prop · GG03153 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1992/93:153 om konvention och rekommendation om arbetsvillkor inom hotell, restauranger och Skr. liknande anläggningar 1992/93:153 Regeringenbereder tillSlle att ta del av vad som har tagits upp i bifogadeutdrag ur regeringsprotokollet . Regeringenförelägger konvention (nr 172) och rekommendation (nr 179) omarbetsvillkor inom hotell, restauranger och liknande anläggningar i enlighetmed vad som föreskrivs i stadga. 1 1992/93. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , , , P. , Skrivelse om konvention och rekommendation omarbetsvillkor inom hotell, restauranger och liknande anläggmngar 1 Inledning Genomsin anslutning till inträdde som medlem avInternationella arbetsorganisationen (). - Internationella arbetskonferensen -sammanträder i regelen gång . kan enligt artikel 19 i organisationensstadga beträ&nde förslag, som förts upp på mötets dagordning, beslutaantingen om en internationell konvention, avsedd att ratificeras avorganisationens medlemmar, eller om en rekommendation, avsedd att övervägas vidlagstiftning eller på annat sätt men utan den bindande karaktär som tillkommeren ratificerad konvention. Om beslutet är av mindre räckvidd eller huvudsakligenav formell innebörd, t.ex. dä det gäller en begäran om utredning, brukar detges formen av en resolution. Senast18 månader från avslutandet av konferensens session skall varje medlemsstatförelägga landets lagstiftande församling antagna konventioner ochrekommendationer för lagstiftning eller andra åtgärder. Varje medlemsstat harvidare skyldighet att underrätta Internationella arbetsbyråns generaldirektörom de åtgärder som har vidtagits för att uppfylla denna förpliktelse samt omvilka åtgärder som i övrigt har vidtagits. sjuttioåttonde möte hölls i . Sverigedeltog i mötet på sedvanligt sätt med en fullständig delegation, dvs. tvåregerings-, ett arbetsgivar- och ett arbetstagarombud samt ett antal experter.Som ombud deltog för regeringen kansliråden i BjörnJonzon och , för arbetsgivarna direktören i och för arbetstagarna internationellesekreteraren i i . arbetskonferens antog en konvention (nr 172) och en Skr. 1992/93:153rekommendation (nr 179) om arbetsvillkor inom hotell, restauranger och liknande anläggningar. Texterna på engelska och svenska tillkonventionen och rekommendationen bör fogas som bilaga 12 till protokollet idetta ärende. Jagavser nu att anmäla konventionen och rekommendationen för den åtgärd som föreskrivsenligt artikel 19 i stadga. 2 Konventionen (nr 172) och rekommendationen (nr 179) omarbetsvillkor inom hotell, restauranger och liknande anläggningar beslöt att på dagordningen arbetskonferens föraupp ämnet Arbetsvillkor i hotell- och restaurangbranschen, skedde det motbakgrund av en stark expansion och stora strukturella förändringar i branschen.I åtskilliga har ökad turism och kongressverksamhet gjort dennanäringsgren till en viktig nationell inkomstkälla. Även i andra länder är dennaarbetsintensiva bransch betydelsefull för sysselsättning och försörjning. Beslutetvar dock inte enhälligt utan Eastställdes genom omröstning. I den föregåendedebatten ifrågasattes från flera håll att de speciella förhållanden som råder ibranschen skulle motivera ett särskilt ILO-instrument. har medfå undantag undvikit att anta normer avsedda för enbart en enskild bransch. Vissaaspekter när det gäller arbetsförhållandena på hotell, restauranger ochliknande arbetsplatser hade beaktats av , då arbetskonferensenantog rekommendationen (nr 37) om arbetstiden på hotell m.m. Det var en följdav den antagna konventionen (nr 30) om arbetstid för affårs- och kontorsanställda,vilken uttryckligen - i artikel 1 punkt 2(b) - gör undantag för personeranställda på hotell, restauranger, pensionat, kaféer etc. Dessa instrumentanmäldes för genom propositionen 1931:32. hade konventionennr 30 ratificerats av 30 medlemsländer, dock ej av . Irekommendationen, nr 37 föreslogs att medlemsländerna undersöker möjligheternaatt tillämpa arbetstidsregler inom hotell- och restaurangbranschen i linje medde generella bestämmelserna i konventionen. Vidare skulle arbetsbyrån utarbetaen studie som grund för ett beslut att föra upp ämnet på dagordningen för enkommande arbetskonferens. Beslutet kom att dröja närmare men undermellantiden har i andra sammanhang granskat arbetsförhållandena ibranschen. hölls ettrådgivande möte för hotell-, kafé- och restaurang- Skr. 1992/93:153 anställda.