prop · GG0334 · 1992-12-31 00:00:00 — I en särskild lag - lag om märkning av hushållsapparater- ges de bemyndiganden för regeringen som behövs. Regeringens förslag: som regeringen bestämmer skall se till att föreskrifter om märkningav hushållsapparater följs. Den tillsynsmyndigheten skall få meddela deförelägganden och förbud som behövs. Den som med uppsåt ellerav grov oaktsamhet bryter mot föreskrifter om märkning bör kunna dömas tillböter. Promemoriansförslag motsvarar i huvudsak regeringens förslag. I prome- Prop. 1992/93:34morian föresläs att blir tillsynsmyndighet (promemorian s. Remissinstansernatillstyrker eller lämnar promemorians förslag i huvudsak utan erinran.Kommerskollegium anser det angeläget att marknadsövervakningen utvecklas iharmoni med övriga länder i den gemensamma marknaden. tar uppfrågan om det bör vara som skall vara det organ som utför denprovnings- och kontrollverksamhet som föreskrivs i olika EG-direktiv. Verketanser att denna verksamhet bör upphandlas i konkurrens mellan olika kompetentaorgan. Myndighetsutövande funktioner och konkurrensutsatt verksamhet börenligt verket i princip bedrivas fristående från varandra. Statensprovningsanstalt anser att leverantörens egna stickprov, tillfredsställandeverifierade och dokumenterade, skall kunna användas som alternativ till efterhandskontrollengenom stickprov. Vidare ifrågasätts om samma myndighet både skall meddelaföreskrifter och genomföra provtagningen i fråga om hushållsapparater.Konsumentverket framhåller att föreskrifter om skyldighet för en näringsidkareatt betala kostnader för provtagning eller undersökning av prov och skyldighetatt rätta felaktiga uppgifter bör regleras i lag eller förordning.Industriförbundet anser att lagen skall utformas så att skyldigheten förnäringsidkare att "rätta felaktiga uppgifter" begränsas till sådanaformer som inte möter några yttrandefrihetsrättsliga invändningar. Såsomtidigare redovisats i avsnitten 3.1 och 3.2 förutsätter såväl energidirektivet(artikel 9) som bullerdirektivet (artikel 7) att medlemsländerna på olika sättvidtar åtgärder för att säkerställa att den information om energiförbrukningoch om luftburet buller som lämnas på hushållsapparater stämmer överens medkraven i respektive direktiv. Detta förutsätter i sin tur en effektivmarknadsövervakning och tillsyn över att reglerna på omrädet följs. I direktivensägs emellertid inte på vilket sätt det skall ske, annat än att den informationsom lämnas kan bli föremål för stickprovskontroller. Konsumentverketär en central förvaltningsmyndighet för konsumentfrägor. Verket har bl.a. tilluppgift att utarbeta riktlinjer för näringsidkamas marknadsföring och förutformning av varor, tjänster och andra nyttigheter. Verket utövar tillsynenligt bl.a. marknadsföringslagen (1975:1418) och bevakar efterlevnaden avverkets egna riktlinjer. Konsumentverkethar genom sin verksamhet bäde erfarenhet och kompetens i fråga omhushållsapparater. Tillsynsfunktionen när det gäller efterlevnaden av kraven ienergidirektivet och bullerdirektivet bör därför lämpligen ankomma påKonsumentverket. En sädan tillsynsuppgift ligger också väl i linje med deuppgifter som ligger på . Industriförbundethar ifrågasatt om inte en sådan ordning som innebär att 15 Konsumentverketsom föreskrivande myndighet också skall utföra tillsynen Prop. 1992/93:34 överatt verkets föreskrifter följs står i strid med regeringsformen. Inom svenskförvaltning är det emellertid inte ovanligt att en tillsynsmyndighet har dennadubbla funktion. Exempel pä detta finns bl.a. inom de omräden som regleras ilivsmedelslagen (1971:511), arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (1985:426) omkemiska produkter och prisinformationslagen (1991:601). Ordningen är ocksåpraktisk eftersom de olika sektorsmyndigheterna har specialkompetens inom sinarespektive områden, både att utfärda detalj-föreskrifter och se tillefterlevnaden av regelverken. beslut och andra åtgärderenligt myndighetens egna föreskrifter kan dessutom efter