifterna. Och omelever, skola och hem kommer överens om något annat sätt att förmedlainformationen, bör de ha rätt att göra det. Slutbetyget fungerar dock dessutomsom ett offentligt dokument påfullgjord skolgång med godtagbar kvalitet och Prop. 1992/93:220 som underlagför urval till fortsatt utbildning. På dessa funktioner ställs krav pånationell standard och jämförbarhet, vilket medför att inte enbart skolansskyldighet att ge skriftlig utvärdering utan också betygens former måsteregleras. Denna ordning innebär stor lokal frihet och kan därigenom medföravariationer mellan olika skolor. Det vore dock fel mot eleverna om dessa förstunder i kommer i kontakt med betyg av det slag somges då. Vi förutsätter att föräldrarnas och elevernas önskemål vad gällerbetygsgivningen kommer att tillmätas stor betydelse och utgår från att betyg,utformade i huvudsaklig överensstämmelse med utformningen av slutbetyget,kommer att ges tidigare än sista år. Iföregående avsnitt har vi redovisat intentionen att i anslutning tillkursplanerna ange tre kvalitativa nivåer för gradering av elevernas kunskaper.Mellanliggande nivåer utformas av läraren. Genom en sådan kombination avbeprövad lärarerfarenhet och nationellt fastställda kriterier för vissa nivåerblir det möjligt att gradera elevernas kunskaper i sex betygssteg. Utöver nivångodkänd (E), definieras i anslutning till kursplanernas mål en nivå motsvarandeden goda prestationen (C) och en för den utmärkta elevprestationen (A). BetygetD kan då definieras genom lärarens bedömning att eleven ligger klart övergodkändnivån men inte når upp till betyget C. På samma sätt kan den näst högstabeteckningen B definieras. Betygfungerar i hög grad som pedagogiskt hjälpmedel - ett sätt att ge uppföljningtill hem och elev, att träna elever att arbeta mot uppsatta krav och mål ochatt tvinga skolan att redovisa resultatet av sitt arbete. Skäl förriksövergripande reglering av dessa betygsfunktioner finns inte. Betygensinformerande och motiverande uppgift löses mer konstruktivt och med sannoliktmycket större effekt om lärarnas yrkeskimnande och föräldrarnas önskemål fårstyra formerna. Grundskolanär skyldig att ta kontakt med föräldrarna till samtliga barn två gångerper år. Klassföreståndaren har ansvar för dessa kontakter. De personligasamtalen och direktkontakten med föräldrarna är en värdefull del av skolanssamverkan med hemmen. Kontakterna sker ofta i form av enskilda samtal, däreleverna kan delta. Detär viktigt att elever och föräldrar regelbundet får en fyllig information omhur det går i skolan. Skyldigheten för skolan att informera om elevensskolsituation och kunskapsutveckling slås nu fast genom riktlinjerna iläroplanen. Innehållet i en sådan information till hemmen bör inte ytterligareregleras centralt. Det bör således stå den skola som så beslutar fritt att -efter samråd meUan rektor, lärare, elever och föräldrar - ge omdömen om såvälkunskapsutveckling i olika ämnen som i flit, ambition,arbetsförmåga, uppträdande, uppmärksamhet, sam- Prop. 1992/93:220arbetsförmåga, självständighet, kreativitet, förmåga att kommunicera,analysförmåga etc. Av särskild betydelse är att informationen inriktas motsådant som har betydelse för elevens utvecklingsmöjligheter. Formernaför hur informationen till hemmen skall ske bör inte heller regleras centraltutan bör i princip avgöras lokalt. I följande avseenden bör dock formen varaenhetlig. Viföreslår att läraren fr.o.m. slutet av det femte skolåret utöver den muntligainformationen skall ge hemmen en skriftlig redogörelse för elevens kunskaperoch prestationer minst en gång varje termin. Som framgår ovan kan dockinnehållet i och formerna för redogörelsen variera, det är endast attinformationen till hemmen fr.o.m. det femte skolåret skall ske i skriftlig formsom regleras. Det är naturligt att den obligatoriska skriftliga informationenanpassas efter slutbetygets sex steg ju högre upp eleven kommer i ilrskurserna.Ett skäl till detta är att eleverna under sjunde och åttonde året bör hamöjlighet att formulera sina studiemål med utgångspunkt i de krav