År 1965 kallade till ett första tekniskt trepartsmöte för hotell- och restauranganställda,följt av ytterligare två möten . Mötena behandlade frågor somsociala problem, migrerande arbetstagare och säsonganstäUda, lön och annanersättning, arbetsscheman, semester, utbildning och arbetsförmedling. De antogtillsammans 29 konklusioner och rekommendationer. I nr 26 uppmanades att föra upp ämnet arbetsvillkor i hotell- och restaurangbranschen påarbetskonferensens dagordning. Straxdessförinnan, , hade betonat branschens betydelse genomett beslut att upprätta en industrikommitté för hotell, catering och turism.Vid en översyn av medlemskapet i samtliga tolv industrikommittéer år 1990erhöll plats i bl.a. denna kommitté. ILOhar antagit ett stort antal konventioner och rekommendationer.De flesta äger generell tillämpning, dvs. deras räckvidd omfattar bl.a. hotell-och restaurangbranschen. Vissa av konventionerna medger undantag fråntillämpningen, t.ex. för en viss bransch, som om de utnyttjas avmedlemsländerna skall anmälas till . Inte i något fell har - ellernågot annat medlemsland enligt - uteslutit justhotell- och restaurangnäringen. Inför1990 års konferensdiskussion utgick arbetsbyrån från de resolutioner ochkonklusioner som antagits av de nämnda tekniska trepartsmötena. Byrån beaktadedärvid de allmänt gällande konventionernas och rekommendationernas betydelseför hotell- och restaurangbranschen. Slutsatsen blev att det skulle varalämpligt att komplettera dessa med hänsyn till de speciella förhållanden sområder inom hotell-och restaurangbranschen med anvisningar beträffende delsarbetstid, vilotid och semester, dels lön och annan ersättning och dels utbildning. Somett led i förberedelsearbetet inför förstaårsbehandlingen av ämnetarbetsvillkor i hotell- och restaurangbranschen anmodade medlemsstaternaatt besvara ett av arbetsbyrån utarbetat frågeformulär. uttaladedärvid att om förslag till såväl konvention som rekommendation utarbetadesborde konventionen ange grundläggande principer - men ändå så konkretformulerade som möjligt -medan detaljerade anvisningar borde föras tillrekommendationen. Detförslag till konvention, kompletterad med en rekommendation, som därefterremitterades av arbetsbyrån inför andraårsbehandlingen, fenn kommittén dock såflexibelt utformat att det var svårt att avgöra vari en ratificerande statsåtaganden enligt konventionen egentligen skulle bestå. Detta fenn kommitténotillfredsställande både med hänsyn till normarbete i allmänhet och tillde granskande instansernas övervakning av tillämpningen. Kommittén beferadeockså att därigenom kunde även tillämpningen av andra konventioner i likartadefrågor, vilka gäller för anställda i allmänhet, komma att åsidosättas. Kommitténvidhöll mot denna bakgrund sin tidigare uppfettning, att 4 omandraårsbehandlingen av ämnet tog sikte på två instrument, borde ikonventionen anges grundläggande principer medan detaljerade an- Skr.1992/93:153 visningar borde föras till rekommendationen. Konventionsbestämmelsernaborde vara så konkret och klart utformade att övervakningen av deras tillämpningkunde bedrivas på föreskrivet sätt. Med utgångspunkt i det av arbetsbyrånutarbetade förslaget föreslog kommittén en ändrad konventionstext med endastfem operativa artiklar och där huvudsyftet var att bringa arbetsvillkoren ihotell- och restaurangbranschen i nivå med dem som råder på arbetsmarknaden iövrigt. Det svenska ändringsförslaget vann dock inte gehör