prop · GG03226 · 1992-12-31 00:00:00 — Förslaget innebär sålunda att det ställs upp ett produktionsmål ochett miljömål och att dessa jämställs. Remissinstansemahar i huvudsak inte haft någon erinran mot detta synsätt Föregen del finner jag kommitténs förslag väl avvägt. En ökad betoning avmiljövård motiveras inte minst av de nya kunskaper och den ändrade insikt omsamspelen i naturen som har kommit fram sedan det förra skogspolitiska beslutetKommitténs förslag ligger i det avseendet väl i Unje med de globalaskogsprincipema och konventionen om biologisk mångfald som jag har redovisat idet föregående (avsnitt 2). Jag anser alltså att det i fortsätmingen skallfinnas både ett produktionsmål och ett miljömål för skogsbruket och att målenskall vara jämställda. I det följande går jag närmare in på hur dessa mål börvara utformade. Jagvill redan nu fömtskicka att och regeringen enligt min mening intebör ta ställning till detaljmål av det slag som kommittén har preciserat. 1viss utsttäckning kommer jag dock att kommentera kommitténs ställ- Det är enfråga för skogsvårdsmyndigheten att utforma sådana mål i den utsträckning sombehövs. Mittförslag: Skogsmarkens namrgivna produktionsförmåga skall bevaras. En biologiskmångfald och genetisk variation i skogen skall säkras. Skogen skall brukas såatt växt- och djurarter som naturUgt hör hemma i skogen ges fömtsätmingar attfortieva under naturUga betingelser och i livskraftiga bestånd. Hotade arteroch naturtyper skall skyddas. Skogens kulturmUjövärden samt dess estetiska ochsociala värden skaU vämas. Kommitténsförslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Kommitténs förslag har i huvudsak fått ett positivt bemötande. Skälenför mitt förslag: års skogspolitiska beslut gällde denaturvårdspoUtiska mål som fastställdes i samband med tiUkomsten av naturvårdslagenår 1964 med senare ändringar år 1974.11964 års beslut klargjordes attnaturvården inkluderade såväl den vetenskapUga och kulturella naturvården somden sociala naturvärden. Vidare slogs fast att naturvårdsintresset bordebeaktas i aU verksamhet som rör naturens nyttjande och exploatering för skildaändamål och att snävt ekonomiska hänsyn inte får tillåtas bli styrande förUtveckUngen. Även beslut framhålls att samhällsutvecklingen bör gesen långsiktig inrikming i linje med vad som från ekologiska utgångspunkter tersig rationeUt i ett längre perspektiv. Ianslutning tiU ändringama infördes i skogsvårdslagenen aUmän aktsamhetsregel som anger att hänsyn skall tas till naturvärdensintressen. Denna regel omfattade all mark som berörs av skogsbmk, vare sigmarken var särskilt intressant från naturvårdssynpunkt eUer inte. Iprincip innebar skogspolitiska beslut att beslut bekräftades.Det framhölls att det för skogsbmket är av intresse att skogens ochskogsmarkens produktionsförmåga inte försämras vare sig på kort eller på långsikt. Skogsbruket måste därför, enUgt beslutet, präglas av en ekologiskgmndsyn. Isamband med naturresurslagens tillkomst betonades behovet av en frånekologisk, social och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushåUning mednaturrcsursema. Detta kommer också till uttryck i de övergripande målen förmiljö- och naturvårdspolitiken som beslutades och år 1991.1 detmiljöpolitiska beslutet sägs att ett gemensamt mål i enlighet medintentionema i naturresurslagen bör vara att slå vakt om den biologiskamångfalden och nyttja naturtesursema på ett långsiktigt hållbart sätt. Vidarebetonas att det s.k. sektorsansvaret, dvs. principen om varje samhäUs-sektorsansvar för naturmiljön, måste beaktas vid aU markanvändning. Skogsbruketssektorsansvar för miljön lades fast miljö- Prop. 1992/93:226poUtiska beslut Sektorsansvarets innebörd och principema för dess tiUämpningpreciserades i ansluming tUl miljöpolitiska beslut. De fömybararesurserna skall umyttjas inom ramen för ekosystemens produktionsförmåga. Denbiologiska mångfalden samt den genetiska variationen skaU säkerställas. Växt-och djursamhällen skaU bevaras så att i landet naturligt