prop · GG03181 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:181 tillträde till Konvention motkemiska vapen Regeringenöverlämnar denna proposition till . Tf.chefen för , statsrådet , har varit föredragandevid regeringssammanträdet. 1propositionen föreslås att godkänner tillträde till Förentanationernas konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav ochanvändning av kemiska vapen samt om deras förstöring. har, tillsammansmed nära 140 andra stater undertecknat konventionen. Konventionenssyfte är att totalförbjuda en hel kategori av massförstörelsevapen, dekemiska, och att reglera hur de existerande lagren av dessa vapen skallförstöras. Genomkonventionen kommer en internationell kontrollorganisation att skapas för attgenomföra reglerna om verifikation av konventionens efterlevnad. Denna verifikationkommer att genomföras dels vid förstöring av kemiska vapen samt vidproduktionsanläggningar för sådana vapen, dels rutinmässigt i relevant kemiskindustri, dels vid misstankar om brott mot konventionen. Konventionenträder i kraft efter det att det 65:e ratifikationsinstrumentetdeponerats hos generalsekreterare, dock tidigast ijanuari1995. Mot bakgrund av det stora gensvar som konventionen fått från detinternationella samfundet är det troligt att ikraftträdandet kan ske redanijanuari 1995. Konventionenär avsedd att komplettera tidigare konventioner, nämligen Protokollet om förbudmot användning i krig av kvävande, giftiga eller andra 1Riksdagen 1992/93. gaser samt avbakteriologiska stridsmedel, undertecknat i den 17 Prop. 1992/93:181juni 1925 (Genéveprotokoll), och Konventionen om förbud mot utveckling,framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapensamt om deras förstöring, undertecknad i , och den 10april 1972. Motbakgrund av den stora vikt fäst vid ett totalförbud mot kemiska vapenoch därmed elimineringen av en hel kategori massförstörelsevapen och det långaoch djupa engagemang haft i frågan är det angeläget att Sverigesnarast tillträder konventionen. Denna är av utomordentlig säkerhetspolitiskbetydelse för , bl.a. i och med att har världens största lagerav kemiska vapen. Detta har varit en av anledningarna till den höga prioritetSverige gett åt förhandlingarna om denna konvention. Bestämmelsernai konventionen kräver lagstiftning för att skall kunna ansluta sig tillkonventionen. Dessa åtgärder redovisas översiktiigt. Avsikten är att förslagtill sådana lagändringar skall läggas fram i en särskild proposition. 1. Inledning Prop. Konventionen om förbud mot utveckling, produktion, innehavoch användning av kemiska vapen öppnades för undertecknande den 13 januari1993 av generalsekreterare. Detta var ett historiskttillfälle för det internationella nedrustningsarbetet då enhel kategori vapen kunnat förbjudas och dessutom på ett sådant sätt attkonventionsstaternas efterlevnad av förbudet effektivt kommer att kunnakontrolleras. har 140 stater undertecknat konventionen och det finnsstora möjligheter att den skall kunna bli universell. undertecknade, ienlighet med regeringsbeslut , konventionen den 13 januari1993. Konventionen är avsedd att komplettera två tidigarekonventionen De är Protokollet om förbud mot användning i krig av kvävande,giftiga eller andra gaser samt av bakteriologiska stridsmedel, undertecknat iGeneve (Genéveprotokoll) och konventionen om förbudmot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska)vapen och toxinvapen samt om deras förstöring, undertecknad i , Moskvaoch . Regeringen lämnar här en redogörelse för innehåUet ikonventionen mot kemiska vapen. Konventionstexten i engelsk lydelse jämtesvensk översättning bifogas propositionen som bilaga 1. Regeringensöverväganden angående behovet av lagstiftning för att skall kunnatillträda konventionen redovisas översiktligt. Det internationella samfundets starka önskan och glädjeöver att äntligen kunna totalförbjuda de kemiska vapnen har manifesterats påflera sätt sedan konventionen slutförhandlades. 