prop · GG0370 · 1992-12-31 00:00:00 — raed grannländerna attråföra DAB underlättos om använder fler BUaga 4 frekvensområdenför digitala sändningar. TCO CKh påpekar vidare att2 MHz under den försto tUlståndsperioden sannolUct är ett raer än vältUhäckUgt utryrarae för privatradions behov. saml Riksradion och Lokalradion, anser att det vore ett alltförkortsiktigt beslut att to hela frekvensbandet i anspråk förprivattadion. Utgångspunkten är alt DAB är framtidens teknik, sora med storsäkerhet koramer etobleras på detta utrymrae. Promemorians förslag skulle,enligt dessa råstanser, medföra att teknikens råförande försvåras i onödan. Oraraan råte i förväg har reserverat plats för DAB, raåste kanske FM-bandet tUlstor del oraplaneras råom kort CKh redan etoblerade stotioner riskerar att fåsina koncessioner indragna. pekar pä digitolieknUcensfördelar cKh menar, liksom RUcsradion och Lokahadion, att om reserverasför DAB, kan även regionala och lokala sändare snart erbjudas den nya teknUcen.DAB betecknas sora en geraensara angelägenhet för alla radioföretog,inte bara för . Förslaget tillåter ändå att ett stort antalanaloga sändare kan etobleras för privattadions behov. Riksradionoch Lokalradion tiUägger att det i awaktan pä råtemationell koordinering inteär säkert ora TV-kanal 12 koramer räcka till ens för program.Eftersora det dessutora är oklart hur stor efterfrågan komraer att bli påfrekvenser för privattadion, är det raer lärapligt att tUl en början fördelaett begränsat antol frekvenser tUl frisfeende radiostotioner, för att vid behovöka tiUderårågen. TeleverketRundradio hävdar att kanal 12 förraodligen inte koraraer att räcka till för attinttoducera DAB. 1 vissa delar av , t.ex. Västicusten, kanfrekvensanvändningen i grannländerna oraöjliggöra att kanal 12 används. 2 MHzav FM-bandet bör därför inledningsvis avsättos för digitol-teknik. Efter någraår kan man orapröva fördelningen mot bakgmnd av vilka behov som då finns förDAB- respektive FM-sändningar Antalet frekvenser som kan frigöras för privattadionborde vara tUlräckligt för dess behov. Verket konstaterar attdess förespråkade lösning kräver viss omplanering cKh intemationellkoordinering av frekvenser, raen detto gäller även övriga altemativ. Sverigesradio- & hemelektronikleverantörer förespråkar att frekvensbandet 106-108MHz reserveras för råttoduktion av DAB, altemativt att detto utryrame tas ianspråk för privattadion först efter det att frekvensema därunder är fuUtumyttjade, CKh en ny bedömnråg gjorts av behovet av utrymme för DAB. Det stårnäraligen utora aUi tvivel att DAB-tekniken koramer råföras i , CKh denövergripande utformningen av systemet är klar. Om prival-radion får tillgångtill hela frekvensbandet mellan 104 och kan en inttessekonflUct uppsfei slutet av 90-talet då konsumenterna både skall kunna få tiUgång tiU den nyatekniken och tiU privattadions uisändnrågar. Frekvensförvalmingeninom påpekar att en raängd faktorer på verkar antalet raöjliga frekvenser för privatradion. Det är cferför intelärapUgt att i förväg reservera särskilda frekvensband för privattadion. börisfellet vägas mot varandra innan frekvenstillstånd raeddelas. TiU- Prop.1992/93:70 derårågenbör vila på råiemationeUt accepterade kriterier för IjudkvaUiet BUaga 4 Iproraeraorian föreslås att en särskUd rayndighet lärapUgen organiserad som enkoramillé under , inrättos för all handha tillsyn CKhtillsfendsgivning. Uppgiftema bör senare överföras till en kommande myndighetför radio- och TV-frågor ,Statskontoret, RRV, TU och tillstyrker förslaget TU vUl avvaktoutredningen rörande en samraanslagen TV- och radiomyndighet innan den tarställning till om, och i viUcen utstiäckning, en sådan myndighet bör ta handora privatradiorayndighetens uppgifier. Stotskontoret påpekar att koramitténäven bör ha i uppgift att utteda hur den tillfaUiga rayndigheten skaUinförlivas i den koraraande radio- cKh TV-rayn-digheten. Frekvensförvalmingeninom anser inte att