som de möterunder sitt nionde skolår. När och hur detta skall ske bör dock överlåtas åtskolan att bestämma. Närdet gäller informationen i slutet av det femte skolåret skall det vidareframgå om eleven nått upp till kravnivån eller ej. I den mån eleven ännu intenår upp till den kunskapsnivå som ställts upp för skolans femte år är detskolans skyldighet att sätta in lämpligt stöd. I informationen till hemmet kandet lämjiligen ingå att redovisa vilket stöd man avser att sätta in för atthjälpa eleven att nå utbildningens mål. Som också tidigare framhållits står ettavstämningstillfälle i slutet av det femte skolåret på intet sätt imotsatsförhållande till att läraren kontinuerligt skall bedöma sina eleversutveckling för att skolan tidigt skall kunna ge de elever som behöver det extrahjälp. 1detta sammanhang finns det skäl att något behandla frågan om offentlighet ochsekretess, något som flera remissinstanser också berört. En skriftliginformation om elevens studieresultat som upprättas av skolan blir i likhetmed betyg en allmän handling och som sådan i regel offentlig. 1 fråga omskolans elevvårdande verksamhet - här bortses då från den s.k. särskildaelevvården - kan uppgifter om enskildas personliga förhållanden bli föremålför sekretess. Till elevvården hör bl.a. skolans åtgärder för att komma tillrätta med skolsvårigheter som uppstår för den enskilde eleven. Uppgifter somdärvid hämtas in om t.ex. elevers fysiska eller psykiska hälsa eller om derasbeteenden och prestationer i skolan kan alltså bli föremål för sekretess.Uppgifter om en elevs studieresultat räknas dock inte till elevvård i denbetydelse detta begrepp har i 7 kap. 9 § sekretesslagen, utan är i likhet medskolbetyg en offentlig handling. Nackakommun har föreslagit att föräldrar skall kunna avsäga sig rättigheten att fåskriftliga omdömen om sina barns studieresultat. Vi inser att det kan finnasbehov av en uådan möjlighet och föreslår därför att föräldrar skall beredasmöjlighet att avsäga sig rättigheten till skriftlig Någonmöjlighet att avsäga sig slutbetyg bör dock inte in- Prop. 1992/93:220 föras,eftersom detta kan begränsa elevens framtida möjligheter. Studieomdömesom komplement till betyg Förnärvarande gäller, enligt 6 kap. grundskoleförordningen (1988:655, omtryckt1991:1083), att om en elev varit frånvarande från utbildningen under längretid, får rektor besluta att betyg inte skall sättas. När skolplikten upphörskall slutbetyg utfärdas med uppgift om den högsta årskurs eleven genomgåttsamt om elevens senaste betyg i ämnen, ämnesgrupper och tillvalskurser. Om enelev avgår från en kommuns grundskola utan att slutbetyg utfärdas, skall intygom elevens avgång utfärdas. Ett skäl till ofullständigt slutbetyg kan varaanpassad studiegång. Ävenom kommunen har skyldighet att se till att alla elever når läroplanenskunskapskrav så kommer det att finnas elever som av olika skäl inte når ditinnan skolplikten upphör. Dessa elever bör - om de själva eller föräldrarna såönskar - kunna få ett kompletterande omdöme utgörande skolans prognos påelevens förutsättningar att bedriva fortsatta studier. Avsikten medstudieomdömet är inte att ge någon värdering av elevens kunskaper, utan detskall avse dennes möjlighet att bedriva vidare studier. Konstruktionen liknardärmed de omdömen som kan ges till elever vid folkhögskolor. Studieomdömebör kunna komplettera slutbetyget för de elever i och specialskolansom får betyget F i fler än två ämnen eller i något av ämnena svenska,matematik och engelska. 