prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Avgiftenföreslås uppgå tUl av förvärvsinkomstema för den som har inkomst avanställning eller annat förvärvsarbete. Förändraderegler för SGI Prop. Riksförsäkringsverkethar i rapporten 1992:4 Översyn av reglemaom sjukpenninggmndande inkomst (SGI) redovisat förslag till förändringar. Ikorthet omfattar förslagen nya kvalificeringsregler för rätt till sjukpenning,ändringar i rätten att kvarstå i SGI för olika grapper i olika situationersamt nya gmnder för beräkning av SGI med innebörd bl.a. att skattepliktigalöneförmåner såsom bilersättning inte kommer att vara sjukpenninggrandande.Detta kommer att medföra lägre dagbelopp i vissa fall men också en bättre överenskommelsemellan sjukpenning och det faktiska inkomstbortfallet. Rapporten har remissbehandlats och bereds förnärvarande inom . Jag avser att förelägga riksdagenen proposition med förslag om nya regler rörande SGI med ikraftträdandetidigast I juU 1993. Lokalaförsök med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- ochsjukvård Fr.o.m.den kommer lokala försök att bedrivas med finansiell samordningmellan hälso- och sjukvård och socialförsäkring. Syftet är att skapa incitamentinom systemen för socialförsäkring respektive hälso- och sjukvård för att degemensamma resursema utnyttjas på bästa sätt så att medborgama får bättre vårdsamtidigt som samhällets totala kostnader minskar. Regeringen har beslutat attförsöksverksamhet får bedrivas inom följande femområden: (, och Eslövs kommuner), (,och kommuner), (, och Kungsörskommuner) (och kommuner). Sjukvårdshuvudmannen ges utöver ansvaret för hälso-och sjukvård ett delansvar för utgifter för sjukpenning ochrehabiliteringsersättning enligt AFL samt sjukpenning enligt lagen (1976:380)om arbetsskadeförsäkring (LAF). Även medel som är avsedda för yrkesinriktaderehabiliteringstjänster kan komma ifråga. Sjukvårdshuvudmannen och försäkringskassanfår tillsammans möjlighet att använda dessa medel för satsningar inom hälso-och sjukvården som bedöms leda till kortare sjukskrivningsperioder. Viktiga utgångspunkter för försöken är attprincipema i hälso- och sjukvårdslagen om vård på lika viUkor skall gälla. Inteheller får någon inskränkning ske i rätten till socialförsäkringsförmåner. Iavtal skall berörda parter reglera hur försöksprojektet skall bedrivas och denärmare formema för ett gemensamt beslutsfattande. Uppföljning och utvärdering av försöken skallhandhas gemensamt av och . Sjukvårdsförmåner,inklusive ersättningar till sjukvårdshuvudmännen Prop. Försäkringsutgiftema förflertalet sjukvårdsförmåner har ökat påtagligt För att motverka denna utveckling har det ansetts vara nödvändigtatt bl.a. anpassa avgiftsnivåeraa på de olika förmåns-områdena till denallmänna kostnadsutvecklingen. Under irmevarande budgetår har därför olikaåtgärder vidtagits i förmånsreglema för att motverka denna utveckling, t.ex. ifråga om tandvård och läkemedel. Ett annat sätt att bryta utgiftsutvecklingen är attåstadkomma ett effektivare utnyttjande av tillgängliga ekonomiska resurser.Inom flera av områdena bedrivs därför ett förändrings- och utvecklingsarbete.En översyn av läkarvårdstaxan har gjorts . Inom Socialdepartementetpågår en översyn av tandvårdsförsäkringen. sker dessutom en översyn av behandlingstaxan.Utredningsförslagen angående läkarvårdstaxan och tandvårdsförsäkringen avsesefter sedvanlig remissbehandling att läggas till grand för propositioner tillriksdagen . En åtgärd med stor betydelse förutgiftsutvecklingen under /94 är de beslutade ändringaraa istatsbidragssystemet för landstingen. Dessa ändringar har kraftigt påverkatdet gällande systemet för ersättningar från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen. Med anledning av denna systemförändring har ettöversynsarbete inletts vad gäller systemet för ersättningar till sjukvårdshuvudmännenfr.o.m. Underförsta har sjukförsäkringens utgifter för läkemedelsförmånenfortsatt att öka i ungefär sainma takt som . Efter den dåde av beslutade