prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — I den tidigare nämnda omprövningsplanen somNaturvårdsverket utarbetet prioriteras skogsindustrins utsläppsvillkor. Underdet gångna året har det skett en betydande utveckling när det gäller demultilaterala, regionala, avtal som reglerar skyddet av miljön i de havsområdensom omger . Såväl Helsingfors- som Paris- och Oslokonventionema harreviderats och moderniserats. Den nya Helsingforskonventionen kommer t.ex. attutvidgas till att även omfette inre farvatten. Den nya , somkommer att ersatte de existerande Oslo- och Pariskonventionema, kommer attreglera all påverkan på den miljön. öppnar möjligheten att iframtiden även behandfe påverkan från t.ex. sand- och gmssugning. Vid det senaste konsultetiva mötet medLondonkonventionen beslöts att även denna globala konvention skall revideras,bl.a. i syfte att nuvarande resolutioner, som förbjuder såväl dumpning avindustrieUt avfaU som förbränning till havs, skaU inarbetas i konventionstextenoch därmed ges en klart bindande karaktär. Även andra skärpningar kommer attövervägas. Man planerar att ante en reviderad konvention . har regeringen lagt en proposition ominförande av en ekonomisk zon (prop. 1992/93:54). En sådan zon innebär attSverige har möjlighet att utöka sin bestämmanderätt tiU att i vissa avseendengälla även utanför lerritorialvattengränsen. ökar möjlighet atttUlämpa vissa miljölagar utanför territorialvattengränsen. I zonen kan därfört.ex. lagen om förbud mot dumpning tiUämpas på alla fartyg. 1.6 Aktiv naturvård och bevarande av biologisk mångfald Föratt bevara den biologiska mångfelden krävs ytterligare åtgärder. Jag anser attdette är ett av de viktigaste miljöområdena . En proposition om biologisk mångfald m.m. avsespresenteras för . Där avses redovisas underlag försvensk ratifikation av konventionen om biologisk mångfald samt regeringensförslag om hur skall följa upp konventionen om biologisk mångfald somantogs vid om miljö och utveckling i i juni 1992genom t.ex. genomförande av en landstudie om biologisk mångfald. Jag avser även att i propositionen redovisa hurbestämmelsema om Prop. 1992/93:100 biotopskydd i naturvårdslagen skaUtillämpas. Vidare kommer att redovisas "" de områden i landetdär det, för att skydda de kvarvarande och biologiskt viktiga våtmarkerna inomjord- och skogsbmkslandskapet, bör vara förbjudet att genomföra markawattningar. Frågor angående forskning om arters biotopkrav ochutveckUng av ekologiskt anpassade bmkningsmetoder mom jord- och skogsbmkkommer att behandlas i den forskningspoUtiska propositionen. föreslår i sitt betänkande(SOU 1992:76) bl.a. att miljömålet jämställs med produktionsmålet samt attarealen skogsmark i form av större områden som har undantegits från skogsbmkbehöver fördubblas. Kommittén föreslår att kraftigt utökade arealer börsäkerställas i form av naturreservat och nationalparker för att bevara särskiltkänsliga naturtyper. prioriterar i sitt säkerställandearbetebl.a. skyddet av kvarvarande urskogar och framtegande av en plan för att skyddamyrmarker. Chefen för kommer att te upp denna fråga i enproposition om skogspoUtiken . Vid bolagiseringen av undantogs storaarealer mark med högt naturvårdsvärde samt praktiskt teget alla QäUnära markerfrån marköverföringen. Bl.a. skall befintiiga eller blivande naturreservatöverföras till naturvårdsfonden. har för övrigt skyddet av denfjäUnära skogen förstärkts genom att skärpte regler för skogsbmket har införtsi denna region. Sektorsansvaret inom jord- och skogsbmket följsupp. Enligt miljöpolitiska riksdagsbeslut skaU varje sektor te sittnuljö- och naturvårdsansvar inom ramen för sin verksamhet. I enlighet meddenna princip skall de areella näringama te sitt naturvårdsansvar såväl i sinnormala verksamhet som vid säkerställande av känsUga områden. De har ettansvar för att naturresursema bmkas på ett långsiktigt hållbart sätt. Insiktenhar ökat om behovet av att i t.ex. det praktiska bmkandet av skogen te hänsyntiU behovet av en bibehållen biologisk