överklagande prövasav domstol. Några konstitutionella hinder mot den föreslagna ordningenföreligger inte heller. Detbör ankomma på regeringen att meddela föreskrifter om tillsynsmyndighet. Tillsynenoch åtgärder vid överträdelser Dentillsyn som utövar sker i allmänhet genom att verketsegen personal t.ex. granskar marknadsföring eller köper in misstänktaprodukter som därefter testas på verket. har i sinmarknadsövervakning i allmänhet prioriterat säkerhetsfrågor. Det har i fråga omdet område som omfattas av direktiven om hushållsapparater inneburit att denaktiva marknadsbevakningen har varit av mindre omfattning. Anmälningar med stödav marknadsföringslagen har på området förekommit bara i en mycket ringautsträckning. del av den aktiva kontrollen sker efter anmälan av kommunala konsumentvägledare,allmänheten eller konkurrerande företag. Den form av övervakning genomstickprovskontroller som förutsätts i buller- och energidirektiven (se avsnitt3) torde kräva att urvalet för kontrollen görs mera slumpartad änsom sker . Ettpar remissinstanser har ifrågasatt om själv skall utföra deprovningar som behövs för att kontrollera att den lämnade informationen ombullernivåer och energiförbrukning är riktig. har inte i dagresurser att själv utföra sådana provningar. I den uträckning som det behövsfår tjänsterna i stället upphandlas frän organ som har kompetens på omrädet. Fräganom inriktningen och omfattningen av framtida verksamhetkommer att övervägas av den kommitté som skall göra en konsumentpolitisköversyn (dir. 1992:63). Marknadsföringslageninnehåller generella föreskrifter om otillbörlig marknadsföring. Lagen tar sikte på reklam och andra handlingar vid mark nadsföring av en vara, tjänst eller en annan nyttighet. De aktuella föreskrif terna om märkning av hushållsapparater har ett delvis annat syfte än mark nadsföringslagen. Bestämmelserna i energidirektivet, genomförandedirekti vet och bullerdirektivet har alla i första hand till syfte att tillskapaenhetliga regler om märkning av hushållsapparater för att därigenom underlätta en fri rörlighet för hushållsapparater (jfr avsnitt 3). Syftet med reglerna är alltså inte i första hand att komma till rätta med otillbörliga förfaranden vid mark nadsföring av hushållsapparater. Det är därför inte möjligt att använda 16 marknadsföringslagenssanktionssystem vid alla överträdelser av föreskrifterna om märkning. Detbehövs alltså särskilda regler som kan ta hand om olika fall av överträdelserav dessa föreskrifter. Vad som har sagtsutesluter emellertid inte att marknadsföringslagens föreskrifter om otillbörligmarknadsföring i vissa fall ändå kan bli tillämpliga. I fråga om förhållandetmellan marknadsföringslagen och speciallagstiftning om märkning kan hänvisastill uttalanden i prop. 1975/76:34 med förslag till marknadsföringslag, m.m. (s.113 f.). För att möjliggöra eneffektiv kontroll av att föreskrifterna om märkning av hushållsapparater följs,bör - som tillsynsmyndighet -ha rätt att meddela de föreläggandenoch förbud som behövs. Sådana förelägganden och förbud bör också kunna förenasmed vite. I sammanhanget bör dock framhållas att i första handbör söka nä rättelse pä frivillig väg, genom att lämna information om reglernasinnebörd och råd om hur näringsidkarna skall förfara för att uppfylla deföreskrivna kraven. Bullerdirektivetinnehåller ocksä krav på medlemsstaterna att vidta alla nödvändiga åtgärder föratt säkerställa att tillverkaren eller importören, om han inte väljer attåterkalla det defekta partiet från marknaden, utan dröjsmål rättar felaktiginformation (artikel 7). bör därför kunna ålägga ennäringsidkare att rätta felaktiga uppgifter. Nägra yttrande-ellertryckfrihetsrättsliga hinder mot en sådan ordning finns inte, eftersom det härbara är fräga om rättelse av sådan information som hushållsapparaterna ärförsedda med. Vid sidan om föreläggandeneller förbud förenade med vite bör som alternativ ocksä finnas en möjlighetatt bestraffa uppsåtliga eller oaktsamma överträdelser av föreskrifterna