prop · GG0372 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:72 om en lag om teleterminalutrustning, m.m. p'" Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föresläs en lag om teleterminalutrustning i syfte att enligt vårtåtagande i i införliva de regler som följer av EG:s s.k.terminaldirektiv (91/263/EEG). Ipropositionen föreslås också en smärre ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) somsammanhänger med bildande och innebär bl.a. att vissmyndighetsuppgift hos förs över till denna myndighet. Lagenom teleterminalutrustning föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer.Lagen om ändring i sjölagen föreslås träda i kraft . 1Riksdagen 1992/93. Propositionens lagförslag Prop. Härigenom föreskrivs följande. 1§ Denna lag gäller teleterminalutrustning som går attansluta till telenät sorn står till förfogande för användning av allmänheten(allmänt tillgängligt telenät). 2§ Till ett allmänt tillgängligt telenät fär endast sådan teleterminalutrustninganslutas som uppfyller de krav beträffande teknisk utformning, tillverkning,märkning, kontroll, nätanslutning och användning i övrigt som föreskrivs avregeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. 3§ Teleterminalutrustning som är avsedd att anslutas tillett allmänt tillgängligt telenät får släppas ut pä marknaden endast om denuppfyller de krav som fastställts med stöd av 2§. 4§ Teleterminalutrustning som gär att ansluta till ettallmänt tillgängligt telenät, men som inte är avsedd för detta, fär släppas utpå marknaden endast om den uppfyller de krav pä märkning eller annanproduktinformation som föreskrivs av regeringen eller av den myndighet somregeringen bestämmer. 5§ Den myndighet som regeringen bestämmer utövar tillsynöver efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter som har meddelats med stödav lagen. har rätt att för tillsynen 1. pä begäran få de upplysningar ochhandlingar som behövs, 2. få tillträde till omräden, lokaleroch andra utrymmen, dock inte bostäder, och 3. hos den som tillverkar, importerar,saluför eller hyr ut teleterminalutrustning få tillgång till sädan utrustningför kontroll. 6§ Myndigheten fär för genomförande av den tillsyn somavses i 5 § andra stycket meddela de förelägganden som behövs. Ett sädantföreläggande får förenas med vite. 7§ Myndigheten har rätt att få verkställighet hoskronofogdemyndigheten av beslut som avser åtgärder för tillsynen enligt 5 §andra stycket. 8§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår föreskriva om skyldighet att betala avgift för tillsynsmyndighetensverksamhet enligt denna lag. 9 §Den som med uppsåt eller av oaktsamhet till ett allmänt tillgängligt tele nät ansluter teleterminalutrustning som inte uppfyller de krav som avses i 2 § döms till böter. 10 §Den som med uppsåt eller av oaktsamhet släpper ut teleterminalutrustning pämarknaden i strid med föreskrifterna i 3 eller 4 § döms till böter eller fängelsei högst . 11 §Teleterminalutrustning som har varit föremål för brott enligt 9 eller 10 § skallförklaras förverkad, om det är påkallat för att förebygga brott eller om det iövrigt finns skäl för förverkande och förverkande inte är uppenbart oskäligt. Istället för utrustningen får dess värde förklaras förverkat. 12 §Tillsynsmyndighetens beslut om förelägganden enligt 6 § får överklagas hos länsrätten. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom föreskrivs att 332 § sjölagen (1891:35 s. 1)skall ha följande lydelse. Nuvarande lydebe Förestagen tydelse Har någon gjort sig skyldig till gärning som avses i 323,324, 325, 325 a, 326, 327, 328 eller 329 § och därigenom visat sig olämplig attutöva sädan befattning på fartyg, för vilken särskilda behörighetsvillkorgäller, skall domstolen besluta att han eller för alltid skallfråntas rätten att utöva befattningen. Beslutet får även avse andra befattningarän den i vilken gärningen begåtts. Meddelas ett sädant beslut, skall Meddelas ett sådant beslut, skall domstolen