145 statervarmedförslagsställare till resolutionen om konventionen i som anbefallde avtalet för undertecknandeoch snar ratifikation. Resolutionen, nr A/47/690, antogs av församlingen utanomröstning. För ikraftträdande av konventionen krävs anslutning av minst 65staten Den kan dock tidigast träda i kraft efter det att den öppnadesför undertecknande, dvs. Vid undertecknandekonferensen kom så många som 130 stateratt skriva på avtalet. Det har hänt att en så stor kretsundertecknande stater kunnat nås redan vid avtalets öppnande. Detta ärytterligare ett bevis för det genombrott som konventionen innebär på detnedrustnings- och säkerhetspolitiska området. Inom har utarbetats en departementspromemoriaom tillträde till konventionen (Ds 1993:2). Promemorian har remissbehandlats.Samtliga remissinstanser som inkommit med yttrande har tillstyrkt svensktgodkännande av konventionen. 1 bilaga 2. till propositionen redovisas en sammanfattningav remissvaren som legat till grund för regeringens ställningstagande. Förslag till de lagändringar som måste göras för attSverige skall kunna ratificera konventionen kommer att redovisas i en departementspromemoria som skall remissbehandlas. En proposition om dessa lagändringar kommer att föreläggas under nästa . Regeringen avser att i bud getpropositionen redovisa förslag i de delar som berör statsbudgeten och ad- 3 ministrationen av konventionen. 2.Konventionens bakgrund m.m. Prop. enades nedrustningskonferensen iGeneve förhandlingar om att till överlämna texten till en konvention om fullständigt förbudmot kemiska vapen. Detta är en stor framgång för det multilaterala arbetet iallmänhet och för nedrustningskonferensen i synnerhet. Konventionstexteninnehåller förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning avkemiska vapen samt bestämmelser om förstöring av existerande kemiska vapen.Genom konventionen etableras en internationell norm, enligt vilken allt innehavoch all användning av kemiska vapen förbjuds. Konventionen saknar motstycke som ett heltäckande ochkontrollerbart multilateralt nedrustningsavtal. Den innehåller ett totalt ochicke-diskriminerande förbud mot kemiska vapen vilket för dess möjlighetatt uppnå universalitet. Vidare innehåller den säkerhetsregler i form avbistånd respektive sanktioner om förbudet skulle överträdas, klara bestämmelserom kontrollerad förstöring av kemiska vapen och produktionsanläggningar försådana vapen, en politisk och geografisk balans i konventionens styrande organ,en verifikationsordning bestående av rutinkontroll av den kemiska industrin ochmöjlighet till inspektioner på uppfordran av militära och civila anläggningarvid misstanke om konventionsbrott samt möjligheter till utökad handel på detkemiska området mellan konventionens parter. I en sär skild artikel stadgasatt inga reservationer får göras mot konventionens artik lar På detta sätt ärdet en mycket välbalanserad konvention som uppnåtts. Konventionen föreskriver bl.a. en fullständig elimineringav existerande kemiska vapen. Regeringen anser detta vara av utomordentligsäkerhetspolitisk betydelse inte minst för , eftersom harvärldens största arsenaler av sådana vapen. och andra staters säkerhetkräver emellertid också att efterlevnaden av konventionen kan kontrolleras.Ett system för sådan kontroll har utarbetats och inkluderats i traktattexten.Genom att efterlevnaden av förbudet kan övervakas och sanktioner tillämpas vidöverträdelser är regeringens bedömning att ett effektivt instrument skapatsför att förhindra spridning av kemiska vapen. Försöken att få till stånd ett förbud mot kemiska vapenhar en lång och komplicerad historia. Systematiska försök att totalförbjudadessa vapen, åtminstone deras användning, har genomförts . Historien har präglats av avsky för dessa vapen. Deras begränsade militäravärde har ytterligare förstärkt denna uppfattning. gjordesflera försök att ge kriget en mer human karaktän Krig skulle åtminstone intemedföra onödigt lidande som inte stod i rimlig proportion till de militäravinsterna av att