prop · GG036 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:6 Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdragur regeringsprotokollet . Ipropositionen läggs fram förslag till ändringar i de grannelagsrättsliga reglernai 3 kap. jordabalken. Ändringarna innebär att tomträttshavare vid tilllämpningav dessa regler i huvudsak likställs med ägare av fastigheter. Lagändringarnaföresläs träda i kraft . 1 1992/93. Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 3, 5 och 7 §§jordabalken' skall ha följande lydelse. 2§ Tränger rot eUer gren in på fastighet från områdeintill denna och medför detta olägenhet för fastighetens ägare, får denne tagabort roten eller grenen. Områdets ägare skall dock beredas tillfälle att självutföra åtgärden, om denna kan befaras medföra skada av betydelse för honom. Omen fastighet är upplåten med tomträtt, skall vad som i första stycket sägs omfastighetens eller områdets ägare i stället gälla tomträtts-havaren. Den som ämnar utföra eller låta utföra grävning eller liknande arbete på sin mark skall vidta vaije skyddsåtgärd som kan anses nödvändig för att förebygga skada på angränsande mark. Bestämmelser om ersättning för skador till följd av grävning eller liknande arbete finns i miljöskadelagen (1986:225). Medför skyddsåtgärd uppenbarligen högre kostnad än den skada som åtgärden avser att förebygga, får åtgärden underlåtas. Skadan skall dock ersättas enligt bestämmelserna i miljöskadelagen. Om det begärs, skall säkerhet enligt vad som sägs i 2 kap. utsökningsbalken ställas hos för ersättningen innan arbetet börjar. Är byggnadeller annan anläggning som hör till angränsande mark, till följd avvårdslöshet vid uppförandet eller brist i underhållet, av sådan beskaffenhetatt särskild skyddsåtgärd är nödvändig för att förebygga skada med anledning avarbete som icke sträckes nedanför vanligt källardjup, skall åtgärden bekostasav den angränsande markens ägare. Arbyggnad eller annan anläggning, som hör till angränsande mark, till följd avvårdslöshet vid uppförandet eller brist i underhållet, av sådan beskaffenhetatt särskild skyddsåtgärd är nödvändig för att förebygga skada med anledning avarbete som inte sträcks nedanför vanligt källardjup, skall åtgärden bekostas avden angränsande markens ägare. Om anläggningen hör till en tomträtt, skallåtgärden i stället bekostas av tomträttshavaren. 'Balken omtryckt 1971:1209. Senaste lydelse 1986:226. Åtgärd för att förebygga skada till följd av grävning eller liknande arbete får vidtagas pä annans mark, om det är nödvändigt för att undvika oskälig kostnad eller annan synnerlig olägenhet. Skada och Intrång skall ersättas, om markens ägare ej är skyldig alt bekosta arbetet. Om det begäres, skall säkerhet enligt vad som sägs i 2 kap. utsökningsbalken ställas hos för ersättningen innan arbetet börjar. Åtgärder för att förebygga skada till följd av grävningeller liknande arbete får vidtas på annans mark, om det är nödvändigt för attundvika oskälig kostnad eller annan synnerlig olägenhet. Skada och intrångskall ersättas. Den som enligt 3 § tredje stycket skall bekosta arbetet är dockinte berättigad till ersättning. Om det begärs, skall säkerhet enligt vad somsägs i 2 kap. utsökningsbalken ställas hos för ersättningeninnan arbetet börjar. Har byggnad eller annan anläggning uppförts så att denskjuter in på angränsande mark, och skulle anläggningens borttagande ellerförändring medföra betydande kostnad eller olägenhet för anläggningens ägare,är denne ej skyldig att avträda den mark som sålunda tagits i anspråk, förränanläggningen avlägsnas eller blir obrukbar. Vad som sagts nu gäller dock ej, omden som uppförde anläggningen inkräktade pä den angränsande marken med avsikteller av grov vårdslöshet och, när anläggningen överlåtits till annan, denneägde kännedom därom vid sitt förvärv. Den angränsande markens ägare Den angränsande markens ägare är berättigad till ersättning för det är berättigadtill ersättning för det Intrång som anläggningen medför. Intrång som anläggningen medför för honom. Om marken föreintrånget har upplåtits med tomträtt, är tomträttshavaren berättigad till ersättningför det intrång som anläggningen medför för honom. 