prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — 1992/93:100 och 950 000kr uunisming av telefonväxlar vid landsarkiven i och gjj 12Hämösand. Anslaget har beräknats utan hänsyn till deriktiinjer som chefen för redovisat tidigare denna dag närdet gäller förändringar av lönekostnadspålägg, finansieringsform förStatshälsan, övergång till lån i RUcsgäldskontoret samt nya principer förbudgetering av anslagen (jfr bil. I avsnittet Styming av statsförvalmingen ochde finansiella fömtsätmingama för myndighetema). Medlen under anslaget kommeratt fastställas slutiigt enligt dessa riktiinjer, och kan därför komraa attavvika från det här föreslagna beloppet Bidraget tUl enskilda nämnd bör förasupp med oförändrat . Jaghemställer att regeringen föreslår att tiU och landsarkiven för budgetåret1993/94 anvisa ett ramanslag på . Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv Istatsbudgeten för innevarande budgetår finns till Dialekt- och ortnamnsarkivenssamt svenskt visarkivs disposition uppförda förslagsanslaget Dialekt- ochormamnsarkiven samt svenskt visarkiv med och reservationsanslagetStatUga arkiv: Vissa kosmader för samUngar och materiel m.m., anslagsposten 3med . Med stöd av regeringens bemyndigande tilUcaUadesden en särskUd utredare med uppdrag att lägga fram förslag omden framtida verksamheten och organisationen vid Dialekt- och ortnamnsarkivensamt svenskt visarkiv. Uttedaren kommer att avlämna sitt betänkande.I avvaktan pä art beredningen av de frägor som hänger samman raed uttedarensförslag slutförs föreslär jag att anslagen förs upp med oförändrade beloppunder ett gemensamt förslagsanslag. Jaghemställer att regeringen föreslår rUcsdagen att, i avvaktan på en särskild proposition i ämnet,till Dialekt- och ormamnsarkiven samt svenskt vbarkiv för /94beräkna ett förslagsanslag på . B 26.Svenskt biografiskt lexikon Prop. 1991/92 Utgift 2 832 8881 '' 1992/93 /»mslag 2 961000 1993/94 Förslag 3 238 000 lAnvisatunder åttonde huvudtiteln, anslaget G 25 Svenskt biografiskt lexikon har till uppgift attfortsätta och slutföra utgivandet av verket Svenskt biografiskt lexikon. För rayndigheten gäller förordningen (1988:630)raed insttuktion för Svenskt biografiskt lexUcon. Svensktbiografiskt lexikon har lämnat en fördjupad anslagsframställning för budgetåren1993/94 - 1995/96. /88 - 1991/92 har 10 häften, frånMunck af Rosenschöld tUl Nässttöm, givits ut. Häftena innehåller sammanlagt 471personartiklar och 63 släktartiklar. Fera häften utgör ett band och underperioden har tte band givits ut. Priset är för ett häfte 110 kroch för ett band. Prenumeranter är främst bibUotek, även utiändska,universitet och andra institutioner, /antalet mottagare av häften och band harunder perioden växlat från lägst 941 till högst 965. EnUgt lexikonet är redaktionen på sju personerganska väl avpassad för sin uppgift, men marginalema för sjukdom ochtjänstledigheter är raycket små om utgivningstakten med 2,5 häften om åretskall kunna hållas. Detta ttots att den lUla myndigheten är effektiv och har enlåg sjukfrånvaro. Svenskt biografiskt lexikon har beräknats komma utmed 38 band, av dessa återstår tolv band att framställa. Med nuvarandeutgivningstakt beräknas lexikonet vara slutfört omkring . För dennärmaste tteårsperioden har följande plan för utgivningen av lexikonet gjorts. 