underrätta domstolen samma dagunderrätta . I fräga om radioteleg- . I fråga om radioope- rafist skall även underrät- ratör skall även Telestyreben under- tas. Vidtas åtgärd för att väcka åtal, fär iuppenbara fall meddela beslut enligt första stycket för tiden intill dess lagakraftägandedom föreligger eller domstolen, sedan åtal väckts, förordnar annorlunda. Finnsdet inte längre fog för beslutet, skall detta hävas. Rätten att överklagaSjöfartsverkets beslut till regeringen är inte inskränkt till . Denna lag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1991:668 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , , , , P. Proposition om en lag om teleterminalutrustning, m.m. Den2 beslutade den dåvarande regeringen om direktiv (dir. 1991:34) särskild utredare. Utredningen, som antog namnet , ficki uppdrag att utarbeta förslag till den lagstiftning och den ändrade regleringi övrigt som behövs på telekommunikationsområdet. Vidare skulle utredningenlämna förslag till den författningsreglering som behövs för att föra överTeleverkets återstående myndighetsutövning till nägon annan myndighet. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 1992:70) Telelag i början av juli1992. Utredningen föreslog en samlad reglering inom teleområdet i en särskildtelelag samt vissa andra lagändringar. Utredningen lämnade i sitt betänkande ocksäförslag till införlivande av terminaldirektivet med svensk rätt. Utredningenuttalade att innehållet i terminaldirektivets bestämmelser är sädant attinförlivandet till största delen kan ske genom föreskrifter i regeringsförfattningoch myndighetsföreskrifter men att de grundläggande föreskrifterna bör tas ini förslaget till telelag. Utredningen föreslog ocksä att lagen skall innehållabehövliga normgivningsbemyndiganden för regeringen med möjlighet att överföradessa till den myndighet regeringen bestämmer. Till protokollet i detta ärendebör, som bilaga 1, fogas utredningens sammanfattning av betänkandet. Vidarebör utredningens lagförslag i nu aktuella delar fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 2. Till protokollet i detta ärende bör som bilaga 3 fogas enförteckning över de remissinstanser som avgett yttranden. Remissyttrandenafinns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr K92/2289/RS). Telelagsutredningensförslag övervägs nu i . Utredningens förslag ochvissa synpunkter som framförts under remissbehandlingen är av sådan art att dekräver noggranna överväganden. Vid angivna förhållanden kanTelelagsutredningens förslag inte behandlas inom sädan tid att en samladlagstiftning på grundval av detta kan träda i kraft den 1 januari 1993.1 dettaärende föreslås därför huvudsakligen endast den lagstiftningsom är påkallad med anledning av avtalet om Europeiska ekono- Prop.1992/93:72 miska samarbetsområdet (). åtar sig att införliva de av EG:s rättsakter som medsärskilda anpassningar gjorts till en del av avtalet, bl.a. (91/263/EEG) av om tillnärmning av medlemsstaternaslagstiftning om teleterminalutrustning och ömsesidigt erkännande av utrustningensöverensstämmelse (terminaldirektivet). Terminaldirektivet syftar till enfullständig liberalisering av terminalutrustningsmarknaden. Medlemsländernasgrundläggande skyldigheter enligt direktivet är i korthet att å ena sidanförsäkra sig om att det pä marknaden släpps ut och används endast sådanutrustning som uppfyller de i direktivet särskilt angivna allmänna kraven och äandra sidan inte hindra att sådan utrustning som uppfyller kraven släpps ut påmarknaden och används inom medlemslandets område. En terminal som godkänts föratt släppas ut på marknaden och för anslutning i ett land skall såledesautomatiskt vara godkänd i motsvarande avseenden även i övriga länder. EG:smedlemsländer skall enligt direktivet ha vidtagitnödvändiga åtgärder för att uppfylla sina förpliktelser enligt direktivet.Svenska bestämmelser på omrädet skall vara i kraft från den tidpunkt som EES-avtaletbörjar gälla. Till protokollet i detta ärende bör, som bilaga 4, fogas den slutgranskadesvenska översättningen av terminaldirektivet. 2 Bakgrund - teleterminalutrustning I 2§teleförordningen (1985:765) föreskrivs att sådana utrustningar för telemeddelanden,som ansluts till det allmänna telenätet eller till ett mobiltelenät som äranslutet till detta, inte får skada det allmänna telenätet eller hindra ellerstöra dess drift och brukande. Det tillkommer enligt denna bestämmelseTelestyrelsen (före ) att meddela närmareföreskrifter om den tekniska utformningen av sådan utrustning. Telestyrelsenbeslutar också efter ansökan om registrering av utrustning som uppfyller deangivna kraven. Styrelsens beslut om föreskrifter samt om registrering ochåterkallande av registrering får inte överklagas. Efter särskilda bemyndigandentar ut ersättning för sin föreskrivande verksamhet och förregistrering av utrustning. Enligt2 a § teleförordningen fär till det allmänna telenätet eller till ett sådantmobiltelenät som avses i 2 § anslutas endast sädan utrustning som är registreradhos . har dessutom rätt att genom beslut i särskildafall medge anslutning till det allmänna telenätet av utrustning som inte ärregistrerad om det finns särskilda skäl till det. Telestyrelsenoch tidigare har med stöd av det nämnda bemyndigandetutfärdat föreskrifter om den tekniska utformningen beträffande ett flertalskilda slag av terminalutrustningar, såsom telefonapparater, samtalsmätare,modem och abonnentväxlar. Föreskrifterna hänvisar till tekniska standarder påsä sätt att utrustning enligt viss standard uppfyller Tele- Vanligtvis hänvisas till Svensk Standard, men även Telever- Prop.1992/93:72 kets standarder och andra tekniska specifikationer användsövergångsvis. Isyfte att helt liberalisera marknaden för teleterminalutrustningar och främjakonkurrensen inom gemenskapen pä detta område infördes inom EG nya bestämmelserom sädana utrustningar genom rådets direktiv av om tillnärmningav medlemsstatemas lagsliftning om teteterminalutrustning och om erkännande avutrustningens överensstämmelse (91/263/EEG) (terminaldirektivet). Det omfattasav (Bilaga II, avsnitt XVIII, p 4). Terminaldirektivetär utformat i linje med den s.k. nya metoden för harmonisering avmedlemsstaternas lagstiftningar om varor, som finns presenterad i Vitbokenfrän med EG:s program för förverkligande av den inre marknaden. Enligtmetoden skall i produktorienterade direktiv endast fastställas de krav somprodukterna skall uppfylla med hänsyn till skydd för liv, hälsa, miljö m.m.,medan det överlåts ät de europeiska standardiseringsorganen att utarbetaharmoniserade frivilliga standarder med tekniska specifikationer förprodukterna. En produkt som tillverkats i enlighet med dessa standarder skallförutsättas uppfylla de väsentliga kraven i direktivet. Tillverkarens egenkontrolli kombination med en försäkran frän tillverkaren om att aktuella standarder harföljts skall normalt vara tillräcklig kontrollåtgärd. Om en tillverkare istället väljer icke-standardiserade tekniska lösningar skall ett oberoende tredjepartsorganbedöma om produkten uppfyller de väsentliga kraven. Det skall räcka med attkontrollera produkten i ett land för att få tillträde till hela den inremarknaden. Huvuddrageni terminaldirektivet är följande. Direktivetgäller sådan teleterminalutrustning som är avsedd att anslutas till ett allmänttillgängligt telenät. Utrustning som kan anslutas till ett allmänt tillgängligttelenät, men som inte är avsedd att användas på detta sätt, faller i principutanför regleringen. I direktivet finns vissa bestämmelser om märkning,förklaring av leverantören om avsedd användning m.m. beträffande sädanutrustning. Medbegreppet "allmänt tillgängligt telenät" avses den allmänttillgängliga infrastrukturen för telekommunikation, som medger överföring avsignaler mellan definierade anslutningspunkter. Överföringen kan ske via träd,mikrovåg, optiska medier eller andra elektromagnetiska medier (artikel 1.2). Med"terminalutrustning" avses utrustning som är avsedd att anslutas tillett allmänt tillgängligt telenät. Härmed avses att den antingen är avsedd att anslutasdirekt till ett sådant näts anslutningspunkt eller att den kan samverka medett sådant nät genom direkt eller indirekt anslutning till ett sädant nätsanslutningspunkt för att sända, bearbeta eller ta emot information. Anslutningenkan ske med tråd, radio, optiska eller andra elektromagnetiska system (artikel1.3). Idirektivets artikel 4 anges att terminalutrustning skall uppfylla vissa all- mannaväsentliga krav, bl.a. med avseende på användarsäkerhet, elektro- Prop.1992/93:72 magnetisk kompatibilitet, skador på allmänt tillgängliga telenät,effektivt utnyttjande av radiofrekvensspektrumet och viss samverkan mellanterminalutrustningar samt mellan sådan utrustning och allmänt tillgänglignätutrustning. Iöverensstämmelse med resolution av om en ny metod vadgäller teknisk harmonisering och standarder (85/C136/01) förutsätts, att ennärmare bestämning av kraven skall ske genom att harmoniserade standarderutarbetas. Enligt terminaldirektivets ingress är en harmoniserad standard enteknisk specifikation (en europeisk standard eller ett harmoniseringsdokument)antagen av den (Comité Européen de Normalisation),den Europeiska elektro-tekniska standardiseringskommittén CENELEC (Comité Européende Normalisation Électrotechnique) eller av det för telestan-darderETSI () på grundval av enbegäran från kommissionen. Sedanstandardiseringsorganen utarbetat harmoniserade standarder ankommer det påkommissionen att, i den utsträckning det anses nödvändigt, omvandla dem tillbindande gemensamma tekniska föreskrifter, s.k. CTR:s (Common Technical Regulations),som skall publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT). Enligtartikel 3 i direktivet skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställaatt teleterminalutrustning kan släppas ut pä marknaden och tas i bruk endast omden uppfyller direktivets krav, när den är korrekt installerad och underhållensamt används i avsett syfte. Om det visar sig att en teleterminalutrustning,trots att den är märkt enligt bestämmelserna i direktivet, inte uppfyllerdirektivets krav skall medlemsstaterna se till att utrustningen dras tillbakafrån marknaden eller förhindra eller begränsa möjligheterna till att den släppsut på marknaden (artikel 8). Somett led i strävandena att åstadkomma fri rörlighet inom gemenskapen för sädanutrustning som uppfyller direktivets krav förbjuds medlemsstaterna att hindraatt utrustningen släpps ut på marknaden och används inom medlemsstatens område(artikel 5). Detta innebär således att teleterminalutrustning, som uppfyller EG:sväsentliga krav enligt terminaldirektivet, efter vederbörlig provning, kontrolloch märkning i ett land, kan släppas ut på marknaden och användas i alla andragemenskapsländer. Terminaldirektivetbygger på att det skall finnas särskilda s.k. anmälda organ, som skall utfärdaintyg samt genomföra produktkontroller och därtill hörande uppgifter för attsäkra att teleterminalutrustningar uppfyller kraven i direktivet såsom dessahar kommit till uttryck i harmoniserade standarder och CTR:s. Organen skallutses av medlemsstaterna. De kan vara såväl myndigheter som privata företag.Direktivet innehåller bestämmelser om dessa organs kompetens och oberoendeställning. Bestämmelserna skall vara styrande vid prövningen av om enmyndighet eller ett företag skall kunna komma i fråga för att utses till attvara anmält organ. Någonskyldighet för varje medlemsland att anmäla organ torde inte följa av bestämmelserna. Det kan mycket väl tänkas att vissa länder anmäler flera organ, medan andra inte anmäler något. Det förutsätts att de anmälda orga- 8 nenskall kunna verka inom hela gemenskapen i inbördes konkurrens under Prop.1992/93:72 kontroll från medlemsstaternas sida. I direktivet finns regler förhur det skall förfaras i det fall att någon medlemsstat anser att ett anmältorgan inte uppfyller kraven för att verka som sådant. Det kan i så fall kommai fråga att den stat som anmält organet upphäver sin anmälan. Terminaldirektivetinnehåller också bestämmelser om ett gemensamt märkningssystem för teleterminalutrustningsom överensstämmer med direktivets krav. Bestämmelserom provning och kontroll EES-avtaletinnebär att måste anpassa sina författningar och strukturer i fräga omprovning och kontroll till den ordning som tillämpas inom EG. Detta gäller enrad områden, varav teleterminalområdet är ett. Enligtden i EES-propositionen föreslagna lagen om teknisk kontroll (prop.1991/92:170, bil. 11.4, s. 77) skall regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer utse de organ som skall anmälas för uppgifter i samband med bedömningav överensstämmelse enligt bestämmelser som gäller inom EES. Som huvudregelskall gälla att de organ som önskar bli anmälda för medverkan ikontrollförfaranden under EG-direktiv skall kunna uppvisa att de uppfyllerkraven i tillämplig standard i EN 45 000-serien. Därjämte skall de uppfylla desärskilda krav som följer av resp. direktiv. Innan organet anmäls skallStyrelsen för teknisk ackreditering (SWEDAC) i samråd med berörda myndigheterha bedömt om organet uppfyller ställda krav. Bäde enskilda och offentligaorgan skall kunna medverka inom systemet och konkurrera om uppdragen. Gemensamtför EG:s direktiv enligt den nya metoden för harmonisering av medlemsländernaslagstiftning om produkter är att produkterna för att få släppas ut på marknadenskall vara märkta med det s.k. EG-märket. Det kravet gäller ocksäterminaldirektivet (artiklarna 11 och 12). Isyfte att skapa enhetliga regler om EG-märket har kommissionen lagt fram ettslutligt förslag till EG-märkesförordning. har ännu inte tagit slutligställning till förslaget men väntas fatta beslut före utgången av är 1992. Degenerella bestämmelserna avses bli tillämpade på säväl nya som redan gällandedirektiv enligt den nya metoden. IEES-propositionen (prop. 1991/92:170, bil. 11, s.42f och 50) anges att denväntade EG-märkesförordningen kan förutses komma att införlivas i EES-avtaletoch att ett förslag till lag om EG-märket härefter korruner att föreläggasriksdagen. Vidare anges att i awaktan härpå får varje direktivs bestämmelser omEG-märket införas för sig i samband med att direktivets övriga reglerinförlivas med svensk rätt. Regeringen avser attsenare denna dag genom proposition föreslå riksda gen att anta ett inom upprättat förslag till lag om EG- märket. Denna lag föreslås gälla provisoriskt till dess att EG beslutat om generella bestämmelser om EG-märket. InornEG har också införts bestämmelser om krav på elektriska och elektroniskaapparater och utrustning beträffande elektromagnetisk kompatibilitet. Detta harskett genom rädets direktiv av om tillnärmning avmedlemsstaternas lagar om elektromagnetbk kompatibilitet (89/366/EEG). Direktivetomfattas av (Bilaga II, avsnitt XVII, p 6). Bestämmelserna idirektivet är generellt tillämpliga pä bl.a. teleterminalutrustningar. I såväldetta direktiv som i terminaldirektivet förutsätts att speciella krav avseendeelektromagnetisk kompatibilitet kan ställas beträffande vissa produkter såsom teleterminalutrustning.Detta har kommit till uttryck i terminaldirektivet dels genom att ett av deväsentliga kraven i artikel 4 avser elektromagnetisk kompatibilitet såvittkraven är specifika för terminalutrustning, dels genom att föreskrifterna idet nämnda direktivet om elektromagnetisk kompatibilitet har upphävtsgenom terminaldirektivet (se artikel 9.4) i den mån de avser bl.a. metoder förgranskning av överensstämmelse för teleterminalutrustning. Regeringen avser attsenare denna dag genom proposition föreslå att anta ett inomNäringsdepartementet upprättat förslag till lag om elektromagnetisk kompatibilitetvarigenom det nämnda direktivet avses införlivas med svensk rätt. 3.1 En lag om teleterminalutrustning införs Mittförslag: En lag om teleterminalutrustning införs. Härigenom möjliggörs