1.Denna lagträder i kraft . 2.Har Intrång somavses i 3 kap. 7 § inletts före ikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser omrätten till ersättning. 3 Senaste lydelse 1981:784. "Senaste lydelse1987:132. r 1992/93. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:B.Westerberg, ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , , ,, 13 kap. jordabalken finns regler om rättsförhållanden mellan grannar. Reglernatar huvudsakligen sikte pä förhållandet mellan fastighetsägare. 1 en motiontill 1987/väcktes frågan om reglerna borde ändras så att tomträttshavarevid reglernas tillämpning likställdes med markägare. uttalade medanledning av motionen att det fanns anledning att överväga om Inte tomträttshavarekunde ges en starkare ställning när det gällde rätten till ersättning från en grannfastighet.Det borde enligt utskottet ankomma på regeringen att i lämpligt sammanhangnärmare analysera problemen och lägga fram förslag till delagstiftningsåtgärder som kunde visa sig erforderiiga (bet. LU 1987/88:29 s.7). beslutade i enlighet med utskottets hemställan (rskr. 1987/88:231). 1 den inom utarbetade promemorian (Ds 1991:69) "Tomträttshavaresställning i grannelagsrättsliga förhållanden" har föreslagits ändringar i3 kap. jordabalken av det slag som uttalat önskemål om. Promemorianslagförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 Promemorian har remissbehandlats. Yttrande har avgivits av ,, , domänverket, statens lantmäteriverk, Göteborgsuniversitet, , . ,, , och lantmätare förening. En sammanställning överremissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 2 Jagkommer i det följande att ta upp de lagstiftningsfrågor som har behandlats ipromemorian. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över det förslag tilländring i jordabalken som hade utarbetats inom på gmndvalav promemorian. Lagrådsremissens lagförslag och lag- rådetsyttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagoma 3 Prop.1992/93:6 och 4. Lagrådet har lämnat lagförslaget utan erinran. 1 förhållande till lagrådsremissen har en mindre ändringav redaktionell natur gjorts i lagtexten. 2 Gällande rätt 2.1 Tomträtt är en genom avtal upplåten nyttjanderätt tillfastighet. De första reglerna om tomträtt tUlkom . De nuvarande reglernaom tomträtt beslutades . Vid jordabalkens tillkomst är 1970 överfördesreglerna utan väsentliga ändringar till den nya lagen (se 13 kap. jordabalken).För äldre tomträtter finns särskilda bestämmelser (34 och 52 §§ lagen,1970:995, om införande av nya jordabalken) , säsom det utformades i 1953 årslagstiftning, är avsett att för den enskilde fungera på i huvudsak samma sättsom äganderätten. syftar det till att tillgodose statens ochkommunernas intresse av att dels kunna tillgodogöra sig uppkommenmarkvärdestegring, deb vid behov kunna förfoga över marken för annat ändamålav vikt. Tomträtt kan i huvudsak upplåtas endast i fastigheter somtillhör staten eller kommun (13 kap. 2 §). Tomträttshavaren har erhållit enstarkare ställning än andra nyttjanderättshavare. 1 väsentliga drag har hansamma ställning som om han hade ägt fastigheten. Tomträtt upplåts sålunda påobestämd tid (13 kap. 1 §) och upphör att gälla först efter uppsägning. Tomträttshavarenfår själv inte säga upp tomträttsavtalet (13 kap. 13 §) men kan I ställetfritt överiäta tomträtten. Fastighetsägaren fär säga upp avtalet endast vid utgängenav bestämda tidsperioder. Den första perloden skall - såvitt gäller upplåtelseför bostadsbebyggelse - uppgå till och de därpå följandeperioderna till . Uppsägning får ske endast om det är av viktför fastighetsägaren att fastigheten används för bebyggelse av annan art ellereljest pä annat sätt än tidigare (13 kap. 14 §). En upplåtelse av tomträttinnefattar överlåtelse av de byggnader och andra fastighetstillbehör som finnspå