prop · GG0331 · 1992-12-31 00:00:00 — Skälenför min bedömning: Som jag tidigare föreslagit bör införandet av en karensdagkombineras med ett allmänt högriskskydd för personer med mer än tio sjukfallunder som det hittillsvarande högriskskyddet för försäkrade raedsärskilt omfattande sjukfrånvaro bibehålls. Vidare föreslås införandet av ensärregel för situationer där återinsjuknande inträffar efteratt ett tidigare sjukfall avslutats. I dessa situationer skall karensdagsregleraainte tillämpas. Det föreslås också att kompensationsgraderna vid långa sjukfallsänks. En karensdag Prop. Dendirekta konsekvensen av en karensdag kommer till störsfå delen att falla inomramen för sjuklönesystemet, eftersom det i flertalet sjukfall numera blir frågaom ersättning i form av sjuklön de första 14 dagaraa i sjukperioden. avde försäkrade uppskattas dock även ha rätt till sjukpenningenligt AFL. Ett införande av karensdag kommer alltså även att ge en vissdirekt besparing för sjukpenning-försäkringen. Återinsjuknanderegelnpåverkar kostnaderaa för såväl sjuklön som sjukpenning. Om de som återinsjuknaranfås utgöra av alla med fler än två sjukfall kan sjuklöne- och sjukpenningutgifteraauppskatfås öka med ca . Det kan dock antas att en delpersoner avstår från att göra arbetsförsök av rädsla för att misslyckasvilket enligt hittillsvarande regler medför att en ny sjukperiod påbörjas. Återinsjuk-nandedagenhar antagits få lika stor effekt på korta som långa sjukfall, varför kostnadenför åtgärden kommer att fördela sig jämnt mellan sjukpeimingförsäkringen ochsjuklönesystemet. Detallmänna högriskskydd som föreslås innebär att antalet karensdagar i förhållandetill en arbetsgivare begränsas till tio . År1991 uppvisade 32 000 personer 11 eller fler sjukfall. I genomsnitt hade denna gmpp13,24 fall vilket betyder att högriskskydd skulle kunna komraa att avsedrygt . av dessa personer erhåller det s.k. särskilda högriskskyddetsom utges till personer som år drabbas av en omfattande sjukfrånvaro.Införandet av en karensdag medför sannolikt ett ökat intresse för att erhålla detsärskilda högriskskyddet. Den totala kostaaden för dessa två högriskskyddbedöms dock ej överstiga . Förändradekompensationsgrader för långa sjukfall respektive vid rehabilitering Förslagetatt sänka kompensationsgraden till för sjukfall som varar mer än ett årförändrar de ekonomiska incitamenten för många sora varit sjuka . Förvissa försäkrade i lägre inkorastnivåer blir det ekonomiskt fördelaktigt atterhålla sjukbidrag/förtidspension i sfållet för sjukperming. Antaletansökningar om sjukbidrag/förtidspension kan därför förväntas öka. Antaletansökningar bedöms dock bli något lägre inledningsvis till följd av de övergångsbesfåmmelsersom föreslagits ovan. Medhänsyn bl.a. till att sjukpenningen sänks för sjukfall som varar Prop.1992/93:31 längreän föreslås även kompensationsgraden för rehabiliteringspenningsänkas från till . Därmed kommer det även fortsättningsvis att varamer ekonomiskt fördelaktigt att delta i rehabilitering än att uppbära sjukperming.Fler personer bland de långtidssjuka än konuner sannolikt att ansöka omrehabiliteringsersättning. Denkortsiktiga effekten av sänkta kompensationsgrader och förändrade volymer vadgäller rehabiliteringsersättning och sjukbidrag/förfids-pension har beräknatsbli en besparing på . Den faktiska besparingenblir dock något lägre eftersom en viss andel av dagama i sjukfall längre än 180dagar utgörs av dagar med arbetsskadesjukpenning och skall bekostes avarbetsskadeförsäkringen. Denlångsiktiga effekten kommer enligt min bedömning att uppnås successivt i taktmed att långtidssjukskrivningama blir fårre och kortere som antaletförtidspensioner minskar. Effekteraa på lite är ett resultat bådeav de förändrade regleraa och ansvarsförhållandena beträffande rehabilitering fr.o.m.den 1 januari 1992 och de här föreslagna förändringama beträffande kompensationsgraderaa.I vilken takt som denna minskning av försäkringutgiftema kan ske är dessutomdelvis konjunkturberoende. Jaghar