prop · GF0359 · 1992-01-01 00:00:00 — Sekretessgenombrottet bör dock gälla endast gentemot målsäganden. Detta får till följd bl.a. att chefsöverläkaren eller den som är i dennes ställe med en rimlig grad av säkerhet måste förvissa sig om att uppgiften utlämnas till rätt person. Bestämmelsen bör lämpligast kunna tas in i 7 kap. 1 § sekretesslagen. Undantaget blir tillämpligt på underrättelser enligt såväl första som andra stycket i den föreslagna 28 § lagen om rättspsykiatrisk vård. Det bör påpekas att de föreslagna bestämmelserna inte innebär någon inskränkning i polisens skyldigheter och möjligheter att lämna målsäganden den information och det skydd som kan behövas med hänsyn till omständigheterna. Den nya underrättelseskyldigheten skall självfallet inte heller påverka det samarbete som behövs mellan en sjukvårdsinrättning och polisen då en patient avviker från en vårdinrättning. Inte heller är tillämpningen av regeln i 10 § 6 allmänna läkarinstruktionen (1963:341) om underrättelser då en patient som lämnar eller avser att lämna sjukhuset är farlig för någon annans personliga säkerhet eller eget liv, avsedd att påverkas av den nu föreslagna underrättelseskyldigheten. 5 Terminologin beträffande personer med psykiska störningar Flera författningar på olika rättsliga områden innehåller bestämmelser med särskilda regler om personer med någon form av psykisk störning. Den terminologi som används för att beskriva denna personkrets varierar. Flera av de uttryck som varit vanliga i författningar, t.ex. sinnessjukdom och sinnesslöhet, har inte längre någon motsvarighet inom det moderna medicinska språkbruket. I den hittillsvarande lagstiftningen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall används som grundläggande begrepp uttrycket psykisk sjukdom. Med sådan sjukdom jämställs i LSPV psykisk abnormitet som inte är psykisk sjukdom eller utgörs av hämning i förståndsutvecklingen. Den nya lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård bygger, som jag redan redovisat, på en delvis ändrad syn på psykiska sjukdomar och därmed jämställda tillstånd. För att detta skall markeras används det nya gemensamma sjukdomsbegreppet ''''''''psykisk störning'''''''' vilket kvalificeras genom ordet ''''''''allvarlig'''''''' när det gäller det medicinska kriteriet för psykiatrisk tvångsvård. Begreppet allvarlig psykisk störning i den nya lagstiftningen skall således ersätta psykisk sjukdom och därmed jämställd abnormitet i LSPV. Begreppet skall också träda i stället för begreppen sinnessjukdom och sinnesslöhet samt det s.k. jämställdhetsbegreppet i . Begreppet allvarlig psykisk störning är samanfattningsvis avsett att vara något snävare än begreppet psykisk sjukdom i LSPV men ha en något vidare innebörd än begreppet sinnessjukdom i . När det gäller den närmare innebörden av detta begrepp i vårdlagstiftningen och strafflagstiftningen vill jag i övrigt hänvisa till uttalanden i prop. 1990/91:58 (särskilt s. 82 ff., 238 ff., 452 ff. samt 530 ff). Nämnda uttalanden har i allt väsentligt godtagits av (jfr 1990/91:JuU34 s. 27 ff. samt 1990/91:SoU13 s. 28 ff.). I vapenlagen (1973:1176, omtryckt 1991:1181) har en terminologisk anpassning till lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård m.m. redan beslutats (prop. 1990/91:130, JuU33, rskr. I regeringens proposition 1990/91:194 om förverkande av rätt att ta arv, m.m. har vidare föreslagits att den begreppsbildning rörande personer med psykiska störningar som skall användas inom lagstiftningen om den psykiatriska tvångsvården och straffrätten skall användas också inom civilrätten och processrätten. I det sammanhanget framhålls att det framstår som angeläget att den terminologi inom civilrättslig lagstiftning som används för att beskriva kretsen av personer för vilka särskilda regler gäller med hänsyn till dessa personers psykiska tillstånd, anpassas till modernt språkbruk. Förslaget i nämnda proposition innebär i korthet att begreppen sinnessjukdom och sinnesslöhet ersätts med allvarlig psykisk störning medan sådana beteckningar som själslig abnormitet eller annan rubbning av själsverksamheten ersätts med psykisk störning. Vad detta närmare innebär redovisas utförligare i den nämnda prop. 1990/91:194. 