prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — 1 000 34 746 856 000 123 H Bidrag och ersättningar till kommunerna 125 1 Stetligt utjämningsbidrag till konununer 40 200 500 000 1272 Skatteutjämningsbidragtill landstingen 7 922 000 000 1283 Bidrag med anledning avinförandet avett nytt statsbidragssystem, m.m. 790 000 000 Summa 48 912 500 000 1992/93:100 Bilaga 8 Bidrag till vissa handikappade ägare av motorfordon Kostnader för vissa nämnder m.ra. 3 187 000* Höjning av gmndkapitelet i Nordiska investeringsbanken Bidrag till EFTA:s fond för ekonoraisk och social utjänming Stetliga ägarinsatser m.m. i AB Industrikredit och Nordbanken Åtgärder för att starka det finansiella systemet Samarbete avseende informationstjänster inom raraen för EES-avtelet Summa 7 500 000 833 227 000 Totaltför Fmansdepartementet 96 871 154 000 144 Bilaga 8.1 1. Förslag till lag om ändring ilagen (1990:654) om skatteutj ämningsreserv 2.Förslag till lag om ändring i lagen (1990:655) om återföring av obeskattedereserver 147 Bilaga 8.2 Sammanfattning avEuropakompetensgmppens rapport (Ds 1992:96) Europakompetens 151 Bilaga8.3 Förteckning över remissinstansema över betänkandet (Ds1992:96) Europakompetens 152 Bilaga8.4 Sammanfattning av betän- kande(SOU 1992:100) Staten och arbetsgivarorganisationerna 154 Bilaga 8.5 Förteckning över remissinstansema som har yttrat sig över betänkandet (SOU1992: IOO) Staten och arbetsgivarorganisationema gotab 42654, 1992 Regeringens proposition1992/93:100 Bilaga 9 1Riksdagen 1992/93. Bilaga 9 till budgetpropositionen 1993 (åttonde huvudtiteln) Prop. 1992/93:100 Bil. Utdragur protokoll vid regeringssammanträdet . Föredragande:Statsrådet vad avser frågorna 1, 3, 4 och littera A, D, E och G statsrådetAsk vad avser punkten 2, littera B och C Anmälan till budgetpropositionen 1993 Minanmälan av detta avsnitt sker i samråd med statsrådet . En svag arbetsmarknad har gjort atttillströmningen har varit stor till samtliga utbildningsformer. somdet förtjänar att påpekas att utbildningsväsendet aldrig kan vara enkonjunkturregulator, utan har andra och mer långsiktiga uppgifter, har denhårda belastningen på utbildningsväsendet givit en påminnelse om utbildningensviktiga roll som framtidsinvestering - för individer, för näringsliv och församhället i stort. I de flesta länder har utbildningspolitiken undersenare år hamnat i blickpunkten för den politiska debatten som aldrig förr.Skälet till detta är en allt mer spridd insikt om utbildningens stora betydelseför möjlig- heterna attnå andra mål än utbildningspolitiska och framför allt det så Prop.1992/93:100 tydligt påvisade sambandet mellan standarden på ett landsutbildnings- Bil. 9 väsende och landets möjligheter att utveckla sittekonomiska välstånd. Utbildning och forskning utgör ettlands intellektuella infrastruktur, utan vilken inget välstånd är möjligt.Utbildning och forskning är därtill samhällets kulturhärd. Bildning ochkulturell vitalitet springer ur utbildning och forskning av hög kvalitet. Sambandet mellan utbildning ochekonomisk tillväxt stärks av den teknologiska omvandlingen. Det som oftakallats omvandlingen från industrisamhälle till kunskapssamhälle syftar intepå att industriproduktionen spelat ut sin roll; tvärtom kommertillverkningsindustrin även framgent att vara en bas i välstånd. Istället handlar det om en förändring av förutsättningar i den meningen attråvaror och kapital får en relativt sett mindre betydelse, medan betydelsen avmänniskans egna tillgångar - kunskap, forskning och kompetens - relativt settökar. Insikten om utbildningens betydelseför morgondagens välstånd innebär också att ökad uppmärksamhet måste riktasmot brister i utbildningsväsendets förmåga att tillgodose framtidens behov. Ett flertal undersökningar har pekatpå ett växande behov av kvalificerade ingenjörer, tekniker och naturvetare.Samtidigt noterar naturvetenskapliga och tekniska utbildningar inom samtligautbildningsformer en vikande rekrytering. Det finns skäl att se med stortallvar på den