ändringama i avgiftsreglema trädde i kraft synesutgiftsutvecklingen ha dämpats något. Ett andra steg vad gäller avgiftsreglemainträffar då ett system med ett särskilt rabattgrandandepris för läkemedel där det finns likvärdiga konkurrerande synonympreparat påden svenska marknaden införs. ändras också reglema omfastställande av pris på läkemedel. Det hittillsvarande kravet på priskontrollknuten till registreringen ersätts då med regler som innebär att ett läkemedelför att kunna omfattas av prisnedsättningen inom läkemedelsförmånen måste haett pris som är fastställt av . De nämnda åtgärdema bör på kort sikt kunna motverkakostnadsutvecklingen. På något kan det inte uteslutas attkostnader för läkemedelsförmånen åter kommer att stiga på ett inte önskvärtsätt. Av intresse i detta sammanhang är den avMerkostnadskommittén (S 1990:4) genomförda översynen av systemet medläkemedelsförmåner med syfte att skapa bättre rättvisa mellan olika grapper somhar betydande kostnader till följd av sjukdom och handikapp. Utredningen somnyligen slutfört sitt uppdrag redovisar - utan att lämna förord - några altemativamöjligheter till förändringar i systemet med kostnadsfria Prop. 1992/93:100läkemedel och förbrakningsartiklar. Dessutom föreslås att åldersgränsen Bil.6 slopas för prisnedsättning av vissa speciallivsmedel. Efter remissbehandlingav utredningens betänkande (SOU 1992:129) kan en proposition föreläggasriksdagen tidigast . Patientavgifteri öppen och sluten vård DenI januari avskaffades systemet med statligt reglerade patientavgifterinom både den öppna offentliga och den till försäkringssystemet anslutna öppnaprivata hälso- och sjukvården. Motivet för denna åtgärd var att möjliggöra försjukvårdshuvudmännen att effektivare kunna utnyttja hälso- och sjukvårdensorganisation och resurser genom att t.ex. differentiera avgiftsnivåeraa mellanolika typer av mottagningar. har följt upp dennaavreglering. Uppföljningen visar att det - efter de betydande avgiftshöjningarsom flertalet huvudmän genomförde - inte har skett några störreförändringar i avgiftsnivåeraa . Det innebär att avgiften förläkarvård inom primärvården i allmänhet var och någothögre vid sjukhusansluten öppen vård (länssjukvård). För annan sjukvårdandebehandling än läkarvård var avgiften i regel . konstaterar att någon egentligreaktion från patientemas sida på i vissa fall kraftigt höjda avgifter intehar märkts hos sjukvårdshuvudmäimen. Detta förklaras med att gränsen förhögkostnadsskydd genomgående har satts relativt lågt hos flertalet av huvudmännen.Därmed har gränsen för frikort uppnåtts både snabbare och av fler personer. Vid sjukhusvård innebär gällande regler att avgifttas ut genom och försorg genom avdragpå utgående pensionsbelopp för pensionärer med hel ålders- och förtidspension.Under år 1992 uppgick avgiften per dag till en tredjedel av utgående pensionfrån den allmänna försäkringen före skatt, dock högst . Individuellnedsättning av avgiften kan ske i särskilda fall. För försäkrade som uppbär sjuklön, sjukpemiing,föräldrapenning, rehabUiteringspenning eller smittbärarersättning gällerfr.o.m. att debitering och uppbörd av sjukhusvårdsavgiftensker genom sjukvårdshuvudmännen som också beslutar om regler för nedsättningav avgiftens storlek. Den högsta avgift som fick tas ut var 70kronor per vårddag. Denna administrativa förändring medförde emellertidpå vissa håll i landet att skillnader uppstod vid uttag av avgifter mellanpensionärer och övriga försäkrade med likvärdiga inkomster. De uppkomna skillnademauppfattades som en relativ försämring av viUkoren för pensionärema. Ett sätt att eliminera sådana skillnader vore attäven föra över sjukhusvårdsavgifteraa för ålders- och förtidspensionärer tillsjukvårds- Denna lösningbehandlades också vid överläggningama Prop. 1992/93:100 mellan staten ochföreträdare för sjukvårdshuvudmännen om ersätt- Bil. 6 ningar frånsjukförsäkringen fill sjukvårdshuvudmännen för . Partema konstaterade därvid att det förväntadegenomförandet av de förslag som lagt i sitt