prop · GG0312 · 1992-12-31 00:00:00 — Skälen för mitt förslag: Enligt nuvarande lydelse av 17 §kreditupplysningslagen kan Datainspektionen återkalla ett tillstånd endast om tillståndshavarenhar åsidosatt någon bestämmelse i kreditupplysningslagen eller en föreskriftsom meddelats raed stöd av lagen. Tillstånd kan alltså inte återkaUas på den gmndenatt det inte längre finns fog för antagandet att verksamheten koraraer attbedrivas på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt, vilket var en fömtsättningför beviljandet av tillståndet. Nuvarande ordning innebär t.ex. att Datainspektioneninte har raöjlighet att återkalla ett kreditupplys- ningsföretags tiUstånd då det har skett sådanaförändringar i företags- Prop. ledningen att man kan räkna med attverksamheten kommer att bedrivas på ett lämpligt sätt. att det i inkassolagen (1974:182) finns en bestäraraelse(15 § andra stycket) som gör det möjligt för Datainspektionen attåterkalla ett tillstånd enligt den lagen, bl.a om fömtsättningama förtillståndet inte Utredningen har föreslagit att Datainspektionen fårmöjlighet att återkalla ett tillstånd då fömtsättningar för tillståndet intelängre föreligger. Förslaget har vunnit gehör hos flertalet remissinstanser mentvå instanser har avstyrkt förslaget. anser att det för återkallelse skallvara styrkt att verksamheten inte längre kommer att bedrivas på det sakkunnigaoch omdömesgilla sätt som var en fömtsättning för beviljandet av tillståndet. E)ettatorde enligt Sparbanksgrappen innebära att kreditupplysningsföretaget måste haåsidosatt en bestämmelse i lag eller en föreskrift. Sparbanksgrappen anserdärför att nuvarande regel i kreditupplysningslagen är tillräcklig. Om detbedöms som oundgängligt att Datainspektionen skall kunna ingripa utan attföretaget behöver ha åsidosatt någon regel, anser Sparbanksgrappen attbeviskravet för att det inte längre föreligger fömtsättningar tor tillståndetbör motsvara "skälig misstanke". Enligt Sparbanksgrappen synes det iså fall inte vara tillräckligt med möjligheten till överprövning av regeringenenligt 23 § i lagen utan sådana överklaganden bör i stäUet handläggas iförvaltningsdomstol. Även anser att de nuvarande möjligheteraaatt återkalla tiUstånd är tillräckliga. Enligt Soliditet bör det av utredningenföreslagna tiUägget till 17 § i lagen angående fömtsättningaraa för återkallelseav tillstånd preciseras till att avse sådana fall då tillståndshavaren intelängre bedriver någon rörelse. I avsnitt 2.3.3 har jag förordat att man inte längre skallgöra någon bedömning av behovet av verksamheten när frågan ora tiUstånd prövas.Tillståndsprövningen skall i fortsättningen gälla endast frågan om denplanerade verksamheten kan antas bli utövad på ett sakkunnigt och omdömesgilltsätt. Kravet på sakkunnighet avser erfarenhet av kreditupplysningsverksamhetoch kunskaper om aktuell lagstiftning, medan kravet på omdöraesgillhetuppfattas sora hänförligt till affårsverksamhet i aUmänhet. Om företaget är enjuridisk person, bedöms den som formellt är ansvarig för verksamheten, t.ex. enverkställande direktör i ett aktiebolag (se betänkandet s. 23). För mig frarastår det sora en naturlig princip att tiUståndskall kunna återkallas i de situationer då fömtsättningama för tillstånd intelängre föreligger Qfr prop. 1987/88:149 s. 120). Jag förordar därför att en sådanordning införs. Det ligger emellertid i sakens natur att en åtgärd som är såingripande för den enskilde näringsidkaren som en återkallelse bör komma i firåga endast när omständigheteraastarkt Prop. 1992/93:12 talar för detta. Några bestämda kriterier för att återkallelseskall kunna komma i fräga kan med hänsyn till de skiftande förhållandena inteuppställas. Datainspektionens beslut, bl.a. om återkallelse av