att deregler som följer av EG:s terminaldirektiv så som de intagits i EES-avtaletinförlivas med svensk rätt. Genom lagen införs ett system som möjliggör attenhetliga krav, främst tekniska, på teleterminalutrustningar kan upprätthållasi syfte att i det allmännas intresse kunna säkerställa en god funktion i ettsvenskt och europeiskt telesystem med ökande antal innehavare av telenät ochföretag som erbjuder teletjänster och teleterminalutrustningar tillallmänheten, lgen har karaktär av en bemyndigandelag. Lageninnehåller bestämmelser som gör det möjligt för en myndighet att utöva eneffektiv tillsyn över efterlevnaden av lagen och av de föreskrifter sommeddelas med stöd av denna. Lagenger regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigande attföreskriva om skyldighet att betala avgift för tillsynsmyndighetens verksamhetenligt lagen. Ett införande pämarknaden och anslutning av teleterminalutrustning som inte uppfyller kravenskall kunna leda till straffpåföljd och förverkande. Utredningens förslag i frägaom införlivande av terminaldirektivet med svenskrätt överensstämmer i huvudsak med mitt. Vissa avvikelser från mitt Prop.1992/93:72 förslag förekommer beträffande bestämmelserna om tillsyn och omskyldighet att betala avgift för tillsynsmyndighetens verksamhet. Remissinstanserna:Det stora flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget idenna del ställer sig positiva till förslaget eller lämnar det utan erinran. Enremissinstans, , har påpekat att det i förslaget begagnadeuttrycket "saluföra" är mindre lämpligt för en gemensam EES-marknadoch förordar ett homogent språkbruk för att åstadkomma en med övriga EG/EES-länderlikartad rättstillämpning. Uttrycket "släppa ut pä marknaden",innefattande alla förfaranden av kommersiell natur såsom försäljning,uthyrning och leasing, anges av kollegiet bättre motsvara det iterminaldirektivet begagnade uttrycket "placing on the märket". Kollegiethar också uttalat att en motsvarighet till bestämmelsen om fri rörlighet ochanvändning av terminalutrustning i artikel 5 i direktivet bör införas i lagoch inte i regeringsförordning eller myndighetsföreskrifter. Skälenför mitt förslag: innebär att de regler som följer avterminaldirektivet med de anpassningar som framgår av måste införlivasmed svensk rätt. Endast ett fåtal av de regler som behövs för ett införlivandekräver lagform. Återstående regler som följer av direktivet kan med stöd avbemyndigande i lag enligt 8 kap. 7 § regeringsformen införlivas genomföreskrifter av lägre dignitet. Lagen bör därför ges formen av en bemyndigandelag.Jag vill redan här informera om att jag avser att föreslå regeringen attbemyndiga att meddela de myndighetsföreskrifter som behövs förett införande av terminaldirektivet och att utöva den nödvändiga tillsynenenligt lagen. Lagenomfattar teleterminalutrustning som är avsedd att anslutas eller, utan att såär förhållandet, ändå kan anslutas till ett allmänt tillgängligt telenät. Etttelenät är en anläggning för förmedling av telemeddelanden. Med att ett sådanttelenät är allmänt tillgängligt torde avses att det i princip skall varamöjligt för allmänheten att utnyttja nätet genom en eller flera teleoperatörer.Det svenska uttrycket "allmänt tillgängligt" är avsett att motsvara detengelska uttrycket "public". Frågan om hur detta uttryck är närmareatt förstå är emellertid fortfarande föremål för diskussion inom EG och EFTA. Dennärmare avgränsningen får mot denna bakgrund överlämnas till rättstillämpningen.Under alla förhållande omfattas det nuvarande allmänna telenätet ochbefintliga mobiltelenät i vilka allmänt utbjuds teletjänster. Medteleterminalutrustning avses bl.a. telefonapparater, telefaxutrustning, telefonsvarare,modem, televäxlar, trådlösa telefoner och mobiltelefoner. I lagen bör föreskrivasatt endast sådan teleterminalutrustning som uppfyl ler de krav som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får anslutas till ett allmänt tillgängligt telenät.