betänkande(SOU 1992:50) om avgiftsystemen inom vissa delar avsocialtjänsten skulle komma att innebära så stora ändringar beträffandepensionäremas avgifter och kostnader för sjukvård respektive särskilt boendeatt det inte var lämpligt att genomföra en förändring rörandepensionäremas sjukhusvårdavgifter. Partema enades därför om att administrationen avpensionäremas avgifter tills vidare skall ligga kvar hos försäkringskassoma,men att det krävdes vissa åtgärder för att minimera skillnaderaa iavgiftsuttag mellan de båda avgiftssystemen. För att åstadkomma dettaöverenskoms att sjukvårdshuvudmännens avgiftsuttag i princip skall anpassas tillvad som gäller för pensionärer. Beträffande uttag av vårdavgift för in- ochutskrivningsdag skall endast en av dessa avgiftsbeläggas oavsettavgiftssystem. För att möjliggöra denna harmonisering av avgiftssystemen enadespartema om att den högsta vårdavgift som sjukvårdshuvudmännen får ta ut pervårddag höjs med till fr.o.m. . En harmonisering av de båda avgiftssystemenföratsätter även motsvarande följdändringar av avgiftsreglema för pensionärerfr.o.m. Förslag med denna innebörd ingår i prop. 1992/93:17om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen. I denna föreslås vidare som entidigare aviserad kompensation för slopande av det s.k. friåret, att avgiftenför yngre förtidspensionärer med hel förtidspension halveras under de första 30dagama vid varje vårdtillfälle. Förpersoner med stort behov av läkemedel och öppen sjukvård har ett särskilthögkostnadsskydd införts som omfattar inköp av lakar- och tandläkarordineradeprisnedsatta läkemedel samt öppen sjukvård. Skyddet imiebär attkostnadsbefrielse uppnås och ett frikort utfärdas när de sammanlagda utgiftemaför läkemedel och öppenvård uppgått till ett visstbelopp. Detta belopp är I . Sjukvårdshuvudmäimen har dockrätt att besluta om en lägre nivå på högkostnadsskyddet än den av riksdagenbeslutade. tillämpade också flertalet huvudmän ett lägre belopp,i regel . Det ändrade systemet för avgifter i öppenvård har medfört en betydande ökning av antalet frikort. budgetproposition aviserade regeringenen höjning av taket för högkostnadsskyddet till 1 600 kronor.Socialförsäkringsutskottet hade ingen erinran mot deima höjning, men ansåg attmöjlighetema för sjukvårdshuvudmännen att själva besluta om en lägrebeloppsgräns borde ändras så att staten inte skulle få bära några extrakostnader för sådana beslut i fråga om läkemedel (bet. 1991/92:SfUI3).Riksdagen beslutade i enlighet medvad utskottet anfört (rskr. 1991/92:341). Frågan behandlades vid överläggningama mellanstaten och Lands- BU. 6 tingsförbundet om ersättningar från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen för . Partema kunde inte hitta entillräckligt administrativt enkel lösning för de huvudmän som skulle komma attbesluta om ett lägre tak än . Till följd härav enades parterna omatt i princip behålla den nuvarande ordningen som det fömtsattes attsamtliga sjukvårdshuvudmän - efter en rekommendation från -skall fastställa egenkostnadstaket till . 1992/93:17 omvissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. anges att om så inte skerkommer - med hänvisning till vad anfört - förslag attföreläggas om en lagändring som innebär att staten och de försäkradeinte skall bära några extra kostnader för läkemedel i de fall en sjukvårdshuvudmantillämpar ett lägre kostnadstak än det av fastställda. Frånsjukförsäkringen lämnas ersättning för resekostnader i samband med läkarvårdeller annan sjukvårdande behandling med anledning av sjukdom. Detta gäller ävenresekostnader i samband med tillhandahållande av hjälpmedel åt handikappadepersoner, tandvård, besök med anledning av sjukdom hos läkare eller sjukgymnastinom företags- och studerandehälsovård samt konvalescentvård. övergick huvudmannaskapet försjukresorna, ekonomiskt och administrativt, till sjukvårdshuvudmännen frånförsäkringskassorna. övertog sjukvårdshuvudmännen ansvaret för deluftburna akuta sjuktransportema. För detta erhöll