förekommande växt- ochdjurarter ges fömtsätming att fortleva under namrUga betingelser och iUvskraftiga bestånd. har, som jag redan har redovisat, utvärderat nu gäUandeskogspolitik. Den slutsats man har dragit är att skogsbruket inte har levt upptUl de krav pä naturvårdshänsyn som gäller. En fortlöpande förbättring hardock kunnat iakttas under senare är. Kommittén anser att det uppstäUda måletom hushållning med skogstUlgångama har uppfyUts väl med avseende på volym. Dekrav på hänsyn som beslutades i samband med det skogspoUtiska beslutet år 1979har däremot inte tillgodosetts. Med dagens övergripande mUjövårds- ochnaturvårdspolitiska mål skulle förmodligen även en fuUständig efterlevnad av deställda kraven i skogspolitiken ha betraktats som OtUhäckUg, anser kommittén. Detfiämsta skälet till detta är enUgt kommittén att de bestämmelser om naturvårdshänsynsom finns i skogsvårdslagstiftningcn inte avspeglar nuvarande kunskaper ombehovet av skydd för särskilda naturvärden och att dessa kunskaper inte hellerhar nått ut till skogsbruket. Kommittén påpekar dock attnaturvåidsbestämmelsema i skogsvärdslagstifmingen inte utgör det enda medletatt nå en tiUfredsstäUande naturhänsyn. Det finns andra lagbestämmelser somverkar i samma rikming, t.ex. bestämmelser i skogsvårdslagen om skogsbruket ide fjällnära skogama cx:h bestämmelser i naturvårdslagen om maikawatming samtskyddet för ädeUövskogen genom ädellövskogslagen. Närdet gäller kunskapema framhåller kommittén att det imder harnoterats en betydligt ökad kunskap och insikt hos skogsbrukarna om vikten avskydd för olika naturvärden. Enligt kommittén har detta ännu inte medförtmätbara effekter på naturvärdena eller på ett tydUgt sätt kunnat avläsas iuppföljningen av den praktiska skogsskötseln. Kommitténkonstaterar att det i ett skogsbruk som det svenska helt enkelt inte går attbevara aUa arter och naturtyper över hela arealen. DärtUI kommer att oavsetthur skogsbruket bedrivs kommer skogen att påverkas av andra miljöstörningar,tex. behövs med nuvarande skogsbruk ochambitioner fler naturskogsreservat I har vi främst avsattreservat på statens marker i norra inland. Kommittén anser attavsätmingen av mark tiU reservat där skogen kan lämnas för fri utveckUng,jämte biotopskyddet enUgt naturvårdslagen, är ett viktigt skogspo-litisktinstrument för att bevara en biologisk mångfald i skogen. Kommitténredovisar tre tänkbara handlingslinjer för hur skogsbruket framgent skaUbedrivas och skogsmarksarealen umyttjas för att vi skall uppnå en högproduktion och bevara en biologisk mångfald i skogsekosystemen. - Skog för prcxluktion och skog för natur- ochmiljöskydd separeras are- Prop. 1992/93:226 eUt genom avsättning av storanaturreservat - skogen brukas med olika intensitet med hänsyn tillskogsmarkens produktionsförmåga och avståndet tUl fabriker och marknad, - skogen brukas med sikte på hög produktion och godnatur- och miljöhänsyn över hela skogsmarksarealen. Densismämnda handlingslinjen är enligt kommittén den bästa eftersom den ttoUgen ärden effektivaste formen av naturvård. Även i detta fall krävs avsättoingar avnationalparker och naturreservat, främst i södra och samt iNorrlands kustiand. Sådana avsätmingar krävs dock i långt mindre utsttäckningän vad som skulle bli fallet om skyddet av naturvärdena främst skulle grundaspå markavsätmingar enligt den försmämnda handlingslinjen. Enutgångspunkt för kommitténs arbete har mot denna bakgmnd varit att det grandläggandesektorsansvaret för de skogliga naturresursema ligger på skogsägama ochskogsbmkama. För den normala skogsmarken ligger ansvaret och kosmadema pånäringsutövaren i enlighet med vad hai uttalat. Föl de mestskyddsvärda objekten, som omfattar naturtyper och innehåUer arter som är såkänsUga att de inte tål annat än en ringa grad av mänsk-hg påverkan, kiävs ettmei eUei mindie fuUständigt skydd med stöd av natui-vårdslagen. Ansvaret ochkostnadema Ugger i detta faU främst på staten. För områden däremeUan delasansvar och kosmader mellan den enskilde, staten