relationen raellan frekvensförvaltningen och dennya rayndigheten är tillräckligt klarlagd. Förvaltningen betonar, i likhetraed proraeraorian, vikten av att de båda myndighetema samråder innansändnrågsorarådena fastställs. vid anser det varaolärapUgt att rårätto en ny tiUfällig myndighet i en situation då redanetoblerade sraå rayndigheter hotas av nedskäraing. I väntan på ensararaanhållen radio- CKh TV-rayndighet, kan lärapUgen nänadionäranden isamarbete raed kabelnäranden handlägga privatradioärenden. likaså att nänadionämnden temporärt görs tUl ansvarig myndighet förprivattadion. Pä sä sätt undviks onödiga besvär cKh fördröjningar LO anser attfrägor om sändningstillstånd och frekvenstilldelning är av den arten att de börhanteras av politiskt ansvariga instanser Den fraratida frekvensplaneringenbör därför i sina huvuddrag faststäUas av efter att ha prövats av enparlaraentarisk beredning. RadioutgivareföreningenCKh Radio Nova motsätter sig all särskild stotiig tiUsyn. I den begränsadeutsttäckning regler är befogade för privattadion, bör oberoende branschorgan isiäUet få eget ansvar över verksamheten. Institutionenför journalistik och masskommunikation vid betonarvikten av regelbunden uppföljning av privattadioverksam-heten - i synnerheteffektema av lagstiftningen - raen befarar att resursbrist koraraer attoraöjliggöra detto. Myndighetens tUlsyn koraraer snarare begränsas tiU deuppgifter en doraslol kan utöva. Institutionen förespråkar vidare att någotorgan fär tUl uppgift att löpande samraanställa stotistik över programutbudet.Om inte stoten tar på sig ett sådant ansvar kan det utföras av en forskningsorganisation,exempelvis inom raraen för NORDICOM - vid Göteborgsuniversitet Kararaanättenföreslås vara första instons för överklagande av privatradiorayndighetensbeslut, liksom av beslut om avgifter. Enligt Kammarrätten iSundsvall strider detto raot tankama i dorastolsutted- nrågens betänkande (SOU1991:106) och departeraentspromeraorian angå- Prop. ende domstolsväsendet (Ds1992:38). Rätten förordar i stället att länsrätt skall BUaga4 Kararaarrätten anser vidare att lagtexten (4 §, orarånebörden av tiUstånd) bör inkludera specialraotiveringens angivelse att regermgenskall meddela närmare föreskrifter om myndighetens uppgifter. Rättenförespråkar vidare att den tiUtänkto rayndigheten bör förläggas tiU någonannan ort än Stockholra, vilket eraellertid får konsekvenser för viUcendorastol sora överklaganden skaU riktas tiU. 4 Tillståndsområden för privatradion 1enlighet med strävan att tillgodose behovet av lokalt förankrade radiosändningarföreslås att varje sändningstillstånd skall gälla elt begränsat område som avmyndigheten bedöras vara ett naturligt lokalt intresseområde. Radioföretogensönskemål CKh de tekniska fömtsäimrågama skall beaktas då områdets utsträckningavgörs. Där det är lekniskt möjligt skall flera tiUståndshavare finnas i sammaområde. StatskontoretCKh tillstyrker uttryckligen att privattadionssändningsoraråden skall vara lokalt avgränsade. påpekar attden områdesindelning som skisseras i utred-ningsbetänkandel inte får låsaplaneringen eftersom områdena i försto hand bör sararaanfaUa raed naturligaraarknader. Radio anser att räckvidden , som utredningen orade tekniska fömtsättnrågama utgår ifrån, är en läraplig utsttäckning. TUunderstryker att sändningsområdena mäste göras tillräckligt stora för att varakoraraersiellt inttessanta för annonsörer, eftersom privatradions verksarahetkommer att vila på reklaraintäkler. instämraer med proraeraoriansresoneraang. vid anser attförslagsställaren ser aUtför optiraistiskt pä den koraraersieUa radionsbetydelse för lokal annonsering. Med tanke på att den raesto reklamen utgårfrån nationeU och råtemationell nivä, komraer reklaminnehållet knappast attgagna lokala ekonoraiska inttessen. Däremot kanske reklamen koraraer svara motett lokalt kunskapsbehov. Oravalet sfer mellan ett stöne eller två raindre tillsfendsoraråden, förespråkarJärva