sjukvårdshuvudmännenersättning från sjukförsäkringen med sammanlagt . Huvudmannaskapsförändringen har i princip inteinneburit några ändringar i de i AFL fastlagda gmnderaa för ersättningar frånsjukförsäkringen för sjukresor. Däremot har den statliga regleringen i frågaom beräkningen av resekostnadsersättning i individuella fall - med någraundantag - slopats helt och ersatts av lokalt utfärdade föreskrifter avsjukvårdshuvudmännen med anpassning till resp. huvudmans speciella möjligheteroch föratsättningar. Regeringen kan dock föreskriva ett maximibelopp för denresekostnad som den försäkrade skall svara för i form av en egenavgift samt detlägsta belopp som skall tillämpas vid beräkningen av kilometerersättning vidsjukresa med egen bil. Dessa belopp har varit resp. 1krona. Mot denna bakgrand och med hänsyn till den under år1992 gynnsamma kostnadsutvecklingen för sjukresor enades staten och Landstingsförbundetom både ett oförändrat belopp i sjukreseersättning till sjukvårdshuvudmännenoch oförändrade belopp angående egenavgifter och kilometerersättning under år1993. Avintresse för utvecklingen på sjukreseområdet är att merkostnads- Prop.1992/93:100 kommittén (S 1990:4) i sitt betänkande (SOU 1992:129) föreslår attett Bil. 6 särskilt högkostnadsskydd införs för sjukresor. Utredningenredovisar därvid två altemativa egenkostnadstak på 1 200 resp. 1 600 kronor.Efter remissbehandling kan förslag komma att föreläggas tidigastunder . Underde en rad besparingsåtgärder vidtagits för att motverkautgiftsökningama inom tandvårdsförsäkringen. har mer genomgripandeförändringar i tandvårdsförsäkringen diskuterats. För att skaffa underlag förställningstagande har regeringen inhämtat medgivande tillförsöksverksamheter med syfte att pröva olika system för ersättning frånförsäkringen till huvudmännen. Regeringen har för detta ändamål utfärdat enförordning (1991:1234) om försöksverksamhet på tandvårdsområdet. Dennaförordning omfattar försöksverksamheter inom folktandvården i Kristianstadsoch samt i för avlängst . I försöksverksamheten i länslandsting, som påbörjades vid distriktstandpolikliniken i ,prövas ett system med en fast försäkringsersättning på från försäkringskassanper färdigbehandlad patient och år. Patientavgift debiteras enligttandvårdstaxan. Försöksverksamheten i och länslandsting bedrivs vid folktandvårdskliniken i och verksamheten iGöteborgs kommun vid frisktandvårdsklinken och påbörjades den 1oktober 1991. Vid dessa försökskliniker prövas en försäkringsmodell som innebäratt patienten sluter ett avtal med vårdgivaren och betalar en årlig premie varsstorlek beror på vilken riskgrapp patienten tillhör. Det finns tre grapperberoende på risken för tandsjukdom. ersättning är i principlika stor som patientens premie. Genom egenvårdsinsatser skall det vara möjligtför patienteraa att i efterhand sänka sina . För varje försök har etablerats en referensgrappmed företrädare för bl.a. , ochSocialstyrelsen. I dessa referensgmpper lämnas kontinuerlig information om hurförsöksverksamhetema utvecklas. budgetproposition framhölls det angelägna i att utforma entandvårdsförsäkring och tandvårdstaxa som bättre svarar mot nuvarande ochframtida tandhälsosituation och att detta arbete inte får vila i avvaktan påerfarenhetema av pågående försöksverksamheter. I syfte att bl.a. minska detallmännas kostnader och uppnå ett bättre resursutnyttjande påbörjades därförefter en översyn av tandvårdsförsäk- ringen.Denna, som skall vara slutförd skall utforma Prop. 1992/93:100förslag om en reformerad tandvårdstaxa som bl.a. skapar fömtsatt- Bil. 6 ningarför en fri anslutning till försäkringen. Översynen sker i form av en intemberedning inom med ett antal referensgmpper av olikainriktning och representation. Efter sedvanlig remissbehandling av översynensförslag avses en proposition föreläggas med inriktning på förslag omen förändrad tandvårdsförsäkring och fri anslutning av tandläkare tillförsäkringen som skall kunna träda i kraft . Försäkring vid ålderdom m.m. Målenför det ekonomiska