prop · GF03138 · 1992-01-01 00:00:00 — begränsa tiden för ett förvarstagande. I begreppet omedelbar verkställighet ligger att avvisning skall verkställas omgående. torde också i de flesta fall fatta beslut i dessa Flyg- och båtförbindelser gör emellertid att beslutet inte alltid kan verkställas . Jag bedömer dock att verkställighet i allmänhet bör kunna ske . föreslår därför också att i de undantagsfall barn måste tas i förvar tiden för förvarstagande begränsas . Lagrådet har emellertid framhållit att den föreslagna tidsfristen inte synes helt klar. Jag föreslår därför att tiden anges till "". Enligt gällande regler får den som är inte tas i förvar om det är tillräckligt att han ställs under uppsikt. I många fall torde visserligen uppsikt i form av anmälningsplikt inte vara något realistiskt alternativ när det är fråga om att hindra någon att hålla sig undan en verkställighet och det gäller mycket korta förvarstider. Jag anser det emellertid angeläget att denna bestämmelse behålls. Även om den kommer att tillämpas endast i ett mindre antal fall bör bestämmelsen ändå kunna bidra till att hålla nere antalet förvarsbeslut. hand framfört att en begränsning av möjligheterna att ta barn i förvar allvarligt skulle försvåra möjligheterna att verkställa avlägsnandebeslut som inte avser beslut om avvisning med förordnande om omedelbar verkställighet. har särskilt pekat på att en polismans befogenhet att enligt 11 § polislagen (1984:387) omhänderta en utlänning som skall avvisas förutsätter att polismyndigheten har befogenhet att besluta om förvar. En konsekvens av förslaget skulle därför bli att en polisman som anträffar en barnfamilj som har hållit sig undan skulle sakna varje möjlighet att omhänderta barnfamiljen och genomföra en verkställighet mot familjens vilja. har påpekat att denna konsekvens skulle komma att gälla även vid verkställighet av ett av domstol meddelat beslut om utvisning på grund av brott. Beträffande förvarstidens längd anser att det borde finnas en yttersta möjlighet att förlänga tiden utöver . är det inte alltid möjligt att genomföra en verkställighet på grund av att flygplan kan vara fullbokade eller därför att turtätheten är sådan att ingen transportmöjlighet finns att tillgå . har framfört liknande synpunkter som . har vidare påpekat att den föreslagna lagtexten innebär förbud mot att ta barn i förvar annat än tillsammans med vårdnadshavare, varmed i detta sammanhang måste avses legal Enligt invandrarverkets mening borde möjligheten till förvarstagande finnas även i det fall barnet kommer till med någon vuxen släkting som inte är barnets vårdnadshavare, exempelvis en äldre bror. Jag har givetvis förståelse för de synpunkter och invandrarverket framfört. Att lagakraftvunna beslut om avvisning och utvisning kan verkställas är en fråga av stor vikt. Som jag tidigare framhållit anser jag emellertid att hänsynen till barnen måste väga tyngst vid den avvägning som måste göras mellan å ena sidan strävan efter att snabbt och effektivt kunna verkställa lagakraftvunna avlägsnandebeslut och å andra sidan det starka önskemålet att barn inte skall tas i förvar. Jag vill vidare framhålla att många av dem som söker hålla sig undan verkställighet har väntat på beslut. Om strävandena att bringa ned handläggningstiderna lyckas bör detta bidra till att färre håller sig undan och därmed till att verkställighet underlättas. Jag vill även erinra om att egen undersökning tyder på att en mycket stor andel av besluten om förvar avseende barn meddelas i ärenden som rör avvisning med omedelbar verkställighet. Det tyder på att behovet av att ta barn i förvar i andra typer av avlägsnandeärenden inte är särskilt framträdande. Det är dock av stor vikt att effekterna av en förändring av de nu angivna reglerna noga följs upp. Skulle det visa sig att denna ordning leder till mycket stora svårigheter att verkställa beslut om avvisning och utvisning får frågan om möjligheterna att komma till rätta med dessa situationer övervägas på nytt. Jag har för