prop · GG0332 · 1992-12-31 00:00:00 — deb godkänna vad jag harförordat i fråga om prisstödet till ren- Prop. 1992/93:32 näringen (avsnitt2.19) och om ersättning för viltskador (avsnitt 2.17). Bilaga 2 Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle att ta del Jordbruksdep.av vad jag har anfört om rennäringens folkrättsliga skydd, ersättningsbestämmelser,barmarkskörning i terräng i samband med renskötsel, upplåtelser av rätt tilljakt och fiske på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen,samebyns verksamhetsområde, renforskningen och om fiskesamerna (avsnitten 2.5,2.6, 2.13, 2.14, 2.16, 2.18 och 2.21). pop- 1992/93:32 Bilaga 3 Utdrag ur underprotokoll vidregeringssamman- Kulturdep. Anmälan till proposition om samerna och samisk kultur m.m. 1976/77:80 om insatser för samerna har uttalatsatt samerna, i egenskap av ursprunglig befolkning i sitt eget land, intar ensärskild StäUning både gentemot majoritetsbefolkningen och andra minoritetsgrupper.Föredraganden underströk att det därför var naturligt att andra bedömningartillämpades för samerna än för andra minoriteter. Detta handlingssättbetecknades som positiv särbehandling. 1 detta sammanhang tillkom ett särskiltanslag för bidrag till samisk kultur. Dessa medel fördelas av Samefondenskulturdelegation efter prioriteringar, som görs av samerna själva. En översyn av den samiska kulturens fortbestånd ochutveckling påbörjades och slutfördes . Översynenresulterade i en rapport (Ds 1989:38) Saemien kultuvre - Same kultuvra - Samiskkultur. Rapporten har remissbehandlats. En sammanställning av remissvarenåterfinns i prop. 1989/90:100 bil. 10 (s. 543-553). I enlighet med regeringensförslag beslutade om en ökning av anslaget till samisk kultur med till , vilket innebar nästan en fördubbUng av medlen (prop.1989/90:100 bil. 10, bet. 1989/90:KrU17, rskr. 1989/90:219). Efter förslag från regeringen i forskningspropositionerna1986/87:80 och 1989/90:90 har Samefondens kulturdelegation erhållit särskildamedel för samisk forskning och studiefinansiering inom forskarutbildningen.Medlen uppgår innevarande budgetår till sammanlagt (bet. 1986/87:KrU16,rskr. 1986/87:289 resp. bet. 1989/90:KrU23, rskr. 1989/90:334). I enlighet med regeringens förslag i åretsbudgetproposition beslutade att anslaget Bidrag till samisk kulturräknas upp med bl.a. för att den samiska befolkningens efterfråganpå samisk teater skall kunna tillgodoses (prop. 1991/92:100 bil, 12, bet, 1991/92:KrU18,rskr. 1991/92:204). 2 Samisk slöjd, biblioteksservice m.m. mlgT'' Enarbetsgrupp med representanter för samtliga berörda samiska organisationer ochmed ekonomiskt stöd från bildades för attpröva förutsättningarna för att utveckla sameslöjden. Arbetsgruppens rapport,som koncentreras på organisations-och utbildningsfrågor, presenterade iutredningen - Sameslöjden ett förslag till framtida organisationför den samiska slöjden. Förslaget innebär att en praktiskt arbetande, företagsinriktad,stiftelse skapas. Finansieringsbehovet för denna verksamhet beräknas av utredarnauppgå till vartill kommer investeringskostnader omca . Irapporten konstateras att förslagen är sakligt befogade och börförverkligas. 1984/85:141 om litteratur och folkbibliotek (s. 89) ansåg föredragandestatsrådet att länsbiblioteket i har särskilda behov av enbibliotekskonsulent för det samiska språkområdet, men även behov av medfinansieringav sådan konsulenttjänst. Statenskulturråd har i en promemoria redovisat vad som skett på området och hursituationen är . Avpromemorian framgår att fann, med anledning av nämnda proposition,att det behövdes en närmare analys av samernas litteratursituation innan detvar möjligt att föreslå permanenta åtgärder. analys resulterade irapporten (1987:2) Folkbibliotekens service till samerna i . Bl.a. redovisadesatt folkbibliotekens verksamhet för samer är nästan obefintlig. I utredningenkonstaterades att det förelåg ett behov av en samisk bibliotekskonsulent. Denneskulle bl.a. ansvara för information, samordning