under den fortsatta konferensbehandlingen. Efter sedvanlig tvåårsbehandling antog internationella arbetskonferensenår konventionen (nr 172) och rekommendationen (nr 179) om arbetsvillkorinom hotell, restauranger och liknande anläggningar. För konventionen röstade262 ombud medan 133 avstod (bl.a. hela arbetsgivargruppen). För attkonventionen skulle antas krävdes 246 röster (quorum). För rekommendationenröstade 272 ombud medan 116 avstod. Av de svenska ombuden röstade regerings-och arbetstagarrepresentanterna för både konventionen och rekommendationenmedan arbetsgivarrepresentanten i båda fellen lade ned sin röst. Den finländskaregeringsrepresentanten avgav en röstförklaring, även på isländska, norska ochsvenska regeringsrepresentanters vägnar. Hon förklarade att även omvederbörande länders regeringsombud röstat för konventionen, ansåg de denalltför vag och alltför flexibel. Hon erinrade även om den tidigare uttrycktatveksamheten till branschspecifika instrument. 2.2 Konventionens och rekommendationens huvudsakligainnehåll I konventionen nr 172 erinras inledningsvis om att deinternationella konventioner och rekommendationer som förekommer påarbetslivets område och som uppställer generellt tillämpliga normer omfettararbetstagarna inom hotell, restauranger och liknande anläggningar.Tillämpningen inom hotell- och restaurangsektorn av dessa generellt gällandenormer bör främjas. En komplettering har befunnits önskvärd för att främjaarbetsvillkoren, yrkesutbildningen och karriärutsikterna i branschen.Kollektiva förhandlingar konstateras vara ett effektivt sätt att regleraarbetsvillkoren i branschen. Själva konventionen i förening med kollektivaförhandlingar anses främja arbetsvillkor, karriärutsikter ochanställningstrygghet till arbetstagarnas förmån. Konventionens operativa del omfattar åtta artiklar. Denäger till ämpning på arbetstagare sysselsatta inom hotell, restauranger och lik nande anläggningar. Det ankommer på varje medlemsstat att själv mot bakgrund av nationella förhållanden definiera vilka kategorier av anläggningar som avses. Länder som ratificerar konventionen har möjlighet att undanta vissa anläggningar som faller inom definitionen men för vilka särskilda problem inte desto mindre uppstår. Regering arna skall då i de tillämpningsrapporter, som de fortsättningsvis är , skyldiga att till följd av en ratifikation lämna enligt artikel 22 i 1* 1992/93. 1 samL Nr 153 stadga,ange dessa undantag, uppge skälen härför samt beskriva de Skr. 1992/93:153åtgärder som vidtas för att successivt utsträcka konventionens tillämpningäven till dessa anläggningar. Länder som ratificerar konventionen kan ävenvälja att utsträcka dess tillämpning till andra anläggningar somtillhandahåller turistservice och anmäla detta antingen i en deklaration fogadtill ratifikationsdokumentet eller vid senare tillfålle. Konventionen äger tillämpning på arbetstagare sysselsattainom nämnda företag oavsett arten och varaktigheten av deras anställningsförhållande.Även här ges emellertid utrymme för undantag, nämligen av vissa kategorierarbetstagare, från tillämpningen av antingen alla eller vissa av konventionensbestämmelser. I likhet med de tidigare nämnda undantagen skall de undantagnakategorierna av arbetstagare anges i regeringarnas rapporter om konventionenstillämpning. Vidare skall skälen för undantagen och åtgärder för en mervidsträckt tillämpning beskrivas. Medlemsstaterna åläggs att föra en politik ägnad attfrämja berörda arbetstagares arbetsvillkor och att garantera att de inte undantasfrån miniminormer, inkl. sociala trygghetsförmåner, som gäller för arbetstagarnai allmänhet. De berörda arbetstagarna skall ha rätt till rimlig normalarbetstid och till skäliga villkor beträffande övertid. De skall varaberättigade till rimliga dagliga viloperioder och rimlig veckovila. De skall ommöjligt underrättas om sina arbetsscheman. För arbete på officiella helgdagar skall de ha skäligkompensation i form av ledig