mångfald och tiU natarvårdsintressen iövrigt. Den skogspolitiska kommittén konsteterar i sittslutbetänkande att den nuvarande skogsvårdslagstiftiungen motarbetet sinasyften avseende främst naturvården. Skälet är att lagstiftningen begränsatmöjlighetema att använda andra bmkningsformer än tt-akthyggesbmk och i vissutsträckning naturlig föryngring. Kommitténs slutsats är att skogsnäringen intetiU fuUo kan anses ha verkat i överensstämmelse med de mUjövårds- och naturvårdspolitiskamål som ställdes upp . har dessutom en målförskjutaingskett mot ökade krav på natarvårdshänsyn till skydd för den biologiskamångfelden. Miljö- och naturvården i skogen har inte utvecklats i takt medsamhäUets förvänttiingar och de nya nuljö- och naturvårdsmål som formuleratsunder . Kommitténs förslag om en förstärkning avmiljövårdens inttessen i skogsbmket kommer att behandlas i den särskildapropositionen om skogspoUtiken. Genomgången av hur uppfyllernaturvårdskonventionema bör påskyndas. Behovet av en samlad svensk lagstiftaingför hofede arter samt skyddet av de våtmarkersom är utpekade som särskilt skyddsvärda inom Prop. 1992/93:100våtmarkskonventionen bör utredas. Aktionsprogram för hotede arter bör ""■ också följas uppoch förbättras. För introduktionen av genetiskt modifieradeorganismer i miljön krävs tillstånd. Beträffande genetiskt modifierade växteroch mikroorganismer skall vid tillståndsprövningen särskilt beaktas att odUngeninte får innebära risker för omgivningen eller för miljön eller risk förutarmning av den genetiska mångfelden. Genteknikberedningen lämnade i sitt slutbetänkande(SOU 1992:82 Genteknik- en utmaning) förslag till en utveckling avlagstiftaingen för reglering och kontroll av utsättaing av genetisktmodifierade organismer. Beredningens betänkande remissbehandlas för närvarande.Beredningens förslag samt andra frågor inom bioteknikens område somaktualiserar reglering, myndighetsorganisation och ansvarsfördelning kommer attberedas i . deltar aktivt i det intemationella arbetetpå området. Inom har miljöministrama tegit initiativ till särskildaprojekt rörande miljöaspekter i anslutning till biotekniken. Även inom EG pågårarbete rörande sambandet mellan miljö och beioteknologi. 1.7 Förbättring av miljön i tätortema Sverigesbefolkning är urban både vad gäller Uvsform och bosättaing. Närmare 9 av 10personer bor i fetorter. Ca en fjärdedel av fetortsbefolkningen bor i de trestörste sfedema , och . Sfedemas miljömässiga problem är en fråga av bådenationellt och globalt intresse. undertecknande av Riodeklarationeninnebär ett ökat engagemang för att lösa också sfedemas miljöproblem. Miljön i de tre storstedsområdena är särskilt hårtbelasted. Det är också i dessa områden - fömtom i de små fetortema - somfömtsättaingama är bäst för kostnadseffektiva åtgärder för att förbättramiljön. För att komma till rätte med miljöproblemen och förebygga framtida problemi sfeder och tetorter krävs ett stort antal samverkande åtgärder. Åtgärdema börutgå från ett långsiktigt handlingsprogram för utveckling av en god UvsmUjö isteden och stedsregionen. En god livsmiljö kan med sociala, ekonomiska ochmiljömässiga utgångspunkter konkretiseras på följande sätt: ' En tett bebyggd,men grönskande sted, där natur- och kultar värdeni bebyggelsen tas tiU vara och där parkområden och aUmänna platserger goda möjligheter tiU kontakter, upplevelser och livsglädje. -En sted i ekologisk balans medsin omgivning, med ren luft, rent vatten och med hälsosamma bebyggelsemiljöer. -En sted med möjlighet tillekonomisk utveckling bl.a. genom goda res möjligheter. FöraU nå dit är det framför aUt tre styrmedel som är särskUt viktiga. - Effektiva ekonomiska styrmedel t.ex. skatter ochavgifter, för att minska föroreningarna och avfaUsvolymen samt för att främja koUektivtrafiken. - Samhällsplanering som bör utgå från naturensbegränsningar och ge stöd Prop. 1992/93:1(X) för utvecklingen av ett kretsloppsanpassat samhälle samt en långsiktigt "- ' godhushållning med naturresurser. - Informationsinsatser