1detta sammanhang bör också nämnas att vi längre fram (avsnitt 3.6.3) föreslåratt slutbetyg får kompletteras och därmed förbättras. Kommunen har ocksåfortfarande kvar ett ansvar för eleverna efter skolpliktens upphörande. Enligtskollagen är kommunen skyldig att erbjuda gymnasieutbildning på ettspecialutformat eller individuellt program åt alla ungdomar som efter avslutadgrundskoleutbildning eller motsvarande inte tagits emot i något nationelltprogram fram till och med det första kalenderhalvåret de fyller . Ettindividuellt program kan innehålla kompensatoriska åtgärder för elever somsaknar tillräckliga förkunskaper. Betygsberedningensförslag att omdömet till eleven dessutom skall innehålla en redovisning avvilka stödåtgärder som vidtagits bör inte genomföras. En sådan redovisning hörmer hemma i en utvärdering av skolan än av individen. Däremot bör enredovisning av sådana åtgärder kunna vara ett underlag för mottagande skolasplanermg av fortsatta åtgärder. Redovisningen av stödåtgärder bördock endast ske om mottagande skola begär det. Detfinns skäl som talar både för och emot betygssättning i särskolan. Emot betyg kan anförasbl.a. att betyg från grundsärskolan eller trä- Prop. 1992/93:220ningsskolan inte har någon nämnvärd funktion som urvalsinstrument för fortsattskolverksamhet, eftersom samtliga elever har rätt till fortsatt utbildning iden frivilliga särskolan. NärSÖ fastställde läroplan för den obligatoriska särskolan (Lsä 90) angavsatt betyg inte skulle ges i särskolan. Stöd för detta beslut ansåg sig SÖ hafått av de remissinstanser, som yttrade sig över SÖ:s förslag till Läroplanför särskolan. Förnågon form av betyg talar att den läroplan, som föreslås gälla för detobligatoriska skolväsendet, kommer att innehålla särskilda mål att uppnå föralla elever i olika skolformer. Grunden för att införa en kvalitativ bedömningav elevernas kunskapsutveckling finns därigenom även i särskolan. Särskolans, iförsta hand grundsärskolans, elever skulle kunna få sin kunskapsutvecklingbedömd utifrån krav som särskilt anpassas till skolformen. Elevenbehöver en dokumentation över genomgången utbildning bl.a. för att kunna sökaanställning. Särskoleelever som är individintegrerade i bör intesärbehandlas i jämförelse med sina klasskamrater. Detta talar för att betygbör ges till individintegrerade särskoleelever. Utvecklingsstörningenssvårighetsgrad skiljer sig markant hos olika individer och leder till störreolikheter eleverna emellan än inom exempelvis . I andra avseendenän begåvningsfunktioner behöver en utvecklingsstörd inte vara hämmad i sinutveckling. Den stora spridningen i nivå inom olika inlärnings- ochträningsområden och eventuella ytterUgare handikapp hos eleverna gör att varjeindivid måste bedömas utifrån sin egen utveckling. I särskolan skulle ettindividrelate-rat bedömningssystem vara att föiredra framför ettkunskapsrelaterat. Av värde för särskoleeleverna skulle vara att få enbeskrivning över sin kunskapsutveckling och sina starka sidor av lärare, somlärt känna eleverna väl. För grundsärskolans elever, framför allt deduktigaste, skulle också ett omdöme över förmågan att bedriva studier kunnavara av stort värde. Efteren sammanvägning av skallen för och emot betyg anser regeringen att allaelever i den obligatoriska särskolan bör få ett slutdokument, ett intyg, somredovisar genomgången utbildning. Därutöver bör de elever vars värdnadshavarebegär det också kunna få ett studieomdöme. Stor frihet att utforma ett sådantomdöme bör råda. Eleveri grundsärskolan bör ha rätt att få betyg om de begär det. Betyg bör i sådanafall sättas i timplanens ämnen och i relation till den kravnivå som anges isärskolans kursplaner. Betyg anges i en tregradig skala med beteckningar förväl godkänd (VG), godkänd (G) och otillräckliga kunskaper (O). 3.6.2 Betyg och prov Regeringensbedömning: Jämförbarheten i ett nationellt reglerat betygssystem upprätthållsgenom riksgiltiga prov. Betygsberedningensförslag: Betygsberedningen framhåller att jämförbarhet i betygssystemet iförsta hand skall upprätthållas genom ämnesspecifika betygskriterier. Närbetygssystemet förankrats inom lärarkåren förväntar sig beredningen attbedömaröverensstämmelsen blir så god att betygen kan räcka för att upprätthållajämförbarheten. Remissinstanserna:Ett flertal remissinstanser framhåller att nationella prov behövs för attgarantera jämförbarhet. Skälentill regeringens bedömning: Utbildningspolitiken skaU - enligtregeringsförklaringen - inriktas på att stärka somen kunskapsnation. Att svenska skolor håller en internationellt godtagbarkunskapsstandard är betydelsefullt Ukaväl som att kunskapsstandarden