prop · GG0388 · 1992-12-31 00:00:00 — Visserligen utgörs huvudregelnav en femligen grov bedönmingsgrand, näraligen det billigasteanbudet. Denna nackdel torde dock neutraliseras av att en alteraativregelfinns som ger utryrarae för att även andra omständigheter vägs in ibedömningen. Det torde för övrigt bli den vanligaste situationen, ivarje fell vad gäller alla de upphandlingar där upphandlande enhet anseratt kvaliteten är en lika viktig omständighet Det är sålundatillåtet att väga La t.ex. livstidskostnader, servicegrad, miljöhänsynra.m. Eraellertid måste det anges i annonsen om upphandling ifall mananvänder sig av den altemativa prövningsgrunden. I annonsen skall då ocksåanges vilka kringoraständigheter man anser skallspela särskild roll för prövningen. dessutora, om det ärmöjligt, raiigordnas i förhållande till deras relativa Jagvill i detto sammanhang betona vUcten av att miljöhänsyn vägs m i all offentligupphandling. Stot, kommuner m.fl. har nått olika långt i detto avseende. Storavaravolymer upphandlas offentligt. En miljömedveten offentlig upphandling kandärför få en mycket stor betydelse för att stimulera till miljöanpassadproduktutvecklmg, såväl för användandet av varan som då varan tjänat ut. Jagkan här nämna utbytesregeln i lagen (1985:426) om kemiska produkter. Regelninnebär att den som hanterar eller importerar en kemisk produkt skall vidfe deåtgärder och iaktto de försiktighetsmått i övrigt sora behövs för att raotverkaskada på människor eller i miljön. Därvid skall sådana kemiska produkterundvikas som kan ersättas med mindre ferliga produkter. Det är också viktigtatt varor som tillverkats av återvunnet material behandlas på samma sätt somvaror av annat raaterial. Enupphandlande enhet måste noga ange vilka oraständigheter den avser att beakfe ide fall den väljer att anfe det ekonoraiskt mest fördelaktiga anbudet. Genomhänvisningen till det "ekonomiskt" mest fördelaktiga anbudetuppkoraraer ett behov av att enheten gör klart för sig redan från början hurolika omständigheter som servicegrad ete. kan värderas i ekonomiska termer. Detär visserligen inte möjligt att värdera varje enskild omständighet iekonoraiska termer. Särskilt vad gäller miljöpåverkan kan en sådan värderingbli svår. Enheten bör dock redan vid upphandlingens påbörjande försöka värderakringomständigheteraas ekonomiska betydelse. Jaganser att det inte finns någon risk för att upphandlingaraa kommeratt styras av endimensionella prisprövningar. Föratsättningen är dock attupphandlande enhet anger i sin annons vilken prövningsgrand man avser attanvända. Det får alltså inte förekomma att ett anbud väljs framför ett annat pågrand av en omständighet som anbudsgivaraä inte i förväg fått recfe på. Mittförslag: Särskilda regler ora prövning av anbud från leverantörer sora ärefeblerade utanför EES införs inte. Arbetsgruppensförslag: Inte heller arbetsgrappen lägger frara något förslag i den delen. Remissinstanserna:Endast och har begärt regler härom ellerannat sfellningsfegande mot att särskilcfe tredjelandsregler införs. Skälenför mitt förslag: Frågan ora en särskild tredjelanclsregim är aktuell endastför försörjningssektoreraa. Enligt direktivet för dessa sektorer (90/531/EEG,art. 29) får ett anbud förkastas om anbudet till mer än hälften besfer av varoreller tjänster raed ursprung utanför EG. Vid prövning av två eller fleralikvärdiga anbud skall företräde ges anbud raed övervägande EG-ursprangföratsatt att dess pris överstiger anbud som har övervägande ursprang utanförEG raed högst (art. 29.3). Framförallt den sistnämnda regeln voreett avsteg från gällande svenska principer för upphandling. Detkan nämnas att med EG-ursprang i det sammanhanget skall förstås ävenEES-ursprang. I EES-avtolet överenskoms emellertid om undantog från dennatredjelandsregim. Undanfeget uttrycks så att en tillämpning av bl.a. art. 29.3inte negativt får påverka nuvarande grad av liberalisering gentemot tredjeland, dvs. att redan uppnådd liberalisering i förhållande till tredje landfortsatt kan tillämpas av svenska upphandlare (se prop. 1991/92:170 bil. 14 s.607 ff angående tillärapningen av direktivet, särskilt punkt n). Slutsatsenav det sagcfe är att det inte finns anledning att särskilt reglera dettoförhandlingsresulfet i lagen om offentlig upphandling, eftersom huvudregeln i 1kap. 4 § skall tillärapas fullt ut även inom försörjningssektorerna och avseralla anbud oavsett om leverantören är eteblerad inom EG eller inte. Minbedömning: De nya upphandlingsregleraa strider inte mot sekretesslagen (1980:100). Arbetsgruppen:Arbetsgrappen fer inte sfeUning i denna fråga. Remissinstanserna:Eftersom arbetsgrappen inte fegit sfeUning har remissutfallet inte särskiltberört denna fråga. Några remissinstanser frågar dock efter ettsfellningsfegande härvidlag. Skälenför min bedömning: I sekretesslagen anges vissa regler ora sekretess vidupphandling (6 kap. 2 § och 8 kap. 10 §). De frägor som har sfellts har avsetthuravicfe de omfattande annonseringskraven innebär attdet uppkommer behov av ändringar i sekretesslagen. De besfemmelser Prop.1992/93:88 i lagförslaget som då närraast hamnar i blickfånget är först 2 kap.10 § och motsvarande besfemmelser i, övriga kapitel vad avser .annons oraövergång till förhandlad upphandling. Enligt 2 kap. 10 § skall en upphandlandeenhet annonsera att den övergår till den förhandlade upphandlingen om detfeförfarande inte avser alla de anbud som avlämnats i föregående förferanden. Denorcfelydelsen, innebär inget avsteg från regleraa i sekretesslagen. Det exempelpå regelns tillämpning som arbetsgrappen anger i Ds 1992:4 sid. 123 ger dockintryck av att annonsen skall innehålla uppgift om viUca anbudsgivare sora detförhandlade förfarandet skall avse. En så defeljerad annons torde strida motsekretesslagen (se Sekretesslagen lagstiftning med kommentorer, Corellm.fl., 3 upplagan, s. 132 ff), i varje fall vad avser enheter för vilkasekretesslagen gäller. Lagtextens krav är dock inte så långtgående soraexeraplet antyder, eftersora kravet endast är att övergången skall annonseras,inte vem eller vilka som skall omfatfes av det nya förfarandet. Vadgäller annonsering om avslufed upphandling stodgas i t.ex. 1 kap. 10 § lagenora offentlig upphandling att det skall annonseras hur upphandlingenavslufets. I arbetsgrappens förslag anges att "Annonsen behöver inteinnehålla uppgifter vars publicering skulle stricfe mot allmänt intresse ellerraotverka befogade affärs- eller konkurrensintressen". Kravet bör skärpastill att annonsen inte/år innehålla sådana uppgifter. I annat fell kanannonsören förledas till att annonsera sådana uppgifter som enligtsekretesslagen är belagda med sekretess. Vidareföreslog arbetsgrappen att, en upphandlande enhet inora efter det attbegäran komrait in skall läinna upplysning till varje anbudssökande m.fl. somså begär om skälen till att hans anbud förkasfets och även vera som erhöllupphandlingen. En sådan uppgift kan enligt sekretesslagen inte lämnas innanupphandlingen avslutots, vilket i detto fall är den tidpunkt då avtol träffats.Emellertid avser besfemmelsen just tidpunkten efter en avslufed upphandling,varför rain bedöraning är att även den besfemmelsen är förenlig med sekretesslagen. Detnya systemet innebär en i raånga stycken utökad informationsplikt genomannonsering, rapportering m.m. De uppgifter som skall offentliggöras äremellertid inte så omfattande att det kan bedömas att de två lagverken stridermot varandra. I några fall tillåter arbetsgrappens lagförslag en prövning avvilka uppgifter som skall publiceras. Dessa fall utgör en direktivtrogenöverföring av direktivregler. Mittförslag: Tjänsteupphandling över tröskelvärdena regleras enligt ett inom EGbeslutot tjänsteupphandlingsdirektiv, utom vad avser direktivets regler omupphandling genom arkitektfevlingar. Äventjänsteupphandling genom anordnande av arkitektfevlingar bör regleras. Även förden upphandlingen bör regleraa ha lagform. Regler för den upphandlingen bördärför införas i lagen om offentlig upphandling. Åtgärden bör dock awakfeytterligare utredning. Arbetsgruppensförslag: Arbetsgrappen föreslog en fullständig lagreglering avtjänsteupphandlingen. Grappen lade inte frara något särskilt förslag oraikraftträdande vad avser tjänsteupphandling, men föratsatte att kapitlet omtjänsteupphandling inte kunde träda i kraft med lagförslagets övrigakapitel. Remissinstanserna:Arbetsgrappens förslag om lagreglering av tjänsteupphandling har inte föranlettnågon särskild kommenfer. har dock anfört att det voreen fördel med ett saratidigt ikraftträdande för samtliga områden. Fleraremissinstanser har framfört kritik mot lagförslaget i dess materiella del.Sålunda har man påpekat vissa otydligheter, vidare har man anfört invändningarmot klassificeringen av tjänsteraa i fråga. Slutligen har tveksamheter yppatsvad avser regleringen av arkitekttävlingar, även om man inte har haft nägraprincipiella invändningar raot att även denna del av upphandlingsraarknadenregleras. Skälenför mitt förslag: Tjänsteupphandlingen är en mycket väsentlig av del denoffentliga upphandlingen. Inom EG har man beslufet ett direktiv påområdet (92/50/EEG). Det direktivet skall träda i kraft inom EG den 1 juli1993. Ytterligare ett direktiv övervägs, som innebär ett införande avtjänsteupphandlingsregler även inom försörjningssektorerna. Det direktivet haremellertid ännu inte fått sin slutliga utformning. Idenna del gör jag följande bedömning. Ny EG-lagstiftning, sora antegits avrådet efter orafattos inte av EES-avtolet. Sedan EES-avtolethar trätt i kraft skall den besluto om de ändringarav relevanto bifegor och protokoll till EES-avtolet som föranleds av den nyalagstiftningen. Det finns enligt min mening inte som regel någon anledning attSverige skall reglera enligt beslutode direktiv innan den nya EG-lagstiftningenenligt EES-kommitténs beslut föranlett ändringar av bilagoraa och protokollentill EES-avtolet. I några fall kan man visserligen tänka sig avsteg från denprincipen, t.ex. om det är fråga om direktiv som har nära anknytning tilldirektiv som redan trätt i kraft. Jagser inte någon särskild fördel med att mitt förslag om tjänsteupphandlingskall träda i kraft med mitt förslag i övrigt. ora tjänsteupphandlingskall inte träda i kraft inora EG förrän . Vidare ärdirektivförslaget avseende införande av tjänster i direktivet för upphandlinginora försörjningssektoreraa ännu inte så långt kommet inora EG att förslagetskulle kunna ligga till grand för lagstiftning i . I den delenraåste regeringen under alla förhållanden awakfe det slutliga direktivet. Inteheller hanteringsmässigt innebär därför ett saratidigt Ucraftträcfende avlagförslagets alla kapitel någon fördel. Ytterligare enomständighet felar för att regeringen senare bör återkomma i frågan, näraligenden omständigheten att remissutfellet vad avser förslaget om upphandling genomanordnande av arkitektfevlingar visar att ytterligare överväganden behövergöras och att också vissa förtydliganden vad gällertjänsteupphandlingsdirektivet måste inhämtas från EG innan det svenska införlivandetkan göras på ett korrekt sätt. Jag avsfer därför från att nu lägga fram någotförslag beträffende reglering av arkitektfevlingar. Det nu sagda innebär attupphandling i de delar som inte regleras enligt lagen om offentlig upphandlingfår ske enligt tillärapliga regler i övrigt. För den stotiiga sidan innebär detatt upphandlingsförordningens regler får tjäna som utgångspunkt för en sådanupphandling. Motsvarande bedömning får göras för den kommunala upphandlingen. Mittförslag: Lagen ora offentlig upphandling skall trä(fe i kraft den dagregeringen besfemmer. Upphandling som påbörjats före den dagen skall avslutosenligt äldre besfemmelser. Arbetsgruppensförslag: Överenssferaraer raed raitt. Remissinstanserna:Reraissinstanseraa har i allraänhet inte utfelat sig om ikraftträdandet, utomvad gäller önskemålet om ett saratidigt ikraftträdande av samtliga kapitel.Många remissinstanser har emellertid anmärkt behovet av att tillämpningen kanförberedas genom en tillämp-ningsförordning och andra föreskrifter. Skälen för mitt förslag:Mitt förslag överenssfemmer med regeringens förslag om Ucraftträ(iande avEES-lagen. Jag hänvisar till vad sfetsrådet anför i den delen(prop. 1991/92:170 del 1 s. 190). Jag hyser försfeelse för önskemålen om attföreskrifter m.ra. skall vara på plats för ikraftträdandet. Det ärnaturligtvis olyckligt ora föreskrifter inte skulle kunna utferdas i sådan tidatt de kan träda i kraft saratidigt med lagen. Emellertid är det formellt intemöjligt att förordning och föreskrifter ges ut innan grandförfattningen trätti kraft. Dock pågår ett sådant förberedelsearbete redan nu att det fmnsföratsättningar för att i varje fall viktigare föreskrifter skulle kunna ges uti nära anslutning till lagens ikraftträdande. 3 Upprättade lagförslag Prop. 1enlighet raed vad jag nu har, anfört har inom upprättotsförslag till 1. lag ora offentlig upphandling, 2. lag om ändring i lagen (1971:289) ora allraännaförvaltningsdomstolar. Förslagetvid 2 har upprättas i samråd raed chefen för har granskats av Lagrådet. Idetto avsnitt görs hänvisningar till följande direktiv. Upphandlingav varor: 77/62/EEG, 80/767/EEG och 88/295/EEG. Upphandling avbyggentreprenader: 71/305/EEG och 89/440/EEG. UpphandUng inomförsörjningssektorerna: 90/531/EEG. Det första rättsmedebdirektivet:89/665/EEG. Direktivens fullständiga beteckningar anges i prop. 1991/92:170 bil. 14 s. 605 ff Direktivsom inte omfattas av Upphandlingav tjänster: 92/50/EEG av om samordning av förfarandena vidoffentlig upphandling av tjänster. Det andra rättsmedebdirektivet: 92/13/EEG omsamordning av lagar och andra författningar med gemenskapsregler förupphandling inom vatten-, energi-, transport och telekommunUcationssektorema. 4.1 Lagen om offentlig upphandling 1 kap. Allmänna bestämmelser Idenna försto besfemmelse anges hur lagen är disponerad. Dispositionen följer istora drag systematUcen i respektive direktiv. I en del fall har emellertidsådana besfemmelser i olika direktiv söm i stort sett motsvarar varandrasammanförts till 1 kap. Detfe gäller främst de definitioner som återkommer idirektiven och dessiitom de annonseringsbesfemmelser som kan sägas varagemensamma. I några fall finns dock defelj skillnader mellan de olika områdenavad avser annonseringen och i de fallen har de allmännaannonseringsbesfemmelsema kompletterats genom särskilda Prop. 1992/93:88besfemmelser i följande kapitel. Ytterligaregemensamma besfemmelser är de som anger vissa krav på deltogaraa i enupphandling, såvitt avser teknisk och fmansiell stancferd m.m. Slutligen haräven besfemmelseraa om användningen av gemensamma europeiska tekniskaspecifdcationer hänförts till detfe kapitel. Lageninnehåller sex kapitel. Det försto kapitlet innehåller besfemmelser som ihuvudsak gäller generellt. Kapitlen2-5 innehåller särskilda regler som avser upphandlingsområdena varor,byggentreprenader, försörjningssektoreraa och tjänster. Kapitel6 innehåller regler avseende överprövning, skadestånd, m.m. 1förhållande till det remitterade lagförslaget har under lagrådsföredragningenandra stycket byggts ut. Genomlagen införlivas EES-avtolet med svensk rätt i fråga om de i avtolet intognadirektiven på upphandlingsområdet. Emellertid har också inom gemenskapenantogits ett par direktiv på orarådet sora ännu inte omfattos av EES-avtolet.Lagen ansluter också till dessa direktiv och utgör således en i den delenförtida anpassning till de rättsakter sora kan kan komma att ingå iEES-avtolet. Bakgnmden till att det av paragrafen bör framgå att lagen i storutsträckning syftar till uppfyllande av förpliktelser enligtEES-avfelet är bl.a. att tillämpning av den s.k. lagvalsregeln i 5 § iförslaget till EES-lagen kan komma att aktualiseras (prop. 1991/92:170 del 1,avsnitt 14.2 och 16.5; s. 136 respektive s. 186). anledning har författningskoramenferen också inletts raed enupplysning om vilka direktiv på området som omfatfes avEES-avtolet och vilica sora inte orafattos. Vidare avslutos koraraenferen tillvarje enskild besfemmelse i förekommande fall raed deteljerade hänvisningartill vilka direktivbesferaraelser sora ligger till grund för lagtexten. Iförstastycket anges lagens tillämpningsområde. Lagen skall tillärapas av sfet, kommunm.fl. och även de enheter som senare definieras. 