prop · GG0370 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:70 Regeringenöverlämnar denna proposition tiU . Vidregeringssammanträdet har chefen för varit föredragande. Iproposifionen föreslås att privato reklamfinansierade ljudradiosändningartillåts fr.o.m. den . Regelverket utformas så att självsfendiga,lokalt förankrade radiostationer främjas. Den nya formen av radio bör benämnaslokalradio. Varjesändningstillstånd skall ge tUlsfendshavaren rätt att bedriva sändningar inomett angivet sändningsområde. Antalet sändningstUlstånd bör successivt anpassastill efterfrågan på sändningsmöjligheter. I en försto omgång bör bl.a. ett60-tal sändningsdUstånd beviljas i områden med ett befolkningsunderlag somomfattar ca 100 000 personer eller mer. SändningsUllsfendskaU kunna ges ull såväl fysiska som juridiska personer Den som redan har etttillstånd att sända lokalradio skall inte kunna få ännu ett sådant tillsfend.Vissa begränsningar föreslås i fråga om stot CKh kommun, andra radic> ochTV-företog samt dagstidningsföretog. 1 1992/93. Tillstånd att sändalokalradio skall gälla för högst åtto år. De tillsfend som Prop. 1991/92:70meddelas under den försto tillståndsperioden skall gälla intill utgången av år2000. Omdet fmns flera behöriga sökande uU eu ledigförklarat sändningsområde skall densökande erhålla tillståndet som vid en auktion åtar sig att erlägga den högstoårliga avgiften till stoten. Den lägsto avgiften skall vara . Desändningar som en viss tiUståndshavare svarar för skall ha en särskildbeteckning. Under minst en tredjedel av sändningstiden skall tillståndshavarensända program som har framställts särskiU for den egna verksamheten. Någraandra regler för det allmänna programinnehållet föreslås inte. Ifråga om reklam cKh sponsring skall samma regler gälla som för egensändningarav ljudradio i kabel. Propositioneninnehåller också vissa förslag om närradion. Nänadion skall även ifortsättningen vara en föreningsradio på ideell grand. Sammanslutningar meduUstånd att sända närradio får rätt att sända reklam och sponsrade programenligt i stort sett samma regler som för lokalradion. Nänadio-föreningar fåremellertid inte rätt att sända reklam. Möjligheten att återkallasändningstillståndet vid överträdelser av bl.a. reglema om reklam CKh det s.k.riksförbudet upphör och ersätts med möjlighet till vitesföreläggande. Omföreningslivet så önskar skall en sändningsmöjlighet för nänadio kunna finnas ivarje kommun där det är tekniskt möjligt. Flera sändningsmöjligheter skallkunna finnas om det finns särskilda skäl. Utanför storstods-områdena bör deteftersträvas att sändningama kan tas emot i hela kommunen, om en majoritet avde berörda sändningsberättigade sammanslutningama önskar del. Föratt möjligheten att använda närradion till propaganda för organiserad rasismoch annan främlingsfientlighet skall motverkas skall sändningstillståndet, omdet föreligger synnerliga skäl, kunna återkallas vid dom förallvarliga yttrandefrihetsbrott Närradionämndenbör tills vidare handha myndighetsuppgifter i fråga om lokalradion. 1god tid före den försto tillsfendsperiodens slut bör en översyn göras avreglema för lokalradion. Regeringensproposition Privat lokalradio Prop.1992/93:70 1 Ärendet och dess beredning regeringsförklaring som avgavs vid den nuvarande regeringens tillträdeuttalades att regeringen avser att föreslå sådana lagändringar att frihetenökar på radio- och TV-området. Denna proposition innehåller förslag till lagändringarsom skall möjUggöra privato ljudradiosändningar. Departementspromemorian (Ds 1992:22) Regler CKh villkor förprivatracho sändes ut på remiss . Tillsammans med promemorianremitterades även delbetänkandet (SOU 1991:108) Tekniskt utrymme förreklamfmansi-erad radio, avgivet av utredningen om tekniska fömtsätmingar för utökadesändningar av radio CKh television till allmänheten. En sammanfatming avpromemorian CKh promemorians lagförslag finns i bilagoma 1 CKh 2. Ensammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 