utvecklingen. Speciellt oroande är att den redan tidigare lågaandelen kvinnor på NT-utbildningar ser ut att sjunka ytterligare. harinte råd att vara utan kvinnors kompetens i denna viktiga sektor. Därför kommerregeringen nu att initiera ett brett program för att, från tilluniversitet och högskolor, skapa nya möjligheter och ett nytt intresse förutbildning inom den naturvetenskapliga och tekniska sektorn. Kunskapssamhället kräver attperspektivet i synen på utbildning förändras, från att se utbildning som enungdomens introduktion till ett långt yrkesliv till att se utbildning som enlivslång process, där kunskaper kompletteras, förnyas och fördjupas, iutbildningssystemet, på arbetet och . leder detta synsätt tillatt staten måste inse sina begränsade förutsättningar att centralt fastställaframtidens behov av olika kunskaper och utbildningar. Allt oftare kommer detatt vara de unika kombinationerna som skapar de bästa möjligheterna. Det måste därför vara en strävanför utbildningspolitiken att övervinna traditionella murar inomutbildningsväsendet. Denna strävan är också påtaglig. Det gäller gränserna mellan olikautbildningsformer. En närmare samverkan mellan förskola och skola växer fram ide flesta kommuner. Större utrymme för egna val i ökararbetsglädjen och introducerar eleverna till efterföljande nivåers friarestudieformer. En mer kursutformad gymnasieskola underlättar övergången tillhögre utbildning. skapas samverkansmöjligheter med universitet och högskolor, av den typ somdet införda tekniska basåret är Prop. 1992/93:100 ett exempel på.Vikten av ett tydligt samband mellan forskningen och Bil. 9 dengrundläggande högskoleutbildningen framstår allt klarare. Uppgiften att övervinna traditionella murar handlarockså i hög grad om utbildningsväsendets roll i att åstadkomma jämställdhetmellan kvmnor och män. har tillbakaen särskild utredningsgrupp för frågor kring jämställdhet i högre utbildningoch forskning. Gruppen har lagt fram en rapport (Ds 1992:119) ochkommer att fortsätta sitt arbete . kommer också en jämställdhetsgrupp förskolan att tillsättas. Gruppen kommer att få i uppdrag att framför allt senärmare på hur skolans inre arbete - pedagogiken, undervisningsämnen och dessasförläggning i tiden - kan utformas så att skolan blir en plats där varjeindivid oavsett kön har chansen att utveckla sin fulla potential. har också givits i uppdrag att utforma en strategi för utvärderingoch utveckling av jämställdheten i skolan. Det är mot denna bakgrund som utbildningspolitikensreforminriktning skall ses. Målet är att på varje nivå sätta kravet på kvalitetfrämst. I många avseenden håller det svenska utbildningsväsendet hög kvalitet,vilket framgår bl.a. av den granskning som har gjort under det gångnaåret. står det klart att de senaste decenniernas kostnadsökningar ochhögre personaltäthet inte har resulterat i en motsvarande kvalitetshöjning. Det står också klart att kraven påutbildningsväsendet stiger med den allt hårdare internationella konkurrensen.När det gäller arbetskraftens utbildningsnivå ligger sämre till änmånga jämförbara länder. Att höja utbildningsnivån är av avgörande betydelseframför allt i perspektivet av de växande krav på utbildning och kompetens iframtiden som jag just sökt beskriva. "bästa skola", som regeringenslog fast som ambition regeringsdeklaration, är en skola som gervarje människa möjlighet att utveckla sig och som ger såväl beständigakunskaper som praktiska och estetiska kvaliteter samt förmedlar vårt gemensammakulturarv. Denna ambition syftar också till att fästa uppmärksamheten på destora krav som utbildningsväsendet ställs inför. Det är ett sätt att uttryckaatt utbildningsväsendets prestationer i allt högre grad kommer att jämföras ochmätas i förhållande till andra länders prestationer. Det innebär också att jag fäster stor vikt vid detväxande internationella utbildningssamarbete som deltar i. Inom ramenför pågår ett viktigt arbete med att utveckla internationella nyckeltaloch kvalitetsmått för utbildning. deltagande i