prop · GF03113 · 1992-01-01 00:00:00 — I samband med ansökan om inregistrering av ett bolags aktier vid skall bolaget offentliggöra ett introduktionsprospekt. Enligt 13 § förordningen om skall ett sådant prospekt innehålla de uppgifter som anges i aktiebolagslagen, om börsstyrelsen inte bestämmer annat (se närmare avsnitt 3.1.9 om börsprospekt). Vid sidan av lagbestämmelserna finns branschregler om prospekt. () har gett ut en rekommendation rörande utformningen av prospekt. Rekommendationen, som är , utgör ett komplement till de regler som aktiebolagslagen uppställer om ett emissionsprospekts innehåll. Den tar i första hand sikte på det fall när allmänheten inbjuds att teckna aktier i bolag som inte haft aktier inregistrerade vid eller vars aktier inte varit omsatta på OTC-marknaden. Rekommendation om utformningen av prospekt omfattar inte obligationer och liknande fordringsrätter. NBK har även gett ut en rekommendation rörande offentligt erbjudande om aktieförvärv (1988). Denna rekommendation är tillämplig i samband med att en svensk eller utländsk juridisk person offentligt erbjuder aktieägare i ett svenskt aktiebolag med spritt ägande (målbolaget) att på generella villkor överlåta sina aktier till den juridiska personen. Bestämmelserna om prospekt i denna rekommendation bygger i stor utsträckning på NBK:s tidigare nämnda rekommendation om utformning av prospekt. NBK har i ett tillägg till rekommendationen rörande offentligt erbjudande behandlat fallen då erbjudandet lämnas av ledande befattningshavare i målbolaget. Lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag, m.m., den s.k. Leo-lagen, är avgränsad till aktiemarknadsbolag, dvs. börsbolag och OTC-bolag, eller dotterbolag till sådana bolag. Bestämmelserna i reglerar situationen när denna typ av bolag fattar beslut om nyemission av t.ex. aktier och emissionen är riktad till bolagets ledning eller anställda eller vissa närstående personer. EG har antagit ett direktiv /298/EEG av om samordning av kraven på upprättande, granskning och spridning av prospekt som skall offentliggöras när överlåtbara värdepapper erbjuds till allmänheten, se bilaga 16. Prospektdirektivet innehåller bestämmelser om minimikrav för prospekt angående värdepapper som i ett eller flera bjuds ut till allmänheten och som inte redan är officiellt noterade vid en fondbörs. Syftet med prospektdirektivet är att bereda möjlighet för investerare att göra en korrekt bedömning av riskerna med en investering i ett värdepapper. En investerare skall kunna fatta ett beslut om investering i ett värdepapper med full kännedom om sakförhållandena. Enligt direktivet bidrar sådan information även till att öka förtroendet för värdepapper och att värdepappersmarknaderna fungerar och utvecklas på ett tillfredsställande sätt. Med värdepapper avses i direktivet aktier i bolag och andra med sådana aktier jämställda överlåt- bara värdepapper, skuldebrev med en löptid av och andra därmed jämställda överlåtbara värdepapper och alla andra överlåtbara värdepapper som ger rätt att förvärva sådana överlåtbara värdepapper genom teckning eller utbyte. Direktivet omfattar inte följande erbjudanden: a) erbjudanden av överlåtbara värdepapper till personer inom ramen för deras förvärvsverksamhet, och/eller b) erbjudanden av överlåtbara värdepapper till personer inom en begränsad krets, och/eller c) erbjudanden där försäljningspriset för samtliga de överlåtbara värdepapper som erbjuds inte överstiger 40 000 ecu, och/eller d) erbjudanden där de överlåtbara värdepapper som erbjuds kan förvärvas endast för ett vederlag av minst 40 000 ecu per investerare. Direktivet omfattar inte heller värdepapper av följande slag: a) överlåtbara värdepapper som erbjuds med ett nominellt värde om vardera minst 40 000 ecu, b) andelar emitterade av sådana företag för kollektiva investeringar som inte är av sluten typ, c) överlåtbara värdepapper emitterade av en stat eller av en stats regionala eller lokala myndigheter, eller