tid eller pengar. De skall ha rätt till semestermed lön. Då de inte kvalificerat sig för hel semester skall de ha rätt tillbetald semester i proportion till anställningstiden eller till pengar istället. De skall uppbära en regelbundet utbetald grundlönoberoende av den dricks, s.k. tips, de kan erhålla. Försäljning och köp av arbete, dvs. av rätten att utföravisst arbete, inom de berörda anläggningarna skall vara förbjudet. Slutligen finns en bestämmelse om konventionensgenomförande. Konventionen anses tillgodosedd när nationell lagstiftning,kollektivavtal, domstolsbeslut etc. visar att konventionens krav uppfylls.Detta är en vanlig formulering i . Dessutom har dock i dennakonvention införts en punkt riktad till länder där de frågor som avhandlas ikonventionen normalt överlämnats till parterna på arbetsmarknaden att avtalaom eller normalt genomförs på annat sätt än genom lagstiftning. 1 dessa länderskall konventionen anses uppfylld om den genom sådana avtal eller på annat sätttillämpas på det stora flertalet av de berörda arbetstagarna. Behandlingen av rekommendationen präglades av starktidsnöd vilket återspeglas i den antagna texten. Den föreslagna texten hanninte fårdigbehandlas. Rekommendationen kom därför att bestå av endast trehuvudavsnitt. Det första innehåller allmänna bestämmelser, som i stortöverensstämmer med dem i konventionen förutom att här intagits en anvisning omeffektiv övervakning av tillämpningen. Det andra kompletterar konventionens bestämmelser omarbetstid 6 och viloperioder med mer detaljerade riktlinjer. ettsuccessivt avskaffande av delade skift, en oavbruten veckovila på minst 36timmar och en genomsnittlig dygnsvila i sträck. När den betaldasemestern understiger tjänstgöring bör åtgärder vidtasför att denna nivå skall uppnås. För dettredje innehåller rekommendationen ett avsnitt om yrkesutbildning. Dessabestämmelser kom under andraårsdiskussionen att i sin helhet överföras från denföreslagna konventionstexten till rekommendationen medan de kompletteranderiktlinjerna i den föreslagna rekommendationstexten ej hann behandlas. Min bedömning: bör inte tillträda konventionen nr172. : Yttrande över instrumenten har avgetts av ,som i sin tur har inhämtat yttranden från Universitets-och högskoleämbetet.Skolverket, , Arbetarskyddsstyrelsen, AMU-styrelsen, Sverigesturistråd. ,Kooperationens förhandlingsorganisation. i ochTjänstemännens centralorganisation. anser att inte bör tillträdakonventionen nr 172. är dock inte enig i sina slutsatser.Arbetstagarsidans representanter i kommittén har avgivit en reservation tillförmån för ratifikation av konventionen nr 172. De anser bl.a. att eftersominga egentliga ratifikationshinder finns för svensk del, då redanuppfyller de krav som konventionen ställer, bör också ratificerakonventionen, dels av solidaritetsskäl med fi-ämst Tredje Världen-länder, delsdärför att det är en logisk och moralisk följd av medlemskapet i . Skälen för min bedömning: Jag konstaterar att de skilda uppfettningarsom kommit till uttryck i i samband med beslutet att föra uppämnet Arbetsvillkor i hotell- och restaurangbranschen på konferensensdagordning även kom att utmärka de fortsatta konferensdiskussionerna. Detrådde enighet om att det här var fi'åga om en mycket heterogen bransch och attdet nya instrumentet sålunda måste ta hänsyn dels till detta, dels tillolikheter i nationella förhållanden och praxis världen över, dels till densnabba utveckling branschen genomgår. I övrigt präglades diskussionerna såvälförsta som andra året av starka motsättningar mellan arbetsgivar- ocharbetstagarsidan. Regeringssidan intog till en början en avvaktande hållningför att därefter successivt inta en medlande roll. I den utdragna diskussionen om instrumentets form under förstaårsbehandlingenhävdade arbetsgivargruppen att en konvention inte skulle fi-ämja näringensintressen, snarare vara diskriminerande. Hotell-och restaurangbranschen avvekenligt deras mening inte på