fastigheten (13 kap. 5 §). Dessa kommer därefter att utgöra tillbehör tilltomträtten. Om fastighetsägaren utnyttjar sin uppsägningsrätt, är han i principskyldig att lösa byggnader och annat som utgör tillbehör till tomträtten (13kap. Upplåtelse och överlåtelse av tomträtt skall inskrivasenligt bestämmelserna i 21 kap. jordabalken. Tomträttshavaren kan därefter intecknatomträtten. Tomträtten - inklusive byggnader och andra tillbehör - kan alltsåanvändas som kreditsäkerhet i samma omfattning som fastigheter. Sedan inskrivninghar skett är fastighetsägarens möjligheter att förfoga över och utnyttjafastigheten starkt begränsade. Han kan visserligen försälja fastigheten, menom tomträtten är inskriven kommer den att gälla mot den nye ägaren (jfr 7 kap.14 § jordabalken och 12 kap. 33 § utsökningsbalken). De regler som gäller beträffande fast egendom gäller iflera avseenden även i fråga om tomträtt.1 ett par bestämmelser (13 kap. 7 och 26 §§ jorda- Prop. 1992/93:6 balken)hänvisar sålunda tomträttsreglerna till vad som gäller för fast egendom. 1annan lagstiftning finns flera liknande regler (se exempelvis 7 kap. 4 och 5 §§äktenskapsbalken, 15 kap. 15 § , 19 kap. 13 § ärvda-balken, 16kap. 5 § , 1987:10, 20 § lagen, 1904:48 s. 1, omsamäganderätt och 1 § andra stycket förköpslagen, 1967:868). 1988års tomträttsutredning avgav under är 1990 betänkandet Tomträttsavgäld (SOU1990:23). 1 betänkandet föreslås omfattande förändringar i av-gäldssystemet, särskUti fråga om beräkningen av avgälden samt avgäldspe-riodens längd. Betänkandet,som har remissbehandlats, bereds inom . 2.2 Tomträttshavarens ställning enligt 3 kap. jordabalken Frågorom vilka rättigheter och skyldigheter som en tomträttshavare har gentemot ägareoch briikare av andra fastigheter får bedömas med utgångspunkt ibestämmelserna i 3 kap. jordabalken. Jag kommer att närmare redogöra fördessa bestämmelser. 13 kap. 1 § stadgas att var och en vid nyttjandet av sin eller annans fasta egendomskall ta skälig hänsyn till omgivningen. Redan av lagtexten framgår attbestämmelsen inte är begränsad till rättsförhållanden mellan fastighetsägareutan att den kan åberopas även av eller mot andra, exempelvis tomträttshavare (jftprop. B 102). 2 § reglerar den situationen att en rot eller gren tränger in på en fastighetfrån ett område intill denna. Om detta medför olägenhet för fastighetensägare, får denne ta bort roten eller grenen. Det intilliggande områdets ägareskall dock beredas tillfälle att själv utföra åtgärden, om denna kan befarasmedföra skada av betydelse för honom. 1lagrådsremissen med förslag till ny jordabalk förekom i stället för"fastighetens ägare" uttrycket "innehavaren avfastigheten" (prop. A 108). Lagrådet ansäg emellertid attlagrummet uttryckligen borde reglera endast förhållandet mellan ägarna avfastigheterna och att det borde överlåtas åt praxis att avgöra om lagrummetanalogivis kunde tillämpas på nyttjanderättshavare (prop. A 205).Departementschefen anslöt sig till denna ståndpunkt. Vid utskottsbehandlingenblev frägan om tomträttshavare skulle jämställas med ägare föremål försärskild uppmärksamhet. Tredje lagutskottet fann liksom departementschefen attfrågan fick lösas i praxis (bet. 3LU 1970:80 s. 193 f). 3 § första stycket innehåller bestämmelser om de skyddsåtgärder som måstevidtas av den som ämnar utföra grävning eller liknande arbete på sin mark.Tidigare återfanns här även regler om ersättningsskyldighet för den som därvidhade brustit i omsorg. Bestämmelserna torde urspmngligen ha varit direkttillämpliga endast på fastighetsägare. Tillämpningen i andra fall överlämnadesåt praxis (prop. A 205). Fråganom skadestånd med anledning av grävning eller liknande arbeten skall numeraprövas enligt miljöskadelagen (1986:225). 