EG:s utbildningssamarbeteutökas. I perspektivet av ett vidgat europeiskt samarbetestärks också betydelsen av den nordiska dimensionen. I ett allt mer integreratEuropa ökar betydelsen av ett nordiskt samarbete. Det kräver emellertid att viidenti- fierar ochdefinierar vari denna nordiska identitet och dimension be- Prop.1992/93:100 står. Den handlar, vilket de nordiska statsministrarna gemensamthar Bil. 9 slagit fast, i stor utsträckning om kultur, utbildning ochforskning. Som jag framhöll i 1992 årsbudgetproposition, är Jag övertygad om att kvalitetsambitionerna endast kanuppnås genom större mångfald och variation inom utbildningsväsendet, mellanutbildningsvägar, upplåtelseformer och pedagogiska metoder. Detta, i sin tur,kan endast uppnås, om kommuner, skolor, universitet och högskolor - och ytterstde närmast berörda; lärare, skolledare, elever och studenter - får ett störreinflytande över utbildningsväsendet. Reformstrategin inom utbildningsväsendet är en strategi itre steg. Det första steget är en avregleringoch frigörelse för att skapa utrymme för förnyelse, kreativitet och mångfald.En omfattande avreglering har genomförts genom att de olika statsbidragen tillskolväsendet har sammanförts till ett sektorsbidrag som från 1 januari 1993ingår i det generella bidraget till kommunerna. Inom den högre utbildningensområde representerar propositionen "Frihet för kvalitet" (prop.1992/93:1) ett motsvarande synsätt. Universitet och högskolor får en friare ochmer självständig ställning. Avregleringen och frigörelseninnebär tveklöst att statsmakternas roll begränsas. Jag tror dock att det ärviktigt att framhålla att detta inte är samma sak som att staten avsäger sigallt ansvar. Tvärtom innebär en förändring av statens ansvar att det ansvar somtas, blir klarare och tydligare. Dit hör att lägga fast långsiktiga mål ochprioriteringar för det samlade utbildningsväsendet, att defmiera de krav påkunskaper som alla - oavsett var de bor eller vad de väljer - skall ha i skolansamt att fastställa kraven för examen och den övergripande dimensioneringen iden högre utbildningen. Den förändrade styrningen syftar till att skapa utrymmeför utbildningsväsendets egen förnyelse. Det andra steget är att skapadrivkrafter för förnyelsen. Här handlar det framför allt omvalfrihetsreformerna som ger rätt och möjlighet att välja mellan skolor,utbildningsvägar och högskolor. Hit hör också reformer för att ge de enskildaenheterna ekonomisk självständighet och incitament att finna nya och mereffektiva arbetsmetoder. Det tredje steget är att, med de nyavalmöjligheterna, skapa förutsättningar för rationella val och beslut. Dethandlar framför allt om att skapa väl fungerande informations- ochutvärderingssystem, som kan ge beslutsunderlag både åt dem som tillhandahållerutbildning och dem som väljer. Den nya myndighetsstrukturen påutbildningsområdet, där och Sekretariatet för utvärdering avuniversitet och högskolor har just utvärdering och kvalitetskontroll somviktiga uppgifter, är ett uttryck för denna ambition. Större krav kommer attt ställas påstat och kommun som informationsgivare. Skolors och högskolors insatser medvägledning och rådgivning i frågor om studieval blir viktigare ochutbildningsväsendets avnä-m£U"e - arbetsmarknaden och, för skolan, ävenuniversitet och högskolor - måste ta ett störreansvar för att informera om vilka krav de ställer Prop. 1992/93:100 och vilka behov som finns. Takten i reformarbetet har varit snabb under desenaste åren. Det har varit nödvändigt för att utbildningsväsendet skall kunnaanpassas till de förändrade förutsättningar det verkar i. hängerreformerna sinsemellan så nära samman, att de med nödvändighet måste genomförasi snabb takt, om klarhet och logik skall kunna uppnås i ansvarsfördelningen. Jag tror dock att det är viktigt att ha en ödmjukattityd i reformarbetet. Det måste ständigt finnas en öppenhet för attförändra och ompröva. Därför är det viktigt att det finnsutvärderingsmekanismer och information som kan ge tidiga signaler om utfalloch erfarenheter. Det är också viktigt att inse att det är en illusion att troatt det finns en reform som i ett slag löser alla problem. En reform bygger på förutsättningar som kan förändras, ibland ävengenom själva genomförandet av reformen. Därför bör utbildningsväsendetsreformarbete ses som en kontinuerlig förnyelseprocess byggd på erfarenheternasom vinns, snarare än som illusionen om den perfekta ordningen. 