och kommunen. Kommitténhar angett principer för ett mUjömål för skogsbruket som ansluter tiU demiljöpolitiska besluten. Skogen skall brukas så att naturresursensproduktionsförmåga långsiktigt behåUs. Växt- och djurarters samt naturtypersfortbestånd skall säkerställas. Vissa hotade arter och naturtyper samt unikanaturvärden kan skyddas eller återskapas genom att skogsområden lämnas för fiiutveckling. Andra arter och miljöer kan anpassa sig tiU ett modemt skogsbrukom tillräcklig hänsyn tas tiU deras fömtsätmingar. Dettastämmer enUgt kommittén väl överens med de intemationeUa konventioner somSverige har undertecknat och som bygger på ökad kunskap om vad som krävs för enhållbar utveckling. Föregen del vill jag framhålla följande. är vad man kan kalla ett gammaltskogbmksland. Vi har under århundraden bmkat skogen och umytt-jat dessavkasming. Över tiden har behoven varierat. Också metoderna för skogsbmk ochgraden av hushållning har växlat. Stora skogsarealer i norra var längeorörda av skogsbruk, medan en förhållandevis stor andel av skogsmarken i södraoch avverkades hårt för bränsle-och byggnadsändamål. Genomtidema har nästan all skogsmark i vårt land kommit att beröras av skogsbruk påett eller annat sätt I det avseendet skiljer vi oss inte från många andraindustriaUserade länder. Många av de äldre skogama i äregentiigen första generationens skogar på gamla betesmarker. Vår Sttävan attbygga upp en uthållig och hög virkesproduktion från skogen och densvenska skogspolitikens nuvarande betoning på skogs- Prop. 1992/93:226vårdsmålet bör ses mot denna bakgmnd. Sverigeär berett att i enUghet med våra intemationeUa åtaganden bidra till brukande,bevarande och hållbai utveckling av våra egna skogar och därigenom bevara denbiologiska mångfalden i skogsekosystemen. Min förslag till miljömål förskogsbruket tar sin utgångspunkt i behovet av ett i vid mening långsiktigtbevarande av skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga och skogens ekosystem. Detav tradition intensiva utnyttjandet av all skogsmark, framför aUt i södraSverige, har resulterat i att de naturskogskvaliteter som ttots allt finns kvarär spridda och fragmentiserade. Detta skapar givetvis problem i vår strävan attskydda och bevara en biologisk mångfald i skogsekosystemen. Trots detta måstevi leva upp tUl vårt globala ansvar för miljön och bidra till en hållbarutveckling av skogsbruket intemationeUt sett. Den svenska skogen skall därförbrukas så att växt- och djurarter som naturligt hör hemma i våra skogar gesfömtsättningar att fortieva under naturliga betingelser och i Uvskraftigabestånd. Hotade arter och naturtyper skall skyddas. Skogen skall också innehåUatillräckUga arealer skogsmark lämpad för rekreation och ftUuftsUv. Samtidigtmåste vi slå vakt om det svenska kulmrlandskapet och skogens kulmr-mUjövärdensamt dess estetiska och sociala värden. Härigenom ökar vi också värdet av denför vårt foUc så väsentiiga allemansrätten. Det kan synas som om dessamångfacetterade krav kan vara svåra att tiUgodose och att de skulle strida motvarandra. En viss åtgärd för emellertid ofta även med sig positiva effekter förflera av de syften jag har betonat. Insikten härom är nödvändig för att skapaförståelse för de insatser som behövs. Igällande nationeUa skogspoUtiska beslut har natur- och miljövården fått enundanskymd plats sen i dagens perspektiv. Den främsta förklaringen till dettaär enligt min mening den snabba utvecklingen som käimetecknar mUjö-områdetKraven på omsorg om naturen och miljön i aUmänhet har ökat starkt under1980-talet som ett resultat av omfattande ny kunskap och en medveten opinion.Miljöpolitiken har visseriigen, som jag här redovisat, flyttat fram sinapositioner. Men detta har framför allt tagit sig uttryck i den lagstiftning somgäller för miljö- och naturvården. Även om denna lagstiftning omfattar skogenoch skogsbruket så har kopplingen inte varit tydlig, åtminstone inte i denallmänna debatten. DenhittUlsvarande skogslagstifmingen är staikt produktionsinriktad. Den