i det föregående (kapitel 7) föreslagit att övriga dagersättningar inteskall omfattas av vare sig karensdagsregel eller sänkta kompensationsgrader.Samtidigt föreslås att kompensationsgraden vad gäller närståendepenning, smittbärarpenningm.m. utges för de tre förste dagaraa . Ökningen i försäkringsutgift haruppskattas till . Enfjärdedels och tre fjärdedels förtidspension fall en fjärdedels sjukpenning avlöses av en fjärdedels förtidspension i sfålletför halv förtidspension koramer utgifteraa att minska. Vidare blir det möjligtför personer som uppburit halv förtidspension och vars arbetsförmågamedger en viss utökning av förvärvsarbete att övergå till en kvartsförtidspension. I någon mån kommer utgiftema för en fjärdedels sjukpermingockså att öka. Sammantaget bedömer jag att förslaget på kort sikt är kostnadsneutraltvad gäller försäkringsutgifteraa. På torde utgiftema minskaeftersom altemativet en fjärdedels förfidspension gör det möjligt för flerpersoner att bibehålla ett fotfäste på arbetsmarknaden. är altemativethalv eller hel förtidspension. Deekonomiska konsekvenseraa av ovan nämnda förslag för individeraa före skattuppskattas per helår till varav karensdagen svarar förca . 9.4Ekonomiska konsekvenser inom sjuklönesystemet Mittförslag: För arbetsgivarna har de ekonomiska konsekvensema av minskadutbetelning av sjuklön och därmed sanmianhängande minskad utbetelning avarbetsgivaravgift uppskattets till ca . Arbetsgivamassjukförsäkringsavgift föreslås höjd, fr.o.m. med 0,47procentenheter till på avgiftsunderlaget och fr.o.m. den 1 januari 1994med till . Skälenför mitt förslag: Min bedömning av karensdagens ekonomiska konsekvenser gmndaspå den sjukfrånvaroprognos som redovisats samt att andelen berördasjukdagar inom sjuklönesystemet är och löneutvecklingen. För arbetsgivamauppgår summan av de ekonomiska konsekvenseraa i form av minskad utbetelning avsjuklön och minskad utbetalning av arbetsgivaravgift till ca 4 000 miljonerkronor varav utgörs av minskad utbetelning av sjuklön och avsocialavgifter för densamma. Detta motsvarar i princip en höjning med 0,63procentenheter. Med hänsyn till att de föreslagna regelförändringaraa träder ikraft först bör avgiften höjas från7,till fr.o.m. och till fr.o.m. den 1januari 1994. Därmed avses förändringen bli neutral visavi arbetsgivaraa som grapp. 9.5 Kompensation till kommunsektora Minbedömning: I prop. 1992/93:123 om vissa ekonoiniska regleringar mellan statenoch kommunsektom har regeringen bl.a. beaktat de lagförslag rörande sjukersättningssysteraensom jag här lägger fram varigenom medel motsvarande den minskning av kommunsektorasskatteinkomster som följer av förslagen skall återföras till kommunsektom. Skälenför min bedömning: kompletteringsproposition (prop. 1991/92:150,bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345) förespråkades att den s.k.finansieringsprincipen skall tillämpas framöver. I korthet innebär principenatt kommuner och landsting inte bör åläggas nya uppgifter utan att de samtidigtfår möjlighet att fmansiera dessa med annat än höjda skatter. I prop.1992/93:123 om vissa ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektomredogörs för hur nu aktuella ändringar i skattesystemet, sjukförsäkringen ochpensionssystemet skall beaktas vid reglering av den kommunalekonomiska ramenför . Minbedömning: De olika förändringama i sjukersättningssystemen kommer sammantagetatt medföra ökade resurskrav inom socialförsäkringsadministrationen. Skälenför min bedömning: Införande av en karensdag i sjukersätt-ningssysteraet kommerenligt min bedömning i begränsad omfattning öka resursbehoven. Det förslag somrör långtidssjukskrivna förväntes däremot att komma att sfållakrav på ökade resurser för att tillgodose ambitionema såväl vad gällerrehabiliteringsarbetet som rimliga handläggningstider förförtidspensionsärenden. Därvid bör målet vara att ingen långtidssjukskrivensom passerar etters-gränsen får sin sjukpenning sänkt fill utan att andra altemafivän fortsatt sjukpenning har