avsikt att inom kort föreslå regeringen att en särskild utredare tillkallas för att se över vissa delar av utlänningslagstiftningen. Eventuellt kan det vara lämpligt att utredaren även får till uppgift att följa upp effekterna av det förslag rörande förvar av barn som jag nu lägger fram. En annan möjlighet är att regeringen ger ansvariga myndigheter ett särskilt uppdrag att göra utvärderingen. återkommer i annat sammanhang till denna fråga. Lagrådet har inte några erinringar mot förslaget att ytterligare begränsa möjligheterna att ta barn i förvar. Lagrådet har emellertid riktat vissa invändningar mot den föreslagna lagtextens utformning. Lagrådet har för det första framhållit att det i paragrafens första stycke föreslagna kategoriska förbudet mot förvarstagande av barn framstår som något missvisande med tanke på innehållet i följande stycken. Lagrådet har vidare föreslagit en omformulering av den föreslagna lagtexten för att göra den tydligare. För min del anser jag det väsentligt att det principiella förbudet mot att ta barn i förvar annat än i absoluta undantagsfall kommer till klart uttryck redan i paragrafens inledning. Jag är således inte beredd att följa lagrådets förslag på denna punkt. omformulering av texten i övrigt ansluter jag mig dock i huvudsak till. Lagrådet efterlyser också ett klarläggande av hur den föreslagna tidsfristen skall tillämpas för det tänkta fallet att ett barn tas i förvar . Jag vill med anledning härav framhålla att motsvarande problem kan uppkomma vid tillämpning av de tidsfrister som finns vid förvar av såväl barn som vuxna. Enligt min mening måste det generellt vara så att den som tagits i förvar och därefter tagits ur förvar inte kan tas i förvar på nytt utan att förutsättningarna för förvarstagande ändrats. Jag utgår vidare från att om någon tas i förvar i samma avvisningsärende, en sammanläggning måste ske av förvarstiderna så att tidsfristen kommer att avse den sammanlagda förvarstiden. 3 Bistånd åt asylsökande som har inkomst av förvärvsarbete Mitt förslag: Den som har inkomst av förvärvsarbete skall erlägga skäligt belopp till invandrarverket för logi och i förekommande fall för mat om han har plats på en förläggning. anvisats plats i en kommun skall han på motsvarande sätt erlägga ersättning till kommunen. Bakgrunden till mitt förslag: har under en följd av år avvisat motioner som syftat till att asylsökande skall tillåtas arbeta. Motiveringen har varit att man i första hand måste komma tillrätta med de problem som uppkommer genom att hålla nere handläggningstiderna. handläggningstiderna har emellertid inte varit tillräckligt framgångsrika. uttalade därför (1990/91:SfU13) att möjligheterna att ge asylsökande ett temporärt arbetstillstånd om handläggningen av deras ansökan tar alltför borde undersökas. anslöt sig till uttalandet (rskr. 1990/91:337). Den dåvarande regeringen beslöt (dir. 1991:86) att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en utredning om arbete för Den särskilde utredaren skall redovisa sitt uppdrag . För min del har jag bedömt det som mycket angeläget att asylsökande ges möjligheter att arbeta och försörja sig själva . Resultatet av den särskilde utredarens arbete bör då i detta avseende inte Inom har det därför upprättats en promemoria om arbete för asylsökande som remissbehandlas. Sedan remissbehandlingen avslutats har jag för avsikt att återkomma till regeringen med förslag i frågan. Den särskilde utredaren fortsätter sitt arbete för att närmare utreda hur sysselsättning för asylsökande kan skapas utanför den öppna arbetsmarknaden. En asylsökandes rätt till bistånd regleras av lagen (1988:153) resp. förordningen (1988:156) om bistånd åt asylsökande m.fl. En asylsökande som har fått plats på en förläggning har rätt till kostnadsfri bostad där. Om han har anvisats plats i en kommun, har han rätt till tillfälligt logi i en genomgångsbostad i kommunen. Även sådant logi tillhandahålls utan kostnad. Rätten till bistånd upphör om asylsökanden inte längre vistas på den förläggning eller i den bostad i kommun där han anvisats plats. Om den asylsökande behöver det, har han vidare rätt till dagbidrag som tillförsäkrar honom en Dagbidraget skall täcka kostnader för livsmedel, kläder, skor, fritidsaktiviteter, hygienartiklar och andra förbrukningsvaror, tidningar och telefon. Det reduceras kraftigt om fri mat ingår i inkvarteringen. Dagbidraget kan vidare reduceras helt eller delvis om den asylsökande eller någon i hans familj har egna tillgångar Oavsett egna tillgångar har en asylsökande således rätt till fritt logi om han har anvisats plats på en förläggning eller i en kommun. Om mat ingår i inkvarteringen på en förläggning får han även mat gratis. Dagpenning är däremot alltid behovsprövad. Skälen för mitt förslag: Det kan enligt min mening inte vara rimligt att en asylsökande som arbetar och har en marknadsmässig lön skall kunna ställa krav på Den som arbetar bör betala för logi och för kost där sådan tillhandahålls utan kostnad. Detta kräver en ändring i lagen om bistånd åt asylsökande. Jag vill i sammanhanget nämna att frågan om en asylsökande, i de fall han har egna medel, i något fall skall ha en rätt till fritt logi kommer att övervägas i den utredning om översyn av mottagandet av asylsökande och flyktingar som har tillkallats (dir. 1992:25). inte läggas fast av . Det bör ankomma på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, närmast invandrarverket, att bestämma vilken ersättning som skall krävas för kost och logi. Ersättningens storlek bör bestämmas med hänsyn till vad som kan anses skäligt i förhållande till inkvarteringens standard. Många asylsökande som får arbete torde komma att arbeta endast under en När ersättningens storlek bestäms måste hänsyn tas även till den totala inkomst som asylsökanden kan tänkas få av sitt arbete. Jag föreslår att saken regleras i en ny paragraf, 8 a §, i lagen om bistånd åt asylsökande. 4 Överföring av utredningsansvaret i asylärenden till statens invandrarverk m. m. Mitt förslag: I samband med att utredningsansvaret i asylärenden överförs från polisen till statens invandrarverk ges verket i viss utsträckning samma befogenheter som polisen. kunna besluta om omhändertagande av pass och biljett samt om att fotografera en utlänning eller att ta hans fingeravtryck. Vidare skall en utlänning vara skyldig att efter kallelse inställa sig för att lämna verket uppgifter om sin vistelse i landet. skall kunna få hjälp av polisen att genomföra åtgärder av detta slag. Skälen för mitt förslag: Den förutvarande regeringen uppdrog åt statens invandrarverk att i samråd med och berörda polismyndigheter genomföra en överföring av utredningsansvaret i asylärenden från polismyndigheterna till invandrarverket (jfr prop. 1990/91:100 bil. 12 s. 45 f. och SfU14 s. 42). I uppdraget ingick också att utreda förutsättningarna för att begränsa antalet polismyndigheter som tar emot asylansökningar. utredningsansvaret innefattade inte någon ändring när det gäller ansvaret för att genomföra en s.k. grundutredning i ärenden. Den uppgiften skall även i fortsättningen utföras av polisen. anledning av uppdraget har invandrarverket lämnat ett förslag till författningsändringar. Förslaget överensstämmer med mitt. grundutredningen kan polisen fatta beslut om omhändertagande av pass och biljett samt fotografera utlänningen och ta hans fingeravtryck (5 kap. 3-5 §§ utlänningslagen). överföringen kommer polismyndigheten att i normala fall fatta sådana beslut. Emellertid kan det förekomma att en sådan åtgärd inte vidtagits eller att den aktualiseras först i samband med Om invandrarverket i sådant fall måste avvakta att polismyndigheten fattar de beslut som behövs, kan det medföra onödiga förseningar. bör därför också ges möjlighet att fatta beslut av detta slag. Bestämmelserna i 5 kap. 3-5 §§ bör således ändras i enlighet härmed. Enligt 5 kap. 6 § utlänningslagen är en utlänning skyldig att efter kallelse från polismyndigheten komma till myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här. En motsvarande skyldighet att komma till invandrarverket och lämna uppgifter bör införas. Om en utlänning inte vill följa en polismyndighets beslut enligt 5 kap. 3-6 §§ kan polisen använda tvångsmedel för att genomföra åtgärden. Detta följer av polislagen (1984:387). har inte någon sådan befogenhet och bör - i vart fall tills vidare - inte heller ha det. Verket bör därför ges möjlighet att påkalla biträde av polismyndigheten för att genomföra sådana åtgärder. Jag föreslår därför en ny bestämmelse i 5 kap. med det innehållet. En polismyndighets beslut att omhänderta en biljett får enligt 7 kap. 6 § utlänningslagen överklagas till kammarrätten. Ett sådant beslut som fattats av invandrarverket bör kunna överklagas på samma sätt. Jag föreslår därför att bestämmelsen ändras i enlighet härmed. att en begränsning av antalet polismyndigheter som tar emot asylansökningar bör medföra effektivitetsvinster. Jag har för avsikt att i annat sammanhang återkomma till regeringen med förslag om en ändring i utlänningsförordningen för att ge invandrarverket möjlighet att, efter samråd med , föreskriva vilka polismyndigheter som asylansökningar skall ges in till. Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1991/92:100, bil. 12) uttalat att överföringen av utredningsansvaret i asylärenden också omfattar ansvaret för förvarslokalerna vid utredningsslussen i . Således skall invandrarverket överta ansvaret för drift och bevakning av de förvarslokalerna från och medel för detta har beräknats på anslag D 2. Frågan har ännu inte behandlats av . Uttalandet i propositionen har föranlett invandrarverket att i en skrivelse till regeringen peka på att svårigheter kan uppkomma om det blir nödvändigt att tillgripa åtgärder som innefattar tvång mot en enskild när polisen inte längre har ansvaret för lokalerna. Mot bakgrund härav har verket begärt att regeringen antingen befriar verket från att överta ansvaret för förvarslokalerna vid och låter utreda vilken myndighet som skall ha ansvaret för verkställigheten av förvarsbeslut eller vidtar de författningsändringar som krävs för att ge verket befogenhet att använda tvång. överföringen av utredningsansvaret innefattade inte någon förändring av det ansvar som polisen har för verkställigheten av beslut om tagande i förvar (jfr 5 kap. 11 § utlänningsförordningen /1989:547/). Jag är dock medveten om att vissa praktiska olägenheter kan komma att uppstå när polis inte längre finns tillgänglig på utredningsslussen. Det finns skäl att utreda vilka regeländringar eller praktiska åtgärder som kan behövas för att överbrygga dessa olägenheter. Som jag redan nämnt avser jag att begära regeringens bemyndigande att tillkalla en särskild utredare för att göra en översyn av vissa delar av utlänningslagen. Uppgiften bör anförtros utredaren. I avvaktan på utredarens arbete bör polismyndigheten i tills vidare behålla ansvaret för drift och bevakning av förvarslokalerna vid Finansieringen kan ske genom att de medel för ändamålet som enligt förslag i budgetpropositionen 1992 skall anvisas på anslag D 2. Förläggningskostnader genom bestämmelser i regleringsbrev ställs till polismyndighetens förfogande. Hemställan Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår att anta de inom upprättade förslagen till 1. lag om ändring i lagen (1988:153) om bistånd till asylsökande 2. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529). Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. Lagrådsremissens lagförslag Förslag tillLag om ändring i utlänningslagen (1989:529) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § utlänningslagen (1989:529)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse_Föreslagen lydelse En utlänning får tas i förvar endast om det är sannolikt att han kommer att avvisas eller utvisas enligt 4 kap. 1, 2 och 3 § eller fråga uppkommer om verk-ställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning och det 1. finns en uppenbar risk för att han annars håller sig undan och därigenom äventyrar en förestående verkställighet som inte bör fördröjas, eller 2. finns anledning att anta att han annars bedriver brottslig verksamhet i ._En utlänning får inte tas i förvar. Detta gäller dock inte om det är sannolikt att utlänningen kommer att avvisas enligt 4 kap. 1 eller 2 § och att förordnande om omedelbar verkställighet enligt 8 kap. 8 § kommer att meddelas eller fråga uppkommer om verkställighet av ett sådant beslut om avvisning och det finns en uppenbar risk för att han annars håller sig undan och därigenom äventyrar en förestående verkställighet som inte bör fördröjas.Den som är får inte tas i förvar om det är tillräckligt att han ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i 5 § andra stycket. Om ett barn skulle komma att skiljas från sin vårdnadshavare eller, om de är flera, en av dem genom att vårdnadshavaren eller barnet tas i förvar får åtgärden vidtas endast om det finns synnerliga skäl._Beslut om förvar får dock inte meddelas om det är tillräckligt att utlänningen ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i 5 § andra stycket. Den som är får inte skiljas från sin vårdnadshavare eller, om de är flera, en av dem genom att vårdnadshavaren eller barnet tas i förvar. Ett barn får tas i förvar endast tillsammans med vårdnadshavare.Den som är får inte hållas i Denna lag träder i kraft den Lagrådet Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , regeringsrådet von Bahr, justitierådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529). Förslaget har inför lagrådet föredragits av byråchefen Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: Lagrådet har inget att erinra mot förslaget, att möjligheten att ta utländska barn i förvar ytterligare begränsas. Vissa invändningar kan dock riktas mot den föreslagna lagtextens utformning. Det kategoriska förbudet i paragrafens första stycke mot förvarstagande framstår med tanke på innehållet i följande stycken som något missvisande. Lydelsen av andra stycket kan vidare ge anledning till osäkerhet om rekvisitet "äventyrar en förestående verkställighet" tar sikte bara på verkställighet av avvisningsbeslut eller om rekvisitet omfattar även det fallet att barnet sannolikt kommer att avvisas. Den remitterade lagtexten till 6 kap. 3 § skulle enligt lagrådets mening bli tydligare om den formulerades enligt följande: "Ett utländskt barn under får tas i förvar endast om 1. det är sannolikt, att barnet kommer att avvisas enligt 4 kap. 1 eller 2 § och att förordnande om omedelbar verkställighet enligt 8 kap. 8 § kommer att meddelas, eller fråga uppkommer om verkställighet en av ett sådant beslut om avvisning, och 2. det finns en uppenbar risk för att barnet annars håller sig undan och därigenom äventyrar en förestående verkställighet som inte bör fördröjas. Barnet får inte tas i förvar om det är tillräckligt att det ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i 5 § andra stycket. Barnet får inte skiljas från sin vårdnadshavare eller, om de är flera, en av dem genom att vårdnadshavaren eller barnet tas i förvar. Barnet får tas i förvar endast tillsammans med vårdnadshavare. Barnet får inte hållas i förvar än ." Lagrådet vill tillägga att innebörden av den i sista stycket angivna tidsfristen, , inte synes helt klar. Av bestämmelsen kan inte utläsas om fristen avsetts vara (jfr 4 § första stycket där uttrycket "48 timmar" använts) eller om del av dag skall kunna räknas som hel dag. En precisering synes nödvändig på denna punkt. hithörande fråga som bör besvaras är hur den föreslagna tidsfristen skall tillämpas för det tänkta fallet, att ett barn tas i förvar Propositionens lagförslag2 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Inledning 6 2 Barn i förvar 7 2.1Inledning 7 2.2Överväganden 8 3 Bistånd åt asylsökande som har inkomst av förvärvsarbete 14 4 Överföring av utredningsansvaret i asylärenden till statens invandrarverk m.m. 16 5 Hemställan 18 6 Beslut Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag19 Bilaga 2 Lagrådets yttrande 20