hartvingat fram ett storskaligt och enhetiigt skogsbruk. Altemativa metoder harinte tillåtits, vilket har varit negativt från naturvårdssynpunkt Jaganser att det finns skäl att närmare belysa vad som enligt min mening börutgöra utgångspunkten för ett skogsbruk baserat på ett långsiktigt bevarandeav skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga och ekosystemens funktion. Somjag framhållit i det föregående har praktiskt taget all skogsmark i Sverigeberörts av skogsbruk i en eller annan form. Skogsekosystemen, liksom andraekosystem, är dynamiska och stadda i ständig förändring. Deninneboende variationen inom arter, mellan arter och mellan olika eko- Prop.1992/93:226 system utgör en av de viktigaste fömtsätmingama för ekosystemensanpassningsförmåga och motståndskraft. Vårt nyttjande av skogen somproduk-tionskäUa bör präglas av denna gmndsyn. Ett ambitiöst miljömål kanenligt min mening väl förenas med en fortsatt hög produktion av skogsråvara ochen konkurrenskraftig svensk skogsnäring. Jag återkommer i det följande (avsnitt4) tiU vad detta innebär Iot deframtida metoderna i det svenska skogsbruket. Jaganser mot denna bakgmnd att det är hög tid att ställa upp ett särskilt miljömålför skogsbruket Ett nationeUt miljömål för skogsbruket bör enligt min meningutformas så att man lägger Uka vikt vid produktionsmålet och mU-jömälet Ettmiljömål fyller som jag ser det inte bara en vUctig allmän funktion. Det ärockså ett självändamål för skogsbruket Ett bärkraftigt, långsiktigt skogsbrukkan inte bedrivas om man bortser fiin de naturgivna fömtsätmingama ellermotverkar dessa. Dendiskussion som kommittén fört om ett miljömål utgör enligt min mening en bragrund för en målformulering. har anfört bör emellertidkompletteras i ett avseende. Kommittén har inte behandlat hänsynen tUlkultuimUjön näimare. Kulturmiljön kommer särskilt tUl uttryck i skogsvärdslagstifmingensedan några år. Skogen och skogsmarken rymmer många kulturhistoriska värdentUl viUca hänsyn måste tas då skogsbruket planeras och åtgäider utförs.Ansvaret häiföi delas av alla, såväl enskilda som myndigheter. Skador påkulturmiljön skall såvitt möjUgt undvikas eller begränsas. Det framgår av 1988års riksdagsbeslut om kulturmiljövården. Meddessa utgångspunkter föreslåi jag sålunda att miljömålet för skogsbmketsammanfatmmgsvis bör vara att skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga skallbevaras och en biologisk mångfald och genetisk variation i skogen skallsäkras. Skogen skall brukas så att växt- (x;h djurarter som naturligt hör hemmai skogen ges fömtsättningar att fortieva under naturliga betingelser och iUvskraftiga bestånd Hotade arter och naturtyper skall skyddas. SkogenskulturmUjövärden samt dess estetiska och scx;iala värden skaU vämas. Föregen del anser jag att den nya skogspoUtik som jag förordar kommer att varapositiv för naturvården på många sätt. Miljöhänsynen kommer att bli enintegrerad del av skogspolitiken som reservatsavsättningama ökas.Detta kommer givetvis att gynna naturvården. Dessutom innebär den nyaSkogspoUtiken en betydande avreglering. Borttagande av detaljerandeskötselföreskrifter kommer att möjliggöra ökad mångfald i skogsbruket. Detgynnar naturvården genom ett mer mångfacetterat skogsbmk. har i sin huvudbetänkande behandlat ett antal inslagoch åtgärder som betecknas som delmål. Jag finner det inte meningsfullt attriksdagen och regeringen lägger fast sådana. Däremot avser jag att i detföljande redovisa min syn på ett par av dem. Jag gör det för riksdagensinformation. Kommitténhar sänkUt pekat på att olika åtgärder i skogsbmket såsom avverkning, dikningoch gödsling kan leda till skadlig utlakning av näringsäm- nen tiU sjöar ochvattendrag. För egen del anser jag det nödvändigt att detta Prop. Frågor omdikning och gödsling tar jag upp i nästa avsnitt. Avverkningens, särskiltslutavverkningens, effekter när det gäller kväveut- lakningen är specielltviktiga att uppmärksamma i de områden som är starkt Det finns möjligheter att genom särskild omsorg och noggrannhet vidplaneringen av avverkningarna motverka sådant läckage. Sådan planering är ett ledi det s.k. ståndortsanpassade skogsbruket som slår Ettsärskilt problem som har uppmärksammats av kommittén är de omfattandeluftföroreningama över stora delar av , särskilt i de södra och västralandsdelarna. De mätbara effektema på skogen är dels direkta skador på träden,dels markskador. Luftföroreningama och dess följder är enUgt min mening ett avde största mUjöproblemen i vårt land. TUl detta kommer hoten omklimatförändringar och ökad ultraviolett strålning tUI följd av ett uttunnatozonskikt Problemen orsakas både av oss själva och av verksamheter i andraländer. Som exempel kan nämnas att endast en åttondel av svavelnedfallet iSverige härrör från svenska källor. har desvenska svavelutsläppen minskat med . Svavelskatten har bidragit tilldetta. Däremot har kväveutsläppen inte kunnat minskas i den utsttäckning somhar fömtsätts. Det är angeläget att fortsätta ett målmedvetet nationellt arbetei syfte att ytterligare minska de inhemska utsläppen. När det gäUer deinternationella utsläppen måste ett långsiktigt arbete bedrivas i syfte att begränsadem vid källan. De åtgärder vi i ett kortare perspektiv har för avsikt attvidta i syfte att minska våra egna utsläpp innebär t.ex. en sådan skatt elleravgift på kväveoxidutsläpp som har aktualiserats i budgetpropositionen 1993.Dämtöver krävs särskilda åtgärder för att restaurera bl.a. mark och vatten somtagit skada av luftemissionema. För skogsmarkens del kan detta ske i form avkalkning och s.k. vitaliseringsgödsUng. Jagvill framhålla att en viktig förebyggande åtgärd mot den ökade sttess somluftföroreningar och atmosfäriska förändringar kan komma att medföra är ettmångformigt skogsekosystem med en god ekologisk anpassningsförmåga. Problemensallvar tycks vara klart för alla. Hur åtgärdema skaU utformas och vilkenomfattning de bör ha råder det emeUertid delade meningar om. Jag återkommer idet följande tiU denna fråga. 3.3 Produktionsmålet för skogsbruket Mittförslag: Skogen och skogsmarken skall utnyttjas effektivt och ansvarsfullt såatt den ger en uthålligt god avkastning. Skogsproduktionens inriktning skallge handlingsfrihet i fråga om användningen av vad skogen producerar. Kommitténsförslag överensstämmer i sina huvudsakUga delar med mitt förslag. Remissinstanserna:Kommitténs förslag har i huvudsak fått ett positivt Prop. 1992/93:226bemötande. Skälenför mitt förslag: Den målformulering skogspolitiska beslut somnärmast är jämförbar med kommitténs förslag tiU produktionsmål är vad som dåbetecknades som övergripande mål för skogsbmket. Det formulerades så attskogsmark och skog på sädan mark skall genom lämpligt utnyttjande av maricensvirkesproducerande förmåga skötas så att den vaiaktigt gei en hög och värdefullviikesavkasming. Kommitténs föislag avvikci inte i någia väsentUga avseendenhärifrån. Förslaget bygger bl.a. pä den utvärdering och framtidsbedömning somjag har redovisat i det föregående (avsnitten 1.4 och 1.5). Föregen del vUl jag betona skogens och skogsbrukets stora betydelse för landetsekonomi och vårt välstånd. Skogen har under överskådUg tid varit en viktigförsörjningskäUa i vårt land. Den ger råvara för vår skogsindustri och den kanäven förse oss med energiråvara. Skogsindusnin är vår främsta exportnäring.Nettoexportvärdet är mer än dubbelt så stort som för verkstads-och bilindustrintillsammans. Därtill kommer att skogsindustrins import av insatsvaror ärförhållandevis Uten. Enfömtsätming för de omfattande insatser för skogsvården som vi har gjort under1900-talet har varit tton och på skogen som en viktig råvamkäUa.Av olUca skäl, fiämst de omfattande skogsvåidsåtgärdema, hai viikesförrädet ide svenska skogama vuxit kraftigt inte mmst . Oion undei1970-talet föi viikesbrist och därmed krav på ransoneringar har förbytts i vadmånga vUl kalla ett överskott. Kommitténs motiveringar präglas till viss delbåde av pessimism, färgad av den nuvarande lågkonjunkturen, och avuppfattningen att ett