5.2 Vissa hänvisningar till Mitt förslag: Hänvisningar inom arbetsrätten till särregler för psykiskt störda lagöverträdare anpassas till den nya terminologin inom straffrätten. Skälen för mitt förslag: I 11 kap. lagen (1976:600) om offentlig anställning () finns regler om avskedande av arbetstagare som omfattas av lagen. Reglerna innebär i huvudsak att en arbetstagare som har begått brott eller grov eller upprepad tjänsteförseelse, som visar att han uppenbarligen är olämplig att inneha sin anställning, får avskedas. En arbetstagare som har rätt till statlig pension men inte har uppnått den ålder då han får avgå med ålderspension, får dock inte avskedas om han har begått brottet eller tjänsteförseelsen under inflytande av sådan själslig abnormitet som avses i 30 kap. 6 § och han lämpligen kan förflyttas eller annars omplaceras till någon annan anställning som är förenad med sådan pensionsrätt (11 kap. 3 § ). I den bestämmelse i som hänvisar till talas om att någon begått brott ''''''''under inflytande av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan själslig abnormitet av så djupgående natur att den måste anses jämställd med sinnessjukdom''''''''. Som jag tidigare nämnt innebär den nya lagstiftningen på området att den straffrättsliga särregleringen för lagöverträdare med psykiska avvikelser anpassas till nutida terminologi inom psykiatrin. Begreppen ''''''''sinnessjukdom'''''''' och ''''''''sinnesslöhet'''''''' liksom det s.k. jämställdhetsbegreppet ersätts med ''''''''allvarlig psykisk störning'''''''' (lag om ändring i , SFS 1991:1138). De skäl som ligger bakom regleringen i och hänvisningen till särreglering för lagöverträdare med psykiska avvikelser har alltjämt sin giltighet. Hänvisningen i bör dock språkligt anpassas till den nya lydelsen av 30 kap. 6 § . Som dåvarande chefen för anförde i prop. 1990/91:58 innebär detta en viss minskning av den grupp som omfattas av särregleringen. En avsikt med införandet av den nya terminologin beträffande psykiska avvikelser är att skapa enhetlighet i lagstiftningen. Begreppet ''''''''allvarlig psykisk störning'''''''' i 30 kap. 6 § har sålunda samma innebörd som i lagarna om psykiatrisk tvångsvård resp. rättspsykiatrisk vård (jfr prop. 1990/91:58 s. 531). Avsikten med den föreslagna ändringen i är inte att begreppet ''''''''allvarlig psykisk störning'''''''' skall få någon annan innebörd än det har i andra lagstiftningssammanhang. Den direkta hänvisningen till lagrummet i bör därför slopas. En motsvarande bestämmelse finns i 32 § prästanställningslagen (1988:184). Även denna bestämmelse bör anpassas till den ändrade lydelsen i . Av övergångsbestämmelserna till regeringsformen följer emellertid att bl.a. grundläggande föreskrifter om prästtjänster i meddelas i lagen om eller i annan lag som stiftas av efter yttrande av kyrkomötet. Detsamma gäller i fråga om ändring av sådan lag. har som vilande antagit ett förslag i regeringens proposition 1990/91:67 om ändring i övergångsbestämmelserna till regeringsformen som innebär att begreppet ''''''''lagen om '''''''' tas bort ur dessa bestämmelser (1990/91:KU24, rskr. Förslaget innebär dock inte någon ändring såvitt avser grundläggande föreskrifter om prästtjänster i . Sedan kyrkomötets yttrande inhämtats bör regeringen återkomma till med ett förslag till lag om ändring i prästanställningslagen. 5.3 Ny terminologi inom lagstiftningen i övrigt Mitt förslag: Den begreppsbildning rörande personer med psykiska störningar som skall gälla inom såväl lagstiftningen om den psykiatriska tvångsvården och straffrätten som, enligt förslag som förelagts , inom civil- och processrätten skall användas också inom lagstiftningen i övrigt. Skälen för mitt förslag: Som framgått av det tidigare sagda har terminologin inom stora delar av det rättsliga området anpassats eller föreslagits anpassad till en mera nutida syn på psykiska avvikelser. Det framstår som angeläget att denna anpassning genomförs även inom lagstiftningen i övrigt. Utöver de tidigare redovisade bestämmelserna finns regler om personer med psykiska avvikelser i bl.a. lagen (1944:133) om kastrering, luftfartslagen (1957:297), lagen (1965:61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m., transplantationslagen (1975:190), steriliseringslagen (1975:580) samt högskolelagen (1977:218). I den angivna lagstiftningen beskrivs dessa personer på olika sätt. Det anges ibland att reglerna skall gälla den som lider av psykisk sjukdom eller abnormitet. I andra lagar talas om psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet. Också uttrycken sinnessjukdom eller rubbning av själsverksamhet resp. rubbad själsverksamhet återfinns alltjämt i lagstiftningen. De mera neutrala uttrycken psykisk lämplighet eller psykiska förhållanden används också. Sammanfattningsvis ger även den lagstiftning som jag här behandlar ett splittrat och i många delar föråldrat intryck. I lagen om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. anges att, om legitimerad