1 5 § sistnämnda lag föreskrivs attskadestånd ska utges om den som utför eller har låtit utföra arbetet har försummat att vidta sädana åtgärder som avses13 kap. 3 § jorda- Prop. 1992/93:6 balken eller I annat hänseende har brustit iomsorg vid arbetets utförande. Om arbetet är särskilt Ingripande eller av annananledning medför särskild risk, skall den skada som orsakas av arbetet ersättasäven om den som utför eller låter utföra arbetet Inte har varit försumlig. Ivissa fall kan frågan om ersättning för skada med anledning av grävning ellerliknande arbete falla under 3 § (eller undantagsvis 4 §) miljöskadelagen. Så ärfallet bl.a. om grävningsarbeten orsakar luftförorening (t.ex. genomdammbildning) eller skak-nlng som medför skada i omgivningen. I dessa fallföreligger ett strikt skadeståndsansvar. Skadeståndsskyldig är enligt 6 §samma lag bl.a. den som bedriver eller låter bedriva den skadegörandeverksamheten i egenskap av fastighetsägare eller tomträttshavare. Härav följeratt även tomträttshavare, som själv ämnar utföra grävning eller liknandearbeten pä den fastighet som han disponerar med tomträtt, är skyldig att vidtasädana skadeförebyggande åtgärder som avses i 3 kap. 3 § första stycket. 1 3 kap. 3 § tredje stycket finns en bestämmelse om attskyddsåtgärder i samband med grävning eller liknande arbeten I vissa fall skallbekostas av ägaren av den mark, där skada kan komma att uppstå. Detta gäller ombyggnad eller annan anläggning till följd av vårdslöshet vid uppförandet ellerbrist i underhållet är av sådan beskaffenhet att anläggningen fordrar särskildskyddsåtgärd även vid arbete som inte sträcks nedanför vanligt källardjup. Vidjordabalkens tillkomst uttalade departementschefen efter påpekande av lagrådetatt bestämmelsen lämpligen torde kunna ta sikte pä förhällandet mellan ägarnatill de angränsande fastigheterna. Han tillade att frägan i vad månbestämmelsen kan tillämpas i andra fall fick lösas i praxis (prop. 1970:20 s. A206 och 394). Vid miljöskadelagens tillkomst gjordes Ingen förändring i frågaom bestämmelsens tillämpningsområde. Det får mot den nu angivna bakgrunden ansesvara oklart huruvida tomträttshavare kan vara skyldig att bekosta särskilda ätgärdertill skydd för byggnad som hör till tomträtt. 1 3 kap. 5 § finns bestämmelser som ger den som ämnarutföra grävning eller liknande arbete rätt att vidta skyddsåtgärder på annansmark om det är nödvändigt för att undvika oskälig kostnad eller annan synnerligolägenhet. Den skada och det intrång som detta Innebär skall dock ersättas. Vidbestämmelsernas tillkomst synes frågan om deras tillämpning beträffande tomträttshavareinte ha berörts. De hänger dock nära samman med reglerna i 3§ första stycket.Efter tillkomsten av miljöskadelagen ligger det nära till hands att anta attbestämmelserna i 5 § gäller även grävning som företas av en tomträttshavare. Rätt till ersättning enligt sistnämnda paragraf föreliggerdock inte, om markens ägare är skyldig att bekosta arbetet. En sädan skyldighetkan - som nämnts - föreligga enligt 3 § tredje stycket. Innebörden avuttrycket "markens ägare" måste uppenbarligen vara densamma i 3 §tredje stycket och i 5 §. Den oklarhet som vidlåder 3§ tredje stycket gällerdärför även denna undantagsregel i 5 §. 1 3 kap. 7§ behandlas det fallet att byggnad eller annananläggning har uppförts så att den skjuter in på angränsande mark. Om detskulle medföra betydande kostnad eller olägenhet för anläggningens ägare att tabort eller förändra anläggningen, är denne inte skyldig att avträda den marksom har 1" 1992/93. tagits Ianspråk förrän anläggningen avlägsnas eller blir obrukbar. Detta gäl- Prop.1992/93:6 ler dock inte, om den som uppförde anläggningen inkräktade på denangränsande marken med avsikt eller av grov vårdslöshet och, när anläggningenhar överlåtits till någon annan, denne kände till detta vid sitt förvärv. Denangränsande markens ägare är berättigad till ersättning för det intrång somanläggningen medför. Lagtexten säger Inte någonting om hur ersättningen skallbestämmas. 1 lagberedningens förslag till ny jordabalk föreslogs attersättningen skulle kunna bestämmas att utgä på en gång eller med visst beloppför Intill dess marken avträds (SOU 1960:24; 3 kap. 11 § i förslaget).Departementschefen fann denna bestämmelse överflödig. 