virkesöverskott har skapats. Föregen del anser jag att det finns all anledning att anlägga en mer optimistisksyn än vad kommittén har gjort. Visserligen har skogsindustrinför närvarande stora svårigheter att avsätta sina produkter till hyggligapriser. Detta avspeglas också i sänkta virkespriser för skogsbmket. DärtiUkommer att lönsamheten i skogsbruket i vissa fall påverkas av högaränte-kosmader som en följd av tidigare högt uppdrivna fastighetspriser. Ökandekrav på återanvändning av papper påverkar virkesmarknaden. Befolkningsutvecklingentalar dock för ett fortsatt ökat behov av de produkter som skogen kan ge.Internationella prognoser visar på en fortsatt stadig efterfrågeutveckling påmassa och papper. De länder som har bättre produktionsfömtsätmingar än vikommer att få täcka den ökade efterfrågan i och andra områden påstort avstånd från oss. För del bör den europeiska marknaden skapatiUräckUgt utrymme. Det är emeUertidnödväncUgt att skogsnäringen vidgar perspektivet i ett annat avseende. Vi kaninte längre utgå från art med sina sämre naturligaproduktionsfömtsätmingar skall kunna förse världsmarknaden med s.k. bulkvarorav t.ex. ttä och massa till konkurrenskraftiga priser i lika hög grad som hittiUs.Det är i stället nödvändigt att vi tar tUl vara de särskilda fömtsättningarsom vi har. Denökade uppmärksamhet som skogsbmkets miljöeffekter fått intematio- Prop.1992/93:226 neUt har även lett tUl kritik av det svenskaskogsbruket Den inrikming mot ett skogsbruk förenligt med högt ställdaekologiska krav, både vad gäller råvaran och dess förädlingsprodukter, som vinu lägger gmnden tiU ger fömtsätmingar att möta den kritiken. Skogspicxiukterbaserade på ett långsiktigt, hållbart nyttjande av en fömybar råvara bör kunnabli ett viktigt försäljningsargument. Vi måste utveckla nya prcxlukter cx:hsatsa på att producera och ta tUl vara råvaran med sikte på hur den skaUanvändas. Det fordras med andra ord en bättre insikt {x;h tto ,fantasi och vUja att utveckla skogsnäringen i alla dess led. Regeringen har iannat sammanhang presenterat förslag tiU ett samlat program för forskning (x;hutveckling med deima inrikming (prop. 1992/93:170). Givetvis finns det ettstatiigt inttesse av att göra ekonomiska insatser för ett sådant program. Detär dock av avgörande betydelse att branschen själv gör insatser. Inte minstden träbearbetande delen av skogsindustrin måste bättte leva upp tiU sitt ansvarför framtiden. Insatserav detta slag tar i huvudsak sikte på det längre perspektivet I det kortarestår vi inför utmaningen att på bästa sätt ta tiU vara den stora virkesvolymsom jag ticUgare har kommenterat. Omstmkturering av skogsindustrin cx:h enfortsatt rationaUsering av skogsbmket är led i strävan mot en ökad konkurrenskraft.Men det bör tx;kså vara möjligt att redan nu använda den pnxlu-cerade råvaranpå ett effektivare sätt. Genom en bättre uppdelning till olikaanvändningsområden, träbearbeming av olika slag cx;h energiprcxluktion, bordebetalningsförmågan för råvaran kunna förbättras. Detär viktigt att viikesmarknaden fungeiai väl om skogen skall bidia tillsamhäUsekonomins utveckUng. har så inte varit fallet Samverkan mellan dominerandeköpare, beskattningens privatekonomiska följder och detaljregleringen avskogens skötsel och avverkning är några av de faktorer som har inverkathämmande på utbudet av skogsråvaran. Effektema av skattereglerna ochskogsvåidsbestämmelsema har irmeburit att den enskUde skogsägaren många gångerbedömt det mera lönsamt att låta skogen växa än att avverka den. Det svagareutbudet har därvid bidragit till att den svenska skogsindustrin fått betalaett högre pris för vedråvaran än många konkurrenter. De ändringar iskogsvårdslagen som jag kommer att föreslå i det följande undanröjer en del avdessa stömingar, främst när det gäller den enskUde skogsägarenshandUngsfrihet. Detta förbättrar virkesmarknadens funktion. Eneffektiv skogsprcxiuktion cx;h ett lönsamt tillvaratagande av skogsråvaran äri många bygder gmnden för sysselsättning cx;h försörjning.