görs för att ökamedvetenheten om vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra stedsmiljön. Dettefömtsätter att arbetssätt och metoder utvecklas på alla nivåer i samhällsplaneringen.Kommunema har huvudansvaret för utformningen av den byggda miljön. Nya formerav mellankommunal samverkan behövs emellertid för att skapa starka ochbärkraftiga stedsregioner. Investeringar i vägar och jämvägar bör ske med storhänsyn tiU natar- och kultarvärden och samordnas med bebyggelseplaneringen. NärsärskUt viktiga markanvändnings- och miljöintressen står på spel kan regeringente aktiv del i processen med stöd av bestämmelser i ochnaturresurslagen. Storsfedemasmiljöproblem har uppmärksammats i flera uttedningar . Flertaletav uttedningama har koncentterats tiU ttrafikfrågoma, som utgör en viktig del iarbetet med att förbättra UvsmUjön i fetortema. Åtgärder behövs även på andraområden för att bl.a. förbättra luftkvaliteten och dagvattenhanteringen. I denlångsiktiga utvecklingen av de större fetortema måste ändamålsenligatransportiösningar kombineras med en god planering av områden för bl.a.bosfeder och arbetspfetser. Riskema med miljöfarliga transporter måste särskiltuppmärksammas. Också behovet av natar- och grönområden behöver tillgodoses.Vidare bör kretsloppsprincipen utvecklas på avfallsområdet och behovet av nyaavfaUsanläggningar och deponier begränsas. Anläggningar för vatten och avloppbehöver förbättras för att säkerställa en framtida god vattenkvalitet. Stetens naturvårdsverk och har påregeringens uppdrag genomfört särskilda förstudier där mUjösitaationen istorstedsområdena har analyserats. bereds dessa rapporter införregeringens fortsatte överväganden. Regeringentillkallade särskUda förhandlare, en för vardera Stockholms-,Göteborgs- och . Förhandlama fick i uppdrag att utarbeteöverenskommelser med berörda parter om åtgärder i det samlade trafiksystemetsom skall syfte tiU att åstedkomma en bättte mUjö, ökad tillgänglighet ochförbättrade fömtsättaingar för regionens utveckling. Förhandlingama äravslutede i Stockholms- och och kommer att avslutas iGöteborgsregionen. Överenskommelsema, som i sin förste etepp, har redovisatstiU i prop. (1990/91:87) om regeringspolitik för tillväxt och i prop. (1990/91:90) om en god livsmiljö omfattar bl.a. åtgärder för koUektivtrafik ochvägtrafik samt Framför alU den förste propositionen Prop.1992/93:100 byggde på ett omfattande utredningsmaterial rörandestorstedsområdenas "" trafikfrågor, redovisat iStorstedstrafikkommitténs betänkanden (SOU 1988:15, SOU 1989:15, SOU 1989:43,SOU 1989:79) samt i slutbefenkandet (SOU 1990:16) Storstedsttafik 5, ettsamlat underiag. har avsatt för att genomföraöverenskommelsema. En mer utförlig redovisning av innehållet i uppgörelsema hartidigare denna dag redovisats av chefen för . Åtgärdema skaU i den fortsatte planeringen prövaspå sedvanligt sätt med tillämpning av gäUande lagstiftaing, bl.a. mom ramen förkommunernas fysiska planering. För att få en samlad bild av hurhushållningsfrågoma enUgt natarresurslagen behandlas i överenskommelsemasgenomförandeskede samt av vad överenskommelsema innebär för miljön i regionema,har regeringen med stöd av 6 kap. 2 § natarresurslagen begärt redovisning avberörda kommuner i Stockholms- och Malmöregionema hur de i sin planeringenligt plan-och bygglagen avser att tillgodose intressen som rör hushållningenmed naturresurser i de områden som berörs av överenskommelsema. Redovisningamaskall lämnas till regeringen . Regeringen överväger att begäramotsvarande redovisning för . Regeringenbeslutede att en särskild utredare skulle tillsättas med uppgift attutarbete en samlad aktionsplan mot buller (M 1992:02). Enligt direktiven tiUutredaren bör handlingsplanen vara åtgärdsinrikted och utmynna i konkreteåtgärder med realistiska möjligheter att genomföras. Planen bör också omfatteåtgärder av förebyggande art. Utredaren bör analysera de åtgärder somtt-afikverken har föreslagit i sina miljöanalyser och se hur de kan hanteras ien samlad handlingsplan. Kommunema bör involveras i arbetet. Utredningen skaUvara slutförd tiU den 1 juU 1993. I dessa frågor har jag samrått med stetsrådetThurdin. 1.8 Hushållning med mark och vatten genom fysisk planering Meden genomtänkt fysisk planering kan kommunema lägga gmnden för en positivsamhällsutveckling. Olika intressen i fråga om markanvändning skall vägassamman för att säkra en långsiktigt håUbar utveckling genom en ekonomisktiUväxt som är förenlig med kraven på en god UvsmUjö och en långsiktighushållning med natarresursema. Miljövårdsprogram, kulturmiljöprogram,översiktsplaner och väl genomarbetede detaljplaner bör utayttjas somhjälpmedel i arbetet. TiUsammans med andra styrmedel i mUjöpoUtiken kansamhällsplaneringen medverka tiU att myndigheter, företeg och enskUdamedborgare tar ökad hänsyn tiU miljön i sina beslut. Boverkethar till regeringen redovisat sin utvärdering av kommunemas översiktsplanerenligt . Rapporten har remitterats. Erfarenhetema visar attdet behövs ytterligare utveckUngsarbete i samverkan med kommuner,länsstyrelser och centrala verk för att översiktsplanerna skall få denfunktion som underlag för markanvändningsbeslut som är lagstiftningens syfte. Framför allt behöver möjlighetema att förebyggamiljöproblem stärkas genom att den fysiska planeringen utvecklas. YtterUgaremetodutveckling behövs för att kommunemas översUrtsplaner skaU kunna ligga tiUgmnd för ett kretsloppsanpassat samhäUe. Det behövs t.ex. mer utvecklade formerför medborgarinflytande. Kommunemas planer behöver vidare ses i ett regionaltsammanhang för att de skall kunna leda till en hållbar utveckling. Som jag tidigare nämnt har regeringen tUlkallat ensärskUd uttedare för att se över . Ettmedel för att åstedkomma en miljöriktig infrastmktar för transporter är densamordnade investeringsplaneringen. Arbetet med att utarbete nya långsiktigainvesteringsplaner för infrastmkturcn pågår inom . De olikatrafikverken arbetar tillsammans med länsstyrelsema och med att tefram konsekvensbeskrivningar av altemativa inriktningar av investeringama. Nyaplaner kommer att föreligga och avse . Chefen förKommunikationsdepartementet har gjort en mer utförlig genomgång av den nyaplaneringsprocessen. kommer regeringen att presenteraett underlag som gör det möjligt för att överblicka hurmfrasöiiktaren och transportsystemet som helhet påverkas av en föreslageninvesteringsmriktaing. Av underlaget skall också framgå hur olika inriktaing avinvesteringama påverkar de olika trafikpolitiska delmålen som effektivt resursutayttjande,hänsyn tUl natur- och kulturmUjön och hushålhiingen med natarresursema,regional balans och hög trafiksäkerhet. Omfattande utbyggnader av ttkanläggningar förberedsi olika delar av landet. Jag anser att tillkomsten av nya trafikanläggningar iett tidigt skede skaU bU föremål för en omsorgsfuU prövning från mUjö- ochnatarresurs-hushållningssynpunkt. Miljökonsekvensema behöver klarläggas såvälvad gäller trafiksystemens huvuddrag som vad avser lokalisering och utformningav enskUda delar av systemen. Övergripande riktiinjer för utbyggnad av enskildastråk kan behöva utfärdas. Stöd för projektering av nya vägar ochjämvägssttäckningar behövs för ställningsteganden i tidigare skeden än vidbeslut om arbetsplan eUer motsvarande. Chefen för tidigare redovisat att regeringen avser att utreda frågan. Vidare framhåUerhan att regeringen avser att tiU överlämna en proposition om lag ominförande av en med vågrätten jämförbar rätt att te marki anspråk för jämväg, vilket innebär krav på miljökon- Prop.1992/93:100 sekvensbeskrivningar och hänsynsteganden tiU natarresursfegenshushåU- ""■ ningsbestammelser. Under det närmaste året prövas ochKarlsteds flygplats enligt 4 kap. naturresurslagen. Prövning av fleratrafikprojekt kan bU aktuell. Vidprövningen av frågor om markanvändning har mUjökonsekvensbeskrivningar fått enökad betydelse. Bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar inaturresurslagen trädde i kraft den I juU 1991. En mUjökonsekvensbeskrivningskall