3. En förteckning överremissinstansema och en sammansfållning av remissyttrandena återfinns i bilaga4. Idet följande behandlas CKkså vissa förslag av utredningen om vissa frågor omnärradio i betänkandet (SOU 1990:70) Lokalt ledd nänadio. En sammanfatming avbetänkandet återfinns i bilaga 5. Befenkandet har remissbehandlats. Enförteckning över remissinstansema återfinns i bilaga 6. En sammanställning avremissyttrandena finns tillgänglig i lagstifmingsärendet (dnr Ku91/139/Me). Medanledning av uuedningens förslag har skyldigheten att sända nänadio över sändaresom stoils till förfogande av upphävts (prop.1991/92:140, bet. I991/92:KrU28, rskr. 1991/92:329, SFS 1992:613). Regeringenbeslutode att inhämto Lagrådets yttrande över vissalagförslag som upprättots inom . Förslagen finns i bilaga 7. Lagrådethar ytttat sig över förslagen. Lagrådets yttrande framgårav bilaga 8. Lagrådet har i huvudsak anslutit sig till förslagen men framförtvissa ytterligare synpunkter Lagrådet har bl.a. uppehållit sig vid frågan ombegränsningen för tidningsföretog att starta lokalradiostotioner är förenligmed yttrandefrihetsgmndlagen och tryckfrihetsförordningen. Lagrådet kommer idenna del inte till någon annan slutsats än den som framförs i remissen.Förslaget behandlas i avsnitt 3.4. Lagrådet har vidare diskuterat frågan omskadestånd vid utebliven förlängning av tiUstånden. Regeringen ansluter sig idenna del till vad Lagrådet anfört (se avsnitt 3.6). Lagrådet har CKkså ansettatt samma bestämmelser rörande åteikaUelse av tillstånd på grund avyttrandefrihetsbrott bör gälla för både nänadion och lokalradion samt attbeslut om sändningsområdenas indelning bör kunna överklagas. I de två senarefrågoma vidhåller regeringen de i lagrådsremissen framförda förslagen. Frågomabehandlas närmare i avsnitt 3.10 resp. i specialmotiveringen (avsnitt 6).Dämtöver har vissa redaktionella ändringar gjorts i förhållande tUl remissenslagförslag. I beredningen av dettoärende har deltogit företrädare för samtiiga i riks dagen representerade partier. 2 Bakgrund Prop. Sedanmitten av 1980-tolet har det skett stora CKh avgörande förändringar inommndradioverksamheten i . Förändringen inleddes när satelliter börjadeanvändas för att säncfe ut TV-program, avsedda för allmänheten, över Europa.Tillgången till satellitprogram var den avgörande faktom bakom utbyggnaden avkabelnät för TV-distribution, som tog fart under senare hälften av decenniet.För närvarande har ungefär hälften av de svenska hushållen möjUghet att se ettstort antal sateUitsända TV-kanaler, av vilka de flesto drivs på kommersieUgmnd CKh finansieras med reklam eUer abonnemangsavgifter TiUgångentiU sateUitkanaler bidrog uU att avdramatisera TV-reklamfrågan i . År 1991kunde med stor majoritet besluto om fömtsättningama för en svenskmarksänd TV-kanal som får sända reklam. Efter det att regeringen meddelatsändningstillstånd inledde reklamfmansierade sändningar idecember 1991. Riksdagenfattode beslut om den avgiftsfinansierade radio- CKh TV-verksamhetenunder tiden . Beslutet innebär bl.a. att Radio-koncemenupplöses CKh att public service-verksamheten organiseras i tre självsfendigaprogramföretog, , . Public service-företogens uppdrag är i huvudsakoförändrade. Det tidigare reklamförbudet finns kvar. Denlag om lokala kabelsändningar som trädde i kraft byggde på attdet krävdes tillstånd för vissa sändningar i kabelnät. Enligt lagen var detmöjUgt att förbjuda vidaresändning av satellitkanaler med reklam som särskiltriktades till en svensk publik. För egensändningar i kabel gällde reklamförbud.Den tidigare lagen ersattes med en ny lag (1991:2027) omkabelsändningar till allmänheten. Utgångspunkten för den nya lagen är att detenligt yttrandefrihetsgrundlagen är tUlåiei för var CKh en att sändaradioprogram genom ttåd. Några möjligheter att ingripa mot vidaresändning avsatellitprogram finns inte enUgt den nya lagen. Det är vidare tiU-låtet attfinansiera egensändningar med reklam. Med stöd av den nya lagen har lokalareklamfinansierade kabel-TV-sändningar inletts på vissa orter Ljudradiosändningarutanför Radio-koncemen har förekommit i form av nänadio sedan slutetav 1970-tolet. Med nänadio betecknas ljudradiosändningar med begränsadräckvidd. TUlstånd att sända nänadio kan erhållas av lokalt verksamma ideellaföreningar och vissa andra sammanslutningar Olika tiUståndshavare sänder vidolika tidpunkter över samma sändare. KommersieU reklam får inte sändas inänacUon. 