ommärkning av hushållsapparater. Strängare påföljd än böter bör därvid intekomma i fråga. För åtal bör krävas medgivande av såsomtillsynsmyndighet. När det gäller straffbelagda förfaranden bör vite intetillämpas som alternativ när frågan lämpligen bör prövas i straffrättsligordning av allmän domstol, t.ex. då någon oklarhet i skuldfrågan föreligger. Det bör ankomma påregeringen att meddela föreskrifter om tillsynen, om förelägganden och förbudförenade med vite samt om bötesstraff. Regeringensbedömning: Kostnaderna för att övervaka att de hushållsapparater som finns påmarknaden blivit märkta pä rätt sätt bör kunna täckas genom en omfördelning avtillgängliga resurser. Konsumentverketbör ha rätt att från tillverkaren eller importören ta ut kostnaderna för enprovtagning och en undersökning av prov, i det fall märkningen av hushållsapparateninte har uppfyllt de föreskrivna kraven. Promemorians bedömningmotsvarar i huvudsak regeringens bedömning (promemorian s. 18 ff.). 2Riksdagen 1992/93. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser lämnar promemorians be- Prop. 1992/93:34 dömning utanerinran. framhåller att särskilda medel bör "öronmärkas"för stickprovskontroller. Annars kan det enligt verket finnas risk att man pågrund av kostnaderna inte kan uppfylla EG-direktivens krav. LO anser attKonsumentverket bör tillföras ytterligare medel eftersom de nya uppgifternainte kan enbart genom en omfördelning av tillgängliga resurser.Industriförbundet framhäller att det av lagtexten bör framgå att skyldighetenatt betala kostnader för provtagning och undersökning är begränsad tillnäringsidkare som inte har följt de aktuella reglerna. Skälenför regeringens bedömning: Direktiven om hushållsapparater förutsätter attmedlemsländerna aktivt övervakar att de produkter som finns på marknadenuppfyller de krav som anges i direktiven (jfr avsnitt 4.3). I direktiven sägsemellertid inte något om omfattningen av marknadsövervakningen eller på vilketsätt den skall utföras, annat än att den information som lämnas kan bli föremålför stickprovskontroller. Regeringenhar under vären 1992 bemyndigat chefen för att tillkalla enkommitté med uppgift att göra en konsumentpolitisk översyn (dir. 1992:63).Översynen skall omfatta bl.a. , dess organisation och uppgifter.I kommitténs uppdrag ingär bl.a. att undersöka hur marknadsövervakningen på konsumentomrädetmed anledning av bör organiseras samt vilka finansieringsbehov ochfinansieringsalternativ som föreligger. Iawaktan pä resultatet av kommitténs arbete bör utökadeuppgifter i fråga om märkning av hushållsapparater tills vidare kunna avgenom en omfördelning av tillgängliga resurser. Konsumentverketkan vid stickprovskontroller komma att drabbas av särskilda kostnader försådan provtagning och undersökning av prov som inte verket själv kan utföra.Konsumentverket har beräknat test- och analyskostnaderna för en tvättmaskintill avseende bullersfyrkan och avseende energiförbrukningen. Enligtdirektiven är det tillverkaren eller importören som ansvarar för att deninformation som lämnas är korrekt (artikel 2 i energidirektivet och artikel 3punkt 1 i bullerdirektivet). bör ges en rätt att från tillverkareneller importören av hushållsapparaterna ta ut en ersättning för kostnaderna förprovtagning och undersökning av prov. En sådan rätt bör i vart fall tillsvidare och i awaktan på resultatet av den konsumentpolitiska översynen gällanär den som ansvarar för märkningen inte har uppfyllt de föreskrivna kraven.Det bör ankomma pä regeringen att i en förordning meddela föreskrifter omskyldigheten att betala sådana kostnader. Enfråga som i detta sammanhang också bör tas upp är förslagets eventuellakostnadskonsekvenser för domstolarna. Iavsnitt 4.3 har vi föreslagit att bör ha möjlighet att meddela förelägganden och förbud förenade med vite. Beslut om sådana åt gärder liksom om skyldighet att betala kostnader för provtagning och kon troll eller att lämna upplysningar m.m. bör kunna överklagas hos domstol. De aktuella besluten