möjliggöra en samlad bedömning av en planerad anläggnings, verksamhetseller åtgärds inverkan på miljön, hälsan och hushållningen med naturresurser. I regeringens proposition 1992/93:60 om ändring imiljöskyddslagen m.m., föreslås vissa ändringar i den svenska lagstiftningenför att uppfylla EG:s direktiv på miljöområdet. I propositionen föreslås bl.a.att en miljökonsekvensbeskrivning i vissa faU skaU mgå i underfeget fördetaljplan enligt . Regeringen har avsatt förBoverkets arbete med introduktion av miljökonsekvensbeskrivningar m.m. Verketarbetar i samråd med Stetens naturvårdsverk. och med utbildning, kunskapsöversUct och utvecklingsarbete beträffandemiljökonsekvensbeskrivningar i den fysiska planeringen. Arbetet inriktes bl.a.mot att utveckla miljökonsekvensbeskrivningar som ett stöd för en bredmiljöprövning, som inbegriper såväl effekter på mUjön i form av utsläpp ochavfall som konsekvenser för markanvändningen och hushållningen mednaturresurser. Jaghar redogjort för behovet av lokal uppföljning av Riokonferensenss.k. De svenska kommunema är enligt mm mening väl mstede att te ettsådant samlat och söategiskt grepp om miljöfrågoma som krävs i det arbetet. Idette sammanhang bör det pågående UtveckUngsarbetet i de s.k. eko-kommunemasärskUt framhållas. Regeringen har under innevarande budgetår anslagit 6,4miljoner kronor tiU det s.k. eko-kommunprojektet för en utbUdnings- ochinformationskampanj för kretsloppstänkande i kommunalt utvecklingsarbete.Boverket och , som fått i uppdrag att samordna arbetet,skaU lärrma en lägesrapport och en slutrapport . Regeringenhar tiU överlämnat en proposition om skydd avytterligare älvar och älvsträckor enUgt 3 kap. 6 § natarresurslagen (prop.1992/93:80). En utökning av antalet älvar och älvsttåckor som skyddas motvattenkraftsutbyggnad är ett viktigt led i arbetet att slå vakt om den biologiskamångfalden och den genetiska variationen. Vidare har kvarvarande outbyggdaälvar och älvsträckor fått ett relativt sett ökat värde för framför allt natar-och kultarmUjövård, friluftsUv och fiske. I ett europeiskt perspektiv harSverige ett särskUt ansvar att förvalte de enda återsfeende orörda älvama. Deälvar som föreslås föras m i natarresurslagen är , Malån iSkeUefteälven, Sävarån, Nedre Hårkan i , Gimån uppsttöms iLjungan, uppströms Vallhaga i Ljusnan, Bräkneån, Mörmmsån, Fylleån ochEnningdalsälven i vilken Kynne älv är en del. En motsvarande föreskriftföreslås för följande älvsträckor, nämligen meUan Edsele ochHelgumsjön i , nedstt-öms Viforsen och nedströmsGysinge. Vidare föreslås att , , och Vindelälvenfortsättningsvis bör benämnas nationalälvar. Minskat buller i naturen Regeringenhar tiU överlämnat en proposition om reglering avvattenskoteranvändning (prop. 1992/93:97). Syftet med regleringen är att minskastörningarna från användningen av vattenskofi-ar genom att hänvisavattenskofi-ama tiU särskUt angivna vattenområden där det inte föreUgger någonkonflikt med boende, frUuftsliv eUer natarvård. Utredningen om åtgärder motbuUer i fjäU- och skärgårdsområden (M 1991:02) arbetar vidare och skaU redovisaresultetet av sitt arbete . I dessa frågor har jag samrått medstetsrådet Thurdin. 1.9 Kämsäkerhet och strålskydd Regeringenuttalade i regeringsdeklarationen att energiöverenskommelsen från år 1991ligger fast. OmstäUningen av energisystemet måste, vid sidan avsäkerhetskraven, ske med hänsyn tiU behovet av elektrisk kraft förupprätthållande av sysselsättning och välfärd. När kämkraftsawecklingen kaninledas och i vilken takt den kan ske avgörs av resulteten av hushåUningen medel, tiUförseln av el från mUjöacceptebel kraftproduktion och möjlighetema attbibehålla konkurrenskraftiga elpriser. TiU gmnd för överenskommelsen Uggerriksdagens uttalande (prop. 1979/80:170, bet. I979/80:NU70, rskr.1979/80:410) att kämkraften skaU awecklas i den takt som är möjUg med hänsyntiU behovet av elektrisk kraft för att upprättaålla sysselsättning och välfärd.Vidare har angett att det bör slåsfast att den siste reaktom i skaU stängas