1samband med att fattode beslut om vUUcoren för reklamfinansieradtelevision påbörjades ett arbete som syftode till att möjliggöra lokalareklamfinansierade ljudradiosändningar. Detto arbete har bedrivits i två steg. Idet försto steget, som inleddes före regeringsskiftet , gavsutredningen om tekniska fömtsätmingar för utökade sändningar av radio ochtelevision till allmänheten i uppdrag att redovisa de frekvenstekniska fömtsättningamaför ytterligare ljudradiosändningar. Utredningen avlämnade i de- cember1991 delbetänkandet (SOU 1991:108) Tekniskt uttymme för reklam-finansieradradio. I det andra stegetutarbetodes inom promemorian (Ds 1992:22) Regler CKhvillkor för privatradio. I promemorian redovisas förslag i fråga om bl.a.verksamhetens allmänna inriktning, viUca sändningsmöjUg-heter som bör umyttjas,sändningsområden för privatradio, vilka som skall kunna få tillstånd att sända,tillståndstid CKh urval samt vilka regler som bör gälla för innehållet ialhnänhet resp. för reklam och sponsring. Vissa förslag i fråga om nänadionläggs också fram. Delbetänkandet CKh promemorian har remissbehandlatssamtidigt. Organiserade försök attkringgå nänadiolagen har förekommit i varje fall . Under år 1992har överträdelsema blivit vanligare och mer systematiska. Föreningar CKhföretog som uUiyttjar föreningar som bulvaner använder nänadion för attetoblera kommersiella radiosändningar. De sanktioner vid regelbrott som ärmöjliga enligt nänadiolagen har inte visat sig effektiva. Genomatt bryto mot lagen skaffar sig vissa aktörer en orättmätig fördel framförandra, som väljer att avvakto att det införs lagstiftning om reklam-finansieradradio. Överträdelsema leder vidare till att det bUr svårare att få utrymme tiUföreningssändningar av det slag som nänadion är avsedd för Inteminst mot bakgmnd av det som håUer på att ske inom nänadion är det angelägetatt få tiU stånd reklamfinansierad radio i ordnadeformer. Det är också viktigt att föreningsradion inte ttängs ut av kommersieUasändningar. Förslageni det följande innebär att det skapas möjligheter för en form av radio som ärny för . Även om det finns privat kommersiell radio i de flesto länder iEuropa är möjlighetema att dra slutsatser av erfarenhetema därifrån tillsvenska förhållanden med nödvändighet begränsade. Del är därför naturUgt atteffektema av de nya reglema utvärderas efter ganska . 3 Allmän motivering 3.1 Allmänt Regeringensforslag: Privata reklamfinansierade ljudradiosändningar tillåts fro.m. den 1januari 1993. Regelverket utformas så att självständiga, lokalt förankraderadiostotioner främjas. Den nya formen av radio benämns lokahadio. Departementepromemorian:Överensstämmer med regeringens förslag med undantog för attdepartementspromemorian använder benämningen pri-vattadio för de föreslagna sändningama. Remissinstanserna:Många remissinstonser ger ett allmänt stöd åt förslagen i promemorian. Någrainstanser tror emellertid inte att förslaget kom- meratt leda till ökad mångfald utan att i sfellet den privato maktkoncenti-a- Prop. 1992/93:70 tionen kommer att förstärkas. Andra remissinstanser anser attde föreslagna reglema i aUtför hög grad begränsar aktöremas handlingsfrihet. Fleraremissinstanser, bla. frekvensforvaltning, kritiserar denföreslagna benämningen "privatradio" eftersom denna sedan längeanvänds för en viss typ av kommunikationsradio. Skälenför regeringens förslag: I enlighet med vad som anfördes iregeringsdeklarationen framläggs här förslag som kommer att öka friheten inomljudradions område. Etobleringsrätten kommer i princip