nufl närradioföreningar att raan för att gynnaraångfald hellre bör välja tvä raindre. AB påpekar att ora flerafrekvenser upplåts i storsfedema bör sändama ha sarama räckvidd för att varakoraraersiellt likvärdiga. SKÅP rekommenderar att minst tre storsändareetobleras i Stockholra, , samt i ett antal större orter i övrigadelar av . På så sätt kommer privattadioföretogen kunna fä etttiUräckUgt stort publikunderlag för att ha råd med ett varierat programutbud. anser att en riksfeckande privattadiokanal bör etobleras föratt nå fullständig konkurrens inom radion. instämmer raed att önskeraål från inttessentema och andraberörda skall beaktos innan sändningsorarådets utsträckning fastslås.Radioutgivareföreningen ifrågasätter dock ora radiostotionemas ön- Prop.1992/93:70 skeraålkommer att påverka sändningsområdenas feckning, mer än inför den BUaga4 Föreningen påpekar, liksom Järva ntfl. närradioföreningar CKhMRS Broadcasting, att CCIR:s' normer för god hörbarhet bör vara vägledande föratt avgöra områdenas utsttäcknråg. Närradionämndenefterlyser klarare riktiinjer för hur sändningsområdena skall utformas. Dettoär angeläget eftersom områdenas feckning har kommersiell betydelse, och emedandet finns förslag om att överdirektören för den koraraande radio- ensara skall avgöra sändningsområdenas feckning, och attbesluten inle skall kunna överklagas. Näranden ifrågasätter vidare oraönskeraålen från råtressenler CKh andra berörda i praktUcen komraer kunnainhämtos på ett konsttuktivt sätt TeleverketRundradio konstoterar att fömtsätmingama för storleken pä ett sändningsområdeberor på vilken teknisk lösning som väljs i varje fall. Variationen koramersannolUct bli stor då olika operatörsföretog kan erbjuda olika modeller. Ettkungjort sändningsområde kanske enbart gäller sävida en viss teknisk lösning verkligengenomförs. Verket delar den bedömning sora görs i promemorian, att myndighetenvid planeringen av sändningsoraråden bör ta hänsyn tiU raöjUghetema au sända påandra håll. RadioNova anser att tillsfendshavarna själva skall få besferaraa sändningsområdetsomfång. Tillgängen pä lyssnare CKh annonsörer kommer i så fall avgöra vilkenstorlek som är realistisk. Utgångspunkten för denna synpunkt är attfrekvenstillgången för privatradion skulle kunna göras raycket stöne än vadpromemorian anger. Förslagetatt flera tiUståndshavare skall kunna finnas inom samraa oraråde får stöd avNO, SPK, , , ,CKh Radio . Flertalet remissråstanser somkomraenterar förslaget betonar det positiva i att gynna lokal konkurrens. NOttor att flera tillsfendshavare per omräde har en positiv inverkan påreklammarknadens prisbildning, cKh betecknar det som angeläget att förslagetgenomförs. menar, liksom , attkonkunens mellan lokala radiosändningar är en lämplig metod för att motverkauppkomsten av mediemonopol. Så många sändningstillstånd som möjligt bör därförges inora sarama oraråde. Reklam förb un de t påpekar att denna metod är attföredra framför de föreslagna reglema för äganderätt (se nedan). Även SPK ochRadio anser att lokal monopolställning bör undvikas där det ärraöjUgt. LO:sståndpunkt avviker från övrigas. Organisationen befarar att möjligheten att istorsfedema starta flera kanaler, koraraer leda till att flera stotioner knytssamman i en fåtal närverk. Utvecklingen i andra länder visar att konkurrensenom ett begränsat kommersiellt underlag gör att radioföretogen börjar sändabUliga program som är avsedda för ett stort antal radiostotioner 'ComitéConsultaiif Intemaiional des Radiocommunications (inom Internationella Teleunionen- mj) 109 vid anser att det av Prop.1992/93:70 själva lagtexten (5 §) börframgå att det är de tekniska fömtsätmingama sora BUaga 4 avgör ora flera tillståndkan ges inora sarama oraråde. AvsUctenraed de föreslagna begränsningama är att skapa fömtsätmingar för självsfendigaCKh lokalt förankrade stotioner. Erfarenhetema frän andra länder som avregleratpå radioorarädet visar, enligt