prop · GF03121 · 1992-01-01 00:00:00 — Det finns därför skäl att i rubriken särskilt ange att det är fråga om en uppgiftsskyldighet på just jordbrukets område. Som framgår av den allmänna motiveringen bör bestämmelser om ett register för insamlade uppgifter inte tas in i lagen. I stället bör liksom nu erforderligt register inrättas med tillstånd av datainspektionen. Till följd härav har alla bestämmelser som syftar på lantbruksregistret och som finns i förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister utmönstrats ur den nya lagen. I lagen anges inte heller vilken myndighet som skall svara för uppgiftsinsamlingen. Därför finns det inte skäl att i lagen ta ställning till frågan om försäljning av uppgifter ur lantbruksregistret. Uppgiftsskyldiga 1 § Skyldiga att lämna uppgifter om sin verksamhet enligt denna lag är 1. den som driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel eller trädgårdsodling, 2. den som äger mark där någon annan driver verksamhet som avses i 1, 3. en näringsidkare som tar befattning med sådana varor som avses i 1--12, 15--25, 28, 31, 35 och 38 kap. tulltaxelagen (1987: 1068), samt 4. en näringsidkare som levererar varor som används vid framställning av sådana varor som avses i 3. Uppgiftsskyldigheten i 1 § första och andra punkten motsvarar den som gäller enligt 1 § förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister. I första punkten har termen fruktodling utmönstrats. Detta innebär ingen förändring i sak utan den verksamheten får anses innefattad i begreppet trädgårdsodling. Uppgiftsskyldigheten i 1 § tredje och fjärde punkten motsvarar den uppgiftsskyldighet som gäller enligt 2 § lagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet. Uppgiftsskyldighetens omfattning 2 § Skyldigheten enligt 1 § 1 gäller uppgifter om 1. namn, person- eller organisationsnummer, adress och telefonnummer samt ägar- och arrendeförhållanden i fråga om den fastighet eller den del av en fastighet där verksamheten bedrivs, 2. registerbeteckning, areal och markanvändning i fråga om den fastighet där verksamheten bedrivs, 3. byggnader och andra anläggningar, 4. maskiner och andra inventarier, 5. husdjur, 6. produktion, 7. använd arbetskraft, och 8. energianvändning. För en fysisk person gäller uppgiftsskyldigheten också tillträdesår, utbildning och tidigare sysselsättning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att ytterligare uppgifter skall lämnas, om uppgifterna behövs för verksamheten vid eller . I 2 § regleras vilka uppgifter som kan krävas in av den som är uppgiftsskyldig enligt 1 § 1, dvs. av den som driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel eller trädgårdsodling. Bestämmelserna i paragrafen överensstämmer i huvudsak med 4 § förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister. I uppräkningen i första punkten har emellertid telefonnummer lagts till och åttonde punkten är helt ny. Inom vissa delar av jordbruksproduktionen har energianvändningen stor betydelse. Det finns därför skäl att göra det möjligt att begära in också sådana uppgifter. Punkten fyra har kompletterats med inventarier. Genom dessa justeringar och tillägg tillgodoses en del av de synpunkter som framförts av och . Däremot har jag inte ansett det befogat att vidga uppräkningen till att gälla också användningen av gödsel- och bekämpningsmedel och andra sådana insatsvaror. Jag har erfarit att det kunskapsbehov som finns i det avseendet tillgodoses genom den uppgiftsskyldighet som åligger näringsidkare på livsmedelsområdet. Vissa bestämmelser i förordningen har inte fått någon direkt motsvarighet i lagen. Detta gäller 4 § första stycket 5 förordningen som avser uppgifter om framställda produkter och deras användning i verksamheten samt kravet i andra stycket samma paragraf på att uppgifter skall lämnas om egen arbetsinsats. Tillräckliga uppgifter i dessa hänseenden bör kunna tas in med stöd av lagbestämmelserna i 2 § första stycket 6 respektive 7. gäller att i samråd med jordbruksverket får besluta att ytterligare uppgifter som behövs för dessa myndigheters verksamhet skall lämnas. Befogenheten att besluta sådana föreskrifter delegeras i lagen till regeringen. Regeringen bör dock få överlåta sin befogenhet till den myndighet som regeringen bestämmer. Bestämmelser härom finns i 2 § tredje stycket. 3 § Skyldigheten enligt 1 § 2 gäller uppgifter om namn och adress på den som bedriver verksamhet på fastigheten och uppgift om den areal som används för verksamheten. I paragrafen anges vilka uppgifter som kan tas in av den som är uppgiftsskyldig enligt 1 § 2, dvs. av den som äger mark där någon annan driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel eller trädgårdsodling. Paragrafen motsvarar 5 § i förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister. 4 § Skyldigheten enligt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt de uppgifter i övrigt som behövs för att belysa förhållandena på livsmedelsområdet och följa effekterna av avregleringen på detta område. I paragrafen regleras vilka uppgifter som skall kunna krävas in av näringsidkare som tar befattning med vissa varor som närmare anges i tulltaxelagen eller levererar varor som används vid framställning av sådana varor. Paragrafen motsvarar med endast redaktionella ändringar 1 och 3 §§ lagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet. Användning av uppgifterna 5 § Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas av i dess verksamhet och av för statistiska ändamål och för förande av register av lantbruksföretag. Används insamlade uppgifter för framställning av officiell statistik gäller, med undantag för uppgiftsskyldigheten, lagen (1992: 00) om den officiella statistiken. Av skäl som redovisats i den allmänna motiveringen har paragrafen formulerats om i förhållande till promemorieförslaget. Av paragrafen framgår att uppgifterna får användas av och därmed bl. a. för officiell statistik. Uppgifterna får också användas av jordbruksverket i deras verksamhet. Någon begränsning i det hänseendet gäller inte. Verket kan således använda uppgifterna både i den verksamhet som finns angiven i verkets instruktion och i den verksamhet som verket fullgör enligt särskilda författningsbestämmelser. Detta innebär bl. a. att jordbruksverket kan använda uppgifterna för den tillsyn som verket utövar. I den allmänna motiveringen har understrukits vikten av att den uppgiftsinsamlande myndigheten beaktar vilka syften som uppgifterna skall tjäna. Andra stycket har utformats efter förslag av lagrådet. Eftersom de insamlade uppgifterna kan komma till användning för framställning av officiell statistik bör lagen innehålla en erinran härom. 6 § Uppgifter som samlats in med stöd av 2 och 3 §§ får användas för beräkning och utbetalning av bidrag på jordbrukets område och i ärenden om skördeskadeskydd. Uppgifterna får också utnyttjas för jordbrukets blockorganisation eller för annan beredskapsplanläggning. Varje enhet för lantbruksfrågor eller annan enhet med motsvarande funktion inom en länsstyrelse skall för sin verksamhet på jordbrukets område ha tillgång till uppgifterna. Av första stycket första meningen framgår att vissa uppgifter som lämnas enligt lagen kan komma att utgöra underlag för beslut om bidrag i enskilda ärenden. Det gäller sådana uppgifter som samlas in av den som driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel eller trädgårdsodling eller som äger mark där sådan verksamhet bedrivs. Detta överensstämmer med de förhållanden som råder och innebär således ingen saklig nyhet. Som framgår av den allmänna motiveringen är det viktigt att det i lagtexten klarläggs att insamlade uppgifter kan komma att användas för olika administrativa ändamål, bl. a. stödgivning. Första stycket andra meningen motsvarar 3 § förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister med det undantaget att det inte nämns vilka myndigheter som får besluta att uppgifterna skall utnyttjas för beredskapsplanläggning. Det får ankomma på regeringen att besluta föreskrifter om detta. Något särskilt bemyndigande i det hänseendet behövs inte. Bestämmelserna i andra stycket överensstämmer med vad som gäller för enligt 8 § förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister. Insamlande myndighet 7 § Uppgifterna skall lämnas till den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om de uppgifter som skall lämnas samt om sättet och tiden för uppgiftslämnandet. Enligt bestämmelserna i paragrafen ankommer det på regeringen att bestämma till vilken myndighet uppgifterna skall lämnas. Detta överensstämmer med vad som gäller enligt lagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet. I förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister finns mera detaljerade föreskrifter om uppgifternas lämnande. Enligt 6 § gäller således att uppgifterna skall lämnas på blankett för vilken fastställer formulär i samråd med jordbruksverket. I samma ordning bestäms också tidpunkt då blankett senast skall lämnas och myndighet till vilken den skall ges in. I den nya lagen bör det ankomma på regeringen att meddela sådana föreskrifter. Regeringen bör dock kunna delegera sin befogenhet till en myndighet. Bestämmelser härom har tagits in i andra stycket. Kontroll m. m. 8 § Kontroll av att uppgifter som samlas in med stöd av lagen är riktiga utövas av . har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen. har också rätt till tillträde till lokaler och andra utrymmen samt rätt att göra fältmätningar och fältbesiktningar. har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. Motsvarande bestämmelser finns i 7 § förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister. Enligt bestämmelserna där får eller jordbruksverket låta utföra fältmätningar eller fältbesiktningar för kontroll av uppgifter om areal och markanvändning. Uppgifter som behövs för administrativa ändamål bör kunna kontrolleras och avsikten är att den kontrollverksamheten skall utövas av jordbruksverket. Efter påpekande av lagrådet har kontrollbefogenheten begränsats till att gälla kontroll för jordbruksverkets räkning. Lagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet innehåller inte några bestämmelser som möjliggör kontroll av lämnade uppgifter. Bestämmelserna i förevarande paragraf har utformats så att de möjliggör kontroll av alla de uppgifter som samlas in med stöd av den nya lagen. På förslag av lagrådet har till paragrafens andra stycke fogats en bestämmelse om att jordbruksverket inte med stöd av lagen har rätt till tillträde till bostäder. 9 § Den myndighet som en uppgift skall lämnas till får meddela de förelägganden som behövs för att uppgiftsskyldigheten enligt lagen skall fullgöras. I beslut om förelägganden får myndigheten sätta ut vite. Paragrafen innehåller bestämmelser som möjliggör för myndigheterna att meddela de förelägganden som behövs för att bestämmelserna i lagen skall efterlevas. Motsvarande bestämmelser finns i 4 § lagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet men saknas i förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister. Den myndighet som samlar in uppgifterna måste beakta att uppgifterna skall användas inom olika områden och även för en annan myndighets räkning. Förelägganden och viten kan således komma till användning även om uppgifterna inte behövs för den insamlande myndighetens verksamhet. Ansvar m. m. 10 § Till böter döms den som 1. inte fullgör uppgiftsskyldighet enligt denna lag eller 2. uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift. Till ansvar skall inte dömas om gärningen är belagd med straff enligt . Om ett vitesföreläggande har överträtts, döms inte till ansvar för en gärning som omfattas av föreläggandet. Allmänt åtal får väckas bara efter anmälan av den myndighet som uppgiften har eller skulle ha lämnats till. Paragrafen innehåller bestämmelser om straffansvar. Allmänt åtal enligt denna lag får endast väckas efter anmälan av myndighet som uppgiften har eller skulle ha lämnats till. I enlighet med vad som anförts i specialmotiveringen till 9 § har den insamlande myndigheten ett ansvar för att uppgifter kommer in även om dessa inte behövs i den egna verksamheten. I huvudsak överensstämmer bestämmelserna med vad som gäller enligt såväl förordningen om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister som lagen om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet. 7 Hemställan Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår att anta förslaget till lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område. 8 Beslut Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagt fram. Bilaga 1 Promemorians lagförslag Förslag till Lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område Härigenom föreskrivs följande. Uppgiftsskyldiga 1 § Skyldiga att lämna uppgifter om sin verksamhet enligt denna lag är 1. den som driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel, fruktodling eller trädgårdsodling, 2. den som äger mark där någon annan driver verksamhet som avses i 1, 3. näringsidkare som tar befattning med sådana varor som avses i 1--12, 15--25, 28, 31, 35 och 38 kap. tulltaxelagen (1987: 1068), samt 4. näringsidkare som levererar varor som används vid framställning av sådana varor som avses i 3. Uppgiftsskyldighetens omfattning 2 § Skyldigheten enligt 1 § 1 gäller uppgifter om 1. namn, person- eller organisationsnummer och adress samt ägarförhållanden i fråga om fastighet eller del av fastighet där verksamheten bedrivs, 2. registerbeteckning, areal, ägarförhållanden och markanvändning i fråga om fastighet där verksamheten bedrivs, 3. byggnader och andra anläggningar, 4. maskiner, 5. djur, 6. produktion, och 7. använd arbetskraft. För enskild person gäller uppgiftsskyldigheten också tillträdesår, utbildning och tidigare sysselsättning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas föreskriva att ytterligare uppgifter skall lämnas om uppgifterna behövs för verksamheten vid eller . 3 § Skyldigheten enligt 1 § 2 gäller namn på den som bedriver verksamhet på fastigheten och dennes adress samt areal som används för verksamheten. 4 § Skyldigheten enligt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt de uppgifter i övrigt som behövs för att belysa förhållandena och följa effekterna av avregleringen på livsmedelsområdet. Användning av uppgifterna 5 § Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas för officiell statistik. Uppgifterna får också användas av jordbruksverket för myndighetens verksamhet. 6 § Uppgifter som samlats in med stöd av 2 och 3 §§ får användas för beräkning och utbetalning av bidrag på jordbrukets område och i ärenden om skördeskadeskydd. Uppgifterna får också utnyttjas för jordbrukets blockorganisation eller för annan beredskapsplanering. Varje enhet för lantbruksfrågor eller annan enhet med motsvarande funktion inom en länsstyrelse skall för sin verksamhet på jordbrukets område ha tillgång till uppgifterna. Insamlande myndighet 7 § Uppgifterna skall lämnas till den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om de uppgifter som skall lämnas samt om sättet och tiden för uppgiftslämnandet. Kontroll m. m. 8 § eller jordbruksverket får kontrollera att uppgifter som samlas in med stöd av lagen är riktiga. För kontrollen har myndigheten rätt att komma in i lokaler och andra utrymmen samt att göra fältmätningar och fältbesiktningar. Myndigheten har också rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen. 9 § Den myndighet som en uppgift skall lämnas till får meddela de förelägganden som behövs för att uppgiftsskyldigheten enligt lagen skall fullgöras. I beslut om föreläggande får myndigheten sätta ut vite. Ansvar och överklagande 10 § Till böter döms den som 1. underlåter att fullgöra uppgiftsskyldighet enligt denna lag, eller 2. uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Detsamma gäller om den skyldige kan dömas till ansvar enligt . Om ett vitesföreläggande har överträtts, döms inte heller till ansvar för gärning som omfattas av föreläggandet. Allmänt åtal får väckas bara efter anmälan av den myndighet som uppgiften har eller skulle ha lämnats till. Denna lag träder i kraft då förordningen (1968: 111) om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister och lagen (1991: 911) om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet skall upphöra att gälla. Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om uppgifter som har eller skulle ha lämnats före utgången av . Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag Förslag till Lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område Härigenom föreskrivs följande. Uppgiftsskyldiga 1 § Skyldiga att lämna uppgifter om sin verksamhet enligt denna lag är 1. den som driver jordbruk, skogsbruk, husdjursskötsel eller trädgårdsodling, 2. den som äger mark där någon annan driver verksamhet som avses i 1, 3. en näringsidkare som tar befattning med sådana varor som avses i 1--12, 15--25, 28, 31, 35 och 38 kap. tulltaxelagen (1987: 1068), samt 4. en näringsidkare som levererar varor som används vid framställning av sådana varor som avses i 3. Uppgiftsskyldighetens omfattning 2 § Skyldigheten enligt 1 § 1 gäller uppgifter om 1. namn, person- eller organisationsnummer, adress och telefonnummer samt ägar- och arrendeförhållanden i fråga om den fastighet eller den del av en fastighet där verksamheten bedrivs, 2. registerbeteckning, areal och markanvändning i fråga om den fastighet där verksamheten bedrivs, 3. byggnader och andra anläggningar, 4. maskiner och inventarier, 5. djur, 6. produktion, 7. använd arbetskraft, och 8. energianvändning. För en enskild person gäller uppgiftsskyldigheten också tillträdesår, utbildning och tidigare sysselsättning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att ytterligare uppgifter skall lämnas, om uppgifterna behövs för verksamheten vid eller . 3 § Skyldigheten enligt 1 § 2 gäller uppgifter om namn och adress på den som bedriver verksamhet på fastigheten och uppgift om den areal som används för verksamheten. 4 § Skyldigheten enligt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt de uppgifter i övrigt som behövs för att belysa förhållandena och följa effekterna av avregleringen på livsmedelsområdet. Användning av uppgifterna 5 § Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas av jordbruksverket och av i deras respektive verksamheter. 