2 Skolområdet samt folkbildningen Viktigasteg har tagits i formandet av den organisatoriska ramen,styrsystemet och därmed ansvarsfördelningen på skolans område. Den nya ordningen för statens bidragsgivning tillkommunerna gäller från den . De två centrala myndigheterna ochStatens i skolan () har hunnit bygga upp sinorganisation de verkat. Nya och bättre möjligheter för fristående skolorhar skapats genom friskolereformen. Att ge familjer rätt och möjlighet attvälja skola, och att ge skolor likvärdiga villkor oavsett deras ägande, är enviktig frihetsreform. Denna ambition, som också uttryckts av , hartagit ett viktigt steg närmare förverkligande i och med friskolereformen. Underhösten 1992 har detta bidragit till att 24 nya fristående skolor har startatsoch att antalet elever i fristående skolor, enligt Kommunförbundetsberäkningar, har ökat med . Nästa steg i det reformarbetet kan tas under våren1993. Jag har för avsikt att föreslå en proposition som följer upp 1992 årsriksdagsbeslut, som den skapar bättre möjligheter för friståendegymnasieskolor. Jag överväger också förutsättningarna för entreprenadskoloroch andra samverkansformer mellan kommuner och andra utbildningsanordnare.Ytterligare en ambition i detta arbete är att vidga rätten att välja skolaäven inom det offentliga skolväsendet. Underåret beslutade också om en kommunalisering av sär- Prop.1992/93:100 skolan. gav regeringen i uppdrag att följautveck- Bil. 9 lingen särskilt vad gäller föräldrarnas inflytande isärskolan och vad gäller samverkan vid val av skolform. Jag har givit ensärskild grupp, med representanter för särskolans intressenter ochUtbildningsdepartementet, i uppdrag att genomföra denna uppföljning. Den nya gymnasieskolan, med treårigautbildningsvägar och större möjligheter till kursutformning och individuellalösningar, genomförs . av dem som började i gymnasieskolan började på en treårig utbildning. Den nya lärlingsutbildningsom införts möjliggör en närmare samverkan mellan skola och näringsliv. Den nya gymnasieskolan erbjuder möjligheter sommånga kommuner och skolledare tagit fasta på. Detta är glädjande och det ärockså ett syfte med reformerna. bör gymnasiereformen endast ses som ettförsta steg i och en grund för utvecklingen mot en allt mer kursutformadgymnasieskola. Ytterligare steg kan redan nu tas av kommunerna och de enskildaskolorna genom att eleverna erbjuds ett spektrum av valfria kurser. Argumenten för en kursutformad gymnasieskola ärstarka. Kursutformningen skapar större flexibilitet och ger möjligheter tillskräddarsydda utbildningar. Gamla gränser mellan yrkesförberedande och studieförberedandeutbildning kan överbryggas när det blir större möjligheter att kombinera enyrkesutbildning med studieförberedande kurser. En kursutformning, som görgymnasieskolans studieformer mer lika den högre utbildningens, underlättarockså övergång till och samverkan med universiteten och högskolorna. Den senaste statistiken visar att av deantagna till högre utbildning har deltagit i den kommunala vuxenutbildningen(komvux) och att medelåldern på studerande i gymnasial komvux nu har sjunkittill . Att komvux ofta tenderar att bli en alternativ ungdomsutbildningär naturligtvis ett gott betyg på dess attraktionskraft och den betydelsekomvux har fått för att t.ex. komplettera för dem med tvåårig gymnasieskola. Men är det ett tecken på behovet av attutveckla ungdomsutbildningen i en friare och mer kursutformad riktning.Därigenom kan gymnasieskolan tillgodose de önskemål som får ungdomar attsöka sig till komvux, som nära samverkan mellan gymnasieskola ochgymnasial