och utveckling av folkbiblio-teksverksamhetenbland samerna, bevaka den samiska bokutgivningen, samarbeta med Talboks- ochpunktskriftsbiblioteket om produktion av samiska talböcker samt samarbeta med bibUotekeni i och Karasjok i för bättre samverkan mellan de tre ländernasbibliotek. Kulturrådethar sonderat förutsättningen för den långsiktiga finansieringen av den samiskabibliotekskonsulenttjänsten. För att inte försena en igångsättning avverksamheten, har rådet dock beslutat att svara för helakostnaden genom att avsätta fem grundbelopp per budgetår motsvarande ca /89-1990/91. I awaktan på en utvärdering avverksamheten beslöt att anslå medel för ett Qärde år, dvs. 13 Riksdageii 1992/93. 2.3 Gaaltie- samiskt konst- och kulturcentrum inkom till enskrivelse, undertecknad av bl.a. samiska organisationer, Åre kommun ochlandstinget i . Av skrivelsen framgår att i den nedlagda Angesameskolas lokaler även i fortsättningen borde bedrivas samisk verksamhet ochdå som ett samiskt konst- och kulturcentrum. Byggnad kostnaderna m.m.beräknades till och driftkostnaderna fill 4miljoner kronor. Prop.1992/93:32 Bilaga 3 Kulturdep. Min bedömning: Medel bör under kommande budgetår avsättasför att trygga den samiska slöjdens fortlevnad och utveckling. Medel ställsockså till förfogande för att ge tinget möjlighet att köpabiblioteksservice. Skälen for min bedömning Den samiska slöjden utgör en väsentlig och levande del avde samiska kulturyttringarna varför det är angeläget att den ges ett sådantstöd att dess överlevnad säkras och att en utveckling av den kan ske. Sameslöjdsutredningenhar föreslagit att en särskild sameslöjdsorganisation tillskapas och ges ettekonomiskt stöd. Ett särskilt stöd till en sådan organisation utgör ettnaturligt led i den positiva särbehandling av samisk kultur som jag redovisattidigare. Det bör ankomma på samerna själva att ta ställning till formerna föruppbyggnaden av en sådan organisation. Jag bedömer att skullevara ett betydande stöd. Sådana medel bör handhas av . fr.o.m,/94 till dess att kan träda i funktion bör medlen ståtill Samefondens kulturdelegations förfogande. Jag utgår från att när en samisk slöjdorganisationetablerats så blir det en naturlig uppgift för attpröva frågan om huvudmannaskap för de tre särskilda sameslöjdskonsulenterna. Beträffande nödvändiga investeringar för uppbyggande av ensameslöjdsorganisation m.m. har jag inhämtat att länsstyrelserna i berörda länhar möjligheter att med regionala projektmedel eller motsvarande bidra tillfinansieringen. Det samiska språket är viktigt för samekulturensöverlevnad. Ett medel att bevara och stärka språket är dess litteratur, enlitteratur som bör vara lättillgänglig via kommunernas bibliotek. Det bör varasamerna själva som skall bestämma hur arbetet med att stimulera, sprida ochöka kännedomen om deras litteratur bör byggas upp. För detta ändamål har jagberäknat . Som jag har föreslagit bör medlen övergångsvis ställas tillSamefondens kulturdelegations förfogande. 1992/93:32 denna fråga har jag samrått med chefen för . Stödtill samisk kultur förmedlas normalt över ett särskilt anslag i statsbudgetenoch fördelas av samerna själva. Detta sker genom beslut i Samefondenskulturdelegation. När träder i funktion bör medlen stå till tingetsförfogande. Föratt ge Kulturdelegationen/reella förutsättningar att vidgainsatserna inom det samiska kulturområdet beräknar jag, på grundval av de nugjorda redovisningarna, att anslaget Bidrag till samisk kultur /94 skulle behöva öka med inemot . Innanregeringen gjort ett förslag till samlad statsbudget är det emellertid intemöjligt att ta slutlig ställning i frågan. Jag återkommer därför med förslaghärom i samband med förslaget till statsbudget för /94. Gaaltie- sambkt konst- och kulturcentrum Gaaltieär ett på många sätt intressant projekt men det är inte möjligt att i dagensekonomiska situation föreslå särskilda medel för projektet. 