prop · GF03150 · 1992-01-01 00:00:00 — Det enda som skiljer ekvationerna åt är den matematiska specificeringen av arbetslöshetsnivån. Ingen av estimeringarna är den andra överlägsen vid utvärdering utifrån historiska data, utan ger näst intill identiska resultat. När arbetslösheten når upp till nivåer på eller däröver upphör följsamheten och istället erhålles tre tämligen olika resultat. Ett gemensamt mönster finns dock i den bemärkelsen att alla tre skattningarna ger för svenska förhållanden historiskt sett mycket låga tal. I bedömningen måste hänsyn också tas till gällande avtalssituation. Parterna står inför stabiliseringsavtalets kontrollstation som har till uppgift att fastställa hur stor del av löneglidningen 1991 som skall avräknas från de avtalsmässiga löneökningarna 1992. har bl.a. den offentliga sektorn och Verkstadsindustrierna- metallarbetarna avslutat detta arbete. I dessa fall har en avräkning skett i enlighet med anda. Detta tillsammans med att överhänget blev något mindre än vad som förutsågs i den preliminära nationalbudgeten motiverar en nedjustering av löneprognosen från 4,5 till 3,. Den allmänna löneavgiften slopades vilket medför att den totala timkostnaden sjunker , till 3,. Nästan samtliga, för lönebildningen 1993, viktiga förklaringsvariabler fortsätter att sträva åt ett och samma håll. Estimeringarna resulterar därför i lägre löneökningar än . löper de nuvarande avtalen på arbetsmarknaden ut. Det kommer att finnas grupper med kompensationskrav för låga nomi-nella löneökningar 1991-1992. Detta i kombination med oenighet hos parterna vad gäller den framtida institutionella ramen för lönebildningen kan medföra en situation som inte bara styrs av det ekonomiska läget utan också av organisationspolitiska förhållanden. Det mycket svaga arbetsmarknadsläget bedöms dock dominera lönebildningen. Sammantaget förutses löneökningarna 1993 uppgå till i genom- snitt 3,. Riskfördelningen bedöms inte vara symmetrisk kring prognosen, utan sannolikheten förutses vara större för högre löneökningar 1992 och för lägre . Inom OECD-området steg lönerna med 1991 och öknings- takten väntas avta under såväl 1992 som 1993. I , viktigaste konkurrent på världmarknaden, steg lönerna med 1991. Även här förutses löneökningarna avta, se diagram 7:2. steg den svenska timförtjänsten långsammare än konkurrenternas. Diagram 7:2 Nominell timlön inom industrinÅrlig procentuell förändring, nationell valuta Anm.: är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till på världsmarknaden.Källor: , och . Den fasta växelkurspolitiken medför att kostnadsanpassningen till en större del faller på lönebildningen. Återgången kan komma att ta tid eftersom nominallönerna i inte anpassas nedåt. är våra konkurrenters löneökningar relativt måttliga. En kraftig produktivitetstillväxt medför emellertid att den relativa enhetsarbetskraftskostnaden faller såväl 1992 som 1993. Relativpriserna förutses dock inte sjunka i samma utsträckning, vilket speglar de svenska företagens behov att förbättra lönsamheten, se vidare kapitel 4. Under loppet av ökade konsumentprisindex (KPI) . Den underliggande inflationen i konsumentledet (nettoprisindex, NPI, som är KPI rensat från indirekta skatter och subventioner) steg med lite . hade inflationen mätt som KPI i årstakt gått ned till 2,och NPI till 4,. Hushållens prisförväntningar , som föll kraftigt , tycks ha stabiliserats kring 2%-nivån, se diagram 7:3. Detta ligger väl i linje med bedömningen nedan. Inflationsförväntningar spelar en central roll i samhällsekonomin. På basis av dessa fattas en rad beslut i såväl företag som hushåll, t.ex. vad gäller lönsamhetskalkyler, lagerhållning, inköpsmönster, konsumtionens fördelning i tiden. Detta i sin tur påverkar investeringsbeteendet hos ekonomins aktörer. Förväntningarna påverkar också nominallönernas utveckling och därmed kostnadstrycket i ekonomin. Diagram 7:3 Hushållens prisförväntningar de kommande 12 månadernaAnm. : Den heldragna kurvan representerar endast de hushåll som i s inflationstakt mellan . Källor: och . Inflationsförväntningarna är brutna och befinner sig i en desinflationsprocess, dvs. en period med avtagande prisökningar. Desinflationsprocessen ger upphov till en rad olika effekter i samhällsekonomin. Realräntorna stiger åtminstone till en början till en hög nivå, se diagram 1:1, vilket skärper avkastningskraven på reala tillgångar. Omfattande prisfall på t.ex. kommersiella fastigheter har medfört snabbt växande kreditförluster. Detta har resulterat i en ytterligare åtstramning av kreditmarknaden. Lägre priser på t.ex. fastigheter har också medfört att kostnadsgapet mellan nyproduktion och att köpa en befintlig lokal krympt. Tillsammans leder detta till att investeringsaktiviteten hämmas och att omfattande rationaliseringar görs inom företagssektorn, vilket i sin tur resulterar i lägre produktion och högre arbetslöshet. Konsumentprisprognosen och återfinns i tabell 7:2. Arbetskraftskostnaden per producerad enhet (ULC) utgör den enskilt viktigaste förklaringsfaktorn tillsammans med bedömningen av vinstmarginalerna inom framför allt handeln. Låga löneökningar tillsammans med sänkta arbetsgivaravgifter (1992) och god produktivitetsutveckling bidrar till att enhetsarbetskostnadens ökningstakt kraftigt reduceras. Det faktum att vinstmarginalerna, så som de kommer till uttryck här, har fallit alltsedan 1986 i kombination med svaga kostnadsökningar och en fortsatt växande privat konsumtion motiverar en viss återhämtning av marginalerna . Tendensen förväntas hålla i sig även 1993, om än i en betydligt mindre omfattning. reducerades mervärdeskattesatsen för livsmedel, hotell och restaurang samt för inrikes resor. investeringsbidraget för bl.a. nybyggnation av bostäder. Sammantaget sänkte detta KPI med , men påverkade inte NPI. avskaffas en rad punktskatter, på bl.a. läskedrycker, konfektyr, kemisk-tekniska preparat, kasettband och videoapparater. föreslås energibeskattningen av bl.a. hushåll att öka. Vidare upphör den tillfälliga sänkningen av fastighetsskatten för småhus och investeringsbidraget slopas. Slutligen sänks mervärdeskattesatsen från för de nyttigheter som belastas mervärdeskatt. Sammantaget innebär detta att bidraget från indirekta skatter reducerar KPI:s ökningstakt 1993 . NPI påverkas inte. Fastighetsskatten för andra fastigheter än bostäder slopas . Detta påverkar konsumentpriserna indirekt, via lägre kostnader för företagen, och väntas 1993 reducera såväl KPI som NPI med ca 0,. Som en konsekvens av reducerade subventioner och ökad självfinansiering förväntas en fortsatt relativt stark prisstegring inom området "diverse taxor", se tabellens anm. Även inom boendet stiger kostnaderna snabbare än de genomsnittliga konsumentpriserna, vilket delvis förklaras av sänkta räntesubventioner. Prishöjningarna för egnahemsboende är lägre än för boende i flerfamiljshus. Detta sammanhänger med att reducerad avdragsrätt för kapitalkostnader inte påverkar KPI. Allmännyttans fastigheter schablontaxeras emellertid och för att bibehålla neutralitet mellan boendeformerna minskas räntebidragen till flerfamiljshus (vilket påverkar KPI) när kapitalskatten och därmed avdragsrätten för villaägare sänks. Vid internationella jämförelser av inflationstakten användsTabell 7:2 Konsumentpriser Årlig procentuell förändring 8,0 2,0 2,2 Nettoprisindex 5,1 3,4 2,7 Importpriser, totalt -0,7 0,2 2,7 Oljeprodukter -26,0 -16,3 7,3 Övrigt 1,2 1,2 2,5 Bostäder, totalt 9,2 4,9 5,8 Flerfamiljshus 11,0 6,4 8,5 Egnahem 7,3 3,2 2,8 Indirekta skatter, bidrag i procentenheter 3,4 -1,3 -1,1 Diverse taxor 7,8 8,0 6,0 Konkurrensutsatt svensk produktion 5,3 2,0 2,0 Arbetskraftskostnad i näringslivet 7,4 2,0 1,3 Vinstmarginal, bidrag i procentenheter -0,5 0,6 0,2 KPI årsgenomsnitt 9,4 2,5 2,2 Nettoprisindex 5,5 4,4 2,8 OECD4,33,3 3,4 Implicitprisindex 10,2 3,1 2,5 Basbelopp 32 200 33 70034 400 Anm.: Diverse taxor består av läkemedel, läkarvård, tandläkararvode, lotteri m.m., TV-licens, post och tele samt resor och transporter. Nettoprisindex är KPI exkl. indirekta skatter och subventioner. Källor: , , statens pris- och konkurrens-verk samt . ofta konsumentprisindex eller deflatorn för privat konsumtion (IPI). Ingetdera speglar det samlade inflationstrycket i en ekonomi. Dessutom föreligger icke obetydliga skillnader mellan ländernas sätt att beräkna KPI, vilket givetvis försämrar jämförbarheten. Inflationstakten enligt konsumentprisindex är emellertid ett av de konvergensvillkor som kommer att ställas inom EMU. beräknas harmoniseringsarbetet av KPI att inledas. Prognosen medför att de svenska konsumentpriserna stiger långsammare än i nästan samtliga viktiga konkurrentländer. Diagram 7:4 Konsumentpriser Årlig procentuell förändring Anm.: är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till på världsmarknaden.Källor: , och . En implicit prisindex för privat konsumtion (IPI) framkommer ur nationalräkenskapernas redovisning av den privata konsumtionen. Vikterna i IPI speglar den aktuella konsumtionssammansättningen, till skillnad från KPI som baseras på föregående års värden. Under såväl 1990 som 1991 resulterade skattereformen i omfattande relativprisförskjutningar i konsumentledet. Både och ändras den indirekta beskattningen. Detta tillsammans med förskjutningar i konsumtionssammansättningen och differensen mellan prisutvecklingen för lägenhets-och egnahemsboende förklarar till största delen skillnaden mellan KPI och IPI. 8 Hushållens ekonomi och privat konsumtion ökade hushållens realt disponibla inkomster med sammanlagt 7,medan den privata konsumtionen steg med . Hushållens sparkvot förbättrades därmed med inte . Även 1992 beräknas en positiv inkomstutveckling för hushållssektorn trots sjunkande sysselsättning och stigande arbetslöshet. Inkomstökningen räcker till att både höja konsumtionen och sparandet . beräknas både inkomsterna och konsumtionen minska och sparkvoten sjunker något, se tabell 8:1. Tabell 8:1 Hushållssektorns disponibla inkomster, konsumtion och sparande 1990 19911992 1993 19901991 1992 1993 Löpande priser Löner 599,0 619,0632,1638,712,9 3,3 2,11,0 Företagarinkomster 62,162,3 62,2 64,3 8,1 0,3-0,13,3 Räntor och utdelningar, netto-31,1-31,1-30,7-32,0 Inkomstöverföringar från offentlig sektor 277,1319,1336,6355,610,8 15,15,55,6 Övriga inkomster, netto88,8110,2118,5122,7-1,3 24,17,53,6 Direkta skatter, avgifter m.m. 305,2285,0287,1 303,74,6-6,6 0,7 5,8 Disponibel inkomst 690,7794,4831,6845,713,0 15,04,71,7 Privat konsumtion 699,0779,4807,8823,69,4 11,53,62,0 priser Disponibel inkomst 504,8526,7534,7530,63,1 4,31,5-0,8 Privat konsumtion 510,9516,8519,4516,8-0,2 1,20,5-0,5 Sparkvot, nivå i % -1,2 1,9 2,9 2,6 Källor: , och 8.1 Hushållens inkomster steg de realt disponibla inkomsterna med nära 4,som den reala lönesumman före skatt minskade med ca 5,. Bakom den kraftiga inkomstökningen ligger i huvudsak skattereformen. Sänkningen av inkomstskatten beräknas ge ett bidrag med till hushållens reala inkomstökning 1991. Även transfereringarna från den offentliga sektorn hade en expansiv inverkan. I skattereformen ingick höjningar av barn- och bostadsbidragen samt pensionstillskotten. Även medför skattesänkningar och transfereringsökningar en relativt god inkomstutveckling för hushållen. Nedväxlingen av inflationen är en starkt bidragande orsak till att de realt disponibla inkomsterna kan öka med 1,trots att sysselsättningen faller med . Sysselsättningen minskar även 1993, vilket leder till en fortsatt nedgång av den reala lönesumman. Därtill kommer en ytterligare minskning av löneinkomsterna (inkl. sjuklön) genom det föreslagna införandet av karensdagar vid sjukdom. på inkomstutvecklingen av inflationsnedväxlingen avtar. De realt disponibla inkomsterna beräknas minska med 0,. Nedgången begränsas av att barnbidragen höjs. Att hushållen inte får en sämre inkomstutveckling , trots att arbetsmarknaden försvagas kraftigt , beror på att bortfallet av löneinkomster till stor del kompenseras genom bidrag till personer i arbetsmarknadsutbildning och till arbetslösa, se tabell 8:2. Tabell 8:2 Hushållens inkomster Procentuell utveckling Procentuellt bidrag till Löpande priser priser realinkomstutvecklingen 1991 1991 199219931991 19921993 Lönesumma exkl. sjuklön 619,0 -5,6-2,1 -0,2-4,9-1,7 -0,2 därav timlön -4,0 0,8 1,3-3,5 0,6 1,0 sysselsättning -1,8-2,9 -1,5-1,4-2,3-1,2 Inkomstöverföringar inkl. sjuklön319,1 5,2 6,4 1,7 2,12, 6 0,7 Pensioner från offentlig sektor173,4 3,0 4,8 1,9 0,7 1,10,4 Sjukförsäkring m.m. inkl. sjuklön61,0 -7,6-6,7-11,2- 0 , 7 -0,5 -0,8 Arbetslöshetsbidrag m.m. 21,8 78,362,0 19,4 1,3 1,7 0,9 Övriga transfereringar 62,9 11,0 4,1 2,5 0,8 0,3 0,2 Övriga inkomster, netto 141,4 3,5-0,2 -0,4 0,6 0,0 -0,1 Direkta skatter 285,0 -14,7-1,7 3,5 6,6 0,6-1,3 Disponibel inkomst 794,4 4,3 1,5 -0,8 4,3 1,5-0,8 Tillfälligt sparande 2,8 1,2 0,3-0,7 Inkomster inkl. tillfälligt sparande797,2 5,6 1,8 - 1,4 5,6 1,8-1,4 Anm.: Lönesumma, inkomstöverföringar och skatter är deflaterade med konsumentprisindex (KPI). Disponibel inkomst och tillfälligt sparande är deflaterade med implicit prisindex för privat konsumtion (IPI). Skillnaden mellan KPI och IPI påverkar posten "övriga inkomster, netto". Källor: , och . Det tillfälliga sparandet drog ned hushållens köpkraft och 1990. Vid redovisningen av disponibel inkomst i nationalräkenskaperna görs inget avdrag för det tillfälliga sparandet. Ej heller tillskrivs hushållssektorn inkomster när sparandet återbetalas. Det tillfälliga sparandet ingår som en del av hushållens totala sparande och i den utsträckning som återbetalningarna av sparandet konsumeras registreras det som ett minskat hushållssparande. steg hushållens köpkraft utöver de disponibla inkomsterna med , dels genom att det tillfälliga sparandet upphörde och dels genom att sparande återbetalades . återbetalades tillfälliga sparande, vilket bidrar till att öka hushållens köpkraft med knappt 1/. minskar köpkraften totalt med ca 1 1/beroende på att jämförelsenivån 1992 innefattar återbetalning av det tillfälliga sparandet. Som framgår av tabell 8:2 beräknas den reala timlönen före skatt stiga med 0,och med 1,. Den reala lönesumman minskar dock till följd av sjunkande sysselsättning. Den införda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen innebär att arbetsgivaren övertar betalningarna för sjukersättningen av en sjukdomsperiod. Denna ersättning registreras i tabell 8:1 som lön, vilket drar upp lönesumman med ca . Införande av karensdagar 1993 beräknas dra ned lönesumman (inkl. sjuklön) med ca . Inkomstöverföringarna från den offentliga sektorn ökar realt med . Om konsekvenserna av arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen exkluderas (arbetsgivaren betalar sjuklön), stiger dock inkomstöverföringarna realt med nära 6,. beräknas inkomstöverföringarna öka realt med ca 3,. Utbetalningarna av bidrag till personer i arbetsmarknadsutbildning och till arbetslösa stiger kraftigt, särskilt men också , till följd av det gradvis försämrade arbetsmarknadsläget. Barnbidragen höjs med . per barn och , se tabell 8:3. Tabell 8:3 Inkomstöverföringar från offentlig sektor till hushåll Löpande priser priser 1990 1991 1992 1993 1991 1992 1993 Pensioner 153,8 173,4186,2 193,9 3,0 4,8 1,9 Folkpension inkl. KBT och delpension 68,9 76,5 80,5 81,6 1,4 2,7-0,7 Allmän tilläggspension77,4 87,9 96,2 102,1 3,7 6,8 3,9 Tjänstepensioner 7,5 9,1 9,6 10,2 10,0 3,1 4,3 Sjukförsäkring m.m. 60,4 61,0 47,0 47,2 -7,6 -24,8 -1,8 Sjukförsäkring 34,8 31,8 16,5 15,9-16,4 -49,4-5,6 Föräldraförsäkring 15,7 17,9 18,2 18,6 3,9 -0,7 0,1 Arbetsskadeförsäkring 9,8 11,3 12,3 12,6 4,9 6,5 0,4 Arbetslöshetsbidrag m.m. 11,2 21,8 36,2 44,2 78,3 62,0 19,4 AMU-bidrag 3,6 6,2 9,0 12,3 56,5 42,734,0 Arbetslöshetsförsäkring, KAS och lönegaranti 7,6 15,6 27,2 31,8 88,6 69,6 14,6 Övriga transfereringar51,8 62,9 67,1 70,3 11,0 4,1 2,5 Barnbidrag 12,3 16,4 16,5 18,7 21,8 -1,610,5 Studiebidrag m.m. 7,3 8,4 8,3 8,5 5,9 -3,7 0,3 Bostadsbidrag 3,7 6,0 6,4 6,8 46,5 3,6 4,9 Socialbidrag m.m. 6,8 8,1 9,5 10,2 8,2 14,9 4,6 Övrigt 21,6 24,0 26,4 26,1 1,4 7,2-3,1 Summa inkomstöverföringar 277,1319,1 336,6355,6 5,2 2,93,4 Anm.: Deflatering är gjord med konsumentprisindex. Källor: , och . Över hälften av inkomstöverföringarna utgörs av pensioner inkl. bostadstillägg. Pensionerna räknas upp med basbeloppet och stiger dessutom genom att nya pensionärer med höga ATP-poäng kommer in i systemet. Basbeloppet uppgår till . och beräknas till . Nedväxlingen av inflationen medför att basbeloppet ökar realt med . blir basbeloppet realt oförändrat men volymökningen i pensionssystemen leder dock till en fortsatt tillväxt av de totala pensionsutbetalningarna . Ersättningsnivån i sjukförsäkringen sänktes från från till av en sjukperiod och till mellan 4 . Ersättningsnivån för vård av sjukt barn sänktes till per kalenderår. medför den ovan nämnda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen sänkta utbetalningar från försäkringen med ca . Dessa regeländringar och det försämrade läget på arbetsmarknaden väntas medföra en en minskning av sjukfrånvaron . Skattereformen 