stödet Målenför de olika förmåner som ingår i systemet för ålderspensionering skall för deicke längre förvärvsaktiva *ge en ekonomisk trygghet sombaseras på tidigare förvärvsinkomster upp till det s.k. basbeloppstaket, *säkerställa en god ekonomisklevnadsnivå för de pensionärer som har haft låga inkomster , *kompensera föräldrar som pågmnd av vård av sjukt eller handikappat bam gått miste om förvärvsinkomster. Det offentliga pensionssystemet är en central delav den allmänna försäkringen och därmed av välfärdspolitiken. Det skall geekonomisk trygghet till personer som till följd av ålderdom eller makes ellermakas frånfälle går miste om inkomster av förvärsarbete. Den aUmänna försäkringenomfattar vidare ett antal tilläggsförmåner (pensionstillskott, KBT,hustratillägg och baratillägg) för försäkrade med låga pensioner samt det särskildapensionstillägget för föräldrar som vårdat sjukt eller handikappat bam. De offentliga pensionssystemen har stor betydelseför andra funktioner i samhällsekonomin såsom sparande, kapitalbildning ocharbetskraftsutbud. Därmed påverkar de inte bara de offentliga finansema utanäven den ekonomiska tillväxten och på så sätt välfärden både för nuvarande ochframtida generationer. 1992/93:100 BU. Beräknadeutgifter under budgetaret 1993/94 Not 1: Vårdbidrag, bampension,yikesskadeetsättning särskilt penäonstUlskott, SKBTJCBT,handikappetsättmng Denallmänna pensionsåldem är . En försäkrad kan göra förtida uttag av sinålderspension fr.o.m. den månad han fyller eller uppskjuta uttaget tilldess han fyller . Vid förtida uttag minskas pensionen för varjemånad före 65-årsmånaden som pensionen tas ut och vid uppskjutet uttag ökasden på samma sätt . Såväl ökningen som minskningen blirlivsvarig för pensionären. Folkpension utges med ett belopp som motsvarar 96 %av det vid årets ingång gällande basbeloppet. För full folkpension krävs enligtde nya kvalifikationsregler som kommer att gälla från ,princip med pensionsgmndande inkomst inom ATP-systemet eller 40bosättningsår i . Den som har låg eller ingen ATP har däratöver rätttill ett pensionstillskott. Pensionstillskottet avräknas mot utbetald ATP. Förfull ATP krävs med pensionsgrandande inkomst. Inkomster mellan 1 och 7,5basbelopp är pensionsgrandande. ATP ger en ålderspension av den årligainkomsten beräknad som ett genomsnitt av de 15 bästa intjänandeåren. Antalet ålderspensionärer har ökat något under desenaste åren. Detta har framför allt haft effekt på utgifteraa inomATP-systemet i och med att en allt större andel av ålderspensionäreraa tjänatin rätt till ATP-förmåner. Eftersom pensionstillskottet är en tilläggsförmånavsedd för den som har låg eller ingen ATP har denna utveckling medfört attantalet utbetalda pensionstillskott minskat. Antalet ålderspensionsförmåner frånfolkpensioneringen och kostnadema (mkr) för dessa har genomgått följandeutveckling. 1992/93:100 BU. Motsvarande utveckling av antal och kostnader förtilläggspension i form av ålderspension framgår av följande tabell. Uppgifterna är beräknade. Det nuvarande pensionssystemet kan, om ingaåtgärder vidtas, mot och decennieraa därefter utsättas förallvarliga finansiella påfrestningar till följd av dels den demografiskautvecklingen, dels det starka beroendet av den ekonomiska tillväxten. Samtidigtsom antalet personer i arbetsför ålder minskar relativt sett, ökar kraven påöverföringar från de yrkesaktiva till de äldre i form av såväl pensioner somäldreomsorg och sjukvård. Möjligheteraa att finansiera pensionsutfästelsernaär vidare starkt beroende av den ekonomiska tillväxten. En god och stabiltillväxt föratsätter i sin tur ett högt och stabilt sparande som ger möjlighettill investeringar i förening med ett ökande arbetskraftsutbud. harpensionssystemet en betydande roll för utvecklingen av landets totala sparande. Förvärvsarbetande iåldem 60 - har möjlighet att minska sin arbetsinsats genom att övergåtill deltidsarbete i kombination med delpension. Delpensionen fyller då ut enviss andel av det inkomstbortfall som