3 Sameradio och -TV anför i en skrivelse bl.a, att en nyorganisation för samiska medier bör etableras. En samisk etermedieenhet börbildas, i vilken ingår både radio och TV. Det första steget bör vara attSameradion (inom nuvarande Riksradion) blir ett eget distrikt, direktunderställt radiochefen. En speciell radionämnd bör utses av medgranskningsuppdrag inom det samiska programområdet. Vidare bör de samiskaetermediefrågorna utredas och en tidsplan upprättas. förespråkarRiksförbundet en samnordisk samisk radiokanal. RapportenSamisk kultur behandlar bl.a. sameprogramverksamhet inom Radio-företagen.I rapporten föreslås att frågan om vidgat uttymme för samiska sändningar tasupp inför den nya avtalsperioden för Radio-företagen. 3.3Riksdagsbeslut om den avgiftsfinansierade radio-och TV-verksamheten gällande avtalen mellan staten och företagen inom Radiokoncerneningår bl.a. villkor om att bolagen skall ta särskild hänsyn till språkliga ochetniska minoriteter. Vidare sägs att programmen skall utformas så att de genomkvalitet, tillgänglighet och mångsidighet i skälig omfattning tillgodoserskiftande behov och intressen hos landets befolkning. Även mindre gruppersintressen skall i görlig mån tillgodoses. beslutade den 2juni 1992 om den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten inför denkommande avtalsperioden - m.m. (prop.1991/92:140, bet. 1991/92:KrU28, rskr. 1991/92:329). Enligt beslutet skallutgångspunkten för statsmakternas förhållande till public service-företagenvara att regering och riksdag endast skall ange allmänna riktlinjer i fråga ompublic service-företagens programverksamhet. Programföretagens publicservice-uppdrag skall vara i huvudsak oförändrat under avtalsperioden1993-1996. De totala resurserna för programföretagens service på invandrar-och minoritetsspråk skall vara minst oförändrade i jämförelse med vad somgäller under . 1 sammanhanget understryks - i likhet medvad som skett i tidigare uttalanden från regering och riksdag - att det finnssärskilda skäl som motiverar programservice på samiska i större utsträckning änvad som motiveras av samernas antal. Under innevarandeavtalsperiod har moderbolaget i koncernen ett samordningsansvar i fråga ominvandrar- och minoritetsspråk. Riksdagsbeslutet om avtalsperioden 1993-1996innebär att moderbolaget skall awecklas fr.o.m. . Dettainnebär att de tre programföretagen , (bildas av Riksradion och Lokalradion) och förutsättslösa det framtida samarbetet inom detta område genom överenskommelsersinsemellan. 1992/93: 32 Bilaga 3Kulturdep. Minbedömning: Förutsättningarna för samerna att genomföra insatser på medieområdetsom komplement till public serviceföretagens programservice på samiska kommeratt öka genom den förbättrade mångfalden inom medieområdet. Skälenför min bedömning: Riksdagsbeslutet om den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamhetenunder säkerstäUer enligt min uppfattning attprogramservice på samiska även i fortsättningen kommer att finnas i minst denomfattning som råder. Några detaljerade villkor om hurverksamheten skall utformas bör inte ställas. har föreslagit att Sameradion bör bli ett eget distrikt. Enligtriksdagsbeslutet skall dock beslut om distriktsindelning ankomma på publicservice-företagen. Redan i enlighet mednuvarande bestämmelser har föreningar möjlig- Prop. 1992/93: 32 het attsända i närradio. Ytterligare möjligheter till radiosändningar Bilaga 3kommer att öppnas . 1 departementspromemorian (Ds Kulturdep.1992:22) Regler och villkor för privatradio, som sänts ut på remiss frånKulturdepartementet, lämnas förslag om hur reklamfinansierade radiosändningarvid sidan av public service-företagen och närradioverksam-heten kan etableras.Riksdagen kommer att ges möjlighet att ta ställning tillförslag inom detta område. Omriksdagen beslutar att möjligheterna att sända radio skall utökas kommer även samernaatt kunna dra nytta av den förbättrade mångfalden inom etermedieområdet. Inomramen för kan den organisation som anses mest lämplig byggas upp föratt handha de samiska etermediefrågorna. Förslagen från och rapporten föranleder i övrigt ingen åtgärd frånmin sida. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört om samisk kultur vad gäller 3.Gaaltie - samiskt konst- ochkulturcentrum, 4.sameradio och -TV. betänkande(SOU 1986:36) Samernas folkrättsliga Bilaga l.l Folkrätten har kommit att tillmätas en allt störrebetydelse såväl nationeUt som internationellt när det gäller arbetet på attförbättra urbefolkningars och etniska minoriteters ställning inom de staterdär de har sitt hemvist. Samerna utgör en minoritet och urbefolkning i är förhållandet i våra nordiska grannländer och samt iSovjetunionen. Samerna ser sig själva som ett folk i fyra länder. I detta betänkande redogör vi kortfattat för folkrätten,såvitt den från nu angivna utgångspunkter kan ha betydelse för samerna. Vipresenterar inte några förslag , men folkrättens betydelse motiverar utgivningenav ett särskilt delbetänkande avsett som bakgrund till de överväganden ochförslag vi senare kommer att lägga fram. En allmänt vedertagen definition av vem som skall räknassom same saknas. I allmänhet anses den som same som har samiska som modersmåloch/eller uppfattar sig själv som same. Samernas antal kan uppskattas tillmellan 45 000 och 65 000 i världen, varav 15 000-20 000 i , 4 000-5 000i , 30 000-50 000 i och ca 2 000 i . Någonfolkräkning har ej utförts i och . Samernas traditionellabosättningsområden är den nordliga delen av de nordiska länderna ochangränsande delar av . 1 dessa områden är samerna den äldsta kändafolkgruppen omnämnd redan av (år ). Samerna är såledesett av de ursprungUga folken i . Det finns oUka uppfattningar om varifrån samerna kommer.Enligt en teori som bygger på arkeologiskt material var ursamerna för 2 000 årsedan huvudfolk i bl.a. , där de sedermera av invandrande finskastammar fördrevs norrut. Här har de enligt vissa forskare smält samman med ettokänt jägarfolk och blivit samer samt etablerat sig i ett område som omfattarden nordliga delen av de nordiska länderna och angränsande delar avSovjetunionen. Samerna hade kontakter med övriga nordbor redan undervikingatiden. sålde samerna skinn till nordborna och detvingades erlägga skatt till , - och , vilkagjorde anspråk på nationell överhöghet över det traditionella samiskabosättningsområdet. Samerna gav själva aldrig upphov fill någon statsbildning ivedertagen mening. Det samiska samhället var uppbyggt kring den s.k. slidan somvar en sammmanslutning av familjer som flyttade mellan olika jakt-, fiske- ochfångstområden alltefter årstidernas växlingar. kom siidan att arbeta medoch följa en viss sammanhållen renhjord mellan de olika årstidsbundnabetesområdena. Kolonisationenav inleddes , då företrädes- Prop. 1992/93: 32 vis ikustlandet. Allteftersom jordbrukskolonisationen växte fram träng- Bilaga 1.1des samerna tillbaka. Det uppstod ett behov av gränsdragning mot samernasområden. Lappmarksgränsen, dvs. gränsen till nuvarande , fastlades år1751. Syftet med gränsen var inte att hindra kolonisationen, utan att skydda samernastillgång till jakt och fiske. Kolonisationen uppmuntrades av staten ända framtill mitten av då bestämmelser till skydd för samerna börjadeutfärdas. De viktigaste är bestämmelserna om en odlingsgräns och denförsta renbeteslagen . Syftet med odlingsgränsen var att trakterna norroch väster därom skulle utgöra ett åt samerna förbehållet område. Gränsen fickemellertid inte så stor betydelse. Samerna erkänns dock ha sina starkasterättigheter ovanför gränsen. Förhållandena är emellertid något annorlunda iJämtland. Med renbeteslagstiftningen följde en uppdelning av samernai i renskötande och icke renskötande samer, en uppdelning som fortfarandehar stor betydelse. Endast samer som är medlemmar i en sameby får utövarennäring. Dessa samer som uppgår till ca 2 500 har också vissa andrarättigheter, t.ex. vad gäller jakt och fiske. Övriga samer, som är i klarmajoritet, har däremot inga särskilda rättigheter enligt gällande lag. De harhaft svårare aU upprätthålla