prop · GG03150 · 1992-12-31 00:00:00 — Förordningen bör feststäUas eftersamråd med samt med i den mån någotlandsting efter överenskommelse med kommunema i länet svarar för att meddelatUlstånd tiU riksfärdtjänst. I förordningen bör anges den egenavgift som skaUtas ut. Det kan nämnas att ett liknande förfaringssätt tiUämpas förfelparkeringsavgifter i enUghet med förordningen (1976:1128) omfelparkeringsavgift och förordningen (1986:210) om felparkeringsavgifter ivissa feU. EgenavgiftemaskaU givetvis kunna ändras om förhåUandena sä påkaUar, t.ex. om taxesätmingeninom jämvägstrafiken aUmänt sett ändras. Ändringama bör ske efter samråd medSvenska kommunförbundet och i förekommande faU också med . Omden som söker tiUstånd tiU riksfärdtjänst behöver ledsagare under resan, skaUtUlståndet omfatta även ledsagaren. E)enne skaU inte erlägga någon egenavgift.Det kan nämnas att en längre riksfärdtjänstresa med tåg eUer flyg och medledsagare som regel kostar avsevärt mindre än en motsvarande resa med taxi eUerspecialfordon utan ledsagare. Medanledning av vad trafikutskottet anfört i sitt betänkande 1992/93 :TU8 omvUcten av att en resenär skaU kunna färdas med specialfordon, skaU kommunensjälvfallet kunna bevUja tiUstånd tiU ett sådant ressätt i det faU personensfunktionshinder inte medger resa med nägot annat färdmedel, även om enledsagare följer med. TiUståndtiU riksfardtjänst skaU kunna förenas med viUkor om färdsätt. I detta begrepp lägger jag inte bara villkor om vflket färdmedel som får användas utan också föreskrifter om samåkning i fordonen, om hur beställningar av resor skaU göras m.m. 16 Beträffande vUUcoren iövrigt för att tiUstånd tiU riksfärdtjänst skaU Prop. 1992/93:150 kunna bevUjasviU jag göra ett förtydUgande. TiU de gmndläggande Bilaga 5 villkoren hör atten resa inte kan företas tiU normafe reskostnader. Vad som menas med normenna omständighet är en nackdel som gäUer församtUga medborgare i området. För de personer som har ett stort och varaktigtfunktionshinder och som av den anledningen kan fä tiUstånd tifl riksfärdtjänstmed t.ex. tåg kan tiUståndsgivningen i ett sådant fåU avse medgivande tiUanslutningsresa med taxi eUer specialfordon tiU en järnvägsstation och därifrånen Qärrtransport med tåg. Motsvarande förfarande kan gäUa om tUlståndet istäUet avser resa med flyg. Kosmadskrävande direktresor med taxi kan på så sättundvUcas. Detbör erinras om att , efter förslag i propositionen 1991/92:12 om vissayrkestrafikfrågor och om riksfardtjänsten, beslutat att det skafl vara möjUgtatt återkaUa ett tiUstånd för riksfärdtjänst om resenären gjort sig skyldigtfll allvarUga eUer upprepade överträdelser av de regler som gäUer förriksfärdtjänsten (bet. 1991/92:TU3, rskr. 1991/92:46). Det skaU också varamöjligt att avkorta gUtighetstiden för ett s.k. genereUt tUlstånd som sträckersig , i det faU då uppenbarUgen ett felaktigt beslut fettats,t.ex. beträffande valet av färdmedel i förhållande tifl tillståndshavarensförflyttningsproblem. Bestämmelser härom bör tas in i förslaget tiU lag omkommunal riksfärdtjänst. VadgäUer möjlighetema för svårt funktionshindrade att efter en kommun Detär ett känt fektum att koUektivtrafiken byggts ut betydUgt i länen då huvudmannaskapet infördes. Detta talar för att standarden inom riksfärdtjänsten inte försämras efter en kommunaUse ring. Däremot kommer vericsamheten med aU säkerhet att effektiviseras i och med att beslut och kosmadsansvar läggs