prövats. Införandeav karensdagsregler kan vidare medföra att något fler ansöker om det särskildahögriskskyddet och därmed fler ärenden av dette slag för försäkringskassoraa. Åandra sidan kan ökad kännedom bland de försäkrade om de strikta villkoren fördetta högriskskydd i sig innebära att den nuvarande höga ansökningsfrekvenseni relation till antalet beviljade högriskskydd avter något. RFV har i sittremissvar beträffande departementspromemorian (Ds 1992:49) Karensdagar vidsjukersättning angett att detta kan beräknas motsvara en kostnad på ca 10miljoner kronor . RFV har i sitt yttranderörande förslagen berört de varaktiga administrativa konsekvensemaav ett införande av karensdagar. Förslaget innebär behov av förändringar iverkets ADB-system. Vissa utgifter för detta kan beräknas redan för innevarandebudgetår. För försäkringskassoraas del kan det dels bli fråga ora fleransökningar om högriskskydd, dels på lite ett ökat resursbehov tillföljd av kraven på snabbare handläggning av sjukbidrags- och rehabiliteringsärenden. Jaghar för avsikt att återkomma till försäkringskassoraas samlade resursbehov för budgeteret1993/94 budgetproposition. 9.7 Konsekvenser för staten inklusive sjukförsäkringen Minbedömning: De sammantegna konsekvenseraa för staten inklusive sjukförsäkringenhar beräknats till . belopp utgör summan avbesparingen för arbetsgivama, statens nettobesparing av förändringaraa inomsjukförsäkringssystemet och kompensation till kommunema för skattebortfall. Skälenför min bedömning: Den ekonomiska konsekvensen av att införa en karensdag harberäknats till ca , varav av besparingen antesfalla direkt på sjukpeimingförsäkringen. Deminskade socialavgiftsinkomsteraa till följd av en karensdag har beräknats tillca . Summan av de olikasocialavgifter som ingår i den totela arbetsgivaravgiften uppgår enligtförslag i prop. 1992/93:50 bil. 3 fr.o.m. fill 30,53 %.Hälften av dessa avser avgifter som ej till någon del skall redovisas över stetsbudgeten.Den senare kategorin utgörs av ATP-avgiften, delpensionsavgiften,arbetsmarknadsavgiften och lönegarantiavgiften. Motsvarande belopp avbortfallna socialavgiftsintäkter till följd av karensdagar uppgår därmed till450 . Bortfallet av ATP-inkomster motsvaras delvis av ettminskat framtida pensionsåtagande. Förändringaraa av kompensationsgraderaaför långa sjukfall för tid fr.o.m. den 91 :a t.o.m. den 365:e dagen isjukperioden uppskattas ge en besparing på ca . Sänkningentill sjukskrivning har beräknats ge en besparing på ca , och sänkningen av rehabiliteringspenningen från till ca 100 imljoner kronor. Sammanteget uppgår de ekonoiniskakonsekvensema för de försäkrade som grapp till ca . Idetta belopp ingår utöver ovan nämnda belopp vissa ökade kostnader förrehabiliteringspenning och högriskskydd. Dehär föreslagna förändringaraa medför att skatteintäktema minskar. För statensvidkommande har de minskade skatteinkomsteraa bedömts uppgå till ca 200miljoner kronor medan det för kommunsektom rör sig om ca . 10.1 Tidpunkt för ikraftträdande Mittförslag: Begränsningen fill för en fjärdedels sjukperming upphävs fr.o.m.den 1 januari 1993. De nya pensionsnivåema föreslås träda i kraft den 1 juli1993 och regleraa i övrigt . Sänkningen av sjukpenningen till70 % skall dock tidigast ske . Skälenför mitt förslag: Enligt uppgörelsen mellan regeringen och det socialdemokratiskaarbeterepartiet skall förändringaraa genomföras så snart det är tekmsktmöjligt. RFV har i sitt remissvar angående Ds 1992:49 hävdat att reglernaavseende inte bör träda i kraft förrän tidigast ett halvårefter riksdagsbeslut. Mot bakgrand bl.a. av det allmänna ekonoiniska läget ärdet angeläget att beslutede besparingsåtgärder verksfålls så snabbt sommöjligt. Vidare är det karensdagssystem som här föreslås i flera avseendenenklare än det som redovisades i Ds 1992:49. Jag anser därför att införandet aven karensdag bör ske den 1april 1993 samfidigt med övriga förändringar i sjukersättningssyste- Prop.1992/93:31 Vadgäller förslaget att sänka kompensationsgraden i långa sjukfall bör vissövergångstid gälla, eftersom sänkningen från hittillsvarande till ären påtaglig förändring som den långfidssjuk-skrivne behöver attpåverka sin situation, t.ex. genom att begära rehabilitering. Den nyakompensationsgraden skall därför tillämpas först fr.o.m. den 1 juli 1993.Däremot kommer för alla sjukfall som varat kompensationsgradenatt sänkas till redan fr.o.m. . Beträffande de nya pensionsnivåeraaföreslår jag att dessa skall träda i kraft medan begränsningentill för en Qärdedels sjukpenning skall upphävas fr.o.m. den 1januari 1993. 