tiUstånd,kan överklagas enbart hos regeringen (23 § kreditupplys-ningslagen).Mot bakgmnd av den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättighetemaoch de gmndläggande friheteraa () kan det ifrågasättas ombeslut att inte bevilja tillstånd eller om att återkalla tillstånd borde prövasav domstol. Särskilt ett beslut om återkallande av tiUstånd är av så ingripandenatuf att konventionens krav på tiUgång till domstolsprövning gör sig gäUande.Den som är missnöjd med regeringens beslut i ett tillståndsärende kanemellertid genom rättsprövning i Regeringsrätten få prövat om beslutet stridermot någon rättsregel. Bestämmelser om detta finns i lagen (1988:205) omrättsprövning av vissa förvaltningsbeslut, som är tidsbegränsad till utgångenav (se SFS 1991:1825). Genom denna möjlighet anser jag attEuropakonventionens krav på rätt till domstolsprövning är uppfyllt. En övergripande fråga, som inte kan lösas inom ramen fördetta lagstiftningsärende, är om det ändå finns skäl att införa en ordning sominnebär att Datainspektionens beslut ft:amgent skaU överklagas tiU domstol ochinte till regeringen. En av uppgiftema för Fri- och rättighetskommittén (Ju1992:01) är att överväga frägan om vidgade möjligheter till domstolspröviung avnormbeslut och förvaltningsbeslut. I kommitténs direktiv (dir. 1991:119) sägsatt det knappast är möjligt att göra en generell genomgång av all vårlagstiftning i detta hänseende utan att en sådan genomgång får göras på varjerättsområde för sig som annat reformarbete på respektive områdegenomförs. Inom datalagstiftningen, ett rättsområde som ligger närakreditupplysningslagstiftningen, har (Ju 1989:02) nyligenforeslagit att Datainspektionens beslut enligt datalagen som rör andra änstatliga förvaltningsmyndigheter skall kunna överklagas till domstol i tiU regeringen (se SOU 1991:62 s. 113 f.). Frågan om överprövning av Datainspektionens beslut enligtkreditupplysningslagen är inte särskilt angiven i direktiven till kreditupplysningsutredningen.Utredaren har emellertid rätt att ta upp även andra frågor rörandekreditupplysning än dem som särskilt anges i direktiven och jag utgår medhänsyn till det anförda från att utredaren kommer att uppmärksamraa även dennafråga. 2.4 Ikraftträdande m.m. Prop. Mina förslag om avskaffande av förbudet förkontrollsubjekt att bedriva kreditupplysningsverksamhet i (avsnitt2.3.2) respektive avskaffande av behovsprövningen (avsnitt 2.3.3) är närmast föranleddaav . Syftet med dessa förslag är att de svenska bestämmelseraa omkreditupplysningsverksamhet skall anpassas till avtalets regler. EES-avtaletavses träda i kraft . Det kan dock inte uteslutas att avtaletträder i kraft . Även om man bortser frän kopplingen tUl anserjag att mina förslag i dessa och övriga frågor bör genomföras så snart som möjligt.Jag föreslår därför att ändringama träder i kraft . Något behov av övergångsbestämmelser torde inte föreligga. 2.5 Kostnader och resursbehov Som utredningen anfört kan möjligheten för utländska företagatt bedriva kreditupplysningsverksamhet i antas medföra en något störrearbetsbelastning för Datainspektionen genom att tillstånds- och tillsynsverksamhetenökas. Avskaffandet av behovsprövningen och tidsbegränsningen av tillstånd kan åandra sidan antas medföra någon minskning av inspektionens arbetsbelastning.Det finns inte anledning att räkna med annat än att effektema på inspektionensarbetsbelastning blir margineUa och kan av inom ramen för befintligaresurser. Inte heUer i övrigt torde de nya reglema medföra några kostnader eUerresursbehov för enskilda och det aUmänna som bör beaktas i förevarandesammanhang. I enlighet med vad jag har anfört har inomJustitiedepartementet upprättats förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173). Lagrådet