på ett och samma organ. Risken för överträdelser av de regler som gäUer för riksfärdtjänsten kommer härigenom också att minska. Incitamenten för kommunema att i ökad utsträckning bidra tiU att handikappanpassa koUektivtrafiken kommer vidare att stärkas, något som i sin tur kan komma stora 17 En bätti'e hushåUning med offentiiga medel kanaUtså uppnås och därmed också förbättrade resmöjUgheter för mera Prop.1992/93:150 svårt funktionshindrade personer. Detkan dock inte uteslutas att det kan bU vissa skillnader kommunema emeUan vadgäUer villkoren för att resa med riksfärdtjänsten. IDet bör därför vara enstatUg angelägenhet att fortsättningsvis ha en översikt över att skillnademamellan kommunema i fräga om funktionshindrade personers fömtsättningar attanvända sig av riksfardtjänsten inte blir aUtför stora. En sådan utvärderingbör genomföras (x:h vara klar med redovisning därefter förriksdagen. Jag återkommer strax tiU den frågan (avsrutt 4). Jagbedömer det också som vUctigt att den som ansökt om tiUstånd tiiUriksfardtjänst cx:h som inte är nöjd med tiUståndsmyndighetens beslut, skaU hamöjUghet cut överklaga. Det kan gäUa beslutet som sådant, viUkor om färdsättsamt om ledsagare behövs för att genomföra resan. Förnärvarande gäUer att överklagande kan ske hos Styrelsen för riksfärdtjänst.Antalet ärenden är ca 50 och gäUer i regel överklaganden rörandekommunens beslut om vilket slag av färdmedel som får användas. Med mitt förslagom kommunaUsering av riksfärdtjänsten kan denna tiUfäUigt inrättade myndighetavvecklas. Jag föreslår att kommunens beslut fortsättningsvis skaU kunnaöverklagas hos länsrätten. Förslagetföranleder en ändring i 14 § lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar. I propositionen 1992/93:185 om tobakslag föreslårregeringen en ny, mera genereU lydelse av 14 §, som bör kunna träda i kraft den1 juU 1993. Om det förslaget leder tiU lagstiftning kommer de nu aktueUabesluten att omfattas. Något förslag om ändring i lagen om allmännaförvalmingsdomstolar läggs därför inte fram . Förvaltningsdomstolamafår genom mitt förslag en ökad ärendebelastning och därmed ökade kosmader. Jagåterkommer tiU finansierings-firågan längre fram i avsnittet (2.2)Anslagsfrågor. EnkommunaUsering av riksfärdtjänsten den 1 janu Ensamordning på länsplanet i enUghet med förslag har, som jag ser det, många fördelar. Såsom utredrdngen framhåUer fömtsätter ett genomförande dock ytterUgare konsekvensbe- Ig skrivningaroch det kan därför sannolikt ta innan man når fiam tiU ettförverkUgande. Orsaken härtiU är att fyra oUka ansvarsom- Prop. 1992/93:150råden skuUe beröras av samordningen med därtiU hörande överföringar Bilaga 5av ekonomiska medel. En samordning i form av enbart en kommunaUsering avriksfärdtjänsten bör däremot kunna genomföras så snart som möjUgt, dvs. Somjag tidigare nämnt bör i aUt väsentUgt de gmndläggande principema förriksfardtjänsten Ugga fest. Riksfärdtjänst bör definieras, liksom nu är feUet,som en resa mellan två kommuner. SärskUda regler gäUer emeUertid nu förStockholms län. Detta hänger samman med att detta län är ett för kommunemagemensamt geografiskt område för den kommunala färdtjänsten. Efter legitimeringav är det möjUgt för en person, bosatt i en kommun idetta län, att resa med den kommunala färdtjänsten inom hefe länet. Något behovav riksfärdtjänst för resa inom länet finns aUtså inte. Detfår närmast ankomma på kommunema i att avgöra om de själva viUbesluta