1990-1991 innebar en genomgripande förändring av skattesystemet. Skatten på arbetsinkomster har sänkts kraftigt. Alla kapitalinkomster sammanförs till ett inkomstslag och beskattas med en enhetlig statlig skatt om . Skattesänkningen finansieras delvis inom inkomstskattesystemet genom basbreddningar och skärpning av kapitalbeskattningen. I skattereformen ligger en årlig justering av skatteskalan. Grundavdraget höjs i takt med basbeloppets ökning och skiktgränsen för statsskatten räknas upp med ökningen av konsumentprisindex föregående år () plus . Det innebär att grundavdraget höjts med ca 4,och skiktgränsen med ca 9,. Arbetsinkomster som uppgår till högst ca . slipper i stort sett statlig skatt. Genom att skatteskalan räknas upp med den historiska inflationen uppkommer en real skattesänkning när löneökningarna och inflationen avtar. Med den förväntande utvecklingen av löner och priser blir det en real skattesänkning 1992 på ca . Med real sänkning avses skattebortfallet vid en jämförelse med vad skatteintäkterna kan beräknas till om skatteskalan istället justerats med prisutveckling. När inflationen stabiliseras 1993 medför justeringen av skatteskalan endast en mindre nedgång av det reala skatteutaget. har beslutats om vissa lindringar av kapitalbeskattningen och sänks skattesatsen för kapitalinkomster till . Skattereduktionen för fackföreningsavgifter slopas . avskaffas schablonavdraget under inkomst av tjänst vid taxeringen. och övriga kostnader . berättigar till avdrag. Detta beräknas medföra en skattehöjning på ca . Egenavgiften till arbetslöshetskassan fördubblades 1992 och kommer att tredubblas fr.o.m. . 8.2 Hushållens sparande och privat konsumtion Efter kreditmarknadens avreglering steg den privata konsumtionen kraftigt under en följd av år. Även inkomsterna ökade, men inte alls i samma takt och hushållen drog ned sitt sparande. Då hade sparkvoten gått ned och hushållens skulder som andel av disponibel inkomst hade ökat från 1988. Därefter dämpades konsumtionstillväxten och registrerades t.o.m. en svag tillbakagång till följd av ett kraftigt fall i bilinköpen. Sparandet förbättra des avsevärt, men var fortfarande negativt 1990, dvs. konsumtionsnivån fortsatte att överstiga inkomstnivån. Diagram 8:1 Privat konsumtion Anm.: Diagrammet visar konsumtionsförloppet per kvartal.Källa: . ökade konsumtionen successivt efter en mycket svag inledning, se diagram 8:1. Mellan årsgenomsnitten 1990 och 1991 blev uppgången 1,. Inköpen av nya bilar sjönk , medan förändrade regler i skattereformen rörande leasingbil ledde till en uppgång av överföringar av begagnade bilar från företag till hushållssektorn. Utlandsresandet föll kraftigt till följd av oroligheterna kring , men en återhämtning kom . Efterfrågan på tjänster exkl. bostäder minskade , vilket kan förklaras av den relativprisökning som skattereformen medförde. Det var en ökad försäljning inom detaljhandeln samt en större förbrukning av bensin och energi som höll uppe den totala privata konsumtionen. steg sparkvoten med till . Hela sparkvotsförsämringen mellan 1985 och är därmed återhämtad. Det tillfälliga sparandet räknas in i hushållens sparkvot, vilket kan sägas överskatta hushållens egentliga egna sparande med 1991. Den dramatiska utveckling som sparkvoten uppvisat sedan 1980- talets mitt framgår av diagram 8:2. Den kraftiga nedgången som följde efter kreditmarknadsavregleringen 1985 kan förklaras av