inomlandet är godtagbar och likvärdig. Det är därför av nationellt intresse attbevaka kvaliteten i svenskt skolväsende, såväl inom det offentliga skolväsendetsom i fristående skolor. Ett riksgiltigt betygssystem som stöds av prov är ettsätt att bidra till en sådan kvalitetskontroll. Detta är av särskilt storbetydelse för betygens funktion som urvalsinstrument. Attfölja upp och utvärdera skolans verksamhet är en av huvuduppgifter.Genom sin uppföljnings- och utvärderingsverksamhet skall gepolitiker och andra beslutsfattare den samlade bild av skolverksamheten sombehövs för att konstatera vilka resultat som uppnås i skolan, och ge underlagför beslut om förändringar. Kontroll av kunskapsnivåer är en naturlig del avden utvärdering som skall bedriva. Igrundskolan ges standardprov i engelska i årskurs 8 samt isvenska och matematik i årskurs 9. Provprogrammet regleras i Lgr 80. Friståendeskolor har rätt men inte skyldighet att delta i de prov som anordnas. Påregeringens uppdrag har utarbetat förslag till ett nationeUtprovsystem som för del omfattar dels ett utvärderingsprov islutet av årskurs 9, dels ämnesprov i svenska, engelska och matematik i årskurs9. Förslaget innehåller också diagnostiska prov i svenska och matematik iårskurs 5. Regeringenanser att ett nationellt provsystem behövs av flera skäl. På nationell nivåbehövs centralt utarbetade prov för att bibehålla en likvärdig utbildning överriket och för att mäta kvalitet och kunskaper i såväl det offentligaskolväsendet som i fristående skolor. En kvalitetskontroll behövs också föratt utbildningsresultat i skall kunna jämföras med andra länders.Kommunernas stora frihet att organisera och driva sin skolverksamhetställer ökade krav på central uppföljning Prop. 1992/93:220 och utvärderingav att skolan verkligen ger alla barn en gemensam kärna av baskunskaper ochalltså når upp till de nationellt fastställda målen i detta avseende. Ocksåpå lokal nivå kan ett nationellt provsystem behövas. Ny utformning avtimplaner och kursplaner ökar behovet av att lokalt kunna stämma av attutbildningen är på rätt väg och kommer att uppfylla nationellt satta mål.Skolan och lärarna måste kunna jämföra sina utbildningsresultat med förväntadenormalresultat bl.a. för att kunna sätta in stödåtgärder till elever sombehöver det. Iett nationellt provsystem för bör dels ingå diagnostiska prov ochgrundläggande färdighetsprov för det andra och sjunde skolåret samt ämnesprovför alla elever i basämnen efter fem respektive skolutbildning, delsgöras urvalsundersökningar för uppföljning av kunskaper i olika ämnen ochårskurser. Idetta sammanhang finns det skäl att framhålla att ett nationellt provsysteminnehåller såväl prov som alla skolor måste delta i, prov som bara detoffentliga skolväsendets skolor måste delta i och prov som erbjuds somservice. Det offentlif skolväsendets skolor skall delta i såvälurvalsundersökningar som ingår i den nationella utvärderingen som ämnesprov islutet av det femte respektive nionde skolåret. För fristående skolor medundantag av iniiernationella skolor bör en minsta skyldighet att delta iprovprogrammet innebära att de skall delta i ämnesprov i svenska. Utöver dessaobligatoriska prov skall alla skolor ha tillgång till diagnostiska prov fördet andra respektive sjunde skolåret. Ämnesprovenshuvudsakliga syfte är att kontrollera om eleven uppnått kursplanernaskunskapskrav och att vara ett hjälpmedel för läraren vid betygssättning. Behovav kontroll om eleverna nått kravnivån finns såväl vid avstämningstidpunktenefter fem skolår som när slutbetygen skall sättas. Ämnesprov i svenslca,engelska och matematik bör därför ingå i ett nationelltprovsystem. Detta är ämnen där vi har god provkompetens i , vilketär betydelsefullt för utveckling av ett nationellt provsystem med kvalitativtgoda prov. Att utveckla ytterligare prov i nya ämnen är förenat med storakostnader. Det bör därför räcka med ämnesprov i dessa tre ämnen. Däremot kancentralt utformade bedömningsinstrument i andra av skolans ämnen givetviskomma i fråga som en del av nationell kunskapsutvärdering. Mångaremissinstanser