prop · GG03180 · 1992-12-31 00:00:00 — DeförpackningstiUverkare som är anslutoa tiU DSD-systemet måste garantera att deeUer någon annan kontinuerUgt tar emot och återvUmer material frånsorteringsanläggningama. De skaU märka sina förpackningar med en grön punkt såatt konsumenten vet att förpackningen återvinns genom DSD-systemet. Systemetfinansieras genom att en avgift (0,01 tiU 0,2 ) tes ut förvarje förpackning. Avgiften fecker kosttiadema för msamling och sortering. EnUgtförordningen skaU av förpackningsavfeUet firån gå tiUmaterialåtervinning; kraven varierar meUan olika förpackningsmaterial. Förttansportförpackningar och kringförpackningar gäUer i princip krav på en totalåteranvändning eUer återvinning av det avfeU som industrin eUer konsumentenlämnar tiUbaka. IDanmark måste dryckesförpackningar för öl, fesk och mineralvatten mgå i ettgodkänt rettirsystem. För övriga förpackningar planerar man nationeUlagstiftning i anslutning tiU EG-duektivet. INorge utarbetar en arbetsgmpp med representanter från näringsUvet och myndighetema ett förslag tiU producentansvar för förpacknmgar 68 medkrav på materialåtervUining på en viss procentueU nivå. I är en nyavfåUslag under utformnmg. skaU to Prop. 1992/93:180 sfeUning tiUförslaget och enhgt regeringens försfeg skaU lagen ttäda i kraft den1 juU 1993. EnUgt lagförslaget bemyndigas regeringen att föreskriva attproducentema skaU ansvara för de egna produktemas avfåU och haåtertagningspUkt. När EG-duektivet om förpackningar har antogits kommer denfinska regeringen att följa upp lagen med förordningar som specificerar vUkaprodukter och producenter som omfattes och vilka krav på återanvändning ochmaterialåtervinning som skaU gäUa. Sommaren1992 antogs i en feg om avfeUshantering som innebär att producentemahar ansvar för förpackningsavfeUets omhändertogande. Målet är att av aUaförpackningar skaU återvinnas . I begreppet återvinning innefettos ävenförbränning med energiutvmning. AUa förpackningar i beläggs fr.o.m.år 1992 med en avgift som samlas in av den stotUga fonden Eco-embaUage. Medlensom fonden får Ui går tiU att bekosto msamling och omhändertagande av förpackningsavfåUet. Enöverenskommelse har slutits meUan och om ett gemensamtåtervinningssystem för förpackningar. Överenskommelsen innebär en samordningmeUan det tyska DSD-systemet och det franska Eco-embaUage med den gröna punktensom gemensam symbol. INederländema har regeringen och förettädare för näringsUvet genom avtol enatsom att förpackningsproducentema ansvarar för sina produkter även i avfåUsledetoch skaU se tiU att retursystem införs. Överenskommelsen omfattar alfeförpackningar som förs ut på den inhemska marknaden. Avtalet preciserar dekvantitotiva och kvaUtotiva mål som gäUer för att nunska mängden avfeU. Bl.a.har man kommit överens om att tiU helt upphöra med förbränning avförpackningar utan energiutvinning. Industrin har också forbundit sig att bytoengångsförpackningar mot retumerbara i de fåU det mnebär en niindremUjöbelastning. Någon förordning kommer mte att utfärdas så länge avtolet håUs. IUSA finns på federal nivå ett förslag tiU lagstiftning med bl.a. återvinningskravpå förpackningar. Industrin har haft stora invändningar emot förslaget och detansvar som lagen skuUe lägga på industrin. EnUgt uppgift är ett försto dehnålför materialåtervinning av förpackningar att av aUa förpackningaråtervinns , undantoget förpackningar som är avpapp/pappersmaterial vilka skaU ha en åter-vmmngsnivå på efter 1995. År1998 höjs återvmnUigsmålet tiU och {X) skaU av aUaförpacknmgar återvUmas. På delstotsnivå har de flesto stotema lagar sombegränsar mängden förpackningar och stunulerar återanvändning ochmateriafetervUming. För att stimulera återanvändning och materialåtervUininghar flera delstoter skattelätmader för bl.a. företogsUivesteringar. Skälenför min bedömning: Jag anser att nya styrmedel måste in föras så att producentema kan åläggas ett prcxlucentansvar för sina produkter i avfeUsledet. Principen att den som förorenar skaU betafe