prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — För skolans delinnebär det att riksdag och regering inte längre bör behandla frågor om t.ex.klasstorlek, ämnesgruppering, undervisningens uppläggning och när man planerarin ämnen. Det innebär självfallet inte att många av de frågor som dominerat dencentrala politiska debatten mister sin betydelse, utan snarare att dessa blirfrågor att ta ställning till i egenskap av elev, förälder, rektor, lärare elleri vissa fall beslutsfattare. Politiker på central nivå skall ocksåregelbundet ta ställning till skolpolitiken i den nationellautvecklingsplanen. Detinnebär heller inte att staten skall sluta styra skolan, eller att skolan intelängre är en nationell angelägenhet. Staten skall, via klara och entydiga mål,ange färdriktningen och tala om vad skolan skall åstadkomma. Staten skallockså ange vilka rättigheter och skyldigheter såväl elever och föräldrar somskolhuvudman och skolpersonal har. Staten måste därför besitta god kompetensför att ange mål och för att mäta och bedöma resultat. Den större friheten förkommuner och enskilda skolor, liksom ett växande antal fristående skolor,ställer större krav på att skollag, läroplan och kursplaner klart ochtydligt lyckas sätta den ökade lokala frihetens ramar och definiera dennationella kärnan av krav på kunskaper. Dennya läroplanen, timplanen och kursplanerna för , som föreslås, ärytterligare steg på vägen mot en mål- och resultatstyrd skola. 3.1 Läroplanen - struktur och inriktning Regeringensförslag: En ny läroplan för det obligatoriska skolväsendet gemensam förgrundskolan, sameskolan, specialskolan och särskolan införs. Läroplanenutformas i enlighet med följande riktlinjer. Läroplanenskall ange skolans värdegrund och dess mål. Den skall härigenom utgöra ettkomplement till de grundläggande mål för skolväsendet som finns angivna iskollagen med särskilda mål för olika utbildningar samt riktlinjer för arbeteti skolan. Läroplanenskall ange vem som har ansvar för olika delar av skolverksamheten och vad dettaansvar innebär. Läroplanensmål är av två slag, dels sådana mål som skolan skall arbeta mot och strävaefter, dels sådana mål vilka skolan har ett ansvar för att ge alla elever enmöjlighet att nå, utbildningens krav. Målenskall uttryckas i de kunskaper och erfarenheter som eleven skall skaffa sig iutbildningen. De skall, för de olika skolformerna, utformas med hänsyn tillelevernas förutsättningar och behov. Måloch riktlinjer grupperas i ett antal huvudområden. I läroplanen ges därefterriktlinjer för rektors särskilda ansvar samt riktlinjer för betyg ochbedömning. Läroplanskommitténsoch arbetsgruppens forslag: har utarbetat ett förslag tillny läroplan för . En arbetsgrupp inom hardärefter bearbetat förslaget med särskild hänsyn till elevgrupperna i denobligatoriska särskolan och specialskolan. Gruppen har också utarbetat förslagtill särskilda mål att uppnå för specialskolan och särskolan. Arbetsgruppensförslag är fogad till denna proposition som bilaga A. Remissinstanserna: Bådaförslagen har varit ute på remiss. Remissinstanserna är genomgående mycketpositiva till förslag till uppläggning och inriktning. Desom har yttrat sig över arbetsgruppens förslag till anpassad läroplan är ocksåpositiva till denna. Sammanfattning av skälenfor regeringens förslag: Regeringen förordar i enlighet medLäroplanskommitténs förslag att läroplanen för grimdskolan får en ny struktur.Den nya läroplanen föreslås bli betydligt mindre omfångsrik än tidigareläroplaner. Den bör innehålla övergripande mål och riktlinjer för utbildningeni landet och kompletteras med särskilda kursplaner och en timplan. Med läroplanavses såväl mål och riktiinjer för skolans verksamhet, somtimplaner och kursplaner. Begreppet läroplan får med de förändringar som regeringennu föreslår således en annan innebörd . med hänsyn till det nyaansvars- och styrsystemet i skolan vara tydliga Prop. 1992/93:220 ochutvärderingsbara. Ansvaret för verksamheten i skolan fördelas på framför alltrektor