att vara fri. De endainskränkningar som föreslås i etobleringsrätten har sin gmnd i behovet att tohänsyn tiU tekniska fömtsättiiingar samt önskemålet att motverka de risker förkoncentration som följer av det begränsade sändningsuUymmet Förslageninnebär att den gmndlagsstodgade ytu-andefriheten förverkligas inom ännu ettvUctigt område. För en sådan åtgärd behövs i och för sig ingen motivering. Sombakgmnd till förslaget kan det emellertid vara befogat att kort redovisa vissadrag i den ordning som har gällt inom radio- CKh TV-området. SverigesRadio-företogen har, alltsedan verksamheten inleddes ,bedrivit sm verksamhet på gmndval av ett avtal med stoten. Vissa villkor förverksamheten är lagfasto. Enligt de fömtsätmingar som gäller, och somkommer att vara i princip oförändrade under den nya avtalsperiod som inledsden , skall sändningsrätten utövas opartiskt och sakligt CKh medrespekt för de demokratiska värdena. Programutbudet skall vara omväxlande CKhav god kvaUtet cKh sammansatt på ett sådant sätt att olika önskemåltillgodoses. Den stotiiga myndigheten vakar över att villkorenuppfyUs. av detto slag är kännetecknande för ett system med monopol-företog.Genom bristen på konkurrens har det bedömts nödvändigt att ganska ingåendereglera sändningsverksamhetens inriktning och att kontrollera hur de som äransvariga för verksamheten fullgör sitt uppdrag. Närnänadion infördes i slutet av 1970-talel innebar det en viktig förstärkning avmöjlighetema att umyttja ytU-andefriheten. Radio-företogens monopolbröts, och en rad olUca sammanslumingar fick möjlighet att fritt framföra sinameningar. Genom att varje förening svarar för sina egna sändningar gernänadion uttryck för ett vitt spekttum av åsikter Fömtsättningama för mångfaldCKh debatt säkerstäUs utan att det finns några särskilda regler om den saken. Nänadionskonstruktion medför emellertid vissa begränsningar. Genom att endast lokala ideeUa föreningar CKh liknande sammanslutningar kan erhåUa sändningsrätt finns ingen möjlighet för andra aktörer att utnyttja radiomediet Ordningen med delade sändningstider och reklamförbud uppfattas vidare som hämmande av dem som i försto hand önskar etoblera en allmänt inriktod ra dio, som kan konkunera med . De senaste årens försök att, ibland i strid med de regler som gäller för verksamheten, upprätto långa sam manhängande programblcKk inom närradion, kan ses som ett tecken på att det finns behov som inte kan tiUgodoses inom det nuvarande systemet. I enlighet med regeringenssyn på yttindefrihelen är den principiella ut- Prop. 1992/93:70 gångspunktenför vårt förslag att så långt det är tekniskt möjligt skapa fömtsätmingar fören fri radio. Därigenom kommer radiomediet att kunna utvecklas enligt sinaegna föratsättningar. På samma sätt som inom andra delar av massmedieområdetblir det de olika aktöremas sak att, utan en långtgående myndighetsrcglering,bestämma hur verksamheten skall läggas upp. Genom att de nya radiostotionemafår tiUgång till reklamfinansiering kommer framgångama hos publiken att avgöraviUca företog som lyckas. Förslagettill regler för den nya radioverksamheten innehåller emellertid vissabegränsningar av aktöremas handlingsfrihet, CKh dessa begränsningar behövergivetvis motiveras. De föreslagna begränsningama har alla på ett eller annatsätt samband med att radion umyttjar en tills vidare begränsad resurs,sändningsfrekvensema. Ettgmndläggande viUkor för radiokommunikation är att sändare CKh mottogare måsteanvända samma frekvens. Om en mottogare nås av olika signaler på samma frekvensuppkommer stömingar som hindrar kommunikationen. Sändare som använder sammafrekvens måste därför placeras på så långl avstånd från varandra att stömingarnormalt inte kan uppsfe. Sedanradions bamdom har det skett mycket stora förbättringar av möjligheten attutnyttja radiofrekvenser AUt högre frekvenser har kunnat tas i bruk. Mottagamaskänslighet och selektivitet har förbätttats, viUcet bl.a. medför att flerasändningskanaler kan rymmas inom ett