komvux kan åstadkommas. Den frivilliga sexårsstarten har funnits i tvåår. Intresset för att börja skolan är växande, om än ilångsam takt. Ett skäl till detta är den takt i vilken kommunerna bygger utmöjligheterna till skolstart . Betydelsefullt därvidlag kanvara en osäkerhet kring vad som avses bli fortsättningen, när välmöjligheterna till sex-årsstart är utbyggda /97. Skall frivilligheten bestaeller skolpUktsåldem sänkas? Skall skoltiden i så fall förlängas ellerförskjutas? Dessa frågor kräver en ingående värdering av såväl pedagogiska,organisatoris- kasom samhällsekonomiska aspekter. I syfte att ge underlag för en så- Prop.1992/93:100 danvärdering kommer jag att ta initiativ till en särskild ut- Bil.9 När nu viktiga steg i byggandet av skolans nyastyrsystem och ansvarsfördelning har tagits, är det naturligt attuppmärksamheten framför allt kommer att riktas motskolans innehåll. betänkande (SOU 1992:94)"Skola för bildning" och Betygsberedningens betänkande (SOU 1992:86)"Ett nytt betygssystem" har skickats ut på en bred remiss. Målet äratt under slutet av våren lägga en proposition om läroplaner och betyg förgrundskola, gymnasieskola och komvux. Förslag kommer också att läggas om läroplanför särskolan, särvux, sfi och specialskolan. En läroplan för skolan är en angelägenhet för helasamhället med lång varaktighet. Det är därför min avsikt att ipropositionsarbetet fästa stor vikt vid remissvar och synpunkter som kommerfram i diskussionen. Några utgångspunkter för arbetet vill jag dock framhållaredan nu. För det första är det en viktig utgångspunkt att,som Betygsberedningen framhåller, skolan skall ställa upp kvalitativa kunskapsmålför sitt arbete och att resultatet av insatserna i skolan skall mätes ochåterrapporteras. För det andra måste det vara en ambition att skolanskall innehålla ett stort utrymme för elevernas egna val och initiativ liksomför kommuners önskemål att ge sin grundskola en speciell inriktning. Den nyagymnasieskolan ger stora sådana möjligheter, och enligt min uppfattning bördessa öka också i . Detta ställer ökade krav på skolans förmåga attinformera och ge handledning och det ställer krav på att skolan ger eleven enärlig bild av alternativ, krav och konsekvenser. Eftersom de flestautbildningsvägar i den högre utbildningen numera ställer särskildabehörighetskrav, är det viktigt att skolan informerar om dessa vid val avgymnasieutbildning. För det tredje står vissa prioriteringar klararedan nu även om många krav kommer att ställas på skolan. Baskunskaperna förlivet tillhör skolans mest grundläggande uppgifter. Hit hör t.ex.språkkunskaperna, inte minst i svenska, och kunskaper i matematik. Hit hör attförmedla kulturarvet i vid mening, inte minst genom goda historiska kunskaper.Och hit hör de tre perspektiv, som skall påverka undervisningen i ett stortantal ämnen, miljöperspektivet, det internationella och det etiska perspektivet. Skolan i ett modernt samhälle måste vara öppen motomvärlden. Internationaliseringen och de vidgade internationella kontakternamåste påverka även ungdomsutbildningen. Utredningen om skolans internationaliseringhar i betänkandet (SOU 1992:93) "Svensk skola i världen" lagt förslagom utbyte av elever och lärare med andra länder, kontaktverksamhet ochförbättrade studiemöjligheter för svenska elever i utlandet. Betänkandetremissbehandlas nu och jag har för avsikt att återkomma till regeringenmed förslag på detta område. En öppen skola handlar också omkontakterna med arbetsmarknad Prop. 1992/93:100 och näringsliv. Denteknologiska utvecklingen gör att allt större krav Bil. 9 ställs på inte minstindustrirelaterad yrkesutbildning. Livslängden på kunskaper förkortas, kravenpå att lärare har aktuella erfarenheter ökar och kostnaderna för utrustningstiger. Sammantaget leder allt detta till att branscher och avnämare måste taen större och mer aktiv del i yrkesutbildningen, om den skall kunna hålla högkvalitet. Det kommer att krävas förnyelse ochutvecklingsinsatser för yrkesutbildningen. Ett exempel är det