sin samiska idenfitet och många har assimilerats idet svenska samhället. Det område inom vilket rennäringen utövas i sträcker sig från i i söder till i norr och frånriksgränsen mot i väster till kustlandet i öster. Detta område är iprincip uppdelat på 43 samebyar. Härtill kommer vissa områden i ianslutning till , inom vilka svenska samer har rätt att drivarenskötsel . Inom det nämnda svenska området finns vissa enklaver inomvilka norska samer äger rätt till renbete . Samerna har ett eget språk, präglat av deras levnadssättnära naturen, t.ex. med särskilda ord för nyanser i olika naturföreteelser somsvenskan saknar motsvarighet till. Det samiska språket inrymmer flera"språk" eller "dialekter". Skillnaderna mellan dem kan varaså stora att samer från olika områden inte kan förstå varandra. Samiskan hadeunder en svag ställning i den svenska skolan, vilket har haftnegativa konsekvenser för språket. Genom sitt gemensamma ursprung och språk känner samerna iNorden sig som ett folk. Riksgränserna upplevs som något påtvingat. Samerna ide nordiska länderna samarbetar bl.a. i Nordiska samerådet vad gäUer olikasamepolitiska spörsmål och i Nordiskt samiskt institut beträffande olikakulturfrågor. Samerna känner också stor samhörighet med urbefolkningar i andraländer. Ett stort antal urbefolkningar är organiserade i ett internationelltorgan, (för urbefolkningar) ivilket samerna ingår. Någon allmängiltig definition av begreppet urbefolkningfinns inte, kanske främst beroende på att olika urbefolkningar lever under såskilda förhållanden. Gemensamt för dem är t.ex. att de fanns i ett visst om- rade före det att den nudominerande befolkningen bosatte sig där och Prop. 1992/93: 32 att derasutnyttjande av naturresurser och deras kulturella traditioner Bilaga 1.1 skUjersig från den nu dominerande befolkningens. Riksgräsenmellan och som fastställdes kom att skära rakt igenom deområden som samerna av ålder nyttjat. De nomadiserande samernas komatt ligga i , medan deras vinterland låg i /. De bådastaterna kände sig därför förpliktade att träffa särskilda överenskommelserför att trygga samernas möjligheter att i princip oberoende av levaoch utöva sin näring på samma sätt som skett av ålder. Dessa överenskommelserintogs i en särskild bilaga till gränstraktaten som brukar kallas lappkodi-cillen. Lappkodicillenär i första hand ett folkrättsligt dokument som reglerar frågor ommedborgarskap, rätt till land och vatten, neutralitet i krig, internförvaltning och rättsordning. Staterna har i kodicillen gått mycket långt iatt sätta egna nationella intressen tillbaka till förmån för samerna och derasnäringsutövning. Samerna fäster stort avseende vid lappkodicillen som iblandkallas samernas . Lappkodicillenhar senare ersatts av modernare konventioner mellan och . Den nugällande är och gäller . Kodicillen har emellertid aldrigsagts upp och kommer därför, om ingen ändring sker i rättsläget, att alltjämtgälla om 1972 års konvention utlöper utan att då bli ersatt av någonny. Skyddetav urbefolkningar och minoriteter Lappkodicillenär unik genom den bredd med vilken den behandlar samernas situation. Det skyddsom samerna erhöll genom lappkodicillen har dock vissa motsvarigheter i andrastaters överenskommelse med sina urbefolkningar och minoriteter. Redani började rättslärda diskutera vilka rättigheter somkunde tillkomma de folk som bebodde områden som kolona-liserades av ochPortugal. I den spanska lagstiftningen tillförsäkrades urbefolkningarna såsmåningom rätt till marken, tUl inre självstyre m.m. Men verkligheten för de kolonaliseradefolken var en annan. Iengelsk kolonisationshistoria utvecklades tidigt en fast praxis att ingåtraktater med urbefolkningarna genom vilka dessa gav upp sin suveränitet ochgenom vilka markköpen från urbefolkningarna reglerades. Dessa traktater harhaft stor betydelse för urbefolkningsrättens utveckling, särskilt iNordamerika. Efterförsta världskriget bildades flera nya nationalstater under åberopande avprincipen