10.2 Uppföljning av förändringaraa inom sjukersättningssystemen Minbedömning: RFV ges ett uppdrag att följa upp effektema av de förändrade reglemaför sjukersättning i form av förändrade sjukfrånvaromönster och av rehabiliteringsresultet.Denna uppföljning bör ske i samarbete med arbetsmarknadens parter med inriktningbl.a. på skillnader mellan män och kviimor samt mellan olika branscher, yrkesgrapperoch inkomstskikt. Skälenför min bedömning: Omfattningen av de förändringar i sjukersättningssystemensom här föreslås är betydande. Vissa konsekvenser är svåra att föratsäga t.ex.volymeffekter på rehabiliteringspenning och sjukbidrag. har en rad olika bedömningar framförts bl.a. av defördelningspolitiska effektema av olika förändringar av reglema försjukersättning. Jag anser att det är angeläget att följa upp regelförändringaraasåväl i termer av försäkringsutgifter och rehabilitering som ur etträttviseperspektiv. Jagvill i dette sammanhang framhålla vikten av att arbetsgivaraa, i enlighet medsjuklönelagen, inrapporterar uppgifter om korttidsfrånvaron tillförsäkringskassan. RFV har konsteterat en betydande eftersläpning i uppgiftslämnandet.Detta är allvarligt då uppgiftema är ett viktigt underlag för stetistik ochanalys av den sammantegna sjukfrånvaroutvecklingen i landet för bedömningarbland annat av om sjukförsäkringsavgiften är rätt avvägd. 10.3 Genomförandekostnader m.m. /93 Minbedömning: Socialförsäkringsadministrationen bör erhålla vissa medel för attunderlätta genomförandet av förändringama samt för informationskostnader isaraband med genomförandet. Skälenför min bedömning: RFV har i sitt remissvar rörande för- Prop.1992/93:31 slagetom angivit att kostnadema för verket att genomföra dettaförslag uppgår till ca . Därfill skulle kommainformationsinsatser till en kostnad av ca . Jag bedömer attgenomförandekostnadema blir jämförbara om en karensdag införs, i synnerhet medtanke på att förändringar även skall göras inom andra delar avsocialförsäkringen. Medel för detta ändamål kommer att anvisas i tilläggsbudgetI i samband med budgetproposition. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättetsförslag till 1. lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön, 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, 3. lag om ändring i lagen (1962:392) om hustratilläggoch kommunalt bostadsfillägg till folkpension, 4. lag om ändring i lagen (1969:205) ompensionstillskott, 5. lag om ändring i lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring, 6. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättningoch ledighet för närsteendevård, 7. lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättningtill smittbärare. 8. lag om ändring i lagen (1981:691) omsocialavgifter, 9. lag om ändring i lagen (1992:680) om ändring i uppbördslagen(1953:272). Lagförslag1 och delar av lagförslag 2 har granskats av Lagrådet. Lagförslagen8 och 9 avser ämnen som faller inom Lagrådets granskningsområde. Förslagen ärdock av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagförslag9 har upprättets i samråd med stetsrådet . Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) omsjuklön Iparagrafens första stycke anges storleken av den sjuklön som skall utges underen sjuklöneperiod. De dagar som avses i punkteraa 1 - 3 är endast sådana dagarsom arbetstegaren gått miste om ansfållningsför-måner till följd av nedsättningeni arbetsförmågan. 