1 litteraturen haruttalats att beredningens förslag likväl kan tjäna till viss ledning (;Kommentar till Jordabalken 1 - 5 kap. s. 234). Den rätt att förfoga över grannfastlgheten tillhörig marksom anläggningens ägare har tillerkänts i 7 § har i förarbetena beskrivits somett "legalt tvängsservitut" (prop. B 121). Anläggningensägare är berättigad att disponera över angränsande mark tills vidare. Detsaknar uppenbarligen betydelse för tillämpningen av paragrafen huruvidaanläggningens ägare är fastighetsägare, tomträttshavare eller nyttjanderättshavareav annat slag. När det gäller rätten till ersättning för Intrånget talasdet I lagtexten enbart om "markens ägare". Frågan om en analogtillämpning av bestämmelsen pä Innehavare av tomträtt berörs Inte iförarbetena. Det finns inte heller någon annan bestämmelse ijordabalken som ger anledning att vid tillämpningen av 3 kap. 7 § likställa tomträttshavaremed fastighetsägare. I 13 kap. 7§ jordabalken finns visserligen en mycketlångtgående likställighetsregel. Enligt denna skall bestämmelserna rörandefast egendom I första avdelningen av jordabalken äga motsvarande tillämpning påöverlåtelse av tomträtt och på rättighet I eller till förmån för tomträtt samtpå rättsförhållanden I övrigt angående tomträtt, om ej annat följer av särskildabestämmelser om tomträtt. Avsikten med denna bestämmelse har dock uppenbarligenInte varit att tomträttshavare fullt ut skall likställas med fastighetsägare I grannelagsrättsligthänseende. En annan slutsats skulle nämligen vara svår att förena med dentidigare återgivna diskussionen vid lagens tillkomst rörande tomträttshavaresställning i fråga om 3 kap. 2 och 3 §§. 113 kap. 26§ andra stycket jordabalken iinnsen annan likställighetsregel. Enligt denna är tomträtt likställd med fastegendom vid expropriation eller liknande tvångsförvärv. Bestämmelsen kan dockknappast åberopas som stöd för att vid tillämpningen av 3 kap. 7 § jordabalkenlikställa tomträttshavare med fastighetsägare. Frågan om tomträttshavares ställning vid tillämpning av 3kap. jordabalken har inte prövats av . I ett par avgöranden ilägre instanser har prövats om tomträttshavare äger rätt till ersättning enligt3 kap. 7 §. 1 ett rättsfall fann tingsrätten (majoriteten) att tomträttshavareInte är berättigad till sådan ersättning. Tingsrätten hänvisade därvid tilllagens ordalydelse och tillade att förarbetena fick anses ge vid handen attnågon analogi- seringinte skulle ske. fastställde tingsrättens dom och anförde därvidatt annan än markens ägare Inte kunde anses ha rätt till ersättning för sådantInträng som avses i 3 kap. 7 § jordabalken (mål T 708/82). 1 ett rättsfallfrån 1987 kom till samma slutsats (mål T 30/83). 3 Överväganden och förslag Mitt förslag: De grannelagsrättsliga reglerna I 3 kap.jordabalken ändras sä att det klargörs att en tomträttshavare I dessasammanhang har I huvudsak samma ställning som en fastighetsägare. Promemorians forslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrkerförslaget att tomträttshavare i grannelagsrättsliga sammanhang skall ges ihuvudsak samma ställning som en fastighetsägare. harIfrågasatt den sakliga lösningen I ett hänseende. har satt I frägaom man inte borde välja en annan lagteknisk lösning än den som föreslås ipromemorian. Skälen för mitt förslag: Av den översikt över gällanderätt som jag har lämnat i föregående avsnitt framgår att det i flerahänseenden är oklart hur reglerna I 3 kap. jordabalken skall tillämpas i frågaom fastigheter som är upplåtna med tomträtt. Oklarheten beror i huvudsak påatt lagstiftarna avsiktligt underlät att ta ställning till dessa frågor och istället överlämnade dem till rättstillämpningen att avgöra. Några klargöranderättsfall frän högsta instans har emellertid Inte kommit. Det är givetvis en fördel om det av de aktuella grannelagsrättsligalagreglerna klart framgår hur de skall tillämpas i fråga om fastigheter som ärupplåtna med tomträtt. Det finns alltså goda skäl för att förtydliga reglernaI