bör kunna överklagas till kammarrätt. Instansord ningen kan dock komma att ändras pä grund av att i betänkandet (SOU 1991:106) Domstolar inför 2000-talet har föreslagit att i 18 principalla förvaltningsmål skall prövas av länsrätt som första domstolsin- Prop. 1992/93:34stans. Föreskrifter om överklagande har tagits in propositionens lagförslag. Äveni fråga om utdömande vite tas domstolsresurser i anspråk. Vihar tidigare (avsnitt 4) nämnt att de standarder och riktlinjer i fråga om hushållsapparatersom gäller i stort stämmer överens med EG-direktivens bestämmelser samtatt efterlevnaden av dessa standarder och riktlinjer i praktiken god.Konsumentverket förutsätts också genom information och råd till näringsidkaresöka motverka överträdelser av reglerna och i första hand försöka nå rättelsepå frivillig väg. Belastningen pä domstolarna med hänsyn till den nyalagstiftningen måste därför betraktas som försumbar. Ienlighet med vad vi nu har anfört har inom upprättats förslagtill lag om märkning av hushållsapparater. Förslaget till lag om märkning av hushållsapparater Lagenhar utformats som en bemyndigandelag (jfr avsnitt 4.2). 1§ Denna lag skall tillämpas på hushållsapparater som säljs i näringsverksamhet. Av1§ framgår att lagen tillämpas på hushållsapparater som säljs i näringsverksamhet.Med näringsverksamhet avses här detsamma som i annan marknadsrättsliglagstiftning, nämligen sädan verksamhet som drivs av näringsidkare.Näringsidkare är var och en som yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomiskart, oavsett om verksamheten är inriktad pä ekonomisk vinst eller inte. 2§ Regeringen får meddela föreskrifter om att vissa slag av hushälls-apparaterskall vara märkta eller på något annat sätt försedda med information omenergiförbrukning och om luftburet buller. om informationsskyldigheten fär meddelas av den myndighet somregeringen bestämmer. Iförsta stycket lämnas ett bemyndigande till regeringen att meddela föreskrifterom att vissa slag av hushållsapparater skall vara märkta eller på nägot annatsätt försedda med information om luftburet buller och om energiförbrukning.Det är här alltså fråga om en obligatorisk märkning. Bemyndigandeti 2 § är alltså vidare än vad som behövs eftersom direktiven om märkning avhushållsapparater inte ställer upp några krav på obligatorisk märkning (jfrartikel 3, punkt 1 i energidirektivet och artikel 3, punkt 1 ibullerdirektivet). Genom att införa en möjlighet för regeringen att meddela föreskrifterom obligatorisk märkning skapas en beredskap för det fallet att man inom EGantar direktiv om obligatorisk märkning, som kommer att omfattas av EES-avtalet.Det kan också i övrigt komma att bedömas nödvändigt eller lämpligt att i någraavseenden införa ett krav pä obligatorisk märkning. Genombestämmelsen i andra stycket ges den myndighet som regeringen bestämmermöjlighet att meddela närmare föreskrifter om informationsskyldigheten. som det ligger närmast till hands att vidaredelegeraföreskriftsrätten till är (jfr avsnitt 4.2). De föreskriftersom här är aktuella är de som motsvarar reglerna i artikel 3 i energidirektivetoch bilaga 1-3 till samma direktiv, bilaga 1 till genomförandedirektivet samtartiklarna 3 och 4 i bullerdirektivet. 3§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddelaföreskrifter om hur information om energiförbrukning och om luftburet bullerskall utformas, när vissa slag av hushållsapparater frivilligt märks eller pånågot annat sätt förses med sådan information. Enligtartikel 9 i energidirektivet och artikel 3 punkt 2 i bullerdirektivet skall reglernaom märkning i direktiven tillämpas ocksä när märkningen sker frivilligt. Genomparagrafen bemyndigas därför regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att meddela de föreskrifter som krävs i fråga om hur information omenergiförbrukning respektive om luftburet buller skall deklareras och utformasnär hushållsapparaterna frivilligt märks eller på nägot annat sätt förses medsådan information. Det gäller vidare vilka typer av hushållsapparater som skallomfattas av de särskilda reglerna om märkning. Det är här fråga om reglermotsvarande dem som avses i 2 § andra stycket. 