prop · GF0319 · 1992-01-01 00:00:00 — När det gäller frågan om en motsvarande överföring av administrationen av sjukhusvårdsavgifterna för ålders- och förtidspensionärer i landstingskommunal vård har parterna enligt överenskommelsen varit ense om att denna skall tas upp i de överläggningar som skall avse ersättningar från sjukförsäkringen för tiden . Som jag framhållit i det föregående är det naturligt att den som svarar för sjukvården debiterar och uppbär avgifter för denna. Jag vill i detta sammanhang erinra om att kommunerna fr.o.m övertar ansvaret för betydande delar av hälso- och sjukvården för de äldre, vilket innebär att även kommunerna kommer att inrapportera nämnda uppgifter till . Frågan om en ev. ansvarsförändring vad gäller den återstående administrationen av sjukhusvårdsavgifterna kommer således att beröra även kommunerna. Vad jag nu redovisat förutsätter att reglerna i AFL rörande avdrag på sjukpenning, föräldrapenning resp. rehabiliteringspenning i samband med sjukhusvård upphävs. I lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare liksom i vissa äldre författ- ningar, nämligen lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring och militärersättningslagen (1950:261), finns hänvisningar till de nämnda reglerna i AFL. Dessa hänvisningar skall följaktligen utgå. Den som driver en sjukvårdsinrättning skall fortsättningsvis till lämna in- och utskrivningsuppgift endast angående patienter som har hel ålders- eller förtidspension. Detta föranleder ändring i 20 kap. 8 § andra stycket AFL. Vidare skall göras redaktionella ändringar i 3 kap. 4a § och 20 kap. 8 § tredje stycket resp. 3 kap. 15 § andra stycket AFL, som gäller avdrag på sjukpenning i samband med vistelse vid vissa sjukhem och andra vårdinrättningar som övertagits av en kommun resp. i samband med viss vård enligt socialtjänstlagen (1980:620). 5.2 Följdändringar i avgiftssystemet Mot bakgrund av den avsedda ändringen av administrationen av sjukhusvårdsavgiften har parterna i överenskommelsen förordat ett avgiftssystem 1991/92:19 som i princip innebär att sjukvårdshuvudmännen får ta ut en högsta avgift på . per vårddag och att det blir sjukvårdshuvudmannen som beslutar om ev. regler för nedsättning av sjukhusvårdsavgiftens storlek. Det nya avgiftssystemet förutsätts enligt överenskommelsen komma att gälla för alla försäkrade, oavsett om de uppbär sjuklön, sjukpenning, föräldrapenning, rehabiliteringspenning eller smittbärarpenning. Av bl.a. administrativa skäl är det inte motiverat att ha olika avgiftssystem för sjukpenningförsäkrade. Det nya systemet ger sjukvårdshuvudmännen möjlighet att besluta om lägre avgift än . Särskild hänsyn bör därvid tas till de grupper av sjukförsäkrade som inte uppbär någon sjukpenning eller har låg sjukpenning och därmed inte betalar någon avgift eller en låg avgift för sjukhusvård. Detta gäller bl.a. barn och hemmamakeförsäkrade. Jag vill erinra om att omläggningen av administrationen av sjukhusvårdsavgifterna innebär att de beslut som sjukvårdshuvudmännen fattar i fråga om sjukhusvårdsavgift inte kommer att kunna överklagas enligt socialförsäkringens bestämmelser för besvärsprövning. 6 Upprättade lagförslag I enlighet med vad jag har anfört har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om ändring i lagen (1990:1466) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändring i lagen (1991:1040) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 4. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 5. lag om ändring i lagen (1991:1043) om ändring i lagen (1990:1469) om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare, 6. lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd. 7 Hemställan Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår att 1. anta lagförslagen. Vidare hemställer jag att regeringen bereder tillfälle att 2. ta del av vad jag har anfört om ersättningarna från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen och därmed sammanhängande frågor. Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärd och det ändamål som föredraganden har hemställt om. 1991/92:19 LANDSTINGSFÖRBUNDET1991-06-20 Överenskommelse om vissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen m.m. för Efter överläggningar mellan representanter för staten och sjukvårdshuvudmännen har överenskommelse träffats om ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen enligt följande. Överenskommelsen grundas på motsvarande överenskommelser , 1986, 1987, 1989 samt 1990 avseende ersättningar för åren 1985 . Följande ersättningar utges till sjukvårdshuvudmännen enligt nu gällande överenskommelser för och enligt beslut av regeringen. a) Allmän sjukvårdsersättning avseende såväl öppen som sluten vård med 14 772,5 milj.kr. b) Ersättning till med 46,5 milj.kr. c) Särskild ersättning för rehabiliterings- och behandlingsinsatser med 400 milj.kr. d) Särskild ersättning för psykoterapeutisk verksamhet med 21 milj.kr. e) Särskild ersättning för ökad tillgänglighet och kapacitet i hälso- och sjukvården med 10 milj.kr. f) Särskild ersättning till register för produktkontroll med 4 milj.kr. g) Särskild ersättning för handledning av kiropraktorer med 1 milj.kr. h) Särskild ersättning för vissa patientöverföringar till med 2 milj.kr. i) Särskild ersättning för anordnande av rikssjukvård för HIV-smittade med 5 milj.kr. Totalt utges till sjukvårdshuvudmännen ersättningar från sjukförsäkringen och bidrag till allmän sjukvård enligt punkterna a)-i) med 15 262 milj.kr. Den behovsbaserade fördelningen av den allmänna sjukvårdsersättningen genomfördes fullt ut . Den innebär att skillnaden i ersättning är . per invånare mellan var och en av de tre behovsklasser som sjukvårdshuvudmännen är uppdelade i. Genom äldrereformens genom- förande överförs av sjukvårdshuvud- männens kostnader för hälso- och sjukvård till kommunerna. 1991/92:19 Bilaga 1 härav skall en motsvarande reduktion göras av den allmänna sjukvårdsersättning som lämnas till sjukvårdshuvudmännen för . Denna reduktion uppgår till 3 066 milj.kr. Reduktionen skall göras med ett visst antal kronor per invånare, samma för alla sjukvårdshuvudmän. Det innebär att utgångsläget för beräkning av den allmänna sjukvårdsersättningen för är 11 706,5 milj.kr. införs en arbetsgivarperiod inom sjukpenningförsäkringen. Detta innebär att arbetsgivarna kommer att betala ut sjuklön. För arbetsgivarperioden utges i princip inte sjukpenning från . Det blir således inte längre möjligt för försäkringskassorna att genom avdrag på sjukpenningen ta ut denna avgift . Den totala storleken på sjukpenningavdragen beräknas uppgå till ca 200 milj.kr. Mot denna bakgrund har parterna enats om att sjukvårdshuvudmännen övertar administrationen med uttag av sjukhusvårdsavgifter avseende tid för vilken sjuklön, sjukpenning eller föräldrapenning utbetalas. I anslutning till kommande års överenskommelser kommer parterna att överväga om administrationen av samtliga sådana avgifter, dvs. även för ålders- och förtidspensionärer, skall föras över till berörda vårdgivare vid en senare överenskommen tidpunkt. Medel motsvarande sjukpenningavdragen för sjukhusvård ingår redan i den allmänna sjukvårdsersättning som utges till sjukvårdshuvudmännen. Parterna är dock överens om att den allmänna sjukvårdsersättningen till huvudmännen inte skall reduceras med anledning av att sjukvårdshuvudmännen övertar administrationen av avdragen. Beloppet om ca 200 milj.kr. utgör således ett tillskott till sjukvårdshuvudmännen. Beträffande den särskilda ersättning på 400 milj.kr. för rehabiliterings-och behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården som infördes har parterna enats om att ett belopp på 485 milj.kr. skall utges för för detta ändamål. En utvärdering av denna nya ersättningsform skall ske senast i enlighet med överenskommelsen för . verksamhet finansieras via ett direkt bidrag inom ramen för den allmänna sjukförsäkringen. I samband härmed ändrades