Prop. 1992/93:100 . En incident vid reaktom under sommarenledde tiU att Stetens kämkraftinspektion (SKI) stäUde krav på ägama tiU de femäldste kokvattenreaktorema att förbättra delar av nödkylsystemen mnan reaktorernafick tes i drift igen. Händelsen i och de åtgärder som SKI vidtog tUlföljd av denna föranledde frågor kring kämkraftens säkerhet och elsystemetssårbarhet. MUjövårdsberediungen, som är regeringens råd för miljöfrågor,genomförde en utfrågning av berörda företeg och myndigheter isyfte att belysa dessa frågor. Det inträffade visar hur viktigt det är med ennoggrann mcidentanalys och beredskap att ompröva tidigare säkerhetsanalyser.Man kan givetvis inte uteslute existensen av ytterligare dolda svagheter inågon av de svenska reaktorema. Med de program för återkommandesäkerhetsgranskning som pågår i och aUt fler länder och detomfattande intemationella utbyte som sker av både analysresultet ochdrifterfarenheter bör det dock finnas allt bättre fömtsättrungar för atteventaeUa kvarsfeende svagheter uppmärksammans och åtgärdas innan de lettlängre än tiU tiUbud. Det är viktigt att notera att systemet för attuppmärksamma och åtgärda en tidigare förbisedd svaghet har fungerat idet aktuella fallet, även om ytterUgare förbättringar i kraftföretegens ochSKI:s mtiner kan visa sig motiverade. Uttedningar om dette pågår också. Det ärockså viktigt att notera att den gmndläggande säkerhetsstrategin -ettdjupförsvar i flera led mot allvarUga olyckor - är utformad utifrånfömtsättningen att dolda fel och brister kan finnas, men att de inte skall ledalängre än till tillbud utan aUvarUgare konsekvenser utanför anläggningen. Erfarenhetema från /92 pekar också påatt fortsatt hög uppmärksamhet måste ägnas frågor kring ledning, organisationoch säkerhetskultur vid verken. Därvid måste även beaktas det ökade ekonomiskatryck som kämkraftföretegen kan utsättas för i samband med pågående avregleringav elmarknaden i och även i . Organisatoriska åtgärderoch andra initiativ för att effektivisera och sätte mål för säkerhetsarbetet,stärka den intema säkerhetsgranskningen och förbättra mtinerna bl.a. inomerfarenhetsåterföring har också företegits vid flera av verken. Såväl de radioaktiva utsläppen från kämkraftverkentiU omgivningen som sttåldosema tiU personalen har, enUgt Sfetenssöålskyddsmstitats (SSI) bedömning, legat på en godtegbart lågnivå. Dock har personaldosema ökat något i förhåUande tiU på gmndav utökade kontroll- och reparationsarbeten. har lagen (1984:3) om kämtekniskverksamhet ändrats. Lagen innehåUer numera bl.a. förbud mot slutförvaring iSverige av kämavfaU från andra länder. Det samarbete med och de baltiska sfetemakring kärnsäkerhet och strålskydd som inleddes under det förra budgetåret harintensifierats. har anvisat sammanlagt 68,1 mUjoner kronor för dettesamarbete under innevarande budgetår. Vid G-7 ländemas möte i ijuU 1992 inleddes arbetet med att skapa en multilateral mekanism för att Prop.1992/93:100 komplettera de bilaterala insatser som görs för att förbätttrakämsäkerheten. ''- Mekanismen skaU enUgt deklarationen från mötet syfta tiUatt åtgärda omedelbara behov av msatser för att förbättra säkerheten vidkämkraftverken i Central-och . Fonden fömtses koordineras av G-24,som är OECD-ländemas samordningsorgan för Östeuropasamarbete, och denEuropeiska (). Jag anser det angeläget att en multUateralfond för dette ändamål kommer tiU stånd. Genom en sådan fond kan akutesäkerhetsbehov som faUer utanför existerande bUaterala stödprogramfinansieras. Jag avser att återkomma tiU denna fråga i samband med förslag tiUden långsiktiga användningen av de medel som aviserades i samband med omläggningenav energibeskattningen. De investeringar som bedöms nödvändiga för attsnabbt höja säkerhetsnivån vid de centtal- och östeuropeiska kärnkraftverkentiU en acceptebel nivå är mycket stora. Samlade mtemationeUa insatser ärnödvändiga för att fecka dessa behov. Regeringen har uppdragit åt SKI och SSI attsamordna och administrera den svenska projektverksamheten.