om riksfärdtjänstresor eUer om de viU, efter överenskommelse medStockholms läns landsting, överlåta legitimeringen tiU som är det organ som meddelar tiUstånd för riksfärdtjänst tiU personer bosattai länet. FörsfegettiU lag om är så utformat att det skaU vara möjUgt förkommuner också i andra län i landet att överlåta legitimeringen tiUlandstinget. Om samtiiga kommuner i ett län och i länet är överensom det, får detta då konsekvenser också för definitionen av begreppetriksfardtjänst enligt lagförslagets 3 § punkt 3. Ipropositionen 1992/93:100 bU. 7 har regeringen föreslagit att iavvaktan på särskUd proposition om kommunaUsering av riksfärdtjänsten, tiURiksfärdtjänst för /94 anvisa ett förslagsanslag på 113 300 000kronor. Jagtar nu upp anslagsfrågan, avseende anslag . Riksfardtjänst för förstahalvåret av /94 samt det belopp som, vid en kommunaUsering avriksfärdtjänsten, bör tiUgodoföras det statUga utjämningsbidraget tiU kommuner.Jag tar i detta sammanhang också upp förslag om ett särskilt anslag för attfinansiera kosmadema för avvecklingen av Styrelsen för riksfardtjänst. 1991/92Utgift 124 100 000 1992/93 Anslag 113 300 000 1993/94 Förslag 72 500 000 Anslagsframställningfrån Styrelsen för riksfärdtjänst Framställningengmndar sig på fömtsättningen att riksfärdtjänsten bedrivs under oförändradeformer hela det aktueUa budgetåret. Kosttiadema förverksamheten har aUt sedan riksfärdtjänsten mrättades ökat mycketkraftigt. Under hefe ökade i stort sett samtUga variabler momriksfardtjänsten, dvs. antalet resenärer, antalet resor, antalet resor perresenär och därmed också kostnadema. Ett första 0-endbrott inträffade /91 genom att antalet resenärer minskade något. Antalet resorper resenär, liksom också statens bidrag per resa fortsätter emeUertid att öka. En preliminär analys avresandet under /92 ger vid handen att antalet flygresor ökatkraftigt medan antalet tågresor minskat. Antalet taxiresor förefeUer inte haförändrats i någon större omfettning. För /93beräknar styrelsen, vid vissa antaganden om fardmedelsfördelning ochkosttiadsutveckling, att utfaUet blir ca 133 nuljoner kronor, dvs. en ökningmed i förhåUande tiU utfeUet för /92. För /94fömtses inte några större förändringar i resmönstret. För samtiiga slag avtransporter har antagits en prisökning med . På gmndval härav hemställerstyrelsen att medel för verksamhetens genomförande anvisas genom ettförslagsanslag på . 1992/93:150 Bilaga 5 Saimnanfattningav föredragandens förslag: - För riksfärdtjänst föreslås för andra halvåret 1993ett förslagsanslag på . - Regeringen bemyndigas att ta i anspråk ettengångsbelopp på från anslaget . Riksfärdtjänst förverksamhet hos de allmänna förvaltningsdomstolama. -För resten av /94finansieras riksfärdtjänsten genom en ökning med av detstatiiga utjämningsbidraget till kommuner. Styrelsensanslagsframställan innebär en fortsatt ökning av det statUga bidraget tfllriksfärdtjänsten. Det beror dels på att själva resandet antas öka, dels på enav styrelsen bedömd prisökning för resoma . Vad gäUer prisökningen harjag bedömt den som något för lågt beräknad med hänsyn tiU hurkonsumentprisindex kan förväntas utvecklas . Jag harför min del räknat med en öknmg i genomsnitt för /94,vUket ger ett medelsbehov för budgetåret på 140,4 mUjoner kronor. Vid beräkningav anslaget bör beaktas höjmngen av mervärdesskatten . Mitt beräknadeansfegsbelopp bör därför höjas tiU 144,6 nuljoner kronor. Med hänsyn tiU