6 § Uppgifter som samlats in med stöd av 2 och 3 §§ får användas för beräkning och utbetalning av bidrag på jordbrukets område och i ärenden om skördeskadeskydd. Uppgifterna får också utnyttjas för jordbrukets blockorganisation eller för annan beredskapsplanläggning. Varje enhet för lantbruksfrågor eller annan enhet med motsvarande funktion inom en länsstyrelse skall för sin verksamhet på jordbrukets område ha tillgång till uppgifterna. Insamlande myndighet 7 § Uppgifterna skall lämnas till den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om de uppgifter som skall lämnas samt om sättet och tiden för uppgiftslämnandet. Kontroll m. m. 8 § eller jordbruksverket får kontrollera att uppgifter som samlas in med stöd av lagen är riktiga. För kontrollen har myndigheten rätt att komma in i lokaler och andra utrymmen samt att göra fältmätningar och fältbesiktningar. Myndigheten har också rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen. 9 § Den myndighet som en uppgift skall lämnas till får meddela de förelägganden som behövs för att uppgiftsskyldigheten enligt lagen skall fullgöras. I beslut om förelägganden får myndigheten sätta ut vite. Ansvar m. m. 10 § Till böter döms den som 1. underlåter att fullgöra uppgiftsskyldighet enligt denna lag, eller 2. uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar en oriktig uppgift. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Till ansvar skall inte heller dömas om gärningen är belagd med straff enligt . Om ett vitesföreläggande har överträtts, döms inte heller till ansvar för en gärning som omfattas av föreläggandet. Allmänt åtal får väckas bara efter anmälan av den myndighet som uppgiften har eller skulle ha lämnats till. Denna lag träder i kraft , då förordningen (1968: 111) om uppgifter för lantbruksstatistiken och lantbrukets företagsregister och lagen (1991: 911) om uppgiftsskyldighet för näringsidkare inom livsmedelsområdet skall upphöra att gälla. Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om uppgifter som har eller skulle ha lämnats före utgången av . Bilaga 3 Lagrådet Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f. d. regeringsrådet , justitierådet Hans- , regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om den officiella statistiken. Vidare har regeringen enligt protokoll vid regeringssammanträde på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område. Förslagen har inför lagrådet föredragits, förslaget till lag om den officiella statistiken av chefsjuristen och förslaget till lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: I det protokoll, enligt vilket förslaget till lag om den officiella statistiken remitteras till lagrådet, anförs att lagen inte kommer att omfatta lantbruksstatistiken, vilket innebär att nuvarande bestämmelser i detta ämne flyttas till den föreslagna lagen om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område. I egenskap av näringsidkare, heter det i fortsättningen, kommer dock jordbrukare att omfattas av uppgiftsskyldighet enligt lagen om den officiella statistiken inom vissa områden. Detta gäller, sägs det, exempelvis för uppgifter till statistik om lantbruksekonomi, fiske och vattenbruk. Även andra näringsidkare än jordbrukare, som är uppgiftsskyldiga enligt lagen om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område, torde bli uppgiftsskyldiga enligt lagen om den officiella statistiken. Uppgiftsskyldigheten för näringsidkare på jordbrukets område kommer i huvudsak att följa av den särskilda lagen härom. Enligt vad som upplysts vid föredragningen inför lagrådet är avsikten att regeringen skall utfärda föreskrifter om att uppgifter som inhämtats med stöd av den lagen även skall komma till användning för den officiella statistiken såsom denna definieras i 1 § andra stycket lagen om den officiella statistiken. De båda lagarna bör innehålla en erinran härom. För detta ändamål bör i 4 § lagen om den officiella statistiken införas ett nytt andra stycke som lyder: ``Att särskild uppgiftsskyldighet föreligger för vissa näringsidkare framgår av lagen (1992: 00) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område``. Till 5 § lagen om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område bör fogas ett andra stycke av följande lydelse: ``Används insamlade uppgifter för framställning av officiell statistik gäller, med undantag för uppgiftsskyldigheten, lagen (1992: 00) om den officiella statistiken." Beträffande 8 § förslaget till lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område har för lagrådet upplysts att endast avses utöva den kontrollverksamhet som paragrafen handlar om. Paragrafen bör avfattas i enlighet härmed. Vidare bör till paragrafens andra stycke fogas en bestämmelse om att jordbruksverket inte med stöd av denna lag har rätt till tillträde till bostäder.