även inriktning och verksamhet bl.a. genom att institutets roll inom forskning och utveckling på hjälpme- delsområdet ytterligare accentuerades. Parterna har enats om att ersättningen till för skall vara 49 milj.kr. enligt en särskild överenskommelse som träffats mellan staten och om finansieringen av . För att även öka tillgången på psykoterapeutiska behandlingsresurser till rimliga kostnader för den enskilde har parterna enats om att den särskilda ersättningen för detta ändamål till sjukvårdshuvudmännen för bör vara sammanlagt 23 milj.kr. Ersättningen utges med ett grundbelopp på . per huvudman och dessutom med . Parterna är också överens om att så snart medlen för har fördelats skall en gemensam uppföljning göras av medlens 1991/92:19 Bilaga 1 användning som denna särskilda ersättning lämnats till sjukvårdshuvudmännen. Uppföljningen skall presenteras senast . För att dels förbättra informationsförsörjningen inom hälso- och sjukvården, dels ge ersättning till de sjukvårdshuvudmän som åtar sig att svara för nationella register för produktkontroll samt fortsätta arbetet med att öka tillgänglighet och kapacitet inom hälso- och sjukvården har parterna enats om att utge en särskild ersättning med sammanlagt högst 20 milj.kr. Vidare är parterna överens om att - som ett ytterligare led i en förbättrad informationsförsörjning - en särskild ersättning med 5 milj.kr. skall utges för inrättade av ett vid . När det gäller övriga särskilda ersättningar som utges till sjukvårdshuvudmännen är parterna överens om att dessa bör utges även . Den särskilda ersättningen avseende institutioner för HIV-smittade som omhändertas enligt smittskyddslagen bör dock höjas med 0,25 milj.kr. till 5,25 milj.kr., medan den särskilda ersättningen för vissa patientöverföringar till reduceras med 0,75 milj.kr. till högst 1,25 milj.kr. Ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen för skall mot denna bakgrund vara följande. a) Allmän sjukvårdsersättning avseende såväl öppen som sluten vård utges med fördelning mellan sjukvårdshuvudmännen efter behovsbaserad modell och efter reduktion av ersättningen med den andel av hälso- och sjukvården som övertas av kommunerna i enlighet med äldrereformen. Vidare har hänsyn tagits till vad som redovisats i fråga om den ändrade administrationen av avdraget för sjukpenningförsäkrade vid sjukhusvård. Sammanlagt utges allmän sjukvårdsersättning med 11 706,5 milj.kr. Fördelningen av den allmänna ersättningen mellan huvudmännen framgår av bilaga 1:2. Vid utbetalning av den allmänna ersättningen till resp. sjukvårdshuvudman skall i likhet med tidigare avräknas det belopp som motsvarar under närmast föregående år utbetalade försäkringsersättningar till de privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som var verksamma inom respektive sjukvårdshuvudmans geografiska område. b) För rehabiliterings- och behandlingsinsatser lämnas ersättning med högst 485 milj.kr. Fördelning av medlen skall ske enligt en särskild fördelningsmodell som är baserad på det s.k. ohälsotalet och invånarantalet. Fördelningen av denna ersättning mellan sjukvårdshuvudmännen framgår av bilaga 1:3. Medlen utbetalas av efter det att en överenskommelse träffats mellan kassan och huvudmannen om medlens användning. c) För Handikappinstitutets verksamhet lämnas särskild ersättning med 49 milj.kr. enligt en separat överenskommelse mellan staten och . d) För att möjliggöra för sjukvårdshuvudmännen att öka tillgången på psykoterapeutiska behandlingsresurser utges särskild ersättning med 1991/92:19 Bilaga 1 sammanlagt högst 23 milj.kr. Ersättningen utges till huvudmännen dels med . per huvudman, dels med . per invånare och lämnas efter särskild rekvisition av under förutsättning att sjukvårdshuvudmannen träffar av godkända vård- avtal med legitimerade privata vårdgivare. e) För åtgärder hos sjukvårdshuvudmännen som syftar till en förbättrad informationsförsörjning m.m. utges ersättning med sammanlagt högst 20 milj.kr. Det