4§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddelaföreskrifter om 1. vilka metoder som skall användas för att bestämma energiförbrukningoch bullernivåer, samt 2. vilka metoder som skall användas vid kontroll av den lämnade informationenom energiförbrukning och bullernivåer. I4 § lämnas bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att meddela föreskrifter om metoder för kontroll av energiförbrukningoch bullernivåer (se vidare avsnitt 4.2). Det är alltså här fråga om provningoch kontroll av att den lämnade informationen är riktig. Regler om detta finnsi bilaga 1 till genomförandedirektivet (punkt 2.2) och i artikel 6, punkt 2 ibullerdirektivet. 5§ Den myndighet som regeringen bestämmer skall se till att de föreskrifterföljs som har meddelats med stöd av denna lag eller ett bemyndigande enligtlagen. Tillsynsmyndighetenfår meddela de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen. I första stycket lämnasett bemyndigande till regeringen att meddela föreskrifter omtillsynsmyndighet. För att tillsynen skallbli effektiv bör tillsynsmyndigheten ges möjlighet att meddela de föreläggandenoch förbud som behövs. Detta gäller bl.a. i de fall där medlemsstaterna enligtartikel 9 i energidirektivet åläggs att förbjuda etiketter, märkningar,symboler eller påskrifter som inte uppfyller kraven i I andrastycket har därför tagits in bestämmelser om rätt för tillsynsmyndigheten attmeddela de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen. Tillsynsmyndighetensbeslut om föreläggande eller förbud bör kunna förenas med vite. Något särskiltbemyndigande i lag om vitessanktion behövs dock inte (jfr prop. 1975:8 s. 45). 6§ Regeringen får meddela föreskrifter om 1. att en näringsidkare är skyldig att betala kostnader för provtagningoch undersökning av prov, 2. att en näringsidkare är skyldig att lämna tillsynsmyndigheten sådanaupplysningar, handlingar, varuprov och liknande som behövs för tillsynen, samt 3. att en näringsidkare är skyldig att rätta felaktiga informationer omenergiförbrukning och bullernivåer. Ipunkt 1 lämnas bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om skyldighetför en näringsidkare att betala kostnader för provtagning och undersökning avprov (se vidare avsnitt 5). Fören effektiv tillsynsfunktion (se avsnitt 4.3) krävs att tillsynsmyndighetenfår tillgång till uppgifter från näringsidkaren. Det för tillsynen nödvändigaunderlaget kan finnas i dokument och andra handlingar hos denne. För att kunnautföra mätningar på hushållsapparater måste tillsynsmyndigheten också fåtillgång till varuprover. I punkt 2 bemyndigas därför regeringen att meddelaföreskrifter om skyldighet att länrma tillsynsmyndigheten sådana upplysningar,handlingar, varuprov och liknande som behövs för tillsynen. Iartikel 9 i energidirektivet och artikel 2 i genomförandedirektivet läggs ettsärskilt ansvar på medlemsstatema att vidta alla nödvändiga åtgärder för attsäkerställa att etiketter som anger energiförbrukning och all övrig informationom energiförbrukning uppfyller de i direktiven uppställda kraven. I artikel 7 ibullerdirektivet läggs pä motsvarande sätt ett särskilt ansvar på medlemsstaternaatt vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tillverkaren ellerimportören, om han inte väljer att återkalla det defekta partiet fränmarknaden, utan dröjsmål rättar felaktig information. Ipunkt 3 ges därför ettbemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om skyldighet att rättafelaktiga uppgifter som har lämnats. 