kosttiadema för att undanröja eUer motverka föroreningen - PoUuter 69 Pays Principle - skaU gäUaför förpackningsavfåUet. Det mnebär i detto fåU att kosmaden för attomhänderta förpackningsavfåUet skaU mgå i Prop. 1992/93:180 priset påförpackningen/varan. Föratt undvUca betungande adminisfration och konfroU bör ett system, som skapasför att förmå producentema att te mUjöhänsyn i sin tiUverkning, varasjälvreglerande och utnyttja marknadsekononuska mekanismer. Det system medproducentansvar och återtegandeplikt fÖr förpackningar som jag förordaruppfyUer dessa krav. Systemet har hög flexibiUtet genom att det gerförpackningamas ekonomiska inttessenter frihet att själva utforma retumerbaraförpackningar och återvinningssystem på marknadens villkor. Någondetaljreglering från stotens sida blir inte aktueU så länge dette systemfungerar på ändamålsenUgt sätt. Jaganser att ett system med producentansvar for förpackningar erbjuder envärdefuU möjUghet att uppfyUa mål om att minska avfeUets volym ochmUjöbelastning. Denerfarenhet av prcxlucentansvar på förpackningar vi har i vårt land är positiv.Producentema har på frivilUg gmnd fuUt ekonomiskt och fysiskt ansvar föromhändertagandet av returflaskor av glas för vin, sprit, öl och läsk. Det innebäratt producentema organiserar och bekostar insamling och återanvändning resp.materialåtervinning av förpackningama Uksom information tiU allmänheten.Detsamma gäUer för aluminiumburkar men för sådana gäUer även krav på tiUståndenUgt lagen (1982:349) om återvuming av dryckesförpackningar av alurrU-nium.Fullsfendigt producentansvar finns också för materialåtervinning av weUpapp ochett visst producentansvar för återvuming av glasför-packiungar. På senare tidhar även ett retursystem för läskedrycksflaskor av PET-plast byggts upp avproducentema. Detär min uppfettning att de system med retumerbara förpackningar som vi har iSverige behöver kompletteras för att producentemas ansvar förförpackningsavfåUet, så som producentansvaret slagits fest av år1975, skaU gäUa i reaUteten. Dessutom är det nödvändigt att utveckla nyaremrsystem för att möto de krav som följer av EG:s förslag tiUförpackningsduektiv. Mitt förslag om producentansvar med återtagningspUkt förförpackningsavfåU är ett försto steg i den riktningen. Förpackningsuttedningenförordade att producentemas återtagnings pUkt för förpackningar skaU omfetto både ett ekonomiskt och ett fysiskt ansvar. Det ekonomiska ansvaret innebär att prcxlucenten är skyldig att sfe för kosttiaden fÖr msamling, bortforsling och återvuming av för- packnmgsavfåUet. Det fysiska ansvaret innebär att producenten är skyl dig att återta använda förpackningar som konsumenten (hushåUet, före teget, m.fl.) har lämnat tiUbaka. Att producentema bör åläggas både ekonomiskt och fysiskt ansvar har fått ett brett stöd av renussinstansema. Även jag delar uttedarens uppfettning i denna fråga; producentema bör överto kommunens ekonomiska och fysiska ansvar för det utsorterade förpackningsavfeUet. Så länge det saknas möjUgheter att maskineUt sortera ut förpackningar från hushåUsavfaU bör däremot, enhgt min mening, använda förpackningar, som av den enskUde läggs tiUsammans med annat hushåUsavfaU, samlas in och transporteras bort 70 av kommunen enhgt gäUandeordning. EftersomSverige är ett glest befoUcat land kan stora kosttiader uppsfe för insamlingoch fransport tiU returanläggningama. De mUjömässiga nackdelama med storattansportovstånd kan i vissa fåU överväga de mUjömässiga fördelama med attåteranvända eUer materialåtervmna förpackningama. Jag avser därför att i ettannat sammanhang återkomma tiU regeringen med förslag att ge i uppdrag att följa upp dessa aspekter av producentansvaret och,om så behövs, föreslå åtgärder. Konsumentemas aktivamedverkan är av vital betydelse fÖr att ett återtagningssystem av förpackningarskaU vara framgångsrikt. Återtogningssystemet måste därför vara enkelt ochkonsumentvänUgt för både företog och enskUda. Dessutom krävs tydUg Uiformationoch märkning av