veterinär på grund av sinnessjukdom eller annan rubbning av själsverksamheten blir ur stånd att nöjaktigt utöva veterinäryrket, jordbruksverket ofördröjligen skall återkalla hans legitimation, om ej särskilda skäl föranleder annat. Bestämmelsen omfattar såväl personer med allvarliga psykiska sjukdomar som personer med lättare psykiska störningar. Den nuvarande terminologin bör därför ersättas med det i lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård grundläggande sjukdomsbegreppet, nämligen psykisk störning. Kvalificeringen i bestämmelsen ligger i stället i att veterinären på grund av sin psykiska störning skall bli ur stånd att nöjaktigt utöva sitt yrke. Enligt en bestämmelse i steriliseringslagen får i vissa situationer lämna tillstånd till sterilisering, om det föreligger beaktansvärd risk för att arvsanlag som kan medföra bl.a. allvarlig psykisk sjukdom eller abnormitet överförs till avkomling. Även i detta sammanhang omfattar således bestämmelsen personer med såväl psykiska sjukdomstillstånd som andra psykiska störningar. Den nuvarande terminologin bör därför ersättas med beteckningen psykisk störning. Att det skall vara fråga om allvarliga sådana tillstånd framgår redan av lagtexten. Även i en bestämmelse i högskolelagen om avskiljande av studerande talas om psykisk sjukdom eller psykisk abnormitet (prop. 1986/87:100 bil. 10 s. 203 ff.). I enlighet med vad som tidigare anförts bör de båda benämningarna ersättas av det grundläggande sjukdomsbegreppet psykisk störning. Bestämmelsens omfattning kvalificeras av att det dessutom skall föreligga en påtaglig risk för att den studerande kan komma att skada annan person eller värdefull egendom under utbildningen. I transplantationslagen finns en bestämmelse som avser ingrepp på bl.a. den som på grund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga att lämna samtycke till ingreppet. I enlighet med vad jag tidigare anfört borde även denna bestämmelse anpassas till en mera nutida terminologi. Emellertid pågår inom överväganden i anledning av betänkande (SOU 1989:98) Transplantation -- etiska, medicinska och rättsliga aspekter. Ett förslag till ny reglering beräknas kunna framläggas . Med hänsyn härtill bör den i och för sig önskvärda anpassningen anstå. Av samma skäl, dvs. pågående beredning (jfr avsnitt 2.1), bör utrycket rubbad själsverksamhet i kastreringslagen övergångsvis kunna stå kvar. För fullständighetens skull vill jag avslutningsvis nämna att uttrycken psykisk lämplighet resp. psykiska förhållanden som används i luftfartslagen enligt min mening inte behöver ändras. På motsvarande sätt bör definitionen i stadgan (1970:88) om enskilda vårdhem m.m. av kontrollerad familjevård, dvs. sådan sluten psykiatrisk vård som i anslutning till sjukhuset anordnas i enskilt hem, kunna stå kvar utan ändring. De i detta sammanhang föreslagna lagändringarna bör träda i kraft som den av redan beslutade lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård m.m., dvs. 7 Kostnader och resursbehov De i huvudsak redaktionella och terminologiska ändringarna som föreslås i avsnitt 2 och 5 kan inte antas medföra några kostnader eller något resursbehov. De ändringar som föreslås i avsnitt 3 torde inte heller innebära att några nya kostnader uppkommer. Som framgått av nämnda avsnitt har frågor om passtillstånd och andra passärenden med tiden kommit att få en allt mindre omfattning inom den psykiatriska tvångsvården. och kammarrätten i kommer dock att som en ny uppgift få ett mindre antal sådana ärenden. En utvärdering av denna uppgifts betydelse för styrelsen resp. rätten bör ske efter ikraftträdandet. Ändringarna som föreslås i avsnitt 4 erfordrar inte någon resursförstärkning. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering, 2. lag om ändring i lagen (1965:61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m., 3. lag om ändring i datalagen (1973:289), 4. lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173), 5. lag om ändring i steriliseringslagen (1975:580), 6. lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning, 7. lag om ändring i högskolelagen (1977:218), 8. lag om ändring i passlagen (1978:302), 9. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 10. lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 11. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) samt 12. lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Förslagen under 2 -- 11 har upprättats i samråd med andra berörda statsråd. Förslagen frånsett det under 7 gäller lagstiftning som faller inom lagrådets granskningsområde. Lagförslagen under 1, 3, 4, 10 och 11 är dock av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådet har granskat övriga förslag. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår att anta lagförslagen. Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. 1 Förslag till Lag om ändring i lagen (1965:61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1965:61) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Blir legitimerad veterinär legitimerad veterinär på grund av sinnessjukdom på grund av psykisk eller annan rubbning av störning ur stånd att själsverksamheten ur nöjaktigt utöva stånd att nöjaktigt veterinäryrket, skall utöva veterinäryrket, jordbruksverket skall jordbruksverket ofördröjligen ofördröjligen återkalla hans återkalla hans legitimation, om ej legitimation, om ej särskilda skäl särskilda skäl föranleda annat. Föreligger grundad anledning till antagande att veterinärs legitimation bör återkallas enligt första stycket, äger jordbruksverket efter samråd med förordna, att han skall undergå läkarundersökning i den utsträckning som fordras för att hans förmåga att utöva veterinäryrket skall kunna bedömas. Förordnas om läkarundersökning enligt andra stycket, äger jordbruksverket återkalla legitimationen för tiden till dess ärendet slutligt avgöres. Vägrar den som skall undersökas att inställa sig till undersökning, skall polismyndighet på verkets begäran lämna erforderlig handräckning. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1991:383. 2 Förslag till Lag om ändring i steriliseringslagen (1975:580) Härigenom föreskrivs att 3 § steriliseringslagen (1975:580) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ansöker den som fyllt aderton men icke och som är svensk medborgare eller bosatt här i riket om sterilisering, får lämna tillstånd därtill 1. om det föreligger 1. om det föreligger beaktansvärd risk för beaktansvärd risk för att arvsanlag som kan att arvsanlag som kan medföra allvarlig psykisk medföra allvarlig psykisk sjukdom eller abnormitet, störning, svårartad svårartad kroppslig sjukdom kroppslig sjukdom eller eller svårt lyte av annat svårt lyte av annat slag slag överförs till överförs till avkomling avkomling (genetisk (genetisk indikation), indikation), 2. i fråga om kvinna, om havandeskap till följd av sjukdom, kroppsfel eller svaghet skulle medföra allvarlig fara för kvinnans liv eller hälsa (medicinsk indikation), eller 3. i samband med ansökan om fastställelse enligt 1 § lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, om förutsättningar i övrigt föreligger för sådan fastställelse. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till Lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning Härigenom föreskrivs att 11 kap. 3 § lagen (1976:600) om offentlig anställning1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 kap. 3 § En arbetstagare som har En arbetstagare som har rätt till statlig pension rätt till statlig pension men inte har uppnått den men inte har uppnått den ålder då han får ålder då han får avgå med ålderspension, avgå med ålderspension, får inte avskedas enligt 1 får inte avskedas enligt 1 eller 2 §, om han har eller 2 §, om han har begått brottet eller begått brottet eller tjänsteförseelsen under tjänsteförseelsen under inflytande av sådan påverkan av sådan själslig abnormitet som allvarlig psykisk störning avses i 30 kap. 6 § som avses i 30 kap. 6 § och han och han lämpligen kan förflyttas lämpligen kan förflyttas eller annars omplaceras till eller annars omplaceras till någon annan anställning någon annan anställning som är förenad med som är förenad med sådan pensionsrätt. Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1991:600. 4 Förslag till Lag om ändring i passlagen (1978:302) Härigenom föreskrivs att 20, 22, 24, 28, 29 och 34 §§ passlagen (1978:302) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Passtillstånd fordras Passtillstånd fordras för den som är intagen för den som intagits för på sjukhus enligt lagen vård enligt lagen (1966:293) om beredande av (1991:1128) om psykiatrisk sluten psykiatrisk vård i tvångsvård eller lagen vissa fall, inskriven i (1991:1129) om specialsjukhus enligt 35 § rättspsykiatrisk vård, lagen (1967:940) angående är inskriven i omsorger om vissa psykiskt specialsjukhus enligt 35 § utvecklingsstörda eller lagen (1967:940) angående utskriven på försök omsorger om vissa psykiskt från sjukhus som har utvecklingsstörda eller angivits, dock endast om utskriven på försök från sådant sjukhus, dock endast om 1. chefsöverläkaren vid 1. chefsöverläkaren vid sjukhuset i den ordning sjukvårdsinrättningen i regeringen föreskriver har den ordning