givet frekvensutrymme. Paral-leUt med attfrekvensutnyttjandet blir mer effektivt har det emellertid tillkommit nyaområden för användning av radiotekniken, viUcet medför att efterfrågan påfrekvensutrymme är oförändrat stort. Detto gäller givetvis främst defrekvensområden viUcas fysikaliska egenskaper gör dem särskilt lämpade förvissa användningsområden. Frekvensplaneringsyftor till att besfemma radiosändares sändningsfrekvenser, effekt CKh övrigatekniska egenskaper så att det tillgängliga frekvensutrymmet umyttjas på bästosätt. I sitt betänkande (SOU 1991:107) Lag om radiokommunikation, m.m. harfrekvensrättsutrcdningen föreslagit att de allmänna principema förfrekvensplaneringen skaU lagföstas. Dessa principer kan sammanfattas med ordenskydd mot störningar, effektiv frekvensanvändning, hänsyn till den friaåsiktsbildningen, beredskap för utveckling samt hänsyn tUl försvarsmaktensbehov. Inomramen för dessa allmänna riktUnjer kan frekvenstillgångama utnyttjas på olikasätt beroende på syftet med verksamheten. För Radio-före-togens delhar det tiUgängliga frekvensuuymmet använts för ett antol riksfeckandesändamät så att ett begränsat antol program kan nå hela landet. Kommersiellaradioföretog kan däremot förväntas i försto hand inrikto sig på områden medstort befolkningsunderlag. Det bör därför vara möjligt att för deras räkninginom ett visst frekvensutrymme upprätto betydligt flera sändare på enstakaorter än om programmen behövde kunna tas emot i stöne sammanhängande områden. Ävenom frekvensutrymmet kan disponeras på flera olUca sätt medför ofto hänsynentill befintiig verksamhet att frekvenstillgången på kort sikt kan be- ttaktas som given. Detinnebär att endast ett begränsat antal radioprogram vid Prop. 1992/93:70 enviss tidpunkt kan sändas ut i ett visst område. Om ett radioföretog har tiUgångtill sändare på många orter minskar därför möjligheten för andra radioföretogatt sända på dessa orter. Utiändskaerfarenheter visar att det finns en stark tendens tUl kedjebUdning inom denprivato radion. Lokala radioföretog köps upp av starkare konkurrenter som påså sätt får tillgång till ett stort antal sändare där de sänder ut i huvudsaksamma program. Enligtregeringens mening är det angeläget att möjligheten att stortå nyaradiostotioner får tiiU följd att antalet självständiga röster ökar väsentUgtDetto kan ske om varje radiostotion får en obercKnde ställning, med inrikmingmot sitt lokala spridningsområde. En utveckUng som skuUe lecfe till att denprivato radion kom att domineras av ett fåtol kedjeföretog skulle inte nämnvärtöka mångfalden i radion och bör därför motverkas på olika sätt. Debestämmelser som föreslås i det följande syftar till att underlätto tillkomstenav självsfendiga, lokalt förankrade radioföretag. Eftersom det är oklart hurföratsättningama för kommersiell radio kommer att utvecklas i framtidenföreslås inte något omfattande CKh detoljerat regelverk. Ett sådant skuUe kunnaleda till onödig stelhet och till en alltför omfattande stotiig styrning,samfidigt som möjligheten att fömtse de framtida regleringsbehoven under allaförhållanden är begränsad. Denenskilda förslagen behandlas längre fram. Regeringen vUl dcKk redan nu to uppden synpunkt som framförs av några remissinstonser som anser attkoncenttationsproblem inom radioområdet bör hanteras uteslutande av konkunenslagstifmingenmedan den särskilda radiolagstifmingen inle bör innehålla regler som syftartiU att motverka koncentration. Regeringenfattode tKslut om en proposition om nykonkurrenslagstifuiing (prop. 1992/93:56). Den föreslagna konkunenslagen harull ändamål att motverka hinder för en effektiv konkunens i fråga om produktionav och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Enligt den föreslagnalagen kan ingripa vid konkurrensbegränsande samarbete mellanföretog eller om ett eller flera företog missbmkar sin dominerande ställning.Det blir CKkså möjligt att i vissa fall förbjuda företogsförvärv. De skadligaföreteelser som kan föranleda ingripanden