om folkens självbestämmanderätt. I många fall, då nya stater intekunde tillskapas, tillförsäkrades minoritetsfolk rättigheter i särskildatraktater där stod som en slags garant. Dessa traktaterfick en sådan omfattning att man kan tala om att de till- sammans bildade ett särskilt minoritetsrättssystem. Vad gäUerurbefolk- Prop. 1992/93: 32 ningar infördes ett s.k. mandatsystem för deområden som bedömdes ha Bilaga 1.1 förutsättning att blisjälvständiga stater. Vidare infördes en regel i enligt vilken NF:smedlemsstater ålades att säkra rättfärdig behandling av urbefolkningar i sinakolonier. Efter fokuserades intresset på attstärka de enskilda individernas fri- och rättigheter. Särbehandlingen avfolkgrupper förlorade sin aktualitet. Inom (International LabourOrganization) fortsatte emellertid arbetet med urbefolkningsfrågor, vilketledde fram till en särskild konvention , "konventionen angåendeinfödda och i stammar levande folkgrupper". Enligt konventionen har staten ett ansvar för att detgenomförs ett program som skall skydda den ifrågavarade folkgruppen och främjadess välstånd. skall programmet syfta till att integrera folkgruppernai samhället. har inte ratificerat konventionen och samerna har numerainte något önskemål om att detta skall ske. FN.s konventioner och skydd för mänskliga rättigheter FN antog en konvention om avskaffandet av allaformer av rasdiskriminering (rasdiskrimineringskonventionen) och delskonventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, dels konventionen omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. I konventionerna finns reglerom skydd för minoritetsgrupper. har ratificerat dessa även för samernaviktiga konventioner. Rasdiskrimineringskonventionens huvudsakliga ändamål äratt förhindra alla former av diskriminering på grund av bl.a. etnisktursprung. Samerna är en etnisk grupp som skyddas av konventionen. Konventionenålägger också staterna en skyldighet till positiv särbehandling. Konventionsstaternaskall således vidta "särskilda och konkreta åtgärder på sociala,ekonomiska, kulturella och andra områden för att åstadkomma tillfredsställandeutveckling och skydd för vissa rasgrupper eller därtill hörande enskildapersoner i syfte att tillförsäkra dem fuUt och likaberättigat åtnjutande avmänskliga rättigheter och grundläggande friheter". Den positivasärbehandlingen enligt konventionen kan upphöra först när syftet med åtgärdenuppnåtts. Artikel 1 båda konventioner ger uttryck förprincipen om folkens självbestämmanderätt. Samerna i utgör förmodligenej ett "folk" i konventionens mening. Genom artikel 27 konventionom politiska och medborgerliga rättigheter ges emellertid ett skydd åt sådanaminoriteter - folkgrupper som ej kan åberopa artikel 1. Artikel 27 har följandelydelse: 1 de stater där det finns etniska, religiösa ellerspråkliga minoriteter skall de som tillhör sådana minoriteter ej förvägrasrätten att i gemenskap med andra medlemmar av sin grupp ha sitt eget kulturliv,att bekänna sig till och utöva sin egen religion eller att använda sitt egetspråk. Artikel 27bör enligt vår uppfattning tolkas så att den uppställer krav Prop. 1992/93: 32på positiv särbehandling av minoriteter och urbefolkningar. Den inne- Bilaga1.1 bär också ett skydd för rätten att ha ett eget kulturliv. Kulturbegreppetbör härvid tolkas i vid mening och även innefatta materiella förutsättningarför kulturen, t.ex, samernas rennäring. Det är svårt att närmare ange vilketskydd artikel 27 ger för t.ex. rennäringen. Den torde dock i vart fall skyddamot allvarligare ingrepp, vilka påtagligt skulle försvåra näringens bedrivande.Artikel 27 kan möjligen också tolkas som ett stöd för att viss kulturellautonomi tillkommer minoriteten. Det svenska samhället erkänner samerna som minoritet ochurbefolkning. Enligt svensk grundlag skall bl.a. etniska minoritetersmöjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv främjas.Enligt förarbetena till stadgandet skall kulturbegreppet även innefatta samernasrenskötsel.