använda olika typer av vapen. Vid den första internationella fredskonferensen i Haag1899 undertecknades ett avtal om att avstå från användning av projektiler varsenda syfte var förgiftande eller prestationsnedsättande verkan. Detta förbudkonUrmera-des senare i en av 1907. Trots dessa internationella avtal kom kemiska stridsmedeltill mycket stor användning under . Den första storskaligaattacken med denna typ av vapen skedde nära . från 6000behållare spreds över slagfältet och mer än 5000 oskyddade och Prop.1992/93:181 oförberedda soldater dödades. under kriget användes ävenämnena fosgen och arsiner och också senapsgas. Under det förstavärldskriget dödades nära 100 000 soldater av kemiska stridsmedel och över enmiljon skadades av dessa vapen. Den stora användningen av kemiska vapen underkriget förstärkte ytterligare världssamfundets önskan att totalförbjuda dennatyp av vapen. försvårades detta avståndstagande av att den militäraeffekten av dessa vapen mot oskyddade och oförberedda soldater visade sig varaston diskuterades vid flera tillfällenförbud mot kemiska vapen. genomförde ett flertal expertstudienFrankrike, , , och undertecknade , iWashington, en överenskommelse vari deklarerades att användandet av giftigagaser stred mot folkrätten. Den trädde dock aldrig i kraft. tog initiativet till enkonferens i för att undersöka möjligheten till övervakning av deninternationella vapenhandeln. Ett resultat av denna konferens blev ettprotokoll, Genéveprotokollet, om förbud mot användning av kemiska ochbiologiska vapen, ett förbud som fram till har varit det endainternationella avtal som reglerat kemiska vapen. Genéveprotokollet har emellertid flera bristen Förbudetinskränker sig således till endast själva användningen, och det finns därförflera stater som, utan att bryta mot folkrätten, innehar kemiska vapen.Protokollet utgör alltså inget hinder mot spridning av kemiska vapen. Härtillkommer att många länder vid sin anslutning har gjort reservationer som innebäravsevärda begränsningar i användningsförbudet. Reservationerna innebär att deförbehållit sig rätt till första användning mot stater som inte är parter iprotokollet och rätt till vedergällning mot motståndare som först använder kemiskavapen. Kemiska vapen användes i relativt stor utsträckning underförsta världskriget och i en del konflikter i tredje världen under 1930-talet.Under avstod emellertid de krigförande, med vissa undantag,från att använda dessa vapen, trots att nya, mer effektiva, vapentyperutvecklats. Skälet var sannolikt framför allt att dessa vapen framstod som fögaeffektiva mot militärt välövade motståndare utrustade med gasmasker och andraskydd. Ett angrepp med kemiska vapen befarades också leda till vedergällningmed samma vapen. Det folkrättsliga förbudet och världsopinionens avsky motdessa massförstörelsevapen spelade också viss roll. Under årtiondena närmast efter kom dekemiska vapnen i bakgrunden. Uppmärksamheten riktades i stället mot de nyamassförstörelsevapnen, kärnvapnen. Först , sedanförhandlingarna om icke-spridningsavtalet mot kärnvapen avslutats , komuppmärksamheten äter att riktas mot de kemiska och biologiska vapnen. Förhandlingarna om dessa vapen hade dittills alltid förtsi ett sammanhang eftersom de i viss mån kan anses sammanlänkade via toxinvapnen. På förslag av beslöt emellertid nedrustningskonferensen att dela upp förhandlingsfrågorna och hade enighet nätts om en separat konvention om totalförbud mot biologiska vapen och toxinva- 5 pen.Anledningen till denna särbehandling var närmast att de biologiska Prop.1992/93:181 vapnen ansågs vara ett betydligt lättare förhandlingsproblem,eftersom de betraktades som okontrollerbara och därmed militärt praktiskt tagetoanvändbara. Därför ansågs det inte heller nödvändigt att utarbeta bestämmelserför kontroll av efterlevnaden av konventionen mot biologiska vapen(B-vapenkonventionen). De senaste årens utveckling av genteknik m.m. harförändrat situationen, och avsaknaden av verifikation av