1andra stycket regleras lagens orafattning för upphandling under tröskelvärdena.För så(fen upphandling skall endast vissa besfemmelser i lagen varatillämpliga. Vidare anges en mindre krets av upphandlande enheter. Idenna paragraf anges gemensararaa undanfeg från lagens besfemmelser. Desituationer som främst avses i punkt 1 är att föremålet för upphandlingen ellersjälva upphandlingen som sådan faller in under någon särskild besfemmelse isekretesslagen (1980:100), kanske framförallt den s.k. utrikessekretessen.Lagen skall inte heller tillämpas om upphandlingen inte skulle kunna genomförasutan risk för rikets säkerhet, om den skulle göras enligt besfemmelseraa ilagen. varafallet när varoraa eller byggentreprenaderaa m.ra. är av så speciell Prop.1992/93:88 karakfer att de inte kan tillverkas, levereras eller i övrigt hanteras i formeraa för en ordinarie upphandling. En situation som kan falla inunder detto undantog är t.ex. den beredskapsupphandling som Överstyrelsen förcivil beredskap gör. Detundantog som avses i punkt 2 är upphandling av frärast vapen, ammunition ellerannan krigsraateriel. Det är varoraas karakfer som avgör undantoget, inte vadde i varje enskilt fell skall användas till. Sålunda omfatfes såvälförsvarsmaktens ordinarie upphandling, som den upphandling som görs i särskildafall såsora vid utrastning av FN-trapper. Även annan utrastning inom sektoraomfattos av undantoget. Däremot omfattos inte sådan materiel sora visserligenanvänds inora försvaret, raen sora även har civil användning (s.k. dual use).Motsvarande gäller för upphandling av tjänster inom denna sektor. Försvaretsbefestningsarbeten får bedöraas falla in under undanfegen enligt såväl punkt 1sora punkt 2. Dettredje undanfeget i punkt 3 ger utrymme för undanfeg från lagen vid bilateralaeller multilaterala interaationella avtel. Av direktivtexten framgår attinteraationella avtel mellan medlemssteter inte kan innefette undanteg fråndirektivregler. Vad som avses är interaationella avtel mellan ett medlemslandoch ett land utanför EG. I ett EES-sammanhang torde detfe innebära att avtelmellan EES-länderaa inte medger undanteg. Föratsättningen för ett undanteg i nuavsedda avtel är att avtelet i fråga avser ett gemensamt projekt inom EES. Lagenskall inte heller tillämpas vid upphandling sora har anknytning tillstetionering av railifer personal (punkt 4) eller om särskilcfeupphandlingsregler överenskommits i en interaationell organisation (punkt 5). Dessaundanteg är gemensamma för alla upphandlingsområden och motsvarar 77/62/EEGart. 4, 71/305/EEG art. 4 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG och92/50/EEG art. 5. 14 § anges huvudregeln för all upphandling enligt denna lag. Ett av deviktigaste inslagen i EG:s reglering av upphandling är att upphandlingen skallske på marknadens villkor och att det är marknaden som kan ge de billigaste ochbäsfe villkoren. Det är därför angeläget att marknaden får tillfelle attarbete. uppnås genom kravet på interaationell annonsering. Därigenomåstedkoms den konkurrens sora upphandlare åläggs att utnyttja genom huvudregelni 4 §. Det får inte uppkomma en snedvriden konkurrens, vilket framgår av kravetpå att upphandlingen skall genorar föras affärsmässigt och utan ovidkommandehänsyn, dvs. 1ordet "affersmässigt" ligger en möjlighet för upphandlare att fehänsyn till bl.a. kostnaderaa för ett utdraget upphandlingsförfarande. I vilkenmån sådana hänsyn får tes framgår av andra besfemmelser i lagen, särskilt vadavser möjlighetema att välja olika upphandlingsförfaranden. Ibegreppet "utan ovidkommande hänsyn" ligger ytterligare ett centraltProp. 