förpackningarna. Detto stäUer också krav på praktiskaarrangemang i bostodsområden för att möjUggöra omfattande returer avförpackningar. Föratt ett system med återtagning skaU fungera och ge underlag för återanvändningoch materialåtervinning i kommersieU skala krävs att de uttjänte förpackningamasorteras ut från övrigt aviåU redan vid käUan. Det innebär ett ansvarstogandefrån den enskUdes sida. Det stora inttesse för nuljöfrågoma som människor hari dag, och deras genuma vUja att aktivt bidra tiU en bätfre mUjö for attde enUgt min bedömning också kommer att to detta ansvar. Det är mm uppfettningatt de svenska konsumentema i stor utsfräckning skuUe uppfetto en ökadkäUsortering i hushåUen positivt, även om det medför en viss ökad arbetsbördaför varje individ. DenenskUdes medverkan är således en fömtsättning för att system medåtertognmgsplikt skaU fungera. Det är av stor vUct att hushåUen, företegen ochandra berörda informeras om hur käUsorteringen i praktiken skaU fungera. Informationbehövs också om de mUjömässiga fördelar som är förknippade med att användaförpackningar separeras från övrigt avfåU och återvmns. Det ankommer på deberörda foretegen att se tiU att erforderUg mformation ges. För egen del anserjag det önskvärt att förpackningar som återanvänds eUer materialåtervinnsmärks med en symbol. 7.3.7 Producentbegreppet beträffande förpackningsavfall Minbedömning: I fråga om föipackningsavfaU bör med producent avses den somtiUverkar förpackningar eUer förpackningsmaterial eUer importerarförpackningar, förpackningsmaterial eUer för packade varor eUer för vidareförsäljning förpackar och Umehar varor. förslag: Bedömningen överensstämmer med 3 § i förpackningsufredningenslagforslag. Remissinstanserna: Deremissmstanser som har ytttat sig med anled- Prop. 1992/93:180 ning avförpackningsuttedningens förslag har i allmänhet inte haft något att mvända. Skälenför min bedömning: En vUctig del av regleringen av producentensvaret, inteminst med hänsyn tiU lagens effekter på marknaden, är att producenten kanidentifieras. I förslag tiU förpackningsduektiv harbeteckningen prcxlucent givits en vid definition. Som producent tiU en vissförpackning anges tiUverkare, materialleverantör, distributör, Unportör ochhandeln. I Ugger producentansvaret för sälj förpackningar på handehi.Det är handehi som har fått ansvar för att te tiUbaka förpackningama och som isin tur får stäUa krav på leverantörema, dvs. de som tiUverkar eUer importerarförpackningama, att medverka vid återtagningen. Det tyska näringsUvets svar pålagen om återtagandepUkt är det i ett tidigare avsnitt beskrivna DSD-systemet,där prcxlucentansvaret fördelats meUan förpackningamas ekonomislcainttessenter. Medhänsyn tiU att en vara kan förses med en förpackning i många olika led bördefinitionen av producent när det gäUer förpackningar avse förpackningamassamtUga ekonomiska inttessenter. Dessa bör ges ett ansvar för förpackningsavfeUetgenom att en vid definition av begreppet producent används i det sammanhanget.Det är också i linje med vad förettädare för svenskt näringsUv har framfört isina kontakter med förpackningsufredningen. AUa ekonomiska infressenter måsteges möjUghet att själva uppfyUa producentansvaret; inhemska producenter såvälsom unportörer. I annat fåU kan producentansvaret uppfettos som handelshinder. Minslutsats är att genom att producentansvaret Ugger hos en vid krets ökarfömtsättningama för att återtagningspUkten inte skaU leda tiU försämradkonkurrens på marknaden. Jag anser mot den bakgmnden att i begreppet producenti detto sammanhang bör innefettos den som tiUverkar förpackningar eUerförpackningsmaterial, importerar förpacknmgar, förpackningsmaterial eUerförpackade varor eUer för vidare försäljning förpackar eUer innehar varor,dvs. hela distributions- och försäljningskedjan. 