regeringen gjort anmälan om att pass föreskriver har gjort ej får utfärdas utan anmälan om att pass ej sådant tillstånd, får utfärdas utan sådant tillstånd, 2. sådana 2. patienten genomgår förhållanden rättspsykiatrisk vård föreligger som avses i 17 med särskild § andra stycket lagen om utskrivningsprövning eller beredande av sluten sådana förhållanden psykiatrisk vård i vissa föreligger som avses i 42 fall eller 42 § tredje § tredje stycket lagen stycket lagen angående angående omsorger om vissa omsorger om vissa psykiskt psykiskt utvecklingsstörda, utvecklingsstörda, eller eller 3. för patienten tidigare utfärdat pass efter intagningen eller inskrivningen har återkallats på grund av framställning enligt 24 § andra stycket. Fråga om passtillstånd Frågor om passtillstånd enligt 20 § prövas, om enligt 20 § prövas av sökanden är patient som . avses i 20 § 2, av utskrivningsnämnden och i annat fall av chefsöverläkaren vid sjukhuset. Denne får dock hänskjuta ärendet till . Passtillstånd skall vägras, om det med hänsyn till ändamålet med vården är olämpligt att patienten har pass. Undergår passinnehavare kriminalvård som anges i 19 § och föreligger sådant fall att passtillstånd skulle ha vägrats enligt 21 § andra stycket, kan övervakningsnämnden besluta att framställning skall göras hos passmyndighet om att passet skall återkallas. Bereds passinnehavare passinnehavare vård sjukvård som anges i 20 som anges i 20 § och är § och är det med det med hänsyn till hänsyn till ändamålet ändamålet med vården med vården olämpligt att olämpligt att han har pass, han har pass, kan kan besluta chefsöverläkare eller att framställning skall nämnd, som enligt 22 § göras hos passmyndighet om första stycket har att att passet skall pröva fråga om återkallas. passtillstånd för honom, besluta att framställning skall göras hos passmyndighet om att passet skall återkallas. Mot beslut av övervakningsnämnd enligt denna lag förs talan genom besvär hos kriminalvårdsnämnden eller den hovrätt, hos vilken klaganden skulle ha kunnat anföra besvär över beslut som avses i 37 kap. 8 § . En chefsöverläkares En chefsöverläkares beslut om anmälan enligt 20 beslut om anmälan enligt 20 § 1 får inte § 1 får inte överklagas. Andra beslut av överklagas. en chefsöverläkare beslut enligt enligt denna lag får denna lag får överklagas överklagas hos hos kammarrätten. beslut får överklagas hos psykiatriska nämnden. När ett beslut överklagas hos utskrivningsnämnden eller psykiatriska nämnden, skall skrivelsen med överklagandet tillställas den nämnd som skall pröva överklagandet.Skrivelsen skall ha kommit in dit från den dag klaganden fick del av beslutet. Om skrivelsen kommit in , skall nämnden avvisa den. Skrivelsen skall dock inte avvisas, om förseningen beror på att den myndighet som har meddelat beslutet har lämnat klaganden en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Inte heller skall skrivelsen avvisas, om den har kommit in till den myndigheten innan tiden för att överklaga har gått ut. Mot beslut enligt denna lag av Beslut enligt denna lag av kriminalvårdsnämnden, kriminalvårdsnämnden hovrätt eller psykiatriska eller hovrätt får inte nämnden får talan ej överklagas. Vad som i denna lag Vad som i denna lag föreskrivs om föreskrivs om chefsöverläkare chefsöverläkare gäller även annan gäller även annan läkare som avses i 2 § läkare som avses i 39 § andra stycket lagen (1966:293) eller 40 § andra stycket om beredande av sluten lagen (1991:1128) om psykiatrisk vård i vissa psykiatrisk tvångsvård fall. eller 23 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Denna lag träder i kraft . Ärenden hos en utskrivningsnämnd eller psykiatriska nämnden som inte har avgjorts före ikraftträdandet och ärenden i vilka beslut enligt meddelad fullföljdshänvisning därefter överklagas hos en sådan nämnd skall efter ikraftträdandet prövas av . 1 Senaste lydelse 1990:604. 2 Senaste lydelse 1990:604. 3 Senaste lydelse 1990:604. 4 Senaste lydelse 1990:604. 5 Senaste lydelse 1981:221. 6 Senaste lydelse 1990:604. 5 Förslag till Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1, 2 och 19 §§ sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 1 §2 Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering och åtgärder mot smittsamma sjukdomar samt i verksamhet som avser särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och därmed likställda. Sekretess enligt första stycket gäller också i sådan verksamhet hos myndighet som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän eller enskild hälso- och sjukvård. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst .