prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Ett stort anfel frågor behandlas och arbetetsyffer främst till att avskaffe skillnadema i patentsystemen i , ochJapan. En inledande diplomatkonferens för att te ställning till ettkonventionsförslag i ämnet hölls . Upphovsrättsutredningén lämnade sittslutbetänkande (SOU 1990:30). I betänkandet behandlas bl.a. frågor ominskränkningar i upphovsrätten. Betänkandet har remissbehandlats. Enproposition i ärendet kommer att föreläggas . Detintemationella arbetet rörande åtgärder för att komma till rätte med piratetgärdermed bl.a. upphovs- och vammärkesrättsligt skyddade produkter har fortsatt underår 1992. har följt arbetet med detfe ämne och andra immaterialrättsligafrågor som behandlas inom ramen för GATT-förhandlingama (Umguaymndan). Frågan om eU svenskt tillträde till 1989 årstilläggsprotokoll till Madridöverenskommelse om intemationellregistrering av vammärken bereds inom . InomJustitiedepartementet övervägs också möjlighetema att skapa effektivare ochenhetliga sanktioner inom området för industriellt rättsskydd. Mikrobiologin,och särskilt gentekniken, har fått allt större betydelse inom så vitt skildaområden som livs- och läkemedelsproduktion, djuravel, växtförädling ochmiljövård. väcker teknikens tillämpning betänkligheter bl.a. frånmiljösynpunkt och etisk synpunkt. För att få ett anfel frågor med anknytningtill gentekniken belysfe tillsattes en pariamenferisk beredning förfrågor rörande användningen av gentekniken. Beredningen överlämnade i september1992 sift betänkande (SOU 1992:82) Genteknik - en utmaning och slutförde därmedsitt uppdrag. antogs en reviderad text till denintemationella växtföräd-larrättskonventionen. Inom Justitiedepartementetövervägs vilka lagstiftningsåtgärder som en ratifikation av dennya texten konuner att kräva. Inom ramen för GATT-förhandlingama har frågor omimmaterialrättsligt skydd för bioteknik-uppfinningar infegit en framträdanderoll. Också i andra interaationella organisationer i vilka är medlemhar dessa frågor diskuterats, bl.a. i arbetet på om biologiskmångfald. 1992/93:100 Bilaga 3 -En sjölagsreform förbereds inordiskt samarbete. -Det intemationella arbetetrörande en översyn av reglema om oljeskador till sjöss fortsätter. Sjölagsutredningenhar sett över sjölagen i olika avseenden. Utredningen avlämnade i februari1990 sitt slutbetänkande (SOU 1990:13). I befenkandet föreslås en revision avsjölagens besfemmelser om godsbefordran. Arbetet har bedrivits i närasamarbete med motsvarande utredningar i , och . Betänkandetremissbehandlades och lagstiftningsfrågan bereds nu inomJustitiedepartementet i nordiskt samarbete. Påsjörättens område kan vidare nämnas att 1990 undertecknade den anfegna nya konventionen om bärgning. Justitiedepartementetbereds i nordiskt samarbete förslag till de lagstiftningsåtgärder somföranleds av ett eventuellt tillträde till konventionen. antogsvidare ett ändringsprotokoll till Aténkonvention om befordran tillsjöss av passagerare och deras resgods. Ändringsprotokollet innebär bl.a. enrevision av ansvarsgränsema i konventionen. Inom bereds inordiskt samarbete frågan om ett eventuellt tillträde till ändringsprotokollet.Arbetet med dessa instmment på transporträttens område har bedrivits inom , . Arbetet inom IMO på regler om skadeståndsansvar vidsjötransport av ferligt gods fortsätter. En fråga som fortferande är aktuell är ansvaret föroljeskador till sjöss. Vid en diplomatkonferens beslufedes omen höjning av ersättningsbeloppet enligt det intemationella ersättningssystemetpå området. Avsikten är att det lagstiftningsarbete som därmed aktualiseras skallgöras till föremål för nordiska överläggningar . Förnärvarande förbereds inom departementet en lagrådsremiss angående ändring ilagen (1985:193) om intemationell järavägstrafik. Ändringama är föranledda avändringar, beslufede 1990, i den bakomliggande konventionen, COTIF. De budgetproposition nämnda s.k.Montrealprotokollen nr 3 och nr 4 har ännu inte trätt i kraft. Den lagstiftningsom bygger på dessa överenskommelser har därför ännu inte kunnat sätfes i krafti sin helhet. Jag vill vidare nämna att ansträngningama på att fåtill stånd ett särskilt försäkringssystem med en obligatoriskpassagerarförsäkring för flygtrafik fortsätter. 1992/93:100 Bilaga 3 -Ätgärder har vidfegits för attmotverka olovliga bortföranden av bara. -Reformarbetet på familjerättensområde koncentreras nu på den interaationellt privaträttsliga regleringen. -Reformarbetet påförmynderskapsrättens område fortsätter. -Även vissa adoptionsfrågorkommer att behandlas i det fortsatte reformarbetet. Merpartenav det reformarbete som pågår på femiljerättens område rör föräldrarättsligafrågor. 1992/93:139 har regeringen föreslagit en ändring i föräldrabalkensregler om umgänge med bara. Förslaget innebär att det införs en uttryckligbestämmelse om att domstolen, när den bedömer en umgängesfråga, skall beakferisken för att baraet i samband med utövandet av umgänge utsätts för övergrepp,olovligen bortförs eller kvarhålls eller annars fer illa.Besfemmelsen föreslås träda i kraft . I eft befenkande (SOU 1988:40) frånförmynderskapsutredningen, som Bilaga 3 har remissbehandlats, föreslåsförenklingar i regleraa om förvaltning av omyndiga baras egendom. Förslagen övervägs nu inom . Också regleraa om adoption har setts över avförmynderskapsutredningen, som lade fram ett befenkande isaken (SOU 1989:100). Betänkandet har remissbehandlats och övervägs nu inomJustitiedepartementet. På sambolagstiftningens område är två utvärderingaraktuella. Sfetskon-toret avses få i uppdrag att göra en utvärdering av lagen(1987:232) om sambors gemensamma hem. En pariamenferisk kommitté (Ju 1991:01,dir. 1991:6) har i uppdrag att göra en utvärdering av lagen(1987:813) om homosexuella sambor. Båda uppdragen kan väntes bli redovisadeunder 1993. Den sistnämnda utredningen skall också överväga frågan om det börinföras en lagstiftning om s.k. registrerat partnerskap. I departementspromemorian (Ds 1992:94) Behörighetatt förrätte vigsel inom andra trossamfund än m.m. föreslåsvissa förenklingar i de nuvarande regleraa om vigselrätt. Promemorian harremissbehandlats och förslagen övervägs nu inom Justitiedepartementet.En proposition till i ärendet beräknas kunna lämnas . 1992/93:148 har regeringen föreslagitregler som gör det möjligt att åstedkomma enskild egendom genom ettförmånsfegarförord-nande i försäkring. Regleraa föreslås träda i kraft den 1april 1993. Reformarbetet på femiljerättens område koncentrerasnu i övrigt på den interaationellt privaträttsliga regleringen. En ny lag om vissa interaationella frågor rörandemakars förmögenhetsförhållanden trädde i kraft . Den bygger pådelar av Familjelagssakkunnigas slutbetänkande (SOU 1987:18) Intemationellafemiljerättsfrågor som också innehåller förslag om nya intemationelltprivaträttsliga regler om äktenskap, underhållsbidrag och arv. Återsfeendedelar av detfe betänkande övervägs nu i tillsammans medett annat utredningsförslag om nya intemationellt privaträttsliga regler påförmynderskapsrättens område (SOU 1987:73). I sammanhanget behandlas ocksåvissa intemationella adoptions- och vårdnadsfrågor som tegits upp avförmynderskapsutredningen (se SOU 1989:100). I anslutning härtill kan nämnasatt det pågår ett nordiskt samarbete rörande en översyn av den intemordiskafemiljerättsliga regleringen. I den tidigare nämnda prop. 1992/93:139 harregeringen föreslagit nya regler om förferandet enligt lagen (1989:14) omerkännande och verksfellighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och omöverflyttning av bara. De föreslagna regleraa syffer till att, medbibehållande av skyddet för baraen, effektivisera förfarandet. 