förutsätts att landstingsförbundet i sitt arbete med dessa frågor samarbetar med . lämnar förslag till fördelning av medlen till , som på grundval härav beslutar om fördelning och utbetalning av ersättningen. f) För inrättande av ett vid lämnas särskild ersättning med högst 5 milj.kr. och lämnar en gemensamt upprättad plan över verksamheten vid detta centrum i den del som avser hälso- och sjukvården till som därefter beslutar om utbetalning av ersättningen. g) För de sjukvårdshuvudmän som svarar för handledd praktiktjänstgöring av kiropraktorer enligt anvisningar utges ersättning med sammanlagt högst 1 milj.kr. Ersättning lämnas med högst . svarar för handläggningen av dessa ärenden och lämnar underlag till som svarar för utbetalning av ersättningen. h) För överföring av vissa patienter från till utges ersättning med sammanlagt högst 1,25 milj.kr. Ersättning skall i varje enskilt fall lämnas med hälften av den vårdkostnad som uppkommer när sjukvårdshuvudmannens ansvar för kostnaden upphör . svarar för handläggningen av dessa ärenden och lämnar underlag till som svarar för den årsvisa utbetalningen av ersättningen. i) För institutioner för HIV-smittade som omhändertas för isolering enligt smittskyddslagen lämnas ersättning med sammanlagt högst 5,25 milj.kr. Ersättning utges med . per plats och år. svarar för handläggningen av dessa ärenden och lämnar erforderligt underlag till för utbetalning av ersättningen. Den ekonomiska omfattningen av överenskommelsen framgår av bilaga 1:1. Totalt beräknas ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen enligt punkterna a)-i) till 12 296 milj.kr. 3 Uppföljning och utvärdering av utvecklingen inom hälso- och sjukvården m.m. I Dagmaröverenskommelserna läggs stor vikt vid behovet av uppföljning och utvärdering. har överlämnat en rapport till regeringen, Statsbidragen till sjukvården - en analys av Dagmarreformen m.m. (Fu 1991:3), som omfattar statsbidragsgivningen åren 1984 - 1988. I rapporten behandlas bl.a. uppföljning och utvärdering 1991/92:19 Bilaga 1 samt informationsvärdet av tillgänglig statistik. Bl.a. konstateras att det saknas en återkommande samlad uppföljning och utvärdering av hälso- och sjukvården mot de angivna målen. Vidare framhålls att det är nödvändigt att åstadkomma ett fördjupat och mer relevant underlag för uppföljning och utvärdering. 1987/88:63 om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. enades parterna om att tillsätta en gemensam utredning, sedermera den s.k. informationsstrukturutredningen, . Syftet var att skapa tillgång till ett för staten och sjukvårdshuvudmännen gemensamt underlag för planering, styrning, uppföljning och utvärdering av verksamheten på olika nivåer. Under den begränsade tid som stod till utredningens förfogande kunde dock detta syfte inte helt uppnås. Utredningen behandlade och klargjorde främst frågor om ansvarsfördelningen mellan de olika aktörerna och framhöll att arbetet med en gemensam informationsstruktur för hälso- och sjukvården bör ses som en fortgående utvecklingsprocess, vars innehåll och form fortlöpande kommer att påverkas av förändringar i hälso- och sjukvårdens organisation, ledning och styrning, datateknikens utveckling och verksamhetens behov. I nu gällande överenskommelse enades parterna om att intensifiera utvecklingsarbetet inom hälso- och sjukvården . Arbetet har dock ett flerårsperspektiv och en viktig målsättning är att säkra hälso- och sjukvårdens kvalitet och ett effektivt utnyttjande av tillgängliga ekonomiska och personella resurser. Det pågående intensiva förändringsarbetet understryker ytterligare behovet av relevant utvärdering. Som följd av föregående års överenskommelser om inriktningen av utvecklingsarbetet inom hälso- och sjukvården har en nationell samrådsgrupp för kvalitet i hälso- och sjukvården bildats. I gruppen ingår , , Spri och företrädare för sjukvårdsprofessionen. Fackliga representanter kan adjungeras vid behov. Gruppen förväntas presentera vissa förslag till hur kvalitetssäkringsarbetet bör bedrivas och organiseras. Vidare pågår ett arbete med att utarbeta kriterier och indikationer för att föra upp patienter på väntelista resp. erbjuda vård vid vissa tillstånd/diagnoser under medverkan av expertgrupper inom , och . /92 beräknas en redovisning av arbetet kunna ske. har publicerat två rapporter, dels Landstingen i diagram och siffror, som belyser utvecklingen - 1989 på grundval av material från LKELP-undersökningen, dels Jämförelsetal för landstingen 1989, som redovisar jämförelsetal på landstings- och kliniknivå. möjligheter att studera skillnader i resursfördelning och resursutnyttjande mellan och inom landstingen och ger visst underlag för att belysa vad hälso- och sjukvården presterar samt att bedöma hur väl de insatta resurserna använts. Olikheter i sjukvårdshuvudmännens uppföljnings- och redovisningssystem begränsar dock möjligheterna till jämförelser mellan huvudmännen. 1991/92:19 Bilaga 1 har också börjat att fortlöpande belysa väntelistsituationen kvartalsvis för ett antal väldefinierade diagnoser. En arbetsgrupp med representanter för och bereder frågan om hur sjukvårdshuvudmännen kan redovisa uppgifter om prestationer i öppen och sluten vård, resurser, köer och väntetider för vissa ingrepp, väntetider inom den öppna primärvården, antal färdigbehandlade patienter, effekter av vården m.m. Som en följd av den uppföljning och utvärdering som genomförts inom det s.k. 50-projektet har resursutnyttjande och tillgänglighet inom de sex specialiteterna ortopedi, kirurgi, internmedicin, urologi, kvinnosjukvård och ögonsjukvård redovisats i lika många rapporter. I samband med att nämnda projekt skall avslutas vid utgången av , kommer även förslag att lämnas om hur denna typ av uppföljningar skall kunna företas kontinuerligt. Härutöver kan nämnas att en arbetsgrupp inom arbetar med att ta fram metoder för uppföljning och utvärdering av verksamhet bl.a. inom hälso- och sjukvården. Dessutom pågår ett arbete inom den kommunalekonomiska kommittéen om nyckel- och jämförelsetal för den kommunala verksamheten. Utvecklingsarbete i syfte att skapa datoriserade informationssystem bedrivs lokalt hos flertalet sjukvårdshuvudmännen. Bl.a. görs försök med datoriserad journalhantering. Många aktörer är således inblandade i uppföljningen och utvärderingen av hälso- och sjukvården. Mycket av det som f.n. diskuteras har ett mer långsiktigt perspektiv och förutsätter förbättrade grunddata och framförallt större enhetlighet i sjukvårdshuvudmännens redovisningssystem för att en relevant utvärdering skall kunna ske. Ur statsmakternas perspektiv är det angeläget att utvecklingen kan följas på nationell nivå och att nationella uppföljningar och utvärderingar kan göras. För ett mer långsiktigt perspektiv på en förbättrad återföring har riks- revisionsverket i sin tidigare nämnda rapport flera förslag. Det är emellertid främst sjukvårdshuvudmännens ansvar att kontinuerligt följa upp verksamheten och utvärdera förändringsarbetet. Parterna är överens om att det är nödvändigt att stödja åtgärder som syftar till en förbättrad informationsförsörjning inom hälso-och sjukvården på alla nivåer. Parterna är också överens om att ett viktigt led i en förbättrad informationsförsörjning i syfte bl.a. att förbättra folkhälsan är inrättandet av ett vid . Dess uppgift skall vara att på nationell nivå följa, analysera och rapportera om utvecklingen av folkhälsoproblem, sjukdomar och sociala problem samt motsvarande riskfaktorers utbredning i olika befolkningsgrupper. Avnämare för centrumets verksamhet är - utöver statsmakterna, landsting och kommuner - forskningsinstitutioner, andra myndigheter, och vissa organisationer. För att kunna skapa och upprätthålla relevanta register är dock helt beroende av att korrekt underlag inges av berörda huvudmän. 1991/92:19 Bilaga 1 Mot denna bakgrund är parterna överens om att avsätta dels 20 milj.kr. för informationsförsörjning inkl. register för produktkontroll, dels 5 milj.kr. för inrättande av ett i den del som berör hälso- och sjukvården. I sistnämnda fall skall i samråd med upprätta en plan för verksamheten vid centrumet avseende hälso- och sjukvården för , vilken inlämnas till innan utbetalning av medlen sker. Genom den av parterna träffade överenskommelsen om ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen för slopades den statliga regleringen av avgifterna inom den öppna hälso- och sjukvården fr.o.m. . Ändringen omfattade även de till försäkringen anslutna privatpraktiserande läkarna och sjukgymnasterna. Systemförändringen förutsatte också ändringar i det s.k. högkostnadsskyddet. skall enligt överenskommelsen för följa hur sjukvårdshuvudmännen utnyttjar avregleringen av avgifterna och redovisa detta för regeringen i samband med nästa års överläggningar om ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Någon mer underbyggd och fullständig redovisning har dock inte kunnat göras på grund av att det statistiska underlaget omfattar en alltför . kommer därför att senast lämna denna redovisning till regeringen. 5 Administration av avgifterna för sluten vård kommer en arbetsgivarperiod att införas inom sjukpenningförsäkringen. Detta innebär att förutsättningarna för att ta ut avgifter för sjukhusvård genom avdrag på sjukpenningen inte längre föreligger, eftersom den försäkrade under nämnda period uppbär sjuklön. Mot denna bakgrund har parterna enats om att sjukvårdshuvudmännen från nämnda tidpunkt övertar administrationen av debitering och uppbörd av dessa avgifter för alla försäkrade, oavsett om de uppbär sjuklön sjukpenning eller föräldrapenning. Sjukvårdshuvudmännen övertar därmed avgiftsinkomster om ca 200 milj.kr. Därvid kommer ett ändrat avgiftssystem att införas som i princip innebär att sjukvårdshuvudmännen får ta ut en högsta avgift på . Det förutsätts att försäkringskassorna lämnar sjukvårdshuvudmännen de uppgifter som huvudmännen kommer att behöva för att korrekta avgifter skall kunna tas ut. Den överenskomna ordningen innebär att sjukvårdshuvudmännen ges möjlighet att ta ut avgifter för sluten vård med sammanlagt ca 200 milj.kr. , utan att en motsvarande reducering sker av den allmänna sjukvårdsersättningen. Detta innebär ett resurstillskott till sjukvårdshuvudmännen. Parterna är överens om att sjukvårds 1991/92:19 Bilaga 1 huvudmännen åtar sig de administrativa merkostnader som kan upp- komma genom det nya åtagandet. Parterna är också ense om att pröva om sjukvårdshuvudmännen skall överta administrationen av ålderspensionärers och förtidspensionärers avgifter för landstingskommunal sluten vård från försäkringskassorna och att denna fråga skall tas upp i de överläggningar som skall avse ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen för tiden . 6 Kostnadsansvaret för läkemedel inom öppen hälso- och sjukvård Parterna har, i enlighet med nu gällande överenskommelse, gemensamt utrett förutsättningarna för att ge sjukvårdshuvudmännen det direkta kostnadsansvaret för läkemedel inom den öppna hälso- och sjukvården. Enligt denna utredning bör ett ändrat kostnadsansvar för läkemedel inom den öppna hälso- och sjukvården skapa förutsättningar för en rationellare och mindre kostnadskrävande läkemedelsanvändning än . Utredningen har därvid visat dels på ett antal problem som uppkommer vid ett överförande, dels på olika åtgärder som kan bidra till att lösa dessa problem. Parterna är överens om att - med utgångspunkt i nämnda utredning - påbörja överläggningar med inriktning på att nå en överenskommelse . Ett överförande till sjukvårdshuvudmännen av det direkta kostnadsansvaret för läkemedel inom den öppna hälso- och sjukvården skulle därmed kunna ske . Ersättning enligt punkterna 2a) och 2c) utbetalas utan särskild rekvisition i efterskott. Övriga ersättningar utges efter särskild rekvisition av försäkringskassa avseende 2b) och i övrigt av när villkoren för respektive ersättning är uppfyllda.