har granskat förslaget. Denna lag gäller kreditupplysningsverksamhet som innebäratt någon, utom i enstaka fall, lämnar kreditupplysningar mot ersättmng ellersom ett led i näringsverksamhet. Lagen gäller också annan kreditupplysningsverksamhet,om den är av större omfattmng. Lagen omfattar inte förmedling av kreditupplysningar inomen krets som utgörs av riksba och sådana kreditinrättningar eUer för kritupplysningsverksamhetinrättade företag som står under Finansinpehionens tillsyn och inte ärfinansbolag enligt 8 § lagen (1988:606) om finansbolag. Lagen gäller inte heUer förmedling av kreditupplysningarmellan företag inom samma koncera. Paragrafen anger lagens tillärapningsoraråde. I andrastycket anges den s.k. frikretsen, dvs. den krets av företag sora kan förmedla kreditupplysningarsinsemeUan utan att iaktta kreditupplysningslagens bestäraraelser. I dettastycke har tre sraärre ändringar gjorts i lagtexten. Till en början harSveriges investeringsbank AB utgått ur uppräkningen av de kreditinstitut soraingår i frikretsen. Vidare har ordet Bankinspektionen bytts ut motFinansinspektionen. Slutiigen har hänvisiungen till den tidigare lagen omfinansbolag bytts ut mot en hänvisning till 8 § i den nu gällande lagen(1988:606) om finansbolag. TiUstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet fårmeddelas endast om verksamheten kan antas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgilltsätt. Tillstånd får förenas med föreskrift om hur verksarahetenskall bedrivas och om skyldighet att anmäla ändring av förhåUanden som har haftbetydelse för tillståndet. Paragrafen innehåller gmndläggande bestäraraelser omtillståndsprövningen. De ändringar som har gjorts är en följd av vad som har anförtsi avsnitt 2.3.3, 2.3.4 och 2.3.5. Ändringama iimebär att kravet påtillståndsmyndigheten att göra en behovsprövning har slopats, att någon påförhand bestämd längsta tidsgräns för tillstånds giltighet inte längre skallfinnas samt att förbudet for s.k. kontrollsubjekt att bedrivakreditupplysningsverksamhet upphävs. 17 § Prop. Om den som fått tillstånd att bedrivakreditupplysningsverksamhet åsidosätter någon bestämmelse i denna lag eller enföreskrift som meddelats med stöd av lagen, får Datainspektionen i mån av behovändra en föreskrift som tidigare meddelats eller meddela en ny föreskrift. Om iruerättelse kan åstadkommas på något annat sätt, fkc Datainspektionen återkallatillståndet. Detsamma gäller, omförutsättningarna Jör tillståndet i övrigtinte längre föreligger. I paragrafen anges bl.a fömtsättningama för återkallelseav tillstånd till kreditupplysningsverksamhet. I första och andra meningaraahar endast några språkliga justeringar gjorts. Paragrafens tredje mening är ny. I denna ges uttryck förprincipen att ett tiUstånd kan återkaUas i de situationer då fömtsättningaraaför tiUståndet inte längre föreligger. De situationer där återkallelse kan skeär - som framgår av avsnitt 2.3.5 i den allmänna motiveringen -sådana där enbegäran om tillstånd inte skulle ha beviljats. Det ligger emellertid i sakensnatur att en åtgärd som är så ingripande för den enskilde näringsidkaren som enåterkallelse bör komraa i fråga endast när omständighetema talar starkt fördetta. En situation där återkallelse kan bli aktuell är om förändringar i ettföretags ledning medför att det inte längre finns anledning anta att tillståndshavarenkoraraer att bedriva verksamheten på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Denna lag träder i kraft . För lagändringama gäller inte några särskilda övergångsbestämraelser.Det betyder bl.a. att avskaffandet av tioårsgränsen vid beviljande av tiUståndgäller endast för tillstånd som har meddelats efter ikraftträdandet. Den nya bestäraraelseni 17 § blir däremot tillämplig också på tillstånd som har meddelats föreikraftträdandet. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen(1973:1173). 6 Beslut Prop. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag som föredragandenhar lagt fram. Sammanfattningav delbetänkandet (SOU 1992:22) EES- Prop. 1992/93:12 anpassning av kreditupplysningslagen Bilaga i I betänkandet läggs fram vissa förslag till ändringar ikreditupplysningslagen. Ändringama är framför allt föranledda av det framförhandladeEES-avtalet. Avsikten är att de svenska bestämmelsema omkreditupplysningsverksamhet skall anpassas till avtalet. För att den svenska lagstiftningen inte skall komma ikonflikt med regler om förbud mot diskriminering på gmnd av nationalitetföreslår utredningen att man avskaffar det nuvarande förbudet för utlänningaroch utländska företag att bedriva kredit-upplysningsverksamhetiSverige.Utländskkreditupplysningsverksam-hetsom bedrivs här i landet kommer att omfattas av kreditupplysningslagensregler. Det innebär att verksamheten i princip kräver Datainspektionenstillstånd och att den står under Datainspektionens tillsyn. Särskilda bestämmelser föreslås för det fallet att ett kreditinstitutfrån ett annat EES-land än har en hemlandsauktorisation som innefattarrätt att bedriva kreditupplysningsverksarahet. får då bedriva kreditupplysningsverksarahetäven i utan tiUstånd från Datainspektionen. Kreditupplysningslagengäller också för sådan verksamhet, även om ansvaret för tillsynen i första handkommer att åvila rayndighetema i heralandet. gäller att Datainspektionen får beviljatillstånd till kreditupplysningsverksamhet endast då behov av verksamheten föreligger från allmänna synpunkter. Denna behovsprövning föreslåsbli avskaffad. Utredningen föreslår också att tUlstånd skall gälla tUls vidarei stället för som för av högst . Datainspektionen får raöjlighetatt återkaUa ett tillstånd till kreditupplysningsverksamhet då de urspmngliga fömtsättningama för tillståndet inte längre kvarstår. Ändringama föreslåsträda i kraft . Utredningen fortsätter sitt arbete raed att bl.a.pröva hur kreditupp-lysningsverksaraheten kan effektiviseras utan att hänsynen till enskildas personliga integritet sätts åt sidan. Utredningenskall också undersöka om den senaste utvecklingen i fråga om data- och informationsteknikkräver ändringar i kreditupplysningslagen. Betänkandets lagförslag Prop. Bilaga 2 Förslag till Lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) Härigenom föreskrivs att 1, 3, 4 och 17 §§ kreditupplysningslagen(1973:1173) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag gäller kreditupplysningsverksarahet som innebäratt någon, utom i enstaka fall, lämnar kreditupplysningar mot ersättning ellersom ett led i näringsverksamhet. Lagen gäller också annan kreditupplysningsverksarahet,om den är av större omfattning. Lagen omfattar inte formed- Lagen omfattar inte förmed- ling av kreditupplysningar ling av kreditupplysningar inom en krets som utgörs av inom en krets som utgörs av riksbank, in- riksbank och sådana vesteringsbank AB och sådana kreditinrättningar eller för kreditinrättningar eller för kre- kreditupplysningsverksamhet ditupplysningsverksamhet in- inrättade företag som står rättade företag som står under under finansinspektionens bankinspektionens tillsyn och tiUsyn och inte är finansbolag inte är finansbolag enligt 5 § enligt 8 § lagen (1988:606) lagen (1980:2) om finans- om finansbolag, Lagen gäller inte heller förmedling av kreditupplysningarmellan företag inom samma koncem. Kreditupplysningsverksamhet får bedrivas endast eftertillstånd av datainspektionen. I bankrörelselagen (1987:617) och lagen (1992:000) omkreditmarknadsbolag finns bestämmelser som innebär att vissa utländskakreditinstitut