och lärare. Elevernas ansvar markeras också tydligt. Härigenom blir deten tydlig ansvarsfördelning och förbättrade möjligheter både att utvärdera ochatt ta och utkräva ansvar. Läroplanengörs, med en viss anpassning och någonsin, gemensam för heladet obligatoriska skolväsendet. Härigenom uppnår man det stora värde somligger i att värdegrunden, de övergripande mål- och riktlinjerna ochansvarsfrågorna blir gemensamma för de olika skolformerna inom denobligatoriska skolan. Skälenfor regeringens förslag: Dennu gällande läroplanen lör , Lgr 80, infördes, som framgår av deinledande avsnitten, /83. Skolan och dess omvärld har under dedrygt tio är läroplanen varit ikraft genomgått en snabb och i många avseendenomvälvande utveckling. Forskningen om kunskap och lärande och den ständigtpågående skoldebatten har givit ny kunskap och nya erfarenheter av betydelseför skolans inriktning och arbete. Viktiga förutsättningar för den nuföreslagna läroplanen har tagits upp i de inledande avsnitten till dennaproposition. Vihar i det föregående (avsnitt 2.2) utvecklat vår syn på skolans roll förutbildning och fostran. Läroplanen skall med utgångspunkt i denna grundsyn påett kl£u-t och entydigt sätt ange den värdegrund utbildningen skall vila på,målen för utbildningen och riktlinjer för arbetet i skolan. Dennya läroplanen måste utformas med hänsyn till de nya styr- ochansvarsförhållandena i skolväsendet. Läroplanen skall således ange de nationellamålen för skolan ocJi ge en grund för en mål- och resultatorienterad styrningav skolan. IJiroplanen skall ange målen för utbildningen i dess helhet. Målenskall uttryckas så tydligt och klart att lärare och rektorer med ledning av demlokalt skall kunna utforma mål för den egna undervisningen. Somtidigare har redovisats, får läroplanen en helt ny struktur, den omfattarenbart mål och riktlinjer för utbildningen. Läroplanen skall inte längreinnehålla sådant som redan står eller bör stå i andra förordningar ellerdokument. Den blir härigenom, tillsammans med skollagen, det övergripandedokumentet för styrningen av skolans verksamhet och skall för respektiveskolform kompletteras med kursplaner, som anger målen för utbildningen i deenskilda ämnena. För fastställs en timplan, som anger dengaranterade undervisningstid eleverna skall få. Timplanen föreslås utformas somen bilaga till skollagen. Vi återkommer till denna fråga under avsnitt 3.5 idenna proposition. Regeringen kommer i annanordning att besluta om timplaner för de Prop. 1992/93:220 övriga skolformerna.Härutöver kommer, liksom , vissa regler för verksamheten att ges isärskilda förordnuigar för respektive skolformer. Den nya läroplanen skalldärutöver inte, i motsats till tidigare läroplaner, ge anvisningar om hurmålen skall nås, dvs. val av stoff, arbetssätt och arbetsmetoder. Det äruppgifter som åvilar rektorer, lärare och annan personal. Ansvaretnär det gäller skolans styrning kommer härigenom att fördelas på följandesätt; Riksdagensvarar för den övergripande styrningen genom skollagen och genom attfastställa timplanen och riktlinjer för läro-och kursplaner. Härutöver kommerriksdagen att lägga fast mål- och riktlinjer i en nationellutvecklingsplan för skolområdet. beslutar också om statens bidragtill skolans finansiering genom det kommunala utjämningsbidraget. Regeringenfastställer läroplaner, kursplaner och övriga skolförfattningar, främst des.k. Regeringen ger också i treårscykler direktiv tillSkolverkets fördjupade anslagsframställning, fördelar tillgängliga medel iårliga regleringsbrev och lämnar i övrigt de särskilda uppdrag till Skolverketsom är nödvändiga för att fullfölja och regeringens ambitioner. Skolverketär central förvaltningsmyndighet för det offentliga skolväsendet och skallverka för att de mål och riktlinjer för skolan som och regeringenhar fastställt förverkligas inom givna ramar. skall särskilt följaupp och utvärdera skolan, lägga fram förslag och medverka till utveckling samtutöva tillsyn. Kommunernasvarar som huvudmän för att verksamheten genomförs inom fastlagda ramar. Försin skolverksamhet skall kommunerna upprätta en skolplan. Rektoreroch lärare svarar för att, i samråd med elever och föräldrar, planera ochgenomföra undervisningen samt för att omforma de övergripande målen tillundervisningsmål och se till att de uppnås. De ansvarar för att lokalaarbetsplaner upprättas för den enskilda skolan och har i övrigt att fullgöra deuppgifter som åläggs dem i skollag och läroplan. 