7.3.8 Återanvändning,materialätervinning m.m. Minbedömning: En förordning om krav på återanvändning cx;h materialåtervinning avförpackningar bör träda i kraft i den mån frivilliga,bindande avtal mellan berörda parter inte har slutits. För olika materialslaganges vilka nivåer som skall vara uppnådda efter . Enförordning bör också omfatfe skyldighet för en prcxlucent att lämna uppgifterom insamling, återanvändningsgrad, materialåtervinningsgrad cx;h andraförhållanden som gäller dennes verksamhet enligt renhållningslagen. Mot bakgmnd av attåteranvändnings- cx;h återvinningsgraden för vissa förpackningar ärmycket låg cx;h underlaget inte är tiUräckligt för att fastställa kravnivåerbör få i uppdrag att analysera konsekvensema avåteranvändnings- och återvinnings-nivåer för dessa förpackningsslag. uppdrag skall ingå att definiera vilka förpackningar somskall omfattos av kraven. Förpackningsutrediungensförslag: Utredningen föreslår att regeringens bemyndigande skall tos in i ensärskild lag om återtogning av förpackningar i vilken producentema ges ansvarför att använda förpackningar insamlas, bortforslas och återanvänds,materialåtervinns eller förbränns med energiutvinning. Den miljömässigaprioriteringsordningen skall vara återanvändning, materialåtervinning, energiutvinningoch deponering. Prioritetsordningen föreslås gälla för varje enskiltmaterialslag (glas, papper, aluminium, stålplåt och plast) och inte när olikamaterialslag jämförs. Regeringen skall fastställa mål 2000. De mål som föreslås av uttedningen är satto efter ensammanvägning av miljöfördelar, teknisk möjlighet och ekonomisk rimlighet. Remissinstanserna: Fleraremissinstanser har haft invändningar mot utredningens miljömässigaprioritetsordning för återanvändning, materialåtervinning, förbränning ikombination med energiutvinning cxh deponering. Skälen för min bedömning:Med den i avsnitt 7.3.6 föreslagna åter-togandeplikten på förpackningar gesproducentema incitoment för att utforma förpackningar som kan återanvändaseller vilkas material kan återvinnas. Jag anser att producentema bör gesfrihet att i varje given situation, inom ramen för angivna mål, bedöma vilketav altemativen återanvändning och materialåtervinning som är mestfördelaktigt, I det system med producentansvar inom ramen för ettåtervinningsmål som jag här föreslår, ges företogen dessutom stor frihet attpraktiskt utforma systemet. I sitt remissvar tillförpackningsutredningen betonar nödvändigheten av att UtveckUngen påförpackningsområdet sker i samklang med utvecklingen i övriga och EG.Motsvarande synpunkter har även bl.a. Stotens naturvårdsverk. Det är enligt min mening självklart attvi med den nära relation vi har med EG i möjligaste mån harmoniserar våramiljöansfräng- anser jag att det är viktigt att vi utformar våra Prop.1992/93:180 system utifrån vårt lands specifika fömtsättningar. Medutgångspunkt i förpackningsuttedningens analys av de svenska förhållandena pårespektive marknad CK;h den tyska förpackningsförordningens krav pååtervinningsnivåer från förordar jag i det följande skildakrav på återanvändnings- cx;h återvinningsnivåer för olika material- ochförpackningsslag (aluminium, wellpapp/ papp/ papper, plast, stålplåt och glas),att gälla fr.o.m. . I förslaget har hänsyn togits, i enlighetmed synpunkt, tiU redan existerande retursystem. För deförpackningar som inte redan har nationellt uppställda mål anser jag att denivåer som gäUer i från beträffandematerialåtervinning bör gälfe fr.o.m. . Alla procenttalanger förpackningsavfåUet i viktprocent. Detfinns väl utvecklade system för insamling, återanvändning ochmaterialåtervinning av glasförpackningar i vårt land. Branschen haråteran-vändningssystem för flaskor för öl, läsk, vin cx;h sprit. avalla öl-och läskedrycksflaskor återanvänds och motsvarande siffra för vin- ochspritflaskor är . avfållsproposition (prop. 1989/90: 100 bil.16, bet. 1989/90:JoU16, rskr. 1989/90:241) festslogs att återtagningsmålet fördryckesförpackningar skall vara . År1991 materialåtervanns av alla glasförpackningar av () som har det fysiska och delvis det ekonomiska ansvaretför materialåtervinningen av glas. Det är kommunema som samlar in glaset ochsäljer det till SGÅ för