har pekat på behovet av att stöd till elever med svårighetermåste sättas in tidigt och att det inte får dröja ända till avstämningstidpunkteni slutet av det femte skolåret innan elever får stödundervisning eller annanhjälp. Synpunkter har också framkommit om att skolan kan behöva hjälp för attkunna göra en avstämning mot de nationella målen, ävenunder perioden mellan avstämningstillfället efter Prop. 1992/93:220 det femteåret och slut. Vi delar dessa uppfattningar. Detta kräver dockinte att nya kravnivåer eller nationella avstämningstill-fallen införs, utanatt staten erbjuder skolorna tillgång till diagnostiska prov som kan hjälpaskolorna att bedöma sina förutsättningar att nå de mål som skall uppnås vidavstämningstillfället respektive vid slut. Detta är viktigt inteminst för att skolan skall kunna sätta in lämpligastödåtgärder. Idetta sammanhang skulle tillgång till diagnostiska prov och ämnesprov i encentral provbank kunna vara av stort värde. Särskilt angelägna är prov sommäter grundläggande färdigheter i att läsa, skriva och räkna. Med prov för detandra skolåret skulle lärarnas möjligheter att tidigt kunna diagnosticeraelevernas svårigheter förbättras och underlaget för tidiga åtgärder skulle blibättre. Med prov under det sjunde året kan skolan göra en bedömning av vareleverna står i förhållande till slutmålet. Regeringen avser därför geSkolverket i uppdrag att utveckla sådana prov. Det är angeläget attdiagnostiskt material av olika slag utvecklas i många ämnen som stöd förundervisningen. På lite bör sådant material, tillsammans medtidigare givna ämnesprov, kunna ingå i en central provbank varifrån lärareskall kunna rekvirera lämpligt sammansatta prov. Underslutet av utvecklade SÖ ett nationellt program för utvärdering avskolan som bl.a. innefattade kunskaps- och färdighetsbedömningar igrundskolan. Den första ägde rum och omfattade ett urval elever iårskurserna 2 och 5. har genomfört den andra nationellautvärderingen i denna form . Den omfattade årskurserna 2, 5 och 9. Isitt förslag om nationella prov har diskuterat ett avslutandeutvärderingsprov för samtliga grundskoleelever i årskurs 9. Det föreslagnaprovet avser att mäta elevens förmåga att använda förvärvade kunskaper för attsjälvständigt formulera ståndpunkter i aktuella och angelägna frågor och ärstarkt influerat av det problemlösande provet i den nationella utvärderingen.Som påpekar går den internationella utvecklingen inom nationellamätningar i rikming mot att utveckla prov av detta slag. Provtypen är docktämligen ny och oprövad i större skala i . 1 avvaktan på ytterligareutveckling av dessa nya modeller för utvärdering av elevresultat är regeringeninte beredd att nu föreslå sådana utvärderingsprov för samtliga elever vidgrundskolans slut. huvuduppgift ingår att utvärdera skolan och dess resultat i olikadelar av landet. Regeringen ser kunskaps- och färdighetsbedömningar som enväsentlig del av denna utvärdering, av betydelse såväl på nationell nivå somlokal nivå, och finner det angeläget att de fortsätter. Regeringensbedömning: Slutbetyg från det obligatoriska skolväsendet får kompletteras ochdärmed förbättras. Sådan komplettering sker genom prövning. Betygsberedningensforslag: Överensstämmer i stort med regeringens. Remissinstanserna:Tillstyrker Betygsberedningens förslag. Skälenfxir regeringens bedömning: Den som erhållit slutbetyg från årskurs 9 igrundskolan kan visserligen förbättra sitt betyg i ett visstämne genom s.k. fyllnadsprövning. Vid intagning till gymnasieskolan beaktasdock endast sådant kompletterat betyg om det behövs för behörighet. Däremottillgodoräknas inte det kompletterade ämnesbetyget vid urval. 1ett kunskapsrelaterat betygssystem är det mer naturligt att kunna kompletteraett betyg än i ett grupprelaterat. Det nya betyget sätts ju i relation tillytterligare förvärvade kunskaper och inte till hur eleven förhåller sig tillövriga elever. Generellt bör gälla att den som har förbättrat sina kunskaperoch önskar få bevis på det, bör kunna få ett nytt ämnesbetyg genom att genomgåjirövning.