av ett internationellt offentligt organ i vilket en eller flera medlemsstater är medlemmar, d) överlåtbara värdepapper som erbjuds i samband med ett anbud om övertagande ("take-over bid"), e) överlåtbara värdepapper som erbjuds i samband med en fusion, f) aktier som utan vederlag tilldelas aktieägare, g) aktier eller därmed jämställda överlåtbara värdepapper som erbjuds i utbyte för aktier i samma bolag, om erbjudandet av sådana nya värdepapper inte innebär någon total ökning av bolagets aktiekapital, h) överlåtbara värdepapper som av arbetsgivaren eller ett anknutet företag erbjuds till eller till förmån för nuvarande eller tidigare anställda, i) överlåtbara värdepapper som tillkommit vid konvertering av konvertibla skuldebrev eller vid utnyttjande av optionsrätt till nyteckning, eller aktier som erbjuds i utbyte mot utbytbara skuldebrev, under förutsättning att ett prospekt för erbjudande till allmänheten eller ett börsprospekt avseende dessa konvertibla eller utbytbara skuldebrev, eller dessa optionsrätter till nyteckning har offentliggjorts i samma medlemsstat, j) överlåtbara värdepapper som emitterats av statligt erkända sammanslutningar vars verksamhet är författningsreglerad eller drivs utan vinstsyfte, i de fall emissionen sker för att anskaffa medel nödvändiga för uppnående av sammanslutningens oegennyttiga ändamål, k) aktier eller därmed jämställda överlåtbara värdepapper, vilka berättigar ägaren att bli medlem i eller utnyttja de tjänster som utförs av sammanslutningar som "societies", "Crédits populaires", "Genossenschaftsbanken" eller "Industrial and ", l) euro-värdepapper som inte är föremål för allmän marknadsföring genom annonsering eller personlig hänvändelse. De enskilda medlemsländerna får medge undantag från skyldigheten att upprätta prospekt beträffande vissa i direktivet angivna typer av räntebärande värdepapper. Enligt direktivet skall prospektet innehålla den information som allt efter slaget av emittent och arten av de värdepapper för vilka inregistrering söks, fordras för att investerare och deras rådgivare skall kunna bilda sig en välgrundad uppfattning om emittentens tillgångar och skulder, finansiella ställning, vinster och förluster och framtidsutsikter. Generellt gäller att prospektets innehåll skall vara lätt analyserbart och så utförligt som möjligt. Direktivet innehåller en detaljerad uppräkning av de uppgifter som skall ingå i prospektet av vilka kan nämnas följande: a) uppgift om vilka som är ansvariga för prospektet, b) villkoren för emissionen samt uppgifter om de värdepapper som erbjudandet omfattar, c) uppgifter om emittenten, d) emittentens huvudsakliga verksamhet, e) emittentens tillgångar och skulder, finansiella ställning samt balans- och resultaträkning, f) emittentens förvaltning, ledning och kontroll, g) i den mån sådana uppgifter inverkar på bedömningen av emittenten skall anges den senaste utvecklingen i fråga om emittentens affärsverksamhet och framtidsutsikter. Varje ny omständighet eller felaktighet i ett prospekt, som är av beskaffenhet att påverka bedömningen av värdepapperen och som inträffar eller uppmärksammas mellan offentliggörandet av prospektet och för erbjudandet skall uppges och rättas enligt samma förfarande som gäller för det ursprungliga prospektet. Prospektdirektivet innehåller vidare regler om hur offentliggörande m.m. av prospekten skall ske och om tystnadsplikt för anställda vid de myndigheter som har i uppgift att granska prospekt. Direktivet innehåller även regler om ömsesidigt godtagande av prospekt mellan medlemsländerna. Som villkor för godtagande av ett prospekt från ett medlemsland krävs att landet i fråga föreskriver generell förhandsgranskning av prospekt. Skälen för mitt förslag Prospekt En anpassning till EG:s regelsystem kräver att även bestämmelserna i prospektdirektivet iakttas. Det är därvid inte tillräckligt att, som kommittén föreslagit, begränsa reglerna om prospekt till fondpapper utgivna av vissa