1Läroplanskommitténs förslag till inledning till läroplanen för grundskolanbehandlar kommittén de frågor som rör skolans värdegrund, ansvar ochuppgifter. Regeringen bedömer att kommitténs förslag, som efter vissbearbetning av den särskilda arbetsgruppen, har fogats till denna propositionsom bilaga A, utgör en bra grund för regeringens arbete med att utforma en nyläroplan. Vihar i det inledande avsnittet till denna proposition om skolans roll ochuppgifter utvecklat vår syn på skolans uppgifter inför nästa sekel. Mot bakgrund av dennainledning avser vi att här lyfta fram de frågor vi Prop. 1992/93:220bedömer som särskilt väsendiga i den kommande läroplanen. Tilldessa frågor hör det nödvändiga i att uppgift koncentreras tillatt ge mer grundläggande och bestående kunskaper. Skolan kan inte, på denrelativt korta tid som står till dess förfogande, ta upp allt som barn behöverlära sig under sin uppväxttid eller ensam ansvara för att undervisa barn omallt som kan vara nyttigt, användbart eller roligt att kunna. 1 stället måsteskolan ha förmåga att välja ut det, som är mer beständigt och ger en grund fören fortsatt inlärning och för att hantera de kunskaper eleverna får från mångaandra håll. Studiefärdighet och förmåga att tillägna sig och använda nykunskap är därför viktiga, liksom att kritiskt kunna granska fakta ochförhållanden, se viktiga samband och sammanhang samt inse konsekvensema avolika alternativ. Läroplanskommitténbeskriver den kunskap skolan skall förmedla i fyra olika kunskapsformer; fakta,förståelse, färdigheter och förtrogenhet. Detta vidgade kunskapsbegrepp finnerregeringen ändamålsenligt för att beskriva den kunskap skolan skall förmedla. Läroplanskommitténtar också upp de etiska perspektiven och framhåller att undervisningen i olikaämnen skall behandla dessa perspektiv och ge en grund för att främja elevernaspersonliga ställningstaganden i etiska frågor. Ytterst handlar det om skolansroll för att fostra det uppväxande släktet. Regeringen anser i likhet medLäroplanskommittén att skolan självklart delar denna uppgift med föräldrar ochandra vuxna i bamens omgivning. Regeringen, har tidigare i avsnitt 2.2 närmarebehandlat dessa frågor. Läroplanen bör således ta upp de grundläggande värdensom skall gälla för skolans arbete och som skall bibringas eleverna.Regeringen kommer i arbetet; med att utforma dessa centrala avsnitt avläroplanen att ha god hjälp uåväl av och arbetsgruppensförslag, som av remissinstansernas synpunkter. hardessutom - som ett led i beredningsarbetet inför denna proposition - anordnatett antal seminarier kring väsentliga frågor som etik, kultur, miljö och betyg.Synpunkter från dessa seminarier har lämnat värdefuUa bidrag tillläroplansarbetet. Skolverksamhetenmåste bedrivas enligt demokratiska principer och skall förbereda för ett aktivtddtagande i samhällslivet. Skolan skall också utveckla elevernas förmåga att taett personligt ansvar. , där samhällsfrågorna framstår som alltmerkomplexa och där kraven på vad man som medborgare måste kunna förstå och kännatill ständigt tycks växa, framstår skolans uppgift att ge en god grund för ettaktivt medborgarskap som lika svår som nödvändig. Ettsätt att bibringa eleverna demokratiska värden är att låta dem få ettinflytande över och ta ett aktivt ansvar för verksamheten i skolan. Vi återkommersenare till frågorna om elevinflytande och vill här bara framhålla att detredan av läroplanens inledning bör framgå att eleverna skall tränas tillinflytande och ansvar i skolan, i första hand genom att ta ansvar för