1993/94 2häften till Pettén 1994/95 3häften till 1995/96 2häften tiU Rettig Svenskt biografiskt lexUcon föreslår i sinanslagsframställning att ytterligare en vetenskapligt utbildad redaktöranstäUs på halvtid med en årskosmad på . Vidare föreslås ökade medeltill höjda artikelarvoden och till en persondator. Svenskt biografiskt lexUcon anser att enneddragning av resursema inte är möjlig om utgivningen skall håUas påoförändrad nivå. Resultatbedömningoch slutsatser B"- UppslagsverketSvenskt biografiskt lexUcon, sora på 1910-taIet startades sora en renförlagsprodukt, utges av en särskild rayndighet. Syftet raed lexUconet är att det skaU utgöra en påförstahandskällor baserad generalinventering av betydelsefulla personligheteroch deras gämingar under oUka skeden av det svenska samhällets utveckUng.Hittills har myndigheten utgivit 26 band och man räknar med att den totalautgivningen skall omfatta 38 band, dvs. det återstår 12 band. Jag finner detangeläget att detta synnerUgen tidskrävande projekt skall kunna slutföras medde kvalitetskrav som gäUt för verksamheten. har utgivningenomfattat tre band. Myndighetens ambition att klara utgivningen av resterande 12band inom en dryg tjugoårsperiod måste mot denna bakgmnd bedömas somtiUfredsstäl-lande. Jag fömtsätter att utgivningstakten bUr så avpassad att det uppställda slutåret kan hållas. Medeltill Svenskt biografiskt lexikon anvisas under tvä anslag,nämligen förslagsanslaget Svenskt biografiskt lexUcon och reservationsanslagetStatUga arkiv: Vissa kosmader för samlingar och raateriel m.m., anslagsposten3. /»inslagen bör nu föras samman till ett gemensamt ramanslag. Vid beräkningen av anslaget har jag tagit hänsyntill pris- och löneutvecklingen. Dämtöver har kostnadema förverksamhetsanknuma ombyggnadsåtgärder inräknats i anslaget Inkomstemafömtsätts uppgå till ca . Chefen för har tidigare i dagredovisat ett förslag om generell ränlebeläggning av statiiga medelsflöden samtpresenterat den modeU sora bör tillämpas. Svenskt biografiskt lexUcon kommerfr.o.m. /94 att tillämpa denna modell. Svenskt biografisktlexUcon kommer därför att tilldelas ett räntekonto med kredit iRiksgäldskontoret och medlen under anslaget B 26. Svenskt biografiskt lexikonförs tiU detta konto. SamUiga myndigheter övergår till deredovisningskrav enligt bokföringsförordningen (1991:1026) som utgör enfömtsätming för lån i RUcsgäldskontoret för finansiering av investeringar ianläggningstiUgångar. Svenskt biografiskt lexikons behov av låneram underbudgetårel 1993/94 uppgår till för investeringar i ADB. Anslaget har beräknats utan hänsyn lUl deriktlinjer som chefen för redovisat tidigare denna dag närdet gäller förändringar av lönekostnadspålägg, finansieringsform förStalshälsan, övergång till lån i RUcsgäldskontoret samt nya principer förbudgetering av anslagen (jfr bil. I avsnittet Styming av statsförvaltningenoch de finansiella fömtsättningama för myndighetema). Medlen under anslagetkommer att fastställas slutiigt enligt dessa riktlinjer, och kan därför kommaatt avvika från det här föreslagna beloppet Hemställan pop 1992/93:100 Jag hemställer att regeringen föreslår ""■ att tUl Svenskt biografiskt lexikonför /94 anvisa ett ramanslag på . Målenför kulturmiljövården har sammanfattats (prop. 1987/88:104, bet I987/88:KrU2I,rskr. 1987/88:390) med att den skall: -bevara och levandegörakulturarvet, -syfta tiU kontinuitet iutveckUngen av den ytö-e miljön, -främja den lokala kultureUaidentiteten, -möta hoten mot kulmrmUjön och -bidra tiU att ökaraedvetenheten om estetiska värden och historiska sammanhang. () är landets centtalarayndighet för kulturmiljövård. På regional nivå svarar länsstyrelsema förfrågor om kulturmiljövård. De delar detta ansvar med de regionala museema somuppbär statsbidrag bl.a. för art bittäda den statiiga kulmrmiljövården. Det ären angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten.Därigenom har kommunema ansvar för planering