aktiebolag. Skyldighet att upprätta prospekt bör, i enlighet med direktivet, föreligga vid alla erbjudanden till en öppen krets att förvärva fondpapper, om det sammanlagda vederlaget för dessa uppgår till . och fondpapperen inte är inregistrerade vid en börs och vid utgivningen inte heller avses att inregistreras. I enlighet med bör undantag göras från skyldigheten att upprätta prospekt för fordringsrätter med en löptid på mindre än och andelar i en värdepappersfond. Dessutom bör staten inte omfattas av skyldigheten att upprätta prospekt. Samma krav på saklig och korrekt information bör enligt min mening kunna ställas även på andra offentliga erbjudanden till allmänheten än emissioner. Det är också väsentligt för förtroendet för värdepappersmarknaden att ingen grupp på ett otillbörligt sätt gynnas i förhållande till andra grupper i samband med ett offentligt erbjudande om köp eller försäljning av aktier m.m. Det förekommer många olika typer av offentliga erbjudanden. Beroende på erbjudandets komplexitet ställs olika krav på innehållet i ett prospekt. En reglering bör enligt min mening därför ske även av erbjudanden till allmänheten om köp eller försäljning av finansiella instrument, varvid de grund- läggande reglerna om sådana prospekt och innehållet i dessa ges i lag med utrymme även fortsättningsvis för självreglering av typ . Aktiebolagslagen innehåller som tidigare berörts regler om emissionsprospekt. Dessa regler omfattar dock endast aktiebolag samt vissa typer av fondpapper. Reglerna i aktiebolagslagen om emissionsprospekt överensstämmer, som kommittén påpekat, relativt väl med bestämmelserna i . Emellertid är reglerna i direktivet något annorlunda utformade och mer detaljerade än aktiebolagslagens. En anpassning till EG:s regelsystem genom utnyttjande av befintliga bestämmelser i aktiebolagslagen skulle kräva åtskilliga ändringar i den lagen. Dessutom skulle dessa bestämmelser behöva kompletteras med regler för sådana utgivare som inte är aktiebolag. Till detta skall läggas att väsentliga delar av aktiebolagsrätten är under utredning. Jag föreslår därför att anpassningen till skall ske genom att bestämmelser om prospekt som omfattar alla typer av utgivare samlas på ett ställe. Jag delar den i prop. 1990/91:142 s. 82 framförda uppfattningen att dessa bestämmelser, som tar sikte på samtliga aktörer på värdepappersmarknaden, bör tas in i lagen om handel med finansiella instrument. Prospektdirektivet föreskriver inte någon obligatorisk förhandsgranskning av nu aktuella prospekt. För att ett prospekt upprättat i ett skall kunna godtas i ett annat krävs dock enligt direktivet att prospektet har godkänts av behörig myndighet i det första landet. Ett sådant godkänt prospekt skall godtas som prospekt i samband med officiell notering av värdepapper vid fondbörs i övriga , om det inte är äldre än (se avsnitt 3.1.9 om börsprospekt). Förhandsgranskning och godkännande medför således i det internationella perspektivet fördelar för den som ger ut ett prospekt. En obligatorisk förhandsgranskning med efterföljande godkännande innebär emellertid en icke obetydlig arbetsbörda för den granskande myndigheten. Risk föreligger att ett godkännande baserat på en formell granskning kan komma att uppfattas som en statlig kvalitetsprövning av erbjudandets materiella innehåll. Som framgår av avsnitt 3.1.9 föreslås, att skyldigheten att upprätta och offentliggöra prospekt vid inregistrering av fondpapper vid börs skall utvidgas till att omfatta alla utgivare med undantag för staten och värdepappersfonder. Jag kan inte se att det finns så stora behov för företag som inte är börsnoterade att rikta erbjudanden till utlandet, att det på denna grund föreligger skäl för en obligatorisk förhandsgranskning. Jag är således inte beredd att föreslå en sådan regel. Enligt prospektdirektivet föreskrivs generell förhandsgranskning av prospekt om ett önskar att prospekt därifrån, utan vidare granskning, skall accepteras i andra . Något utrymme att införa en frivillig förhandsgranskning föreligger inte. Enligt min mening bör ett enkelt och smidigt förfarande införas. I stället för en obligatorisk förhandsgranskning bör prospekten ges in och registreras hos en myndighet. Registreringen bör endast föregås av en kontroll av att prospektet innehåller föreskrivna uppgifter. Något officiellt godkännande bör således inte ges. Tyngdpunkten på tillsynsverksamheten bör i likhet med vad som föreskrivits om t.ex. nya finansiella instrument (se prop. 1990/91:142 s. 90-92) ligga på en efterhandskontroll. En efterhandsgranskning kan, utöver en prövning av om ett prospekt uppfyller de formella kraven, även komma att innehålla en granskning av sakuppgifterna i prospekt. Eftersom finansinspektionen har tillsyn över värdepappersmarknaden bör uppgiften att registrera och, för det fall skäl uppkommer, efterhandsgranska prospekt läggas på inspektionen. I likhet med den lagstiftningsteknik som valts tidigare bör i lag anges endast de grundläggande bestämmelserna om skyldighet att upprätta prospekt avseende emissioner och andra erbjudanden. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen bör utforma de detaljföreskrifter som behövs för att uppfylla kraven i prospektdirektivet. För andra prospekt som inte avser emissioner finns från EG:s sida inga krav på prospektets innehåll och därför anser jag att det i huvudsak bör överlämnas till självreglering, t.ex. genom NBK, att närmare utforma detaljreglerna för vad ett sådant prospekt skall innehålla Övriga förslag om informationsskyldighet I den av kommittén föreslagna lagen om informationsskyldighet för aktiebolag vilkas aktier är allmänt spridda ingick utöver regler om emissionsprospekt bl.a. bestämmelser om skyldighet för dessa bolag att utge bokslutskommuniké, särskild information om viktiga händelser och offentliggörande av revisionsanmärkning. Därutöver föreslog kommittén att dessa bolag skulle vara skyldiga att avge delårsrapport samt att den s.k. Leo-lagen skulle omfatta även dessa bolag. Flera remissinstanser har ställt sig positiva till kravet på att dessa bolag skall lämna utförlig och korrekt information om sin ekonomiska ställning och andra förhållanden som påverkar värdet av bolaget. Som jag framhållit i avsnitt 2.2.4 är en fullständig och korrekt information från bl.a. emittenter ett grundläggande krav för en effektiv värdepappersmarknad. Regler bör därför finnas som säkerställer att emittenter, vars fondpapper handlas på värdepappersmarknaden, lämnar sådan information. bör i denna fråga inte ha lägre ambitioner än andra länder. Förslagen i detta ärende innebär bl.a. att det införs en skyldighet att upprätta prospekt förutom avseende fondpapper som inregistreras vid börs även beträffande icke inregistrerade fondpapper som erbjuds allmänheten. Med hänsyn härtill är det tveksamt om det finns skäl för ytterligare lagstiftning i enlighet med kommitténs förslag. En särskild lag om informationsskyldighet för vissa aktiebolag skulle innebära att en grupp av företag särbehandlas. I likhet med flera remissinstanser anser jag dessutom att den föreslagna avgränsningen, bolag med minst 200 ägare, medför en uppenbar risk för tillämpningsproblem. Därtill kommer att finansinspektionen, som påpekat, skulle få ett tillsynsansvar för ett stort antal icke-finansiella företag. Jag är därför inte beredd att lägga fram något förslag till lag om informationsskyldighet för aktiebolag vars aktier är allmänt spridda. Inte heller bör kommitténs förslag beträffande delårsrapporter genomföras. Det bör härvid emellertid framhållas att med mitt förslag till ändring i insiderlagen så kommer begreppet aktiemarknadsbolag att få en vidare innebörd, eftersom det även kommer att avse alla bolag som har sina aktier noterade vid en börs eller auktoriserad marknadsplats. (se avsnitt 9) Mitt förslag: Skyldighet införs för såväl fysiska som juridiska personer att informera om förvärv av större aktieposter (flaggningsskyldighet). Förslaget överensstämmer med de minimivillkor inom detta område som EG ställt upp. Kommitténs förslag: Kommittén har, med hänvisning till de goda erfarenheter av självreglering som föreligger på detta område, inte funnit skäl att föreslå lagfästa flaggningsregler. Hearingsynpunkter: och anmärker att det bör klargöras om aktielån omfattas av flaggningsreglerna. Enligt finansinspektionen bör reglerna för offentliggörande utformas av börsen, inte inspektionen. Nuvarande regler Med flaggningsregler menas regler som innebär skyldighet för förvärvare/överlåtare att informera allmänheten och/eller börs vid förvärv eller avyttring av större aktieposter i börsbolag. diskuterades på vilket sätt flaggningsregler skulle införas i . () gav ut en rekommendation rörande offentliggörande vid förvärv av större aktieposter m.m. (NBK:s flaggningsrekommendation). Detta föranledde regering och riksdag att inte följa värdepappersmarknadsutredningens förslag om lagstadgad flaggningskyldighet (prop. 1984/85:157, NU29). Enligt NBK:s flaggningsrekommendation bör en fysisk eller juridisk person som förvärvar eller säljer en aktiepost av viss storlek i ett börs-eller OTC-bolag offentliggöra transaktionen via senast . Flaggning bör ske dels när innehavet uppnår resp. underskrider av antalet aktier eller röster i ett bolag, dels när ett innehav förändras uppåt eller nedåt. Därvid skall innehavet sammanräknas för ägare som tillhör samma koncern, annat företag över vilket förvärvaren/överlåtaren har bestämmande inflytande, vissa anhöriga samt annan om förvärvet/överlåtelsen grundar sig på avtal eller i annat fall sker i samförstånd med denne. NBK:s flaggningsrekommendation har reviderats varvid bl.a. dess tillämpningsområde utvidgats till att avse fondpapper och vissa andra finansiella instrument som i ett senare steg kan leda till aktieägande. Således omfattar flaggningsrekommendationen numera även s.k. icke standardiserade optioner och terminer samt inköpsrätter. Vidare omfattas fordringsrätter, optionsrätter och teckningsrätter som kan leda till aktieägande. En ytterligare utvidgning har skett i och med att rekommendationen nu omfattar - utöver börsbolag och OTC- bolag - även de bolag som finns noterade på fondbörsens lista för oregistrerade aktier (O-listebolag). är rekommendationen en del av inregistreringskontrakt. Flaggningsrekommendationen är således bindande för börs-, OTC- och O-listebolags köp och försäljningar av aktier i andra börs- , OTC- och O-listebolag. Däremot är den inte juridiskt bindande för övriga aktörer på marknaden. Enligt insiderlagen har en fysisk person som äger aktier i ett aktiemarknadsbolag, dvs. börs- och OTC-bolag, motsvarande av aktiekapitalet eller av röstetalet för samtliga aktier i bolaget s.k. insynsställning i bolaget. Med aktier jämställs i insiderlagen bl.a. emissionsbevis, aktieoptioner och aktieterminer (2 § andra stycket insiderlagen). Insynsställningen medför att denna person är skyldig att anmäla innehav av aktier och ändring av innehavet till värdepapperscentralen. Anmälan skall ske dagar efter den anmälningsskyldige förvärvat eller överlåtit aktier i bolaget eller annan ändring skett av innehavet. Värdepapperscentralen skall föra register (insiderregister) över anmälningarna. Registret är offentligt. är tillsynsmyndighet och övervakar efterlevnaden av bestämmelserna i insiderlagen. I och har i lag nivån för informationsskyldighetens inträde satts till av aktierna i ett börsbolag. Därefter skall information lämnas vid alla ytterligare ändringar på . I föreligger informationsskyldighet även vid gränserna 33 1/och 66 2/. De finländska gränserna för flaggningsskyldighet överensstämmer med , vilka beskrivs i det följande. Kommittén har övervägt frågan om införande av lagstadgade flaggningsregler men stannat för att inte lägga fram något sådant förslag. Kommittén har därvid hänvisat bl.a. till de goda erfarenheter som finns av självregleringen genom NBK:s rekommendation. EG har antagit ett direktiv /627/EEG av om sådana uppgifter som skall offentliggöras vid förvärv eller avyttring av ett större innehav i ett börsnoterat bolag, se bilaga 17. Direktivet innebär kortfattat att den som genom förvärv eller överlåtelse passerar någon av i direktivet angivna nivåer för rösträttsandel i börsbolaget skall informera det berörda bolaget och tillsynsmyndigheten. Därefter skall det berörda bolaget informera allmänheten. EG:s flaggningsdirektiv gäller alla fysiska och juridiska personers förvärv av aktier i bolag som är officiellt noterade vid en börs inom EG. Det är inte tillämpligt på innehav i företag för kollektiva investeringar, t.ex. värdepappersfonder. är minimikrav och de enskilda medlemsländerna är oförhindrade att ställa strängare krav under förutsättning dessa tillämpas generellt eller gäller för en viss kategori av transaktioner eller börsnoterade bolag. Den som förvärvar aktier i ett bolag skall, om hans rösträttsandel till följd av förvärvet eller avyttringen når upp till, överskrider eller nedgår under något av gränsvärdena , , 1/3, eller 2/3 av samtliga röster, meddela bolaget och vederbörande tillsynsorgan i bolagets hemland från transaktionen om hur stor rösträttsandel han innehar efter förvärvet eller avyttringen. Ett enskilt får ersätta gränsvärdena och 1/3 samt byta ut gränsvärdet 2/3 mot . Vid bestämmande av om en fysisk eller juridisk person är skyldig att lämna underrättelse om sitt rösträttsinnehav skall följande anses som rösträtt som innehas av den fysiska eller juridiska personen: - Rösträtt som innehas av annan i eget namn men för den fysiska eller juridiska personens räkning. - Rösträtt som innehas av ett företag som står under ägarkontroll av den fysiska eller juridiska personen. - Rösträtt som innehas av annan med vilken den fysiska eller juridiska personen har träffat en skriftlig överenskommelse som förpliktar parterna att genom samordnat utövande av sin rösträtt inta en långsiktig gemensam hållning i fråga om bolagets förvaltning. - Rösträtt som innehas av annan med stöd av ett skriftligt avtal som han träffat med den fysiska eller juridiska personen eller med ett företag som står under denna persons ägarkontroll, där avtalet medger tillfällig överflyttning av rösträtten mot ersättning. - Rösträtt som följer med aktier som ägs av den fysiska eller juridiska personen och vilka denne deponerat som säkerhet, utom då rösträtten kan disponeras av den hos vilken säkerheten ställts och denne förklarar sig ha för avsikt att utöva den, i vilket fall rösträtten skall anses tillkomma den sistnämnde. - Rösträtt som följer med aktier till vilka den fysiska eller juridiska personen har en livsvarig dispositionsrätt. - Rösträtt som den fysiska eller juridiska personen eller någon annan av de personer som avses i föregående strecksatser har en självständig rätt att förvärva på grund av ett uttryckligt avtal. - Rösträtt som följer med aktier som deponerats hos den fysiska eller juridiska personen, där denne i avsaknad av särskilda instruktioner kan utöva rösträtten efter eget gottfinnande. Vid förvärv eller avyttring av aktier som innehas av ett dotterbolag behöver underrättelse lämnas endast av moderbolaget. Ett bolag som mottagit en underrättelse om förändringar av större aktieinnehav skall i sin tur efter mottagandet offentliggöra underrättelsen i vart och ett av de av EG:s medlemsländer där aktierna är officiellt noterade vid en fondbörs. Ett medlemsland får föreskriva att offentliggörande skall ske genom vederbörande tillsynsorgans försorg. I direktivet anges hur offentliggörandet skall gå till, t.ex. genom publicering av underrättelsen i en rikstäckande tidning eller på annat likvärdigt sätt som godkänts av tillsynsorganet. I undantagsfall får ett tillsynsorgan befria ett bolag från skyldigheten att publicera en mottagen underrrättelse om ändrat innehav, nämligen om offentliggörandet skulle strida mot allmänna intressen eller allvarligt skada bolaget.