attutbetalningama för verksamhetens bedrivande under tidigare budgetår fördelatsig jämnt över resp. år beräknar jag att medelsförbmkningen för perioden I juU-3ldecember 1993 bör uppgå tiU halva beloppet, dvs. tiU72,3 mUjoner kronor. Vid bestämningen av Prop. 1992/93:150 erforderUgtansfegsbelopp bör emeUertid beaktas att förvaltningsdom- Bilaga 5 stolama fårökade kostnader genom mitt försfeg om att kommunens beslut om riksfardtjänstskaU kunna överkfegas hos länsrätten. försvinner de kosmader somStyrelsen för riksfardtjänst har haft för prövning avöverklagningsärenden. Det rör sig självfcdlet inte om några stora kostnader perår men överföringen bör ändå regleras. Detta bör ske genom att regeringenbemyndigas att disponera ett engångsbelopp på från ansfeget F 1.Riksfardtjänst för att täcka kostnader för de allmännaförvaltningsdomstolarnas verksamhet med riksfardtjänstinålen. I konsekvenshärmed bör ansfeget . RUcsfärdtjänst höjas med motsvarande belopp, dvs. tiU72,5 mUjoner kronor. I denna fråga har jag samrått med chefen förJustitiedepartementet. Förfinansiering av riksfärdtjänst under den andra hälften av /94bör en utgångspunkt för erforderUgt belopp vara ett prognosticerat UtfaU på 137 mUjoner kronor samt att kommunema enUgt 18 a § lagen(1990:576) om lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdesskatt får göraavdrag för ingående skatt. En reduktion har därför gjorts , dvs. enminskning av beloppet tiU sammanlagt . Med en antagenkosmadsökning på för bUr helårskosmaden 116,4 mUjoner kronor ochför 58,2 mUjoner kronor. Fråndetta belopp bör avräknas I miljon kronor tiU följd av att staten bör stå förde kosmader för resor med riksfärdtjänst för viUca tiUstånd meddefets /94 enUgt förordningen (1989:340) om riksfardtjänst men som ägermm fram t.o.m. utgången av januari månad 1994. Kosmadema för kommunema minskaremeUertid i motsvarande mån. Kosmadsneutraliteten meUan stat och kommunbibehålls därför i övergångsskedet men nyttan av kommande effektiviseringar iverksamheten får kommunema tUlgodogöra sig. ErforderUgt medelsbelopp som börtiUgodoföras det statUga utjämningsbidraget tUl kommuner blir aUtså 57,2nuljoner kronor. Jag återkommer tiU frågan längre fram när jag behandlarförslagsanslaget Kosmader för avveckling av Styrelsen för riksfärdtjänst. Minanu gjorda beräkningar av medelsbehoven bygger på att reglema förriksfärdtjänsten är oförändrade i sin helhet. I ett hänseende har emeUertidutvecklingen gått i en riktning som medfört att kosmadema för verksamhetenstigit kraftigt. Jag avser det mycket stora antal resor som ett Utetantal personer gör med riksfärdtjänsten. Detantal resor som varje resenär genomsnittUgt gör har ökat år , från 1,61tur- och rettirresor /82 tiU 2,19 tur- och returresor /92.Det är firamför allt denna ökning i resfirekvensen som Ugger bakom den storaökningen av de statUga utgiftema för riksfärdtjänsten, nämUgen firån 12,5mUjoner kronor /82 tiU 124,1 nuljoner kronor under budgetåret1991/92. Det antal resenärer som är berättigade tiU riksfardtjänst har däremotinte ökat i samma takt. I StäUet har en mmskning skett . Enresfirekvens på 2,19 ttir- och rettirresor kan vid första an- 21 bUckensynas som låg. Denna genomsnittssiffra innefettar emeUertid en mycket stor spridning iantalet resor per person. De resenärer som gör Prop. 1992/93:150 högst en tur-och returresa utgör således inte mindre än två tredje- Bilaga 5 delar avdet sammanlagcfe antalet resenärer