återvinning. Företoget tar ut en avgift på deförpackningar som är anslutna, är avgiften perförpackning beroende på volymen. Avgiften används för att bekosto insamUng,återvinning m.m. SGÅ:s återvinningsmål för är att av allaglasförpackningar skall återvinnas. Detfinns redan flera väl fungerande system med materialåtervinning av weUpapp ivårt land. Främst är det förpackningar från grossister, distri-butionsföretogoch detaljhandel som återvinns. återvinns av allwellpapp i vårt land. Denna nivå måste vara ett minimum förmaterialåtervinningen av wellpapp efter . Förövriga förpackningar (förpackningar i stålplåt, övriga aluminiuniför- packningar, övriga förpackningar av papp, papper cx;h kartong samt övriga plastförpackningar) är nuvarande återanvändnings- och återvinningsnivåer mycket låga. För dessa förpackningar är dessutom underlaget inte tillräck ligt för att formulera krav. Enligt min bedömning är dock de 74 återanvändnings- och återvinningsnivåer som anges i det följande rimliga målsättningarför återanvändning och materialåtervinning. Innan krav kan Prop. 1992/93:180ställas bör dock konsekvensanalyser genomföras för de i det följande angivnanivåema. Jag avser därför att återkomma till regeringen med ettförslag om ett uppdrag tiU att göra en konsekvensanalys avdessa nivåer innan de förs in som krav i förordningen. I Naturvårdsverketsuppdrag skall ingå att definiera vilka förpackningsslag som skall ingå irespektive krav. förekommer ingen återanvändning eller materialåtervinning av hushållsförpackningari stålplåt men viss återanvändning och materialåtervinning av förpackningarför industriellt bmk förekommer. Ett problem vid materialåtervinning avhushållens förpackningar i stålplåt är att de oftest är förtennade vilketkraftigt fördyrar återvinningen. måste stålplåtsför-packningama förhushållen utvecklas så att det går att materialåtervinna dem till en rimligkostnad. Jag anser att vi bör kunna ställa motsvarande krav som den tyskaförpackningsförordningen gör på producentema att återanvända ellermaterialåtervinna av alla förpackningar i stålplåt från den 1januari 1997. Endastca av hushållssopoma är aluminiumskrot (exklusive returburken). En stordel av aluminiumförpackningama insamlas och materialåtervinns redan, eftersomreturburken insamlas och materialåtervinns till . Aluminium ärintressant att återvinna eftersom det omsmälte materialet har samma egenskapersom nytt material. Det finns därför goda möjligheter att ökamaterialåtervinningen av aluminiumförpackningar och jag finner det rimligt attminst av alla övriga aluminiumförpackningar återanvänds eller materialåtervinnsfrån . Jaganser att materialåtervinningen av förpackningar av papp, papper och kartong,utom förpackningar i wellpapp, bör öka så att materialåtervinnsfr.o.m. Detto innebär att insamUng och materialåtervinningav både företogens och hushållens papp, papper och kartong måste öka kraftigt. av alla konsumentförpackningar i papper cx;h kartong (exklusive wellpapp) ärmjölkförpackningar och andra vätskekartonger av papper och plast. Som vätskeförpackningamaser ut är det tveksamt om materialåtervinning ger någon miljövinst iförhållande till förbränning med energiutvinning. Min bedömning är att enutveckling av dessa förpackningar måste till, så att det blir möjligt att mötoEG:s krav på materialåtervinning även för dessa förpackningar. Återanvändningav plastförpackningar är ur miljöhänseende oftost att föredra framförmaterialåtervinning. Det finns emeUertid en del problem med materialåtervinningoch återanvändning, bl.a. är den återvunna plasten av sämrekvalitet än ny plast. materialåtervinns av alla plastförpackningar. Jag finner det rimligtatt av alla plastförpackningar, exklusive , fr.o.m. den 1januari 1997 återanvänds eller materialåtervinns. Enligten frivillig överenskommelse skall alla svenska förpackningar iPVC bytos ut mot annat material. Mitt förslag:Lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar utvidgas till att också omfattoPET-flaskor i retursystem med