avser t.ex. över- ellerunderprissättning, produktionsbegränsningar eller marknadsuppdelning.Konkurrenslagen kan därför användas om radioföretog begränsar konkunensen genomsamverkan eller missbrukar en dominerande stälhiing genom att påverka prisemapå tex. DetUgger däremot utanför konkurrenslagens ändamål att motverka sådana följder avkoncenttation inom massmedieområdet som bristande innehållsmässig mångfaldeller lokala informations- eller åsUctsmonopol. Om det finns behov att motverkasådant krävs därför särskilda regler. Deregler som föreslås i det följande är inte särskilt långtgående. Enligt regeringensbedömning kommer de inte att utöva någon hämmande inverkan på ett radioföretogsom har för avsikt att bedriva en lokalt förankrad, självständig verksamhet Deinnebär inte heller några otillåma ingrepp i den gmndlags- skyddade rätlen tillyttrandefrihet m.m. bör de kunna motverka att företog skaffar sigkonttoUen över kedjor av sändarstotioner. Flera remissinstanser harkritiserat att termen "privatradio" används i departementspromemorianför att beteckna de föreslagna sändningama. Bl.a. har det påpekats att dennabenämning används för en viss typ av kommunikationsradio. Enligtregeringens mening beskriver termen "lokalradio" bättte syftet medverksamheten. I CKh med att fr.o.m. den 1 januari 1993upphör som självsfendigt bolag och uppgår i det nya bör detvidare vara möjligt att använda begreppet lokalradio uton att det sker någonförväxling med sändningar. Begreppet lokalradio bör därföranvändas för den nya formen av radio. Regeringensförslag: Varje sändningstillsfend skall ge tillståndshavaren rätt att bedrivasändningar som skall kunna tos emot med god hörbarhet inom ett angivetsändningsområde. Sändningsområdenas utsttäckning skall bestämmas med beaktandeav vad som är tekniskt möjUgt att nä från sändare med lämpligt läge, hurmöjlighetema att to emot sändningar påverkas på andra håll samt vad som ärnaturliga lokala intresseområden. Alladelar av det frekvensområde som är tillgängligt för mndradio-sändningar avljudradio - såväl inom FM- som AM-området - bör kunna utnyttjas förlokalradion. Antoletsändningstillstånd bör successivt anpassas till efterfrågan påsändningsmöjligheter I en försto omgång bör bl.a. ett 60-tal sändningstillståndbevUjas i områden med ett befoUcningsunderlag som omfattar ca 100 000 personereUer mer. Utredningenoch departementepromemorian: Enligt utredningen om tekniska forutsättningar forutökade särulningar av radio och television till allmänheten är det möjUgt attutnyttja sammanlagt tio frekvenser på långvågs-och mellanvågsbanden försändningar med begränsad räckvidd på ett antol platser. Vidare bör sammanlagtca 175 sändare på FM-bandet kunna användas. Några av dessa är sändare som används för nänadio. Andra finns inplanerade för behov, menhar inte kommit ull utförande. Ett femtiotal sändare fömtsätts tillkomma genomomplanering inom FM-bandet Ett hundratol sändare finns inom delar av det s.k.femte FM-nätet. Utredningen fömtsätter då att omkring hälften av frekvensbandet104-108 MHz, som inte har utnyttjats för FM-sändningar i ,reserveras för ett eventuellt framtida införande av digitol sändningsteknUc.Utredningen pekar också på möjligheten att använda dåligt utnyttjadenärradiosändare för kommersieU radio under en del av sändningstiden. Förslageni departementspromemorian överenssfemmer i huvudsak med Prop. 1992/93:70regeringens förslag. När det gäller frekvensanvändningen föreslås i promemorianatt de ytterligare sändningsmöjligheter som finns, i försto hand i FM-bandetsåväl under som i , bör användas för kommersiell radio, ipromemorian benämnd privatradio. Remissinstanserna:Meningama är delade i fråga om humvida en del av frekvensområdet 104-108 MHzskall reserveras för digitola sändningar. De remissinstanser som förettäderreklamradioinUessen, bl.a. , förordar att hela områdetanvänds för analoga FM-sändningar. Övriga remissinstonser som ytttat sig ifrågan, bl.a. och , menar att2 MHz bör reserveras.