förmånliga avdragsregler i skattesystemet, relativt låga realräntor och optimistiska framtidsförväntningar. Hushållens tillgångar, såsom fastigheter och aktier, steg i värde och utgjorde ett växande belåningsunderlag som delvis kunde ersätta ett eget sparande. De senaste årens förbättring i sparandet kan ses som en "normalisering" efter en överanpassning till en avreglerad kreditmarknad. Detta förstärks av skattereformens effekter, ett försämrat konjunkturläge med stigande arbetslöshet samt oron på de finansiella marknaderna. De stora kreditförlusterna i banksystemet har fört med sig en mer restriktiv kreditpolitik och större räntemarginaler. Den snabba nedväxlingen i inflationstakten har medfört en markant höjning av realräntan. Diagram 8:2 Hushållens sparkvot Anm.: Den finansiella sparkvoten är beräknad exkl. kapitaltransfereringar 1987 och 1989.Källor: , statistiska ce En internationell jämförelse av sparkvotsutvecklingen visar att de stora svängningarna inte är en unik svensk företeelse, utan de har också observerats i bl.a. våra nordiska grannländer med en viss tidsförskjutning. En ökad "skuldbörda" hos hushållen är också ett återkommande mönster, vilket framgår av diagram 8:3. När sparkvoten började gå upp i sjönk skuldernas andel av inkomsterna. Hushållens önskade skuldstock bör minska eftersom hushållens räntekänslighet ökat genom skattereformens effekter. Sänkningen av kapitalskatten från till begränsar ytterligare ränteavdragens värde. Högre realräntor förstärker incitamentet att dra ned skuldsättningen ytterligare. Diagram 8:3 Hushållens skuldsättningAnm. : Nivåskillnaderna mellan länderna illustrerar dels skillnader i statistiska definitioner, i bostadsfinansieringssystem. Uppgifter för finns endast t.o.m. tredje kvartalet 1991. Källor: , , samt respektive lands finansdepartement. Diagram 8:4 Hushållens förväntningar Anm.: Diagrammet visar skillnaden mellan andelen hushåll som tror på en förbättring av den egna resp. ekonomi och andelen som tror på en försämring , säsongrensat.Källor: , statisti Den minskade aktiviteten i har fått ett visst genomslag på hushållens förväntningar enligt den senaste undersökningen över hushållens inköpsplaner (jan. Av diagram 8:4 framgår att det är fler hushåll som tror på en försämring än en förbättring av den egna ekonomin . Pessimismen är, enligt traditionella mönster, större för hela landets ekonomiska utveckling. Det är dock en betydligt positivare bild jämfört med förväntningarna under lågkonjunk- turen . Detta avspeglar troligen att de gynnsamma faktorer som skattereformen medfört ännu överväger över de negativa effekter som följer av det försämrade konjunkturläget. Förmögenhetseffekterna är de omvända mot de som rådde . Börskurserna är fortfarande () lägre än senaste "all time high" 1989. Bostadspriserna steg kraftigt års första kvartal, men har sedan stagnerat och visat tecken på en tillbakagång mot årets slut. Det finns en oro för att skall följa det mönster och tidigare gått i genom med fallande bostadspriser. Belåningsunderlaget krymper, vilket medför att hushållen måste öka sitt eget sparande för att nettoförmögenheten inte skall minska. stiger arbetslösheten till för ovanligt höga nivåer. Hushållen använder därför sannolikt huvuddelen av inkomstökningen till att förbättra sparandet. Återbetalningen av det tillfälliga sparandet med . håller uppe konsumtionen , men tillväxten bedöms därefter mattas av.