sådant sätt från tjänstesektorn i övrigt att enbranschkonvention var motiverad. Däremotkunde en rekommendation fylla en viktig funktion genom Skr. 1992/93:153att festställa ändamålsenliga internationella riktlinjer, i synnerhet tillledning för kollektiva förhandlingar. Arbetstagargruppen underströk att arbetsförhållandena idenna bransch i allmänhet var sämre än i andra branscher, särskilt beträffendearbets- och vilotid, betald semester, lön och annan ersättning, och att enkonvention sålunda var helt nödvändig för att bringa villkoren i nivå med dem iandra branscher. Genom omröstning festställdes att de fortsattadiskussionerna skulle utgå från formen av en konvention kompletterad med enrekommendation. Meningsmotsättningarna mellan parterna upprepades under andraårsbehandlingen.Efter ett kompromissförslag från regeringssidan lyckades man enas om vilkentext som skulle utgöra underlag för den fortsatta diskussionen. I den följande generaldebatten presenterades denalternativa uppläggning som enats om av den svenskaregeringsrepresentanten som en möjlig utgångspunkt för de fortsattaöverläggningarna. Förslaget rönte till en början ett mycket positivtmottagande på flera håll. Motsättningarna mellan parterna och invändningar frånvissa regeringar medförde dock att förslaget inte kunde spela någon avgöranderoll i den fortsatta debatten. Konflikten mellan parterna kvarstod vid behandlingen av deenskilda avsnitten i konventionen och rekommendationen. Efter utdragnadebatter kunde åtskilliga av formuleringarna festställas först genom omröstningmed knappa och växlande majoriteter. Jag konstaterar att de slutligt antagna instrumenten iprincip inte skiljer sig från de förslag till texter mot vilka ILO-kommitténhade sådana invändningar, att den såg sig föranlåten att föreslå en heltannorlunda uppläggning. De remissinstanser (Arbetarskyddsstyrelsen, SAF, SFO, LOoch TCO) som kommenterat själva ratifikationsfrågan har visserligen intepåtalat några direkta hinder för en ratificering av konventionen. harockså förordat flexibilitet vid utarbetande - men ej vid tillämpningen - avnya ILO-instrument för att möjliggöra en vidsträckt ratificering i synnerhetbland . Det har emellertid då varit fråga om klart formuleradealternativ där ratificerande stat kunnat ansluta sig till ettdera. Den slutligakonventionstext som föreligger är liksom förslaget så flexibelt utformad attdet är svårt att avgöra vari en ratificerande stats åtaganden egentligenbestår. I stort sett ankommer det på varje land att själv bestämmakonventionens tillämpningsområde. Jag finner i likhet med attdetta är otillfredsställande både med hänsyn till normarbete i allmänhetoch till de granskande ILO-instansernas övervakning av tillämpningen. Enytterligare brist hos de båda instrumenten är att de antagits utan något stödfrån den ena av arbetsmarknadens parter. På grund av att många formuleringar röstats igenom med växlande majoriteter innehåller dokumenten även logiska brister. Sålunda framhålls t.ex. ikonventio- 8 nens inledning betydelsen av bättre utbildning ochkarriärutsikter för arbetstagarna i hotell-och restaurangbranschen medan utbildningsav- Skr. 1992/93:153 snitteti det ursprungliga förslaget till konvention förts över till rekommendationen. ILOhar antagit en svag konvention kompletterad med en ofullständigrekommendation, som inte lever upp till norm verksam het i övrigt. Motbakgrund härav anser jag, i likhet med , mig inte kunna tillstyrkaen ratifikation av konventionen nr 172. Rekommendationen bör enligt min meninginte föranleda någon ytterligare åtgärd av regeringen eller . Jaghemställer att regeringen bereder tillfålle att ta del av vad jaganfört i det föregående. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar i enlighet med hanshemställan. Convention (No. 172) concerning Working Conditions inHotels, Restaurants and Similar konvention (nr 172) om arbetsvillkor inom hotell, restaurangeroch liknande anläggningar 1992/93:153 Bilaga 1 Having been convened at by the Governing Body of theInternational Labour Office, and having met in its 78th Session on 5 1991,and Recalling that intemational labour Conventions and Recommendationslaying down standards of general application concerning working conditions are applicableto workers in hotels, restaurants and similar , and Noting that the particular conditions characterizing workin hotels, restaurants and similar make it desirable to improvethe application of these Conventions and Recommendations in these categoriesof and to supplement them by specific standards designed to enablethe workers concerned to enjoy a status corresponding to their role in these rapidlyexpanding categories of and to attract new workers to them, by improvingworking conditions, training and career , and Noting that collective barga-ining is an effective meansof determining conditions of work in this sector, and Considering that the adoption of a Convention together withcollective bargaining will enhance working conditions, career and jobsecurity, to the benefit of the workers, and Having decided upon the adoption of certain proposals withregard to working conditions in hotels, restaurants and similar ,which is the fourth item on the agenda of the session, and Internationella arbetsorganisationens allmänna konferens, som har sammankallats till av styrelsen förInternationella arbetsbyrån och samlats där till sitt 78:emöte, erinrar om att internationella konventioner och rekommendationerpå arbetslivets område, som festslår generellt tillämpliga normer omarbetsvillkor, är tillämpliga på arbetstagare inom hotell, restauranger ochliknande anläggningar, konstateraratt de speciella förhållanden som karakteriserar arbete inom hotell,restauranger och liknande anläggningar gör det önskvärt att främjatillämpningen av dessa konventioner och rekommendationer inom dessa kategorierav anläggningar och att komplettera dem med särskilda normer ägnade att låtaberörda arbetstagare åtnjuta en status som motsvarar deras roll inom dessasnabbt expanderande kategorier av företag och att attrahera nya arbetstagaretill dem genom att förbättra arbetsvillkor, utbildnings- och karriärutsikter, konstaterar att kollektiva förhandlingar är ett effektivtsätt att reglera arbetsvillkoren inom denna bransch, anser att antagandet av en konvention i förening medkollektiva förhandlingar kommer att förbättra arbetsvillkor, karriärutsikter ochanställningstrygghet till arbetstagarnas förmån, har beslutat anta vissa förslag angående arbetsvillkorinom hotell, restauranger och liknande anläggningar, en fråga som utgör denfjärde punkten på mötets dagordning. Having determined that these proposals shall take the formof an intemational Convention; adopts this twenty-fifth day of one thousandnine hundred and ninety-one the following Convention, which may be cited as theWorking Conditions (Hotels and Restaurants) Convention, 1991: Subjectto the provisions of Article 2, paragraph 1, this vention applies to workers emp loyed within: (a) hotels and similar esta blishments providing lodging; (b) restaurants and similar esta blishments providing food, beve rages or both. 2.The definitionof the categories referred to in subparagraphs (a) and (b) above shall be determinedby each Member in the light of national conditions and after consulting the employers'and workers' organisations concerned. Each Member which ratifies the Conventionmay, after consulting the employers' and workers' organisations concerned, excludefrom its application certain types of which fell within thedefinition mentioned above, but where nevertheless special problems of a substantialnature arise. (a) Each Memberwhich ratifies this Convention may, after consulting the employers' and workers'organisations concerned, extend its application to other related establishmentsproviding tourism services which shall be specified in a declaration appen-dedto its ratification.