det egnaoch för det gemensamma arbetet. Skolan skall främjaelevernas harmoniska utveckling. Därför är det Prop. 1992/93:220 viktigt att iläroplanen lyfta fram kravet på att eleverna i skolan skall få använda ochuppleva olika uttryck för kunskaper, erfarenheter, känslor och stämningar. Deskall, med formulering, få pröva och utveckla olikauttrycksformer. Såväl intellektuella som praktiska, sinnliga och estetiskaaspekter skall uppmärksammas i skolan. Just denna del av Läroplanskommitténsförslag har tagits upp av remissinstanserna, och många har framhållit att denhär uttryckta synen på skolans kunskapsförmedlande roll inte har fåtttillräckligt genomslag i framför allt timplaneförslaget. Det finns anledningatt återkomma till dessa frågor i samband med att förslagen till kurs- ochtimplaner behandlas i det följande. Skolanskall således sammanfattningsvis, med formulering,stimulera varje elev att bilda sig och att växa med sina uppgifter. Regeringensinledande avsnitt i denna proposition och förslag tillläroplanstext i bilaga A bör, tillsammans med det anförda, ge engod bild av det konkreta innehållet i avsnittet om skolans värdegrund ochuppgifter i den nya läroplan, som regeringen under förutsättning av riksdagensbifall till denna proposition avser att utforma. Ansvarsfrågomalyfts fram och görs tydliga. Läroplanen skiljer på det ansvar som åvilarskolhuvudmännen och på skolpersonalens ansvar. Skolhuvudmännen skall såledesange ramar för verksamheten och anvisa resurser, medan skolpersonalen skallutforma verksamheten och undervisningen med utgångspunkt i läroplanens mål ochriktlinjer. Föratt uppnå tydlighet när det gäller den ansvarsfördelning som läroplaneneftersträvar, ges klara riktlinjer för lärarens respektive den övrigaskolpersonalens ansvar. Ansvaret formuleras under rubriker som "lärarenskall" och "alla som arbetar i skolan skall". Det skall såledesalltid stå klart vem som har ansvaret för vad i skolan och var detta ansvarskall kunna utkrävas. Det framgår också av remissynpunkterna att mångainstanser ser mycket positivt på den klara ansvarsfördelningen och tillstyrkerförslagen i dessa delar. Desynpunkter som i första hand har lämnats rör rektorns roll och ansvar. Fleraremissinstanser understryker vikten av att rektorn får en tydlig chefsroll ochatt hans/hennes ansvar för helheten i skolan betonas. konstaterar bl.a. att det blir rektors uppgift attentusiasmera lärare och annan personal inför utformningen av lokalaarbetsplaner och handlingsplaner samt att ha ansvaret för kontakten ochsamarbetet med föräldrarna och för föräldrainflytandet över elevernas skolgång.Regeringen delar på den punkten Skolledarförbun-dets beskrivning, liksomslutsatsen av vilka stora krav på ansvars- och kompetensutveckling hosrektorerna, som detta ställer. 3 1992/93. I detta sammanhang kan detfinnas skäl att erinra om en forsknings- Prop. 1992/93:220 rapport inom dets.k. vid pedagogiska institutionen, . I dennarapport redovisas några forskningsrön, som klargör att styrning, ledning ochledarskap i skolan är otydligt för ickeundervisande personal i grundiikolan.När nu läroplanen talar om all personal i skolan, är det således viktigt attframhålla att med all personal avses också lokalvårdare, måltidspersonal,vaktmästare, kanslister, elevomsorgspersonal m.fl. Det ligger i rektornschefsroll att se till att även den icke undervisande personalen i skolan görsmedveten om sin roU och sitt ansvar i förhållande till läroplanen och attrektorns ledarskap även på denna punkt blir tydligt. Skollagenanger rektorn som den direkt ansvarige ledaren i skolan. Enligt 2 kap. 2 §skollagen skall för ledningen av utbildningen i skolorna finnas rektorer. "Rektorn skall hålla sig förtrogen med det dagliga arbetet i skolan. Detåligger rektorn att särskilt verka för att utbildningen utvecklas". I denallmänna motiveringen till lagförslaget i propositionen (prop. 1990/91:18 s.35) om Ansvaret för skolan utvecklas skälen för denna reglering. Bl.a.framhålls statsmakternas ansvar för utbildningens kvalitet och likvärdighetoch för att rättssäkerhetsaspekter tillgodoses. Samtliga dessa intressentalade, enligt föredragandes uppfattning, för att en viss reglering bibehöllsbeträffande skolledningen. i lagen har många kommuner ändå valt att i samband medomfattande omorganisation av skolväsendet ute i landet ersätta detraditionella rektorerna med olika typer av chefer med varierande titlar. Ävenom en sådan chef har rektors funktion och därmed uppfyller lagens mening, ärdet viktigt att understryka att avsikten med skollagens formulering att detskall finnas en rektor som svarar för skolans ledning, är att den person, somhar huvudansvaret för en skolas myndighetsutövning och för utvecklingen iskolan, skall vara klart och enkelt identifierbar såväl för statsmakterna som,framför allt, för elever och föräldrar. Behovet av att tydligt peka ut vem somär rektor i en skola accentueras nu av läroplanens klara markeringar avrektorns ansvar. Med hänsyn till detta avseir regeringen att senare utfärdanärmare föreskrifter om rektorn som den högste ansvarige i varje skola. Skolhuvudmännenfår enligt de förslag, som presenteras i det följande, ett stort inflytandeöver och ansvar för undervisningens planering. Kiu-splanerna och timplanen ramar inom vilka skolorna själva bör få besluta om undervisningstidensförläggning såväl till ämnen som över och inom årskurserna. Ämnessamverkan ocholika former av integrering är också frågor där ansvaret överlämnas tillskolan. Elevernas ansvar och inflytande bör stärkas framför allt när det gällerarbetssätt och arbetsformer. Rektorn bör därför ges ett övergripande ansvar församarbetet och samverkan inom skolan och med skolans närmaste omvärld. Detbör också framhållas att skolhuvudmännen såsom arbetsgivare naturligtvis ocksåhar ett yttersta ansvar för att deras personal agerar i enUghet med gällandelagar och förordningar. Rektorn har slutligenhuvudansvaret för att få till stånd en, framför Prop. 1992/93:220 allt ur elevernas synpunkt, väl avvägd skoldag och ett väl avvägt skolår, som en fungerande helhet över hela skoltiden. Detta senare framstår som helt centralt när nu den enskilda skolan får möjligheter till en / mycket fri uppläggiung avundervisningen inom de vida ramar kurs- / och timplanerna ger. Skolverketpåpekar att avsnittet i läroplanen om en rektors ansvarsområde när det gällergrundskolan bör harmoniera bättre med gymnasieskolans motsvarande avsnitt.Några remissinstanser tycker att förslagen rörande såväl rektorns som lärarnasansvarsområden är alltför detaljerade. Regeringen avser att i samband med attläroplanerna slutligt fastställs se över dem i bl.a. här nämnda avseenden. Detbör i detta sammanhang också påpekas, att det faktum att staten inte rimligenkan reglera föräldrarnas ansvar och vad hemmen skall göra, inte får innebäraatt dessas roll och ansvar förringas. Tvärtom är, som vi framhöll i avsnitt2.3, hemmen alltid ytterst ansvariga för sina bams fostran och utveckling. Ipraktiken innebär detta att hemmen måste uppmuntras att ta aktiv del i och göraaktiva ställningstaganden beträffande sina barns skolgång, somskolorna måste utveckla former för att ta till vara och dra nytta av denkompetens och de erfarenheter, som föräldrar och andra utanför skolan kantillföra. Idet nya styrsystemet ingår uppföljning och utvärdering som de viktigainstrument, med vilka staten, huvudmännen och de ansvariga i skolan kan avläsagraden av måluppfyllelse och bedöma utbildningens resultat. Målen i skolanskall således, på olika nivåer, utformas så att de kan utvärderas och utgöragrunden för en resultatbedömning. Läroplanskommitténhar formulerat mål på två nivåer, dels sådana mål som skolan skall arbeta motoch sträva efter, strävansmål, dels mål vilka skolan skall ta ett ansvar föratt aUa elever ges möjligheter att nå, uppnåendemål. Målen är uttryckta i dekunskaper och erfarenheter som eleven skall ha efter det femte skolåretrespektive vid utbildningens slut. Remissinstanserna har i stort varit