1 första punkten anges att sjuklön inte utges för den förstadagen för vilken sjuklön kan utges enligt 8 § förste stycket. Denna dag blirdärigenom en karensdag. En sjuklöneperiod börjar normalt den förste dag en arbetstegaremåste avstå från förvärvsarbete helt eller delvis på grand av sjukdom. Punkt 1kommer således i allmänhet att avse den förste dagen i sjuklöneperio- Enligt 8 § skallsjuklön inte utges för tid före anmälan. Den som Prop. göranmälan först senare kommer inte att bli berättigad till sjuklön med en högrekompensationsgrad för återstående dagar i sjuklöneperioden på grund av att deligger senare i sjuklöneperioden. Av punkt 1 följer att sjukanmälan utgörutgångspunkt för vilken dag som skall vara karens-dag. Bestämmelseraa omkarensdag kan, med reservation för att sjukanmälan görs , sägas innebäraatt arbetstegaren har rätt till sjuklön enligt sjuklönelagen med O kr han går miste om anställningsförmåner till följd av sjukdomen.Arbetsgivarens skyldighet att utge sjuklön enligt lagen är begränsad påmotsvarande sätt. Karensdagen skall fortfarande anses som vartill rätt tillsjuklön föreligger, t.ex. när det gäller arbetsgivarens anmälnings- ochuppgiftsskyldighet enligt 12 §. Av andra och tredje punktema följer attsjuklön för tid därefter utges i samma omfattning som , dvs. med75 % av mistade anställningsförmåner för den andra och tredje dagen och för tid därefter. anges dock uttryckligen att besfåmmelseraa skalltillämpas för varje sjuklöneperiod för sig. Bestämmelserna irmebär att enarbetstagare som har flera arbetsgivare under samma sjukfall kan gå miste omsjuklön för mer än resp. få sjuklön beräknad med en 75-procentigkompensationsgrad för fler än . Hänvisningentill 8 § görs redan i första stycket. I tredje stycket regleras i stället det s.k.allmänna högriskskyddet. Avsikten är att en arbetstagare inte skall behöva gåmiste om sjuklön hos en och sammaarbetsgivare till följd av bestämmelseraa om karensdag i första stycket.Sjuklön skall utges av mistade anställningsförmåner för dag som annarsskulle ha varit karensdag, om arbetstagaren under den senaste tolvmånadersperiodenhar gått miste om sjuklön från samma arbetsgivare för sammanlagt tillföljd av besläimnelseraa i första stycket 1. Iett nyti frärde stycke erinras om att avvikande bestämmelser finns i 15 § (detsärskilda högriskskyddet). 17 § införs en återinsjuknanderegel i ett nytt tredje stycke. Lydelsen skiljersig från det remitterade förslaget men ändringen är närmast redaktionell. Avdenna regel följer att om en sjukperiod börjar från det entidigare sjukperiod avslutats skall en ny sjuklöneperiod tillsaminans med ensjuklöneperiod hos samma arbetsgivare i det tidigare sjukfallet omfatta högst14 kalenderdagar. Om den tidigare sjuklöneperioden varar skall någonny period inte börja löpa. Av tredje stycket följer även att sjuklönen skallutges med den andel av ansfåll-ningsförmåneraa som skulle ha gällt om den nyasjuklöneperioden hade omfattat också den tidigare perioden. Detta irmebär bl.a.att sjuklön skall utges redan fr.o.m. i den senare sjuklöneperioden.Om arbetstegaren imder den tidigare perioden gått miste om anstiilhiingsför-inånerhos arbetsgivaren under ininst skall sjuklönen redan fr.o.m. denförsta dagen utgöra av anställ- I övrigtskall de vanliga besfåmmelseraa om sjuklön Prop. gälla.Således skall enligt 8 § sjuklön inte utges för fid före sjukanmälan. Krav påläkarintyg skall också räknas från sjukanmälningsdagen vid det nya sjukfallet.De fem dagaraa inom vilka det senare sjukfallet skall inträffa räknas fr.o.m.den förste arbetsdagen efter den första sjukperioden, eller den tidigare dag fr.o.m.vilken arbetstagaren blivit frisk och den tidigare sjukperioden följaktligenupphört. Den som återgått i arbete skall således insjukna på nyttsenast för att omfattes av besfåmmelsen. En motsvarande återinsjuknanderegelinförs i 3 kap. 8 § AFL. Iandra stycket anges att, om sjuklön utges för tid före sjukanmälan, som sjukanmälningsdagskall anses den första ersättningsdagen eller den tidigare dag för vilkensjuklön inte utgivits enligt besfåmmelseraa i 6 § första stycket 1. Krav på t.ex.läkarintyg kommer således att räknas fr.o.m. den dag som härigenom anses som sjukanmälningsdag. Arbetstagaresom omfattes av beslut enligt 13 § skall, liksom tidigare, för den tidförsäkringskassans beslut omfatter ha rätt till sjuklön fr.o.m. den förstadagen av mistade anstellningsförmåner. Här görs en redaktionelländring med anledning av att lagen (1982:423) om allmän löneavgift harupphört att gälla. Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring Denuvarande bestämmelseraa i fjärde stycket om sjukperiod och beräkning avsjukpenning efter en sjuklöneperiod ersätts i huvudsak av ett tillägg i 3 kap.8 § Qärde stycket och ändrad lydelse av 3 kap. 10 § första stycket. Tillskillnad från det remitterade förslaget innehåller paragrafen även bestämmelserom en 70-procentig kompensationsnivå. Ändringar i sak har också gjorts i andrastycket. Iförsta stycket anges vad som normalt skall gälla för sjukpenning sominte fimberäknas. I förste punkten anges att sjukperming inte utges i sjukperioden. Detta är alltså bestämmelsen om karensdag isjukförsäkringen såvitt avser kalenderdagberäknad sjukpenning. I den andrapunkten anges att sjukpenning utges av SGI:n delad med 365 för de tvåföljande dagaraa i sjukperioden, dvs. denandra och den tredje dagen. I punkt 3 anges att Prop. sjukpenningför tid därefter till och med den 365:e dagen utges av SGl:n. Dennanivå gäller således även för tid efter den i sjukperioden. I punkt 4anges att sjukpeiming utges av SGI:n för tid därefter, dvs. från ochmed den 366:e dagen. Kompensationsgraden är angiven i förhållande till vilkenkalenderdag i sjukperioden ersättningen avser. Bestänunelseraa om sjukperiod i8 § fjärde stycket medför att, om sjukperioden inletts med en sjuklöneperiod om14 dagar, sjukpenning skall utges enligt vad som gäller fr.o.m. den femtondedagen i sjukperioden. Motsvarande gäller även när fråga om sjukpenninguppkommer före en sjuklöneperiods utgång. gäller enligt 14 § att sjukperminginte utges för tid före anmälan. Kompensationsgraden är dock inte angiven iförhållande till när sjukanmälan skett. Avvikande bestämmelser om sjukpenning fmnsi 4 b och 7 b §§ (ersättning utges även för de tre första dagaraa). Bestämmelseraai första stycket gäller även sjukpenning som beräknas på en sjukpenninggrandandeinkomst av annat förvärvsarbete. Sjukpenning till egenföretagare utges därförnormalt fr.o.m. i sjukperioden om försäkringen inte gäller med3 eller 30 dagars karenstid enligt bestämmelseraa i 11 § eller egenföretagarenuppfyller villkoren för det allmänna högriskskyddet. Avandra stycket följer att arbetsgivaren kan utge ersättning av lönenutan att detta minskar sjukpenningens belopp. Härvid beaktas enligt tredjestycket också s.k. AG S-ersättning. Till den del ersättningen frånarbetsgivaren avser lön överstigande 7,5 basbelopp kan ersättning påmotsvarande sätt utges med 75 resp. t.o.m. den 365:e dagen och däreftermed . Någon bestämmelse om avräkning om arbetsgivaren betelar lön underkarensdagen finns inte. Regleraa bygger dock på föratsättningen att sådan ersättninginte kommer att utges. 1ett nytt frärde stycke tas regleraa om det s.k. allmänna högriskskyddet in.Här anges att sjukpenning utges även för den förste dagen i sjukperioden om denförsäkrade under de senaste tolv månadema gått miste om sjukpenning för tiodagar till följd av bestämmelseraa i första stycket 1 eller motsvarandebestämmelser om timberäknad sjukperming i 10 a §. Under en tolvmånadersperiodskall en försäkrad alltså inte behöva gå miste om sjukpenning för mer än tiokarensdagar (med undantag för om egenföretagarens försäkring gäller med 3eller 30 dagars karenstid eller om den frivilliga sjukpermingförsäkringengäller med sådan karenstid). Någon sammanläggning med karensdagar i sjuklönesystemetskall inte ske. Kompensationsgraden för skall när allmänthögriskskydd inträtt vara för . Detta kommer att gälla ialla fortsatta sjukfall räknat från den första avde tio karensdagama.