och beslut om byggande som främjarett långsUctigt hänsynstagande tiU miljöns kiUmrvärden. arbete och måluppfyUelse kan eller bör intebedömas skilt från värderingen av den samlade kulturmiljövården i landet. Detär också RAÄ:s huvudansvar att i egenskap av centtal rayndighet verka för attden svenska kulturrailjövården bedrivs med konsekvens och fastiiet Vid minaställningstaganden till fördjupande anslagsframställning har jag därförfunnit det lämpUgt att anlägga ett sektorsperspektiv på kulmrmiljövården,snarare än etl specifikt myndighetsperspektiv på RAÄ, även om jag samtidigtväljer att redovisa de resonemang och slutsatser som är giltiga särskilt fördet centtala verket. Chefen för kommer senare dennadag att, efter samråd med mig, göra en särskild föredragning av de frågor inomkulturmiljövården som ankommer på länsstyrelsema. Ienlighet med regeringens beslut om särskilda direktiv för denfördjupade anslagsframställningen till () harmyndigheten redovisat en sådan för den kommande tteårsperioden. har ocksåredovisat vissa uttedningsuppdrag som ingick i direktiven. frarahåller att kulmrrailjövärden skall verkaför art miljön handhas på ett sätt som präglas av medvetenhet och aktsamhet omdess kulturvärden inom säväl den offentiiga sektora och näringslivet som hosenskilda människor. Därför föreslår RAÄ förstärkning av myndighetenspolicyarbete och informationsinsatser, utbyggnad av samarbetet med andrasektorsrayndighe-ter, den koraraunala kulmrrailjövärden samt den ideeUakulturmiljövården och foUcbildningen. understryker betydelsen av enkunskapsförsörjning för kulturmiljö vården som kan ge ett bra imderlag för beslut på de områden där kulmrmiljöer berörs. I det sammanhanget behövs nationella databaser och databehandUngs- I2i system som kan vara direkttiUgängliga för kulturmiljövårdens organisation /93: IOO och dem som deltar i samhällsplaneringen. En fortsatt utbyggnad av kulturmiljövårdens kunskapsförsörjningoch sektorsforskning är angelägen. Det behövs också en förstärkning av kompetensutvecklingeninom den statUga kulturmUjövårdens organisation. RAÄ föreslår en förstärkning av statens ekonomiskastöd till vård och uppmsming av kulturmiljöer och kulturminnen. Den mestvärdefulla bebyggelsen bör prioriteras i det sararaanhanget Ökade insatserbehöver också göras för att levandegöra värdefulla kulturmiljöer och utveckladem sora atttaktiva besöksmål. För att göra kulturmiljövårdens arbete mer effektivtföreslår RAÄ att en samlad översyn och utvärdering görs av dess ekonomiskastyrsystem. RAÄ anser också att kulturmiljövårdens genomslagskraft kan stärkasgenom en mer ändamålsenlig fördelning av ansvaret mellan statens företrädareoch genom utvecklad samverkan med kommunema. RAÄ:s uppgifter i fråga om attfölja och utvärdera kulturmUjövårdens resultat och effekter bör betonasstarkare medan länsstyrelsema bör ges ansvaret för beslul om bidrag för bevarande,vård och levandegörande av kulturvärdena. Fömtsätmingama för att föra beslut omkyrkUga kulmrminnen från till länsstyrelsema bör studeras i särskildordning. RAÄ anser att det är angeläget att ta tUl vara deerfarenheter sora finns av kulturmiljövården i andra länder. Därför bör bl.a.det intemationeUa samarbetet förstärkas, särskUt med inriktning på Norden ochÖstersjöländema. RAÄ föreslår att myndigheten skallprioritera fem uppgifter, nämUgen: 1.uppsikten överkulturmiljövården i den fysiska planeringen och tillsynen över kulturmiljövårdensriksintressen enligt lagen (1987:12) om hushåUning raed naturtesurser, 2.kulmrhistoriskt värdefullaindustrimiljöer och industriminnen, 3.de kyrkliga kulturminnena, 5.åtgärder mot