projekt förutveckling av kunskapscentra som drivs avUtbildningsdepartementet. Frågan om lärarkompetens och professionalitethar hamnat i blickpunkten genom förändringen av skolans styrsystem. En friareoch mer decentraliserad skola ställer större och delvis nya krav på lärarnasoch skolledarnas kompetens. Det är därför viktigt att det inom lärarkåren ochmellan lärarna och arbetsgivaren - kommunerna - förs en diskussion, inte minstinom pedagogiken, om lärarprofessionalitet och kompetens. För min del avserjag att ta initiativ för att ytterligare belysafrågorna om hur lärarkåren i yrkesutbildningen i synnerhet och den nyagymnasieskolan i allmänhet skall kunna tillföras kvalificerad kompetens frånuniversitetens forskningsutbildning och yrkesliv. Lärarcertifikat kan vara enväg att uppnå detta. Frågan har aktualiserats i propositionen omlärarutbildning (prop. 1991/92:75). Vidare överväganden i denna fråga sker nuinom . budgetpropositionanmälde jag att regeringen hade för avsikt att tillsätta en utredning för enöversyn av möjligheterna att utveckla distansutbildningen. Distansutbildningär i många sammanhang en flexibel och kostnadseffektiv utbildningsform, varsmöjligheter ökar med utvecklingen inom kommunikationsteknologin. Den särskildeutredare regeringen har tillkallat för detta uppdrag (dir. 1992:48) skall avslutasitt arbete . Folkbildningen har en fastförankring i det svenska utbildningsväsendet. Folkbildningen är bärare av ettkulturarv, men ställs också inför utmaningen att förnya sig för att möta vårtids krav. Den övergång till målstyrning av folkbildningen som genomfördes den1 innebär en möjlighet för folkbildningen att svara för dennaförnyelse med frihet under ansvar. beslöt därvid också attFolkbildningsrådet, i den fördjupade anslagsframställningen, skall redovisaresultatet från en egen utvärdering. Därutöver skall staten vart tredje årgöra en utvärdering som är frikopplad från den som folkbildningen själv skallsvara för. Regeringen har utfärdat direktiv (dir. 1992:92) och tillkallat ensärskild utredare för att närmare klargöra vilka utgångspunkter och principersom skall tillämpas i den statliga utvärderingen av folkbildningen.Utredningens arbete skall redovisas till mig . 3 Den högre utbildningen och forskningen Den högre utbildningen genomgår en snabbförändring. Universitet och högskolor frigörs från regeringens och riksdagensdetaljinflytande. En genomgripande universitets- och högskolereform planerasgenomföras på grundval av regeringens förslag i propositionenFrihet för kvalitet (prop. 1992/93:1). Genom frigörelsen av universitetoch högskolor skapas förutsättningar för större variation, och hög kvalitet.Att lyckas med dessa ambitioner är avgörande för att förse arbetsmarknaden medkvalificerad arbetskraft, men också för att ge varje student möjlighet atttillvarata sina personliga utvecklingsmöjligheter. Härutöver skapar de nu fastlagdariktlinjerna för universitetens och högskolornas förändrade förhållande tillstaten förutsättningar för ökad vitalitet. Universitetens och högskolornasbildningsuppgift har nära samband med den högre utbildningens roll i ett öppetoch skapande samhälle. Vidsynthet och kvalitet i det offentliga samtaletförstärks genom akademiska institutioner med en friare och mer självständigställning. I en examensordning (bilaga 3 somutgör en bilaga till Högskoleförordningen) avser regeringen att ange kravenför de generella examina och de yrkesexamina som kan erbjudas. Det angivna innehållet i dessaexamina kan nås på olika sätt. Det är betydelsefullt att universitet ochhögskolor utnyttjar de möjligheter till profilering som öppnas. Universitetskanslerns uppdrag är,med den nya myndighetsstrukturen inom utbildningsväsendet, att tillse attkvalitetsambitionerna upprätthålls och att stimulera till förbättringar därdetta bedöms vara nödvändigt. Som sista åtgärd, om kvaliteten för någonutbildning underskrider de uppsatta kvalitetskraven, kan rätten för ettlärosäte att examinera inom ämnet eller utbildningen ifråga dras in.