proraeraorian, att del finns an-lednråg att medhjälp av lagstifming raotverka ägarkoncentration CKh främja lokal produktion. Sverigesfrikyrkoråd m.fl. uttrycker stöd för de föreslagna reglema. Företagsekonomiskainstitutionen vid menar dock att de sammantoget koramergynna stora saraproduktioner i högre grad än i våra grannländer Institutionenanger att två stora intressenter - Svensk radioutveckling CKh Z-radio - harraöjlighet att bli doraråerande inora privattadion. Om sä sker finns risk föratt ytttandemöjligheter cKh raångfald i radion begränsas genom attnätverksproduktion upplär bästa sändningstid, liksom att konkurrensen raellanstora raediesäljande företog kan rainska. Radioutgivareföreningeninvänder å andra sidan att det är lätt att kringgå ägarbegränsnrågar med hjälpav meUanhänder och bulvaner Sädana erfarenheter från exempelvis CKh Norgetalar mot att införa långtgående regleringar. Radioutgivareföreningenoch Radio Nova riktar generell kritik mot de föreslagna begränsningama,eftersora de avviker frän den allmänna etobleringsfrihet sora gäller förpressen. förespråkar att inga begränsningar avseendeetoblering skall få förekomma vid sidan av de som följer av den allraännakonkunenslagstiftningen, cKh av de skäl för inskränkningar av medborgerligafri- och rättigheter som anges i Regeringsformen. Radio Nova påpekar att deenda villkor som ställs för att få ge ut en tidning är att vederbörande ärsvensk medborgare, ej försatt i konkurs, samt anmäler ansvarig utgivare. RadioNova hänvisar vidare till intemationella konventioner och Europalagstifraing,där det stodgas att stoten får reglera radioverksamheten, raen enbart päteknisk gmnd. Ettåterkoraraande tema i kritiken raot de olUca förslagen är att de är oförenligaraed ttyckfrihetsförordningen och/eller yttrandefrihetsgrundlagen. Dessaargument komraer att presenteras i en separat diskussion ora begränsningamasgmndlagsenlighet 5.2 Ingen kaninneha mer än ett tillstånd I promeraorian föresläsatt samraa person inle skall få mer än ett sändningstUlstånd, vare sig inomeller utanför det egna området Enövervägande del av de instanser sora kommenterar förslaget är positiva Prop.1992/93:70 tUl en sådan begränsning.TCO och anser att re- BUaga 4 gelnöverensstämmer med synsättet att privatradion skaU vara lokalt förankrad CKh haen självständig slälråing. NO bedömer att regeln koramer att raotverkauppkorasten av oligopol, eller att ett enda radioföretog kan dominera raarknaden.Annonsörföreningen stöder förslaget med hänvisning lUI att införandel avkoraraersiell TV medfört att en raonopolsituation uppkorarail inora ora-rådetStatskontoret delar uppfåtmingen att intemationella erfarenheter talar fördenna typ av etobleringsbegränsning. SPK konstoterar att den föreslagna regelnförhindrar att samme ägare kan sända i angränsande oraråden, viUcet skuUe haförstärkt den negativa effekten av lokal raonopolstäUning. ttor att regeln koraraer bidra till att gynna mångfalden avåsUcter i privattadion. Förslaget fär även stöd eller läranas ulan erinran av Radiolagsuttedningen,, , TU:s reservanter, frikyrkoråd m.fl.Suzanne m.fl. CKh . RadioScandinavia håller raed om all samraa person råte skaU kunna få raer än etttiUstånd pä FM-bandet, raen anser att man saratidigt bör kunna sända pä enfrekvens på AM-bandet. En tUlståndshavare bör följaktiigen kunna ha tiUgångtiU sararaanlagt tvä frekvenser. Närradionämndenanser, i likhet raed juridiska fakultetsnämnden vid , attlagtexten (5 §) är oklar pä denna punkt, cKh efterlyser förtydliganden för attregerå råte skaU gä att kringgå. Med nuvarande utformning är det inteuteslutet att sararae tiUståndshavare kan få koncession i två oraråden. Enföretogskoncem skulle även kunna erhålla flera sändningstillstånd genora sinaolUca bolag. Starka personband raellan olika företog kan CKksä umyttjas för detändamålet stöder syftet raed förslaget, raen ttor att del på vissa hållkan vara svårt att få verksamheten lönsam