B-vapenkonventio-nenframstår som alltmer allvarlig. Det har stått klart att ett fullständigtförbud mot kemiska vapen måste kunna kontrolleras. av kemiska vapen ochanläggningar för produktion av sädana finns i flera länden Härtill kommer attden civila kemiska industrin i många länder tillverkar giftiga kemikalier fören mängd olika civila ändamål i stor omfattning och har produktionsprocessersom kan ställas om för produktion av kemiska vapen. Dessa förhållanden gör enrelativt inträngande kontroll nödvändig för att parterna i konventionen skallkunna ha förtroende för att den efterlevs. Detta har varit en av destörsta stötestenarna i förhandlingarna. och dess allierade motsatte sig i detlängsta erforderlig internationell kontroll på sitt territorium, vUketföranledde att föra en överbudspolitik i fråga om krav påinträngande kontroll. Dåvarande vicepresidenten krävde således i ett tal inedrustningskonferensen att internationell verifikation avefterlevnaden av konventionen mot kemiska vapen skulle kunna utföras "varsom helst, när som helst, utan rätt att vägra". Sedan under radikalt ändrat sininställning kom också att ändra sin tidigare attityd, vilkenmött starkt motstånd både på militär och civil amerikansk sida där manreagerat mot möjligheten av en i princip obegränsad rätt till inspektion avUSA:s militära anläggningar och kemiska industrien Det visade sig att även enrad motsatte sig en långtgående kontroll, en del av dem sannoliktfrämst för att de fruktade att kontrollbestämmelserna kunde utnyttjas förunderrättelseverksamhet på andra områden. Det var i huvudsak enbart devästeuropeiska staterna som konsekvent och envetet verkade för ett relativtinträngande kontrollsystem. Till de politiskt svåraste problemen har också hört fråganom ett och totalt användningsförbud från konventionensikraftträdande, dvs. även under de som förstöringen av de existerandearsenalerna av kemiska vapen kommer att ta. , som inte ratificerade 1925 årsGenéveprotokoll , försökte i det längsta, sedermera med stöd avSovjetunionen, utverka en rätt för nuvarande innehavare av kemiska vapen attbehålla en mindre del av sina arsenaler, och därmed envedergäilningska-pacitet, tills alla "stater kapabla att använda kemiskavapen" anslutit sig till konventionen. Vidare ville man pä amerikansk sidainte ge upp den vedergällningsrätt som bl.a. förbehällit sig genomreservationer till Genéveprotokollet. I bådafallen var motståndet kompakt, särskilt från de alliansfria staterna, som inte kunde acceptera en diskriminerande konvention, som likt icke- spridningsavtalet gav särskilda rättigheter åt stater, som redan innehade de 6 massförstörelsevapen, somkonventionen skulle avskaffa. 1992/93:181 uppsitt krav i dessa avseenden, och följde efter. Enlösning kunde därefter uppnås som innebär ett totalt användningsförbud och enfullständig förstöring av de existerande vapenlagren inom föreskrivendestruktionsperiod. Parallelltmed det multilaterala arbetet i nedrustningskonferensen bedrev de bådasupermakterna bilaterala förhandlingar om bl.a. förstöring avkemiska vapen, vilka ledde till en överenskommelse. En del avresultaten från dessa har gett värdefulla tillskott till de multilateralaförhandlingarna. det sista utgjorde frågan om exportkontroll av relevanta kemiska substanserett svårt problem. Deltagande krävde att all diskriminerande kontrollgentemot konventionsparterna skulle upphöra då konventionen trätt i kraft.Samtidigt stod det emellertid klart, att kontrollen av konventionensefterlevnad inte kunde bli hundraprocentig, varför ett generellt åtagande fränexportländernas sida att för konventionsstaterna upphäva all exportkontroll avprodukter relaterade till kemiska vapen knappast kunde komma i fråga. Till sistkunde en kompromiss uppnås innebärande ett åtagande frän konventionsstaternaatt revidera sina nationella exportkontrollbestämmelser för att bringa dem iöverensstämmelse med konventionens ändamål och syfte som vissaexportkontrollregler och även visst exportförbud mot icke-konventionsparterinfördes. EnsärskUd kommission med uppgift att förbereda ikraftträdandet har i enUghet medkonventionstexten, satts upp i . Kommissionen har i februari 1993genomfört sin första session enligt de regler som konventionen stipulerar.Sverige kommer aktivt att deltaga i kommissionens viktiga verksamhet med attförbereda konventionens genomförande och upprättandet av den internationellakontrollorganisationen i . Konventionenträder i kraft efter det att 65 stater ratificerat den, dock efter att den öppnats för undertecknande, dvs. Det finnsmycket goda utsikter att denna siffra uppnås tillräckligt snabbt för att dettadatum skall kunna hållas. Lika viktigt är emellertid att alla i sammanhangetrelevanta stater ansluter sig. Detta kommer att kräva energiska insatser, inteminst i , där arabstaterna gör en koppling till Israelsförmodade kärnvapeninnehav och kräver ett fullständigt avskaffande avmassförstörelsevapen i regionen. Arabstaterna har ställt israelisk anslutningtill icke-spridningsavtalet för kärnvapen som villkor för sin egen anslutningtill denna konvention. Hälften av arabstaterna har dock undertecknatkonventionen trots ovanstående villkorade anslutning. Eftersomkonventionen arbetats fram av genuina multilaterala förhandlingandär ingen part eller ländergrupp kunnat diktera villkoren, bör den kunna undgåatt i likhet med icke-spridningsavtalet framställas som diskriminerande ochdärmed principiellt oacceptabel för vissa staten till attkonventionen skall fä en bred och t.o.m. universell anslutning färdärför anses relativt goda. Denna bedömning styrks definitivt av den extremtstora kretsen av originalsignatären En konvention meduniversell anslutning kommer att stärka alla staters säkerhet. Den framgång som slutförandet av konventionsförhandlingarna 7 utgörbör också kunna få en positiv inverkan på strävandena att.genom mul- Prop.1992/93:181 tilaterala förhandlingar söka lösningar på andra säkerhetspolitiskaproblem med global karaktär. Konventionens helt unika kontrollmekanismer börkunna påverka framtida nedrustnings- och icke-spridningsförhandlingar i positivriktning. Konventionenbestår av en ingress, tjugofyra artiklar samt tre bilagor. Den återfinns iengelsk lydelse samt i svensk översättning i bilaga 1 till denna proposition.Konventionen utgör ett globalt heltäckande och kontrollerbart, nedrustnings-och icke-spridningsavtal som saknar tidigare motsvarighet. Sammanfattningsvisomfattar konventionen följande: -ett totalt förbud mot kemiska vapen, - förstöring av existerande kemiska vapen ochproduktionsanläggningar för sådana vapen, - verifikation av den kemiska industrin, - möjlighet till inspektioner på uppfordran av varjeanläggning och plats på konventionsstaternas territorium, - regler för underlättande av handel och ekonomiskoch teknologisk utveckling på det kemiska området, samt - upprättandet av en internationellkontrollorganisation. Organisationen för förbud mot kemiska vapen, med säte iHaag. Konventionensartiklar, vilka innehåller de gmndläggande bestämmelserna, omfattar i tur ochordning följande huvudområden: - Åtagandenfrån konventionsstaterna innebärande ett totalt förbud mot kemiska vapen samt förstöring av existerande kemiska vapen och anlägg ningar för produktion av sådana vapen liksom förbud mot användning av kravallbekämpningsämnen inklusive tårgaser som metod för krigföring; definitioner av grundläggande termer i konventionstexten, bl.a. omfatt ningen av begreppet "kemiska vapen", - bestämmelserom deklarationer avseende innehav av kemiska vapen och produktionsanläggningar för dylika vapen samt planerade åtgärder för förstöring av dessa vapen och anläggningar, - regler för förstöring av existerande kemiska vapenoch produktionsanläggningar för dessa vapen, - angivande av aktiviteter omfattande giftigakemikalier och deras utgångsämnen som inte förbjuds enligt konventionen samtbestämmelser om verifikation av sådana aktiviteter, - nationella åtgärder för att uppfylla konventionensregler, - bestämmelser om den internationellakontrollorganisationen som etableras i enlighet med konventionen omfattandedess sammansättning, befogenheter och beslutsfattande, - organisationens legala status, dess privilegier ochimmunitet, - regler för konsultationen klarlägganden ochinspektioner på uppfordran vid misstanke om brott mot konventionen samt bistånd ochskydd mot Prop. 1992/93:181 kemiska vapen, -regler förunderlättande av handel och ekonomisk och teknologisk utveckling på detkemiska området, -ätgärder attvidtas vid brott mot konventioiien och för att garantera dess efterlevnad, -konventionensförhållande till andra internationella nedrustningsavtal, -regler förbiläggande av tvister mellan konventionsstaterna respektive mellan dessa ochden internationella organisationen angående tillämpningen och tolkningen avkonventionens bestämmelser, -reglei föreventuella framtida ändringar av konventionstexten, -bestämmelser omkonventionens ikraftträdande och möjligheter till reservationer vad avser dessbilagor Konventionens artiklar kompletteras med tre bilagorinnehållande detaljerade bestämmelser och förfaranden för olika delområden ikonventionen. Den första bilagan, kemikaliebilagan, omfattar delsriktiinjer för införande av olika giftiga kemikalier och deras utgångsämnen itre separata liston dels själva listorna som identifierar de kemikalier somenligt konventionen skall göras till föremål för verifikationsätgärder från deninternationella kontrollorganisationens sida främst vad avser den kemiskaindustrin. Bilaga 2, verifikationsbilagan, innehåller bl.a.detaljerade bestämmelser för verifikationssystemet i allmänhet och reglerbeträffande destruktion och verifikation av destruktionen av kemiska vapen,inklusive gamla eller kvarlämnade kemiska vapen, samt produktionsanläggningarför dessa vapen och eventuell omställning av dylika produktionsanläggningartill civil produktion. Den innehåller också detaljerade bestämmelser om denimmunitet och de privilegier som tillkommer medlemmar av inspektionsgrupper somgenomför verifikationsåtgärderna samt för observatören Bilagan behandlar dessutom verifikation av verksamhet ifrämst den kemiska industrin när det gäller giftiga kemikalier och derasutgångsämnen för sådana ändamål som inte är förbjudna enligt konventionen.Bilagan innehåller också detaljerade bestämmelser för inspektioner påuppfordran samt undersökningar av påstådd användning av kemiska vapen. Den tredje bilagan omfattar skydd av konfidentiellinformation och innehåller bestämmelser om hur dylik information skallbehandlas inom ramen för konventionens tillämpningsområde samt närmare reglerför hur den typen av information skall hanteras inom den internationellakontrollorganisationen. Bilagan omfattar vidare åtgärder för skydd av känsligainstallationer och förhindrande av avslöjande av konfidentiell information vidinspektioner samt bestämmelser att iaktta i fall av brott eller påstådda brottmot bestämmelserna om skydd av konfidentiell information. 1 det följande återges det huvudsakliga innehållet ikonventionen. 1 ingressen fastsläs bl.a., att konventionsstaterna ärbeslutna att för hela mänsklighetens skull fullständigt utesluta möjligheten avanvändning av ke- miskavapen genom att tillämpa bestämmelserna i konventionen, därigenom Prop.1992/93:181 kompletterande de åtaganden som gjorts enligt 1925 årsGenéveprotokoll om förbud mot användning i krig av kvävande, giftiga ellerandra gaser och bakteriologiska stridsmedel. Konventionsstaternaerkänner vidare förbudet, uttryckt i tillämpliga avtal och relevanta principeri folkrätten, mot användning av växtbekämpnings-medel som en metod förkrigföring. Deförklarar sig vidare vilja främja fri handel med kemikalier liksom internationelltsamarbete och utbyte av vetenskaplig och teknisk information på det kemiskaområdet för ändamål som inte är förbjudna enligt konventionen i syfte attbefordra alla konventionsstaters ekonomiska och teknologiska utveckling. Grundläggande åtaganden och definitioner Artikel 1