1992/93:88 moment för upphandlingen på den nya större europeiskamarknaden, nämligen principen ora icke-diskriminering (jfr art. 7 iRorafördraget). Denna princip kan sägas ligga till grund för den mycketdeteljerade direktivreglering som beslutets och sora nu blirtillämplig även inora EES-området. Regleraa är utformade i syfte att försvåramöjligheteraa att i upphandlingen gynna eller missgynna vissa leverantörer påett obehörigt och därmed konkurrenssnedvridande sätt. Detkan nämnas att det i lagrådsremissen fanns ett andra stycke i paragrafen,enligt viUcet kraven på kvalitet och prestancfe inte skall sfellas högre än vadsom behövs i varje särskilt fall. Med hänsyn till att EG-direktiven salcnar enmotsvarande föreskrift och till att den var ägnad att leda till raissförsfendhar Lagrådet förordat att den stryks ur lagen. Jag godfer Lagrådets invändning.Det är också så att det av besfemmelseraa ändå framgår att kraven på kvalitetoch prestanda inte får besfemmas av ovidkommande hänsyn eller annars av andrafaktorer än affersmässiga. Defmitionenmotsvarar 2 § upphandlingsförordningen och har utformats med utgångspunkt i denmera direktivtrogna ordalydelsen av t.ex. 2 kap. 3 §. Somhar nämnts i den allmänna motiveringen innebär direktiven att inte endastmyndighet, beslutande församling i en kommun, ett landsting eller kyrkligkommun skall tillämpa de nya upphandlingsregleraa. Direktiven är meravittomfattande och avser inte bara nämnda enheter utan även stetliga ochkommunala verk och också annan enhet som har i någon mening ettoffentligrättsligt drag. Utgångspunkter för avgränsningen är dels vilkenverksamhet som enheten faktiskt bedriver, dels om den offentliga sektora harett besfemmande inflytande över enheten, antingen genom ägande eller genomannan kontroll. Dennafråga tillhör de frågor sora föranlett flest koramenferer vidremissbehandlingen. I avvägningen av vad som är den lärapligaste svenskamotsvarigheten till direktivens besfemmelser måste man te hänsyn till denömsesidighet som nämndes i den allmänna motiveringen, dvs. att det är angelägetatt direktivtexter i sak motsvaras av svenslca regler. Det bör endast iundanfegsfall komraa i fråga att i sak avvika från grandtexten. Någon anledningtill awikelse när det gäller granderaa för räckvidden av besfemmelseraa finnsinte. Företogsom avses i 4 kap. 1 § andra stycket är sådana som inte faller in underdefinitionen av upphandlande enhet, raen sora likväl omfattas på grand av attstet, kommun m.fl. har ett besferaraande inflytande över deraeller på grand av att deras verksarahet föratsätter ett särskilt tillstånd Prop. 1992/93:88 från en behörig myndighet (se vidare kommenteren till 4 kap. 1§). Dennabesfemmelse tillsamraans raed 6 § motsvarar 77/62/EEG art. 1 (b), 71/305/EEGart. 1 (b) i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 1.1 och 92/50/EEGart. 1 (b). Defmitionenav upphandlingskontrakt anger att det skall vara fråga om skriftliga avtel,vars ena part skall vara en upphandlande enhet. Föremålet för avtelet skallligga inora någon av de kategorier som omfattes av upphandling enligt 2-5 kap. Dennabesfemmelse raotsvarar 77/62/EEG art. 1 (a) i dess lydelse enligt 88/295/EEG,71/305/EEG art. 1. (a) i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 1.3och 92/50/EEG art. 1 (a). del av upphandlingsraarknaden avser bygg- och anläggningsarbeten. Denterm inom upphandlingen som i cfeg är vanligast i för dessa arbeten ärbyggentreprenad. I lagen används cferför detfe begrepp som en sammanfattandeterm för alla former av bygg- och anläggningsarbeten. Genom tillägget "isin helhet" avses att även den del av ett arbete som avser projekteringoch instellation omfattes av defmitionen. Vidareanges att föremålet för byggentreprenaden skall ha en själv-sfendig funktion.Därigenom undantes från upphandlingsregleraa sådana osjälvsfendiga arbeten somendast är en del av större arbeten. Dennabesfemmelse motsvarar 71/305/EEG art. 1 (a) och 1 (c) i dess lydelse enligt89/440/EEG. Enform av byggentreprenader är särskilt reglerad i direktiven och kommer attbehöva regleras inom EES-området. Det gäller vad som kallats koncession.