följer av arbetstidsminskningen. För attdelpension skall kunna utges krävs bl.a. att den försäkrade har haftpensionsgmndande inkomst 4 1992/93. under sammanlagt minst tioår fr.o.m. och att han under Prop. 1992/93:100 före arbetstidsminskningen förvärvsarbetat Bil. 6 under minst fyramånader. För anställda gäller att arbetstiden måste minskasmed minst och efter minskningen uppgå till minst 17 timmari veckan. Egna företagare måste minska sin arbetstid med i genomsnitt minsthälften och därefter arbeta i genomsnitt minst . Kompensationsnivån inom delpensionsförsäkringen är65 % av inkomstbortfallet. Inkomsten beräknas med utgångspunkt från pensionspoängenför före arbetstidsminskningen. De två sämsta poängårenelimineras varefter inkomsten före arbetstidsminskningen beräknas till dennivå som motsvarar den genomsnittliga pensionsgrandande inkomsten för deåterstående tre åren. Den genomsnittliga inkomsten räknas upp med aktuelltbasbelopp. Delpensionen är knuten till basbeloppet och är pensionsgrandande förATP. Delpensionsförsäkringen finansieras genom ensocialavgift som sedan den uppgår till av avgiftsunderlagetfrån arbetsgivare och egenföretagare. Avgiftsintäkterna förs till en särskildfond vars behållning beräknas uppgå till 13 500 miljonerkronor. Detfinns skäl att hysa viss oro för utvecklingen av och hållbarheten i detnuvarande pensionssystemet till följd dels av den otillfredsställandeekonomiska tillväxten, dels av den demografiska utveckling som föratses . Ytterligare en faktor som talar för att pensionssystemet behöverreformeras är det svaga sambandet mellan avgifter och förmåner i dagensATP-system. har regeringen förelagt riksdagenett antal olika förslag till förändringar av pensionsförmånerna, dels motbakgrand av det planerade , dels med beaktande av den överenskommelsesom träffades mellan regeringen och Socialdemokraterna . fastslogs 1991 är en trygg pensionering enrättighet för alla. Det är därför en uppgift med högsta prioritet att reformerapensionssystemet. Regeringen tillsatte en parlamentarisktsammansatt arbetsgrapp med uppgift att mot bakgrand av pensionsberedningensförslag och inkomna remissvar utarbeta förslag till ett nytt system för denallmänna pensioneringen. Pensionsarbetsgrappen har i en promemoria (Ds 1992:89)som avlämnades redovisat bakgrand, principer och skiss tillett reformerat pensionssystem. Enligt skissen bör den allmänna pensioneringen konstraeras som en inkomstrelaterad, avgifts- finansieradpension med en garanterad grandnivå och med särskilda Prop. 1992/93:100regler om pensionsrätt för vård av bam. Pensioneringen är även i fort- Bil.6 sättningen tänkt att vara obligatorisk och omfatta alla som bor eller arbetari . Pensionsnivåema bör enligt skissen bli avgiftsdefinie-rade och inteförmånsdefinierade som nuvarande system. Gmppens arbete beräknas vara avslutatunder . Ettnytt system för beräkning av folkpension Riksdagenhar efter förslag av regeringen i prop. 1992/93:7 beslutat om vissa ändringar iregleraa för beräkning av folkpension m.m. (bet. 1992/93:SfU4, rskr.1992/93:69). Ändringaraa innebär att rätten till folkpension skall beräknasenligt två alteraativa regler i förhållande till tid för bosättning i i relation till antalet år för vilka den försäkrade tillgodoräknatsATP-poäng. Den regel som ger det förmånligaste resultatet skall tillämpas. Bosättningstid skall tillgodoräknas en försäkradunder tiden fr.o.m. det år då han fyller t.o.m. det år då han fyller 64år. För rätt till oavkortad pension enligt bosättningsregeln krävs attbosättningstid kan tiUgodoräknas . Är bosättningstiden kortare,reduceras pensionen med 1/40 som fattas. För rätt till oavkortadfolkpension enligt den ATP-anknutna regeln krävs med ATP-poäng ellerdärmed jämställda år. Särskilda folkpensionsförmåner utges med samma kvotdelsom huvudförmånen. Nyaersättningsnivåer för vissa pensionsförmåner Regeringenhar i prop. 1992/93:116 föreslagit nya ersättningsnivåer för vissapensionsförmåner. Metoden för värdesäkring av pensioneraa ligger fast.