positivatill kommitténs uppdelning på olika typer av mål. Flera remissinstanser, bl.a.Svenska Språk-nänmden, har dock vänt sig mot kommitténs språkbruk när detgäller beteckningen uppnåendemål och strävansmål. Vi har därför valt att inteanvända termerna strävansmål och uppnåendemål, utan i stället tala om mål attsträva mot och mål att uppnå. De senare kan också uttryckas som de kunskapskravsom kan ställas efter femte och nionde skolåret. Någraremissinstanser, bl.a. och Skola (RHS), har framhållit attdet finns en risk med att verksamheten i första hand inriktas mot kravnivånoch att skolan inte skall känna sig lika förpliktad att arbeta vidare mot dehögre målen. Vi instämmer i vikten av att så inte blir fallet. Andra harframhållit att kraven i vissa fall har ställts för högt med tanke på att allabarn och ungdomar skall kunna nå denna nivå. Det finns anledning förregeringen att i den slutliga översynen av lä- Prop. 1992/93:220 roplanensformuleringar se över innehållet i målformuleringarna så att målen blirrealistiska och utvärderingsbara. Översynen gäller i första hand de särskildaskolformernas kunskapskrav. När det gäller målen att sträva mot finns det ocksåremiisinstanser som framhåller att dessa mål kan bli den vision som lärarna kanenas om att sttäva mot. Därmed blir de en viktig del i de pedagogiskji diskussionerna.Genom att målen konkretiseras i kursplanerna, skall de kunna bli tydliga försåväl lärare som elever. Vi tror att det naturligt finns en strävan hos barnoch ungdom att spränga gränser och skaffa sig kunskaper också utöver denödvändiga. Det måste bli lärarnas pedagogiska uppgift att visa eleverna påmöjligheterna, hjälpa dem att sätta de egna målen högt och handleda dem ideras strävan att nå dem. Elevermed behov av särskilt stöd Enviktig aspekt på skolans likvärdighetsmål är att alla elever skall få det stödde behöver för att uppnå kravnivåerna och i största möjliga utsträckning ocksåarbeta vidare. Att läroplanen nu föreslås omfatta hela det obligatoriskaskolväsendet ställer ytterligare krav på att den är tydlig när det gällerskolans ansvar för elever med behov av särskilt stöd. Medutgångspunkt i sina skiftande förutsättningar och behov genomför skolpliktigaelever sin skolgång i olika skolformer. Barn i allmänhet har vanlig skolplikt,som normalt fullgörs i . Barn som inte kan gå i därföratt de är utvecklingsstörda, synskadade, döva, hörselskadade eller talskadadehar särskild skolplikt. Utvecklingsstörda tas i regel emot i särskolan ochövriga i specialskolan. Menockså mom de skilda skolformerna varierar elevernas förutsättningarväsentligt. Många remissinstanser har påpekat behovet av att skolans ansvarför elever med svårigheter bUr tydligt. Detär regeringens avsikt att i utformningen av riktlinjerna för arbetet i skolansärskilt beakta att elever med behov av särskilt stöd uppmärksammas och fården hjälp de behöver. Läroplanskommitténhar i sitt läroplansförslag markerat behov av ett avsnitt om betyg ochbedömning men inte lämnat något textförslag, eftersom ett sådant är beroendeciv Betygsberedningens förslag och regeringens och riksdagensställningiitaganden. SåvälBetygsberedningen som har dock övervägt frågan om hurbedömningen av elevernas kunskaper skall kunna få stöd i centrala måldokumentsom läroplan och kursplaner. Båda utredningarna har varit överens om attkriterier för betygssättning lämpligen kan fogas till har särskilt betonat vikten av att kriterier för bedömningav prestationer bör utformas i relation till de mål alla skall uppnå i ämnetoch med hänsyn till den kvalitetsambition som kommer till uttryck i målen attsträva Kriterier som stödför lärares bedömning av elevprestation bör Prop. 1992/93:220 därför delsrelateras till angivna mål i ämnet, dels ges en utformning så att kraven påkunskapernas art och kvalitet klart framgår. Kravetpå likvärdighet och att alla elever i skall få en viss gemensamfond av kunskaper ställer krav på att det finns nationellt angivna kriterierför vilka kunskaper eleverna skall ha.