4 Domstolsväsendet, åklagarväsendet och processrätten 4.1 Domstolsväsendet Prop.1992/93:100Bilaga 3 -Förändringar av de allmännadomstolaraas och de allmänna förvaltningsdomstolamas organisation förbereds. -Frågan om övrigaspecialdomstolars framtid bereds vidare. -roll förändras. Sedanflera år pågår ett målmedvetet arbete för att komma till rätfe med domstolamassvårigheter, som har yttrat sig i en växande arbetsbörda och tillfegandepersonalförsörjningsproblem. Som ett led i en fömtsätt-ningslös ochframtidsinrikfed diskussion om domstolsväsendet ufer-befedes ochremissbehandlades departementspromemorian (Ds 1989:2) Domstolama -en idéskiss. Näsfe steg var att en parlamenferiskt sammansatt kommittétillsattes för att se över domstolaraas uppgifter,arbetssätt och oiganisation. Kommittén, som antog namnet (Ju 1989:06) redovisade sitt uppdrag genom betänkandet (SOU1991:106) Domstolaraa inför 2000-felet. Betänkandetinnehåller olika förslag som fer sikte på arbetsfördelningen mellan domstolaroch förvaltning och mellan de allmänna domstolaraa och de allmänna förvaltningsdomstolaraa.Utredningen fer också upp omprövning, överklagande och instansordningen ochvissa processrättsliga frågor. Befenkandet har remissbehandlats och förslagenprövas i . Redan nu vill jag dock ange attinriktningen på detfe arbete är att i viktiga delar förbereda ett genomförandeav huvuddelar av förslagen. Det innebär att åtgärder förbereds för attöver-föra uppgifter som inte besfer i rättskipning från domstolar tillförvaltningsmyndigheter, göra en bättre fördelning av måltyper mellan deallmänna domstolama och förvaltningsdomstolama, bredda länsrätteraas behörighetså att de blir allmänna förvaltningsdomstolar i mera egentlig betydelse än förnärvarande samt begränsa måltillströmningen till överinstonsema uton att geavkall på rättssäkerhetskraven. I ett särskilt hänseende vill jag dessutom närmareto upp vissa av utredningens förslag som är av principiell betydelse för detfortsätfe beredningsarbetet. I befenkandet konsfeteras att principen om att tyngdpunkteni rättskipningen skall ligga i försfe instans är genomförd för de allmännadomstolama och att det endast är ett begränsat anfel måltyper som avviker fråndet mönstret. Det gäller framför allt utsökningsmålen som prövas av hovrättsom försfe instans. I denna del lägger utredningen fram ett förslag som innebäratt målen skall sferfe i tingsrätt. När det gäller de allmänna förvaltningsdomstolaraafinns det däremot Prop. 1992/93:100 ingen enhetlig instansordning. Den störsfedelen av antalet mål prövas Bilaga 3 visserligen av länsrätt som försfedomstolsinstans men majoriteten av de målgrupper som prövas av kammarrättbörjar där. Enligt bör en principiell utgångspunkt varaatt den försfe domstolsprövningen av ett förvaltningsärende alltid sker ilänsrätt. Utredningen föreslår därför att den försfe domstolsprövningen avvissa uppräknade mål skall ske i länsrätt i sfellet för i kammarrätt. Detgäller bl.a. kriminalvårdsmål, kommunalbesvärsmål och vissa länsstyrelsemålsåsom byggnadsmål och hälsoskyddsmål. Den föreslår vidare - utan att lägga framnågra lagförslag i denna del - att länsrätt i princip skall vara den försfedomstolsinsfensen i samtliga måltyper där kammarrätt har denna funktion.Förslaget har genomgående fått ett positivt motfegande underremissbehandlingen. Jag anser för egen del att Domstolsutredningensprincipiella utgångspunkt är den riktiga och att tyngdpunkten i rättskipningenskall ligga i försfe insfens också inom de allmänna förvaltningsdomstolaraa.Att många måltyper börjar i kammarrätt har till stor del sin historiskaförklaring. Vid förvaltningsreform fanns det egentligen bara tvåförvaltningsdomstolar, nämligen Regeringsrätten och den dåvarande Kammarrättenmed hela riket som domkrets. Det var genom denna reform somkammarrättsorganisationen började byggas ut och i princip fick samma målområdesom Regeringsrätten. Trots att det numera finns en underrättsorganisation sombesfer av 24 länsrätter har mycket få måltyper flytfets från kammarrätt tilllänsrätt. En ändrad instansordning som innebär attförvaltningsdomstolsprövningen som regel sferfer i länsrätt innebär attlänsrätteraa blir allmänna förvaltningsdomstolar i ordets rätfe bemärkelse ochatt förvaltningsrättsreformen därmed fullföljs. En principiell ordning medlänsrätt som försfe instans i de måltyper som prövas av förvaltningsdomstolamabehöver dock inte gälla för samtliga måltyper. Den fortsätfe beredningen avDomstolsutredningens förslag får visa om det i fråga om vissa mål kan varamotiverat med ett undanfeg. Under beredningen kommer jag också att fe sfeUningtill olika synpunkter som under remissbehandlingen framförs på vissaenskildheter i förslag. Jag har siktet insfellt på attunder presentera mina förslag i dessa delar i en eller flerapropositioner. Enligt min mening är det emellertid av flera skälangeläget att redan nu to sfeUning till den principiella frågan ominstonsordningen i de allmänna förvaltningsdomstolaraa. Ett skäl är de nyaförvaltningsdomstolsmål som allteftersom tillkommer som en följd av Sverigesnärmande till EG och där det enligt min mening vore olyckligt om dessa målunder en övergångstid förs till kammarrätt som försto domstols-instans för attsedan flyttos till länsrätt. Ett annat skäl är att en förändrad instansordningfår organisatoriska konsekvenser, som behöver förberedas . Det voredärför angeläget att slå fest den princip för instansordningen i de allmännaförvaltningsdomstolaraa som jag nu har redovisat. Domstolarnas organisation har, efter det att regeringen återkallat Domstolsutredningensuppdrag i denna del, utretts inom Justitiedepar- Prop. 1992/93:100 tementetoch redovisats i departementspromemorian (1992:38) Domstols- Bilaga 3 väsendet- Organisation och administration . Arbetet har bedrivits utifrånett brett perspektiv och med delvis andra utgångspunkter än som följde avDomstolsutredningens direktiv. Bl.a har det innefetfet frågor omspecialdomstolaraas och framtid. Departementspromemorian har uferbefets mot bakgmndbl.a. av förslag och omvandlingen av de centrala förvaltningsmyndighetemasroll. I promemorian föreslås att de minsto tingsrätteraa skall slås samman medandra för att skapa bärkraftiga enheter för framfiden. I promemorian behandlasvidare den fortsätto decentraliseringen av administrationen frånDomstolsverket. Det konstoteras att bör awecklas som centralförvaltningsmyndighet för domstolsväsendet. De samordningsuppgifter som måstehanteras centralt bedöms vara av sådan art att de kan hanteras inomregeringskansliet eller av ett särskilt stobsorgan. Promemorian behandlar ävenspecialdomstolar-na. Det konsfeteras att sferka skäl felar för att specialdomstolaraaavskaffes och att deras verksamheter inordnas i de allmänna domstolaraa ellerde allmänna förvaltningsdomstolaraa. I promemorian aviseras därför en närmareutredning om specialdomstolaraa. Det föreslås dock att Försäkringsöverdomstolenredan nu skall läggas ned och att socialförsäkringsmål skall handläggas avRegeringsrätten som högsto instans. Remissbehandlingen av promemorian har nyligenavslutots. Det är ännu för tidigt att to någon slutlig sfeUning till vilkaorganisatoriska förändringar som bör genomföras för tingsrättemas del.Beträffande förslaget om framtid kan jag konstotera att enöverväldigande majoritet av remissinstonseraa anser att det finns ett stortbehov av en central förvaltningsmyndighet för domstolsväsendet och att Domstolsverketinte bör avvecklas. Den gmndläggande tonken bakom förslagen i promemorian äratt i möjligaste mån minimera de centrala administrativa beslutsfunktionemainom domstolsväsendet och låto domstolama to ett större administrativtverksamhetsansvar. Den centrala verksamheten bör koncentreras till i förstohand utvecklingsfrågor och frågor av ekonomisk natur samt vissa stödfunktioner.Jag har togit intryck av vad många remissinstanser anfört, nämligen att endecentralisering av administrationen kan ske inom ramen för den befintligamyndighetsstmkturen. Det sagda innebär att verkets nuvarande karaktär avcentralt ämbetsverk av mer traditionell typ ändras och också att organisationenkrymps. Jag kommer att bereda ärendet vidare. Erforderliga åtgärder kanpåbörjas redan under innevarande budgefer. När det gäller Försäkringsöverdomstolen avser jagatt föreslå regeringen att förelägga en proposition omnedläggning av domstolen. En nedläggning kan ske troligen om . Ensådan åtgärd får anses som en naturlig följd av den nya insfensordning försocialförsäkringsmål som trädde i kraft . Den nya ordningeninnebar att försäkringsrättema lades slutgiltigt ned och attlänsrätt och kammarrätt nu prövar socialförsäkringsmål. Dessa mål bör i enframtid handläggas av Regeringsrätten som sisfe kommerockså en departementspromemoria med en Prop. 1992/93:1(X) närmare utredningom andra specialdomstolar att sändas ut på remiss. Bilaga 3 Inriktningen äratt anfelet specialdomstolar skall bli så litet som möjligt. godkände efter förslag avregeringen (prop. 1989/90:79) riktlinjer för en reformerad domarbana m.m. (JuU25, rskr. Den nya ordningen, som började tillämpas ,innebär bl.a. att domamtbildningen skall koncentreras och fullgöras i ettsammanhang. Målet som sattes upp var att den sammanlagda tjänstgöringstiden,räknat från börjedag i överrätt till assessorsförordnande, inte skulle vara längreän . Detfe motsvarar i huvudsak minimitidema för de i utbildningeningående obligatoriska momenten. Som jag nämnde i förra årets budgetpropositionhar reformen utvärderats. Utvecklingen inom vissa hovrättsområden, och kanskesärskilt inom område, har lett till att tiden förfiskalstjänstgöring i tingsrätt för de allra flesfe nu börjar närma sigminimitiden, tjänstgöring i underrätt. Från bl.a. en del hovrätterssida har framförts att är för kort. kommer attgenomföra en utvärdering av reformen och räknar med att presentera resulfetethärav . Den undersökningen får ge svaret i vad mån den korfeunderrättstjänstgöringen kan innebära någon nackdel från bl.a.utbildningssynpunkt och i så fell föreslå åtgärder. i har hemsfellt atttjänstgöring som t.f.hyres-råd vid i till avhögst skall få tillgodoräknas en hovrältsfiskal som underrättsårvid prövning inför assessorsgodkännande. De tillfrågade domstolama har därvid avstyrkt förslaget medanhyresnämnderaa tillstyrkt det. Även om tjänstgöring i hyresnämnd i och för sigrymmer ett anfel moment som kan vara av god nytfe för en yngre domare ochsådana eifarenheter säkerligen också kan komma domstolsväsendet i stort tillgodo är jag inte beredd att medverka till att den obligatoriskatjänstgöringstiden vid tingsrätt i vissa fell kan komma att ytterligareförkorfes för att byfes ut mot tjänstgöring vid hyresnämnden. Som jag återkommer till i det följande ärrenodlingen av domarrollen en viktig fråga. Det bör vara en utgångspunkt fördet fortsätfe reformarbetet att i störsfe utsträckning låfe den lagferaedomaren koncentrera sina insatser till sådana göromål där domarens särskildakompetens är nödvändig. De förändringar av rättslivet som blir en följd av vårtnärmande till och rättsutvecklingen när det gäller domstolskontroll avnormbeslut och förvaltningsbeslut kommer att leda till en allt viktigare rollför domaren. Detfe ger anledning att överväga om domaraas nuvarandeansfellningsvillkor på ett riktigt sätt boigar för en sferk och oberoendedomarkår. Det fmns därför anledning att överväga en översyn av domaraas arbets-och ansfeUningsförhållanden med syfte att se om åtgärder kan vidfes för attsferka domaraas och därmed domstolaraas sfeUning i rättssamhället. Det kan varamotiverat att låfe en sådan översyn omfatto också andra frågor av betydelse föratt tillgodose detto syfte. Domstolsväsendethar normalt ett system med treåriga budgetramar. Som framgår av förra åretsbudgetproposition var tanken att domstolsväsendet fr.o.m. budgeferet 1992/93skulle gå in i en ny treårig budgetperiod. Med hänsyn till de förändringar somkan förväntos av bl.a. arbete inskränktes emellertidsfellningsfegandet till domstolsväsendets medelsbehov till de två närmastebudgeferen. Av dessa skäl går , som jag strax återkommer till,domstolsväsendet in i i en tvåårig budgetram. Prop.1992/93:100 Bilaga 3 -Åklagamtredningens betänkande(SOU 1992:61) Ett reformerat åklagarväsende remissbehandlas . -Åklagarväsendets cenfralaorganisation ses över. -Den inriktning av verksamhetensom gäller under hittillsvarande treåriga budgetcykel har utsträckts till attomfatte även /95. Åklagarväsendethar brottets med liknande problem som domstolama och liksom andra delar av denoffentliga sektora sfellts inför uppgiften att med begränsade resurser klara aven växande arbetsmängd. Som nänmts budgetproposition tillsattes 1990en parlamenteriskt sammansatt kommitté för att se över åklagarverksamheten ochfömnder-sökningsreglema. Kommittén, som antog namnet Åklagamtredningen - 90 (Ju1990:04), redovisade sitt uppdrag genom betänkandet (SOU1992:61) Ett reformerat åklagarväsende. Betänkande remissbehandlas förnärvarande. Åklagamtredningen-90 föreslår bl.a. avkriminalisering och restriktivare åtelsregler för vissabrottstyper, införande av särskilda restriktioner för att väcka åtel för vissabrott och vidgade möjligheter till föreläggande av straff och förverkandedirekt av polis och åklagare. Vidare föreslås en renodling av polis- och åklagarrollen,bl.a. så tillvida att felparkeringsavgifter helt skall avlästes polis ochåklagare och i sfellet överlåfes på kommunema. När det gäller förenklingar ifömndersökningsförferandet föreslås bl.a. att skyldigheten att göra formellfömndersökning i bötesmål avskaffes och att dokumenfetion av förhör skall kunnaske i enklare former än . Slutligen föreslås att åklagarväsendetorganiseras efter en regionmodell som innebär att samtliga åklagarmyndigheterinom en region läggs samman till en enda myndighet. Åklagarverksamheten skalldock bedrivas på samma orter som . De nuvarande lokala åklagarmyndigheteraablir nämligen enligt förslaget arbetsenheter inom den regionala myndigheten, enlösning som har stora likheter med vad som gäller i storsfedema. Stetskontoret fick i uppdrag att seöver åklagarväsendets centrala organisation. Uppdraget lämnades mot bakgmnd avatt Aklagar- utredningen-90 gjort en genomlysning av åklagarväsendet på regional och lokal nivå. Idirektiven till Åklagamtredningen ingick däremot inte att se över den centralanivån. Uppdraget skall redovisas senast den 15 febmari 1993. Åklagarväsendetgår /94 in i det tredje året . Regeringenbeslutede att de riktlinjer för åklagarverksamheten som gäller förperioden /92 - 1993/94 skall utsträckas till att omfetfe även budgeferet1994/95. Prop.1992/93:100 Bilaga 3 -Förslag om att förändra deallmänna domstolaraas och de allmänna förvaltningsdomstolaraas arbetsuppgifterprövas i syfte att överföra uppgifter som inte besfer i rättskipning från domstolartill förvaltningsmyndigheter, göra en bättre fördelning av målen mellan deallmänna domstolaraa och förvaltningsdomstolaraa, bredda länsrätteraasbehörighet och att begränsa måltillströmningen till överinstansema. -Förvaltningsprocesslagen(1971:291) ses över liksom förfarandereglema för domstolsärenden. -Skiljemannalagen ses över. -Rättshjälpen ses över i syftebl.a. att åsfedkomma besparingar. Reglemai (RB) om förferandet vid de allmänna domstolama har under detsenaste årtiondet varit föremål för ett omfattende reformarbete. En stor del avreformarbetet på den centrala processrättens område är för den närmasteframtiden knuten till betänkande (SOU 1991:106) Domstolamainför 2000-telet. En av utredningens huvuduppgifter har, som jag redan nämnt,(avsnitt 4.1) varit att se till att domstolsverksamheten renodlas ochkoncentreras på de dömande uppgifteraa. En viktig uppgift för utredningen harockså varit att se över förvaltningsprocesslagen (1971:291) som styrförfarandet vid förvaltningsdomstolama. Vidare har utredningen sett över deförfaranderegler för de allmänna domstolaraa som inte direkt angår tvistemåloch brottmål. Det gäller för tingsrättemas del lagen (1946:807) om handläggningav domstolsärenden och för hovrätteraas och högsfe domstolens del reglema i RBom besvär. Också frågor om hur överrättemas resurser bättre skall kunnainrikfes på de mera svårbedömda målen har övervägts av utredningen. Betänkandethar varit föremål för en bred remiss och övervägs nu inomJustitiedepartementet. Jag har i avsnittet 4.1 angett huvudinriktningen avdelar av det arbete som förester.