inom enbart ett sändningsområde. Detbör därför vara möjligt alt bevilja undantag för regeln, exempelvis iglesbygden. TU-majoritetenifrågasätter tanken att konkunens och självständighet är utesluten mellan tvåstotioner som har sararaa tiUståndshavare. Föreningen saknar redovisade motivtill att införa en sådan säneglering, i stället för att som för andra branschertillämpa allraän konkurrenslagstiftning. frågar sigvarför det skall vara tillätet att få tillstånd för sändning över ett mycketstort område, men råte över tvä mindre. Förslagetinnebär för del försto att stoten, korarauner eller företog raed tillståndenligt 5 § radiolagen - prograraföretogen inora och - inte skall ges tillstånd. Sverigesadvokatsamfund har inget att invända mot förslagels innehall, men anser attlagtexten är oklar. Med nuvarande formulering skulle ett av de ovan nämndaföretogen kunna ägna sig åt privattadiosändningar genom att äga ett företog som har rätt tilltillstånd. SPK har råget att invända, CKh noterar med Prop.1992/93:70 tUlfredsställelse attsärskilda begränsningar mol utiändskt ägande inle före- BUaga4 slås.Radio anser att begränsningen även bör omfatto de som är delägareinora och eftersora de är verksamma ikonkurrerande reklamraedier. Dagspressens möjligheter att driva reklamfinansierad radio kringskärsgenora proraeraorians förslag att dagsticråingsföretog inte får äga raer än40% av ett privatradioföretog. Förslaget är baserat på en awägning raellanrisken för ensidighet i nyhetsförraedling och opinionsbildning, cKh värdet avden journalistiska kvalitet sora dagspressen kan tillföra privattadion. vid stöder förslageteftersora dagspressen råte utesluts från privattadioverksarahet Ett delägandepå ger raöjlighet till inflytande, och tidningamas joumalistiska korapetenskomraer radion lill del. Förslaget tillstyrks även av , RadioScandinavia CKh . Flerareraissinstanser är positiva tiU att införa denna typ avetablerings-begränsning. Många av dem förespråkar en skärpning av regeln,genora att sänka gränsen för dagspressens högsto tiUåma ägarandel CKh/ellerlåto andra medieföretog omfattos av besfemmelsen. Vissa menar att förslaget ärotillräckligt i andra avseenden, CKh det finns synpunkter på hur ägandet kanregleras ytteriigare. TCOCKh raenar att lokal raångfald kräver attprivattadion konkunerar raed lokal press cKh har en självständig nyhetsförraedling.För ägama är det möjligt att indirekt påverka nyhelsurvalel genora att styrafördelningen av resurser och tillsättningen av redaktionsledningar Risken medsamägda tidningar och radiostationer är dessutora att konkurrensen i lokalnyheisförmedlråg kan försvinna så att lokaltidningen radiokanalenpresenterar identiska nyheter. För att rainiraera risken för uppkomst av lokalamedie- CKh nyhetsmonopol bör gränsen för dagspressens ägarandel vara högst . FöreningenSvenska nuisskommunikationsforskare konstoterar att 40%-gränsen är hög ijämförelse raed andra länders regelverk. Med tonke på att begränsningen raotiverasmed att förhindra en minskad raångfald i opinionsbildning och nyhetsförraedlingborde gränsen vara lägre. Förslaget kan även ha andra ej önskvärdaåterverkningar. samme ägare står bakom flera medier i ett område, får heltoberoende stotioner svårt att hävda sig i konkunensen ora annonsörer ochannonsplats. Utoralands är det vanligt att medier under sararae ägare hjälpervarandra i marknadsföringen. Konkurrensen raellan tidningar CKhradiostationer, speciellt avseende annonsraark-naden, riskerar således attsättos ur spel. Enligt föreningen är det dessutom lagtekniskt fullt möjligt attförhindra att bulvanägande stjälper regelns efterlevnad. Lagstiftnrågen iStorbritannien anges sora ett lyckat exempel pä detto. ÄvenABF pekar på risker för en utvecklat annonssamarbete om tidnings företog tiUåts äga stora andelar av radiostotioner De tidningar som är i raonopolsfellning i vissa län kan sferka sin position om det nuvarande förslaget genomförs. Risken