med riksfardtjänst. Ett jämförelsevis Utetantal resenärer gör däremot många resor . Det kan beräknas att 500personer gjorde mer än 10 tur- cx;h returresor under /92.Ungefär l(X) personer gjorde mer än 25 tur- och returresor . Det är dessagmpper som ökar kraftigt i antal medan det sker en viss minskning i det antalpersoner som bara gör ett Utet antal resor. Redani samband med att riksfardtjänsten permanentades var regering ochriksdag medvetna om problemet med de högfrekventa resoma. Föredragandedepartementschefen uttafede budgetproposition att erferenhetemafrån försöket med riksfärdtjänst gav vid handen att ett fåtal personer görväldigt många resor . Någon tendens tiU avmattning i ökningstakten förriksfardtjänsten kunde då ännu inte skönjas. Någonsådan avmattning har heUer inte senare skett. Den framtida utvecklmgen av dehögfrekventa resoma bör därför följas noga. Jag återkommer strax tiU den frågan(avsnitt 4). Kostnader för avveckling av Styrelsen förriksfärdtjänst m.m. 1993/94 Nytt anslag (förslag) 20 500 000 Omriksdagen bifaller regeringens förslag om en kommunalisering avriksfärdtjänsten följer därmed att Styrelsen för riksfardtjänst upphör /94. Det är rimligt att staten står för kosmadema för deresor med riksfardtjänsten för vilka tiUstånd meddelats enUgtförordningen (1989:340) om riksfärdtjänst, oavsett om dessa resor ägt mm föreeller efter den tidpunkten, dock senast vid utgången av januari månad 1994. Jagberäknar att 19,5 mUjoner kronor bör anvisas för statens utbetalning aversättning för resor av de slag jag nu nämnt. Vid beräkningen av beloppet harhänsyn tagits tiU att staten står för kosmadema för de resor för vilka tUlståndmeddelats före men som äger mm fram t.o.m. den 31 januari1994. Statensmedverkan vid de nämnda utbetalningama fömtsätter en viss organisation förverksamheten. HärtiU kommer andra aktiviteter som hänger samman medavvecklingen av Styrelsen för riksfärdtjänst såsom arkivering m.m. Jag beräknarkosmaden för denna verksamhet tiU . Anslaget som bör benämnas A7. Kosmader för avveckling av Styrelsen för riksfärdtjänst m.m. bör vara ettförslagsanslag. Det bör i formeUt hänseende disponeras av en särskild kommittésom bör finnas . Kommittén bör också disponera dendelpost på 19,5 mUjoner kronor som jag nämnt i det föregående. Det sammanlagdamedelsbehovet mom anslaget A 7. nåderför avveckling av Styrelsen för riksfärdtjänst m.m. blir därmed Prop.1992/93:150 20,5 mUjoner kronor. 3 Överläggningar med kommunförbunden Fråganom en kommunaUsering av riksfärdtjänsten har behandlats vid överläggningar medSvenska kommunförbundet cx;h med . KoiTununförbundetdelar uppfettningen att det finns ett gmndläggande fel i nuvarande system (x;hatt därför besluts- och kosttiadsansvaret bör läggas på samma organ. Förbundetanser det dock inte vara en uppgift att orgaiusera en rikstäckandetransportservice som omfettar hefe landet. IDet bör i första hand ankomma påstaten att sköta sådana uppgifter. I synnerhet om man viU säkerställa attservice och avgifter skaU vara lika i hefe landet. Ettskäl tiU att kommunaUsera riksfardtjänsten anges vara att man därigenom skuUekunna göra betydande rationaUseringsvinster. Genom att kommunema skuUe kunnapåverka resandet och mm skuUe sam-åkningen kunna öka betydUgt. Man harockså framhåUit att riksfärdtjänstresoma med taxi och specialfordon kansamordnas med den kommunala färdtjänsten och sjukresoma. Förbundet delar inteden uppfetmingen. Riksfärdtjänstresor med taxi är tiU sin karaktär sådana, attendast margineUa samordningsvinster kan uppnås. EndamöjUgheten att reducera kosmadema för riksfärdtjänsten är enUgt förbundet har en restriktivare bedömning när det gäller riksfärdtjänstresor. Dettaär dock inte i överensstämmelse med de gmndläggande målen för riksfardtjänstensom staten vid flera tiUfeUen tydligt markerat. Landstingsförbundethar i överläggningama med staten hävdat, att riksfärdtjänst ävenfortsättningsvis bör vara en statiig uppgift. Eftersom riksfardtjänsten syftartiU att ge människor möjligheter att resa över hela riket bör ansvaret förtiUstånd och kosmader vara statUgt av sainma skäl som ansvaret för denkommunala färdtjänsten för äldre och handUcappade Ugger på kommunen. Iförslaget tifl lag om åläggs kommunema ansvaret förriksfardtjänst. anges emeUertid särskflt och avfegtexten liksom av motivtexten kan man få intrycket att fömtsättsäven fortsättningsvis svara för riksfardtjänsten i anser - i likhet med vad som anförs i förslaget - att detär fel att en part svarar för finansieringen av resoma och att en annan svararför tUlståndsgivningen. De medel som avsätts tiU riksfärdtjänst fömtsätts ingåi det statUga utjämningsbidraget tiU kommuner avseende . Detblir aUtså konununema som får det ekonomiska ansvaret för riksfärdtjänsten ochde bör därför också ha det verkstäUande ansvaret. Landstingsförbundetanser dock, att såväl landsting som kommuner bör habetydande frihet att organisera riksfärdtjänsten - fömtsatt att den mot bl.a. landstingensönskemål blir kommunaUserad. Lagen om bör därförinnehåUa en sådan möjUghet. Det förslag tiU feg omkommunal riksfardtjänst som de båcfe förbunden anfört synpunkter på översändestiU förbunden . Lagförsfeget har därefter i viss mån modifieratsmed hänsyn tiU synpunktema. Det gäUer bl.a. möjUgheten för konununer i ett länatt överlåta tiUståndsgivningen för riksfardtjänst tUl i länet. 1992/93:150 Bilaga 5 Sammanfattningav föredragandens förslag: En utvärdering av kommunaUseringen avriksfärdtjänsten bör ske. Jaghar tidigare nämnt att staten bör stödja mcxleUprojekt av utvecklingskaraktärnär det gäUer att få en bättre samordning av samhäUsbetalda resor. Inom ramenför sitt program för persontransporter stödjer Transportforskningsberedningen(TFB) redan sådana projekt. Jag finner det emeUertid angeläget att TFB även iövrigt följer effektema av en kommunaUsering av riksfärdtjänsten. och medverkar i det samordningsprojekt somjag nämnde. Enutvärdering av kommunaliseringen av riksfärdtjänsten bör, som nänmts,genomföras och vara klar med redovisning därefter tiU . Denframtida utvecklingen av resandet bör således följas noga CKh då inte minstutvecklingen av de mera högfrekventa resoma och effektema av dessa förkommunemas kosmader för riksfardtjänsten. Om utvecklingen så påkaUar börregeringen överväga ändrad lagstiftning och också återkomma tiU mednya beräkningar av kosmadsbelast-ningen för kommunema. IenUghet med vad jag nu har anfört har inom Kommunikationsdepartementetupprättats förslag tiU lag om . Förslagetbör fogas tiU protokollet i detta ärende som bilaga 5.1. Lagförslagetinnehåller en bestämmelse som avser domstolamas rättskipningsuppgifter och hördärför tiU Lagrådets granskningsområde. Med hänsyn tiU frågans begränsaderäckvidd anser jag att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Medhänvisning tiU vad jag nu har anfört hemstäUer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1.anta förslaget tiU lag om , 2. godkänna vad jag anfört om de gmndläggande målenför Prop. 1992/93:150 riksfärdtjänsten (avsnitt 2.1), Bilaga5 3. gcxUcänna vad jag anfört om en avveckling avStyrelsen för riksfardtjänst vid utgången av (avsnitt 2.1), 4. tiU Riksfärdtjänst för försto halvåret /94 anvisa ett förslagsanslag på 72 5(X) , 5. medge att anslaget . Riksfardtjänst används föratt bekosto verksamhet hos de allmänna förvaltningsdomstolama (avsnitt 2.2), 6. tiU Kostnader för avveckling av Styrelsen förriksfördtjänst m.m. för /94 anvisa ett förslagsanslag på , 7. godkänna vad jag anfört om en uppföljning aveffektema av en kommunaUsering av riksfardtjänsten (avsnitt 4). K Övriga infrastrukturåtgärder Prop. Bilaga5 K 2. Underhållsåtgärder för sysselsättning och tillväxt 1992/93 Ansfeg 3 700 000 000 1993/94 Försfeg 1 200 000 000 Motbakgmnd av det eftersatto underhåUet på stotUga vägar samt den rådandearbetslöshetssituationen beslutode rikscfegen att anvisa ettreservationsanslag om totalt 3,7 mUjarder kronor för underhåUsåtgärder försysselsättning och tiUväxt i vägar och jämvägar. Regeringenanmälde i propositionen om investeringar i trafikens infrastmktur m.m. (prop.1992/93:176) att man avsåg att återkomma med försfeg omsysselsättningsfrämjande åtgärder som riktos mot uppmstning och förbättring avlänsvägar och länsjämvägar. KortsUctigakonjunkturberoende insatser bör göras som ett komplement tiU de långsiktiga ochsamlade insatser i uppmstningar och investeringar i det nationeUa och regionalatranspormätet som presenterats i propositionen om investeringar i trafikensinfrastmktur. DelångsUctiga investeringama i det nationeUa transpormätet ökar fömtsättningamaför en god regional utveckling i hela landet. De särskUda medel försysselsätmingsskapande åtgärder som jag nu föreslår bör avsättos för särskUdainsatser på länsvägnätet, förstärker de positiva regionala effektema. Demedel som kommer att användas för särskUda insatser på länsvägnätet ökar depositiva regionala effektema och stärker fömtsättningama för en positivutveckling på landsbygden. Länsjämvägama spelar också en vUctig roU i denregionafe trafikförsörjningen. Erfarenhetema från olika delar av landet visaratt det är möjUgt att ordna attraktiv persontrafik på många länsjämvägar. Ensådan trafik bidrar tiU att stärka utvecklingskraften i städer och mindre orterlängs banans sträckning. Länsjämvägamafungerar ofta som mälarbanor för gcxlstransporter. I detto sammanhang börbanomas betydelse för den regionala utvecklingen uppmärksammas. Länsjämvägamaär i många faU anslutande linjer tiU stomnätets godstrafik. Tungasystemtransporter, t.ex. massa och timmer, går firam på detta nät. En vUctigåtgärd är därför att höja bärigheten på detto nät för att undvUca ett högresUtoge på vägama. Begränsningar i axeUast minskar även jämvägens konkurrensförmågagentemot den tunga trafiken på vägama. Urgodstransportsynvinkel är det värdefuUt med punktinsatser på länsjämvägama. Många av dessa arbeten är av den typen att de väl lämpar sig fiån sysselsättningssynpunkt. Exempel på sådana projekt som snabbt kan komma igång är byggande av triangelspår i och 26 Älvsbynsamt uppmstning av jämvägen meUan Stomman och . Exempel på andralänsjämvägar där länsstyrelsema har anmält Prop. 1992/93:150särskUt intresse av investeringar är Kustbana, , Bilaga 5Stångådalsbanan, Hargshamnsbanan och Haparancfebanan vilken har föreslagitsingå i stomnätet.