materialåtervinning. För hanteringstillståndskall gälla att flaskoma ingår i ett retursystem med pant. Hanteringstillståndkrävs även för import av PET-fiaskor. Skälenför mitt förslag: I lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar föreskrivsatt hanteringstiUstånd krävs för yrkesmässig överlåtelse av flaskor som ärtiUverkade av PET (polyetylentereftalat). För ett hanteringstiUstånd krävs attflaskan ingår i ett retursystem. Av lagens förarbeten framgår att medretursystem avses ett system med återfyllnad av PET-flaskor. För attbryggerinäringen skaU få tid att anpassa produktionen till ett system medåterfyllnad har regeringen gett dispenser tiU utgången av tiU deföretog som uppgett att de avser att ansluto sig tiU ett godkänt retursystem. Fleraproblem har uppsfett kring systemet med återfyllnad, både vad gäUer praktiskafrågor och konkurrensfrågor De små bryggeriema har inte ansett sig kunna fåekonomisk bärkraft för ett system med åter-fyUnad på gmnd av de höga kosmadersom är förknippade med diskning och fransport. Det har också visat sigtekniskt svårt att använda retur-PET-flaskor för cider och mineralvatten,produkter som utgör en stor del av den försålda volymen i PET-flaskorFörpackningsufredningen gör bedömningen att också ett retursystem med högakrav på materialåtervinning kan accepteras. Mot denna bakgmnd finns det fog föratt ändra fegen så att retursystem med engångs-PET-flaskor som tos tiUbaka ochmaterialåtervinns bhr tiUåma paraUeUt med det redan fungerande systemet medåterfyllnad. Den ändring i lagen(1991:336) om vissa dryckesförpackningar som jag här föreslår skaU gälfe frånden 1 juU 1993. fram tiU dess att lagens nya lydelse frätt i kraft,bör undantog från tiUståndspUkten kunna medges. EnUgtförslaget skaU motsvarande vUUcor som tillämpas för de företog som fårhanteringstiUstånd för PET-flaskor för återfyllnad gäUa för de företog somväljer att ingå i ett system med remr-PET som återvinns. För sådant hanteringstiUståndskaU således gälfe att räknat på årsbasis av de försåldaengångsflaskoma från tos tiUbaka och materialåtervinns.Vidare skaU pant betalas vid återlämning av PET-flaskor, vilket redan tillämpasfÖr retur-PET som återfyUes. Detto är det enda sättet att uppnåen Uisamlingsnivå på av försåld kvantitet. Av den nya lagtexten skaU framgåatt pant gäUer som villkor för hanteringstiUstånd. Föratt hanteringstiUstånd skaU kunna bevUjas måste sökanden kunna visa attåtervUmingskravet kan uppnås, vUket torde fömtsätta att föran-staltningar omåtertogning inleds så att tiUstånd kan bevUjas när lagändringen ttäder iIcraft. Proceduren kring hanteringstiUståndet Prop. 1992/93:180 bör utformasså att särskUda svårigheter för importföretog inte uppstår. Detnu beskrivna systemet med producentansvar för förpackningar Ugger enUgt minbedömning inom ramen för vad som är och kan förväntos komma att vara tiUåtetinom EG. Skattenpå dryckesförpackningar tillkom fÖr att styra konsumtionen mot mUjövänUgareförpackningar. Med nuvarande utformning fyUer inte skatten den funktion sommUjöpoUtiskt styrmedel som var dess syfte och förpackningsuttedningen föreslogdärför i sitt slutbetänkande (SOU 1991:76) Förpackningar och mUjön, attförpackningsskatten skaU tos bort. Mot bakgmnd av detto har regeringen nyUgen iproposition 1992/93:166 föreslagU rUcsdagen att skatten avskaffas. Sammanställningav återanvändnings- och materialåtervinningsnivåer på förpackningar Enförordning om producentansvar för förpackningar ttäder i kraft den 1 jan 1994.I förordningen skaU för följande förpackningsslag anges återanvändnings- eUermaterialåtervinningskrav som skaU vara uppfyUda efter den . för öl/läsk:' för vin/sprit: Förnedanstående förpackningsslag gäUer att innan återanvändnings- och materialåtervUmingskravbeslutos genom förordning skaU konsekvensanalyser ha gjorts för de angivnaåteranvändnings- och åter-vinningsnivåema. Uppdrag om detto skaU ges tiUNaturvårdsverket. I uppdrag mgår också att definiera vilkaförpackningar som ingår i respektive kategori.