detta hänseende. Vid ställningstagandet till vilka sakliga lösningar sombör väljas är det en given utgångspunkt att tomträtt är en form avnyttjanderätt som I väsentliga avseenden ger tomträttshavaren en rättsställningsom i mycket liknar den som en fastighetsägare har. Tomträtten upplåts sålundapä obestämd tid, och nägra begränsningar får inte göras i tomträttshavarensrätt att överlåta tomträtten eller upplåta panträtt eller nyttjanderätt Idenna. Enligt min mening är det med hänsyn till dessa omständigheter allmäntsett naturligt att tomträttshavaren I grannelagsrättsligt hänseende likställsmed en fastighetsägare. Som har framhållits av lagutskottet mäste detemellertid beaktas vilken inverkan en sådan princip skulle ha för den som harupplåtit tomträtten. I det följande skall jag - utifrån dessa utgångspunkter -göra en genomgång av de aktuella bestämmelserna. 13 kap. 2§ behandlas den situationen att en rot eller grentränger in på en fastighet från ett område intill denna. Om den fastighet sombesväras av roten eller grenen är upplåten med tomträtt, är det uppenbarligen tomträttshavarensom vållas den egentliga olägenheten. För den som har upplåtit tomträtten lärden inträngande växtdelen inte ha någon betydelse. anser jagdärför att det är naturligt att tomträttshavaren tiUerkänns den rätt Prop.1992/93:6 att ta bort den Inträngande roten eller grenen som paragrafenbeskriver. Det kan ocksä tänkas att den fastighet där trädet växer ärupplåten med tomträtt. 1 ett sådant fall är det i praktiken alltid tomträttshavarensom äger trädet (se 13 kap. 5 och 9§§ samt , a.a. s. 204). Det ärrimligt att det I dessa situationer är tomträttshavaren som, om åtgärden kanbefaras medföra skada av betydelse för honom, skall beredas tillfälle att tabort roten eller grenen. För ägaren av tomträttsfastigheten saknar däremot ensådan befogenhet all betydelse. Bestämmelserna 13 kap. 3S tar sikte på vissa fall då detvid grävning eller liknande arbete är nödvändigt att vidta skyddsåtgärder föratt förebygga skada på angränsande mark. Enligt paragrafens första stycke ärdet den som ämnar utföra eller låta utföra arbetet som är skyldig att vidtaskyddsåtgärder. 1 vissa fall kan dock den angränsande markens ägare bli skyldigatt bekosta särskilda åtgärder. Sä blir fallet om en byggnad eller anläggningsom hör till den angränsande marken till följd av vårdslöshet vid uppförandeteller brist I underhållet är av sädan beskaffenhet att det behövs en särskildskyddsåtgärd för att förebygga skada med anledning av arbete som Inte sträcksnedanför vanligt källardjup (se tredje stycket). Om den angränsande marken är upplåten med tomträtt,tillhör byggnaden eller anläggningen tomträttshavaren. Det är naturligt att detI ett sädant fall är denne som kommer att fä svara för att byggnaden elleranläggningen är värdslöst uppförd eller dåligt underhällen. Det bör alltsåklargöras att det är tomträttshavaren som I dessa fall får bekosta de särskildaskyddsåtgärderna. Ett sådant klargörande fär självfallet inte nägon betydelseför fastighetsägarens rättsställning. Bestämmelsen i 3 kap. 5§ Innebär att skyddsåtgärder Isamband med grävning eller liknande arbete I vissa fall kan få utföras på en grannfastighet.Av intresse I detta sammanhang är bestämmelsen I paragrafen om att skada ochInträng skall ersättas av den som utför eller låter utföra arbetet, om Inte markensägare är skyldig att bekosta arbetet. Undantagsregeln hänger tydligtvis sammanmed den bestämmelse i 3 kap. 3 § tredje stycket som har behandlats I detföregående. Med hänsyn till detta bör undantagsregeln enligt min meningformuleras sä att den som själv skall bekosta arbetet inte är berättigad tillersättning för skada eller inträng. Bestämmelsen kommer därigenom att gällaäven för tomträttshavare. I 3 kap. 7§ behandlas det fallet att en byggnad eUer enannan anläggning har uppförts så att den skjuter in pä angränsande mark.Anläggningens ägare är dä I vissa fall inte skyldig att genast avträda den marksom har tagits I anspråk.