med ägar- och kapiialkoncenttation inom me- , jj diemaär att kritisk gransknråg av myndigheter, företog CKh politUcer kan få Prop.1992/93:70 mrådreplats i utbudet nufl. anser mol bakgmnd av inter- BUaga4 nationellaerfarenheter att gränsen för tidningsföretogs ägande bör sänkas till . Konsumentverketanser, i likhet raed och Radio , att 40%-regelnbör utvidgas lUl att gälla även andra medieföretog, exempelvis sådana som bådeäger eller dominerar över radio- eller TV-företog och ger ut tidningar som inteär dagstidningar. masskommunikation vidGöteborgs universitet frågar sig varför rågen begränsning har föreslagits förandra företog som är reklambärare, såsom ägare av TV-stotioner,annonstidningar och reklamföretog. Föreningen framhåller alt om televisionsbolag -eller företograed stort inflytande över sådana - kan tillförsäkra sig stora andelar avprivattadioföretog, kan raan förvänto sig negativa effekter för konkurrensenpå annonsraaricnaden CKh mångfalden i nyhetsförmedUng. TU:sreservanter befarar en reell inskränkning av dagstidningars etobleringsfrihetom råte raedieföretogens ägande av privattadion kringgärdas. Om väletableradeförelag inora branschen får en dorainerande ställning på annonsraarknaden, blirdet näraligen närraast oraöjligt att slarto nya dagstidningar, eftersora dettoföratsätter goda annonsintäkter. anser attraöjUgheten att etoblera sig råom privalradion bör begränsas för andramedieföretog än de sora äger dagstidningar. Institutionenför joumalistik och masskommunikation vid , LO CKh TCOttor inte att bestäraraelsen koraraer raotverka att radiostotioner ingår ikedjor under en och samme ägare, råstitutionen för joumalistik påpekar all delexempelvis vore möjligt för tte dagstidningsföretog att äga en ttedjedel var.Radiobolaget kan göras till ägare av dagstidningen, eller så kan endagsticråing bli ägare via ett dotterbolag. Regerå räcker således inle tiU föratt garantera privattadiostotionema en självständig ställning. Motbakgmnd av att det saknas gräns för hur många radiobolag en finansiär kan ägaandel i, raenar LO CKh 7"C0 att sararae ägare koraraer kunna saraordna ckU konttollera radiosändningama överflera områden. Detto anses vara oförenligt raed mälsättnrågen att skapasjälvständiga stotioner och mångfald i radioulbudet. LO noterar attkoncenttationstendensema inora mass-medieområdet redan är storka. Eftersoraraånga stotioner koraraer bli en-sararaa sändare över sitt oraråde, bör fråganom privattadions ägarstmktur prövas gmndligare än vad sora görs i proraemorian. centrabtyretse betvivlar att förslaget kan hindra ett tidningsföretagfrån att dominera en privatradiostotion. En altemativ lösning vore attdagstidningsföretog inte får vara störste delägare. , sora intettor att regeln koraraer hindra de stora tidningsföretogens från att vinnainflytande över privattadion, föreslår att korsvis ägande inora raedie-omrädetförbjuds i en särskild lag. Radio anser att korsvis ägande börförhindras för att undvUca rådirekt raonopolbUdning, och att även gränsen förutiändskt ägande skall vara 40 prcKent 8 1992/93. Följandereraissinstanser motsätter sig eller är tveksamraa till att begränsa Prop.1992/93:70 Kammarrätten i , NO, Bilaga4 SPK,, SAF och , , ,, , Radio Nova, ,, , , Järva nufl.närradioföreningar och . De invändningar som inte rörgmndlagsenUgheten är i huvudsak att regerå alltför lätt kan kringgås, fårnegativa konsekvenser för programkvaliteten, eller är onödig urkonkurrenssynpunkt. är starkt kritiskt raot förslaget som det anser innebära enotillbörlig diskriminering av tidningsföretogen. Företoget saknar en raeromfattonde diskussion mnt förslaget, vilka överväganden som ligger bakom ochdess tänkbara komplikationer. Likaså borde regelns förhållande tillnäringsfriheten och ytttandefrihelen berörts. NO, sora avstyrker förslagetförordar att frågan utreds pä ett grundligare sätt. Det underiag som redovisasi departemenlspromemorian utgör råte en övertygande motivering.