7 §Tillsynsmyndighetens beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligtföreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hoskammarrätten. Hänsynen tillrättssäkerheten kräver att beslut som en myndighet meddelar inom ramen förtillsynen av märkningen av hushållsapparater är överklag-bara. 17 § finns därför bestämmelser om överklagande av tillsynsmyndighets Prop.1992/93:34 beslut om föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd avlagen (jfr 5 § andra stycket). Överklagbara beslut är bl.a. beslut attnäringsidkare skall lämna upplysningar, handlingar, varuprover och liknande(jfr 6 § 2). Det kan också gälla sådana beslut varigenom en näringsidkare harålagts att betala kostnader för provtagning eller för undersökning av prover elleratt rätta felaktig information (jfr 6 § 1 och 3). Tillsynsmyndighetensbeslut får överklagas hos kammarrätten. EES-avtaletavses träda i kraft tidigast . Den föreslagna lagen ommärkning av hushållsapparater bör träda i kraft som EES-avtalet.Lagen föreslås därför träda i kraft den dag som regeringen bestänuner. Någonsärskild övergångsreglering till lagen torde inte behövas. Däremot finns detanledning att överväga övergångsbestämmelser till regeringens respektiveKonsumentverkets föreskrifter. Nära till hands ligger att låta reglerna gällaför sådana hushållsapparater som har tillverkats eller importerats efterikraftträdandet. Sådana hushållsapparater som i princip redan finns på marknadenbör alltså under en kortare övergångsperiod kunna undantas. Det bör emellertidankomma på regeringen respektive att meddela föreskrifter omdetta. Regeringenföreslår att antar förslaget till lag om märkning av hushållsapparater. Propositionens lagförslag Prop. Propositionens Förslag till 1 förslag Lag om märkning av hushallsapparater 1§ Denna lag skall tillämpas pä hushållsapparater som säljs i näringsverksamhet. 2§ Regeringen får meddela föreskrifter om att vissa slag av hushållsapparaterskall vara märkta eller på något annat sätt försedda med information om energiförbrukningoch om luftburet buller. om informationsskyldigheten får meddelas av den myndighet somregeringen bestämmer. 3§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifterom hur information om energiförbrukning och om luftburet buller skallutformas, när vissa slag av hushållsapparater frivilligt märks eller på någotannat sätt förses med sädan information. 4 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämme;r får meddela föreskrifter om 1. vilka metoder som skall användas för att bestämma energiförbrukning ochbullernivåer, samt 2. vilka metoder som skall användas vid kontroll av den lämnade informationenom energiförbrukning och bullernivåer. 5 §Den myndighet som regeringen bestämmer skall se till att de föreskrifter följs som har meddelats med stöd av denna lag eller ett bemyndigande enligt lagen. Tillsynsmyndighetenfår meddela de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen. 6 §Regeringen får meddela föreskrifter om 1. att en näringsidkare är skyldig att betala kostnader för provtagningoch undersökning av prov, 2. att en näringsidkare är skyldig att lämna tillsynsmyndigheten sådanaupplysningar, handlingar, varuprov och liknande som behövs för tillsynen, samt 3. att en näringsidkare är skyldig att rätta felaktiga informationer omenergiförbrukning och bullernivåer. 7§ beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt Propositionens föreskriftersom har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos kam- lagförslag marrätten. Dennalag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. Lagförslagi promemorian (Ds 1992:48) Märkning Prop. 1992/93:34 av hushållsapparater- en EG-anpassning till följd av Bilaga i Lag ommärkning av hushållsapparater 1 §Denna lag skall tillämpas pä hushållsapparater som säljs i näringsverk samhet. 2 §Regeringen får meddela föreskrifter om att hushållsapparater skall vara märkta med uppgifter om luftburet buller och om energiförbrukning. om märkningen och om undantag från märkningsskyldigheten fårmeddelas av den myndighet som regeringen bestämmer. 3 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om frivillig märkning av hushållsapparater med uppgifter om luftburet buller och om energiförbrukning. 4 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. metoder för att bestämma bullernivåer och energiförbrukning,