får bedriva kreditupplysnings- verksamhet utan datainspektionens tillstånd. Tillståndbehövs ej för kreditupplysningsverksamhet, i den mån den bedrivs genomoffentliggörande av kreditupplysning på sådant sätt som avses itryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrandlagen. TiUstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet får meddelasendast om det från allmänna synpunkter finns behov av verksamheten och den kanantas bli bedriven på ett sakkunnigt och oradöraesgillt sätt. Tilbtåndfår meddelas för av högst i sänder. Tilbtåndetfår förenas med föreskrift om hur verksamheten skall bedrivas och omskyldighet att anmäla ändring av förhållanden som har haft betydelse förtillståndet. Tilbtåndfår inte meddelas den som skulle ha varit kontrollsubjekt enligt lagen(1982:617) om utländska förvärv av svenska företag num., om denna hade gälltäven efter utgången av . TiUståndatt bedriva kreditupplysningsverksamhet får meddelas endast om verksamhetenkan antas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Tilbtånd får förenas med föreskrift om hur verksamhetenskall bedrivas och om skyldighet att anmäla ändring av förhållanden som harhaft betydelse för tillståndet. Om densom fått tillstånd att bedriva kreditupplysningsverksarahet åsidosätter bestämmelsei denna lag eller föreskrift som meddelats med stöd av lagen, får datainspektioneni mån av behov ändra föreskrift som tidigare medde- Om densom fått tiUstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet åsidosätter någon bestämmelsei denna lag eller en föreskrift som meddelats raed stöd av lagen, får datainspektioneni raån av behov ändra föreskrift sora tidigare latseller meddela ny föreskrift. Kan rättelse ej åstadkommas pä annat sätt, fårdatainspektionen återkalla tillståndet. meddelatseller meddela ny föreskrift. Kan rättelse ej åstadkommas på något annat sätt,får datainspektionen återkalla tillståndet. Detsamma gäller, om annarsförutsättningar JÖr tilbtåndet inte längre föreligger. Denna lagträder i kraft . Förteckningöver remissinstanser som har yttrat sig över Prop. 1992/93:12 delbetänkandet (SOU1992:22) EES-anpassning av kredit- Bilaga 3 upplysningslagen Efter reraiss har yttranden över betänkandet avgetts avHovrätten för Nedre , Justitiekanslera, Datainspektionen, ,, , , , , Juridiska fakultetsstyrelsen vidLunds universitet, , , , , , , Företagaraas , ,, , . har bifogat yttranden av kronofogdemyndigheteraai , och . ,FöreningenforKöpmannakonton ochAB har beretts tillfälle att avge yttranden men haravstått från att yttra sig. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , regeringsrådet Stigvon Bahr, justitierådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 4 juni 1992har regeringen på heraställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen(1973:1173). Förslaget har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessomPer-Anders Broqvist. Lagrådet läranar förslaget utan erinran. Regeringens proposition............................. 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ...... ........... 1 Utdrag urprotokoll vid regeringssammanträde den 20augusti 1992 ........................... 4 2.3.1Allraänna utgångspunkter .... 8 2.3.2Förbudet förutländska företag att bedriva kreditupplysningsverksarahet i 9 2.3.3Behovsprövningför tiUstånd ... 10 2.3.5Återkallelseav tillstånd ...... 12 2.5Kostnader ochresursbehov....... 15 Bilaga 1 Sammanfattning av delbetänkandet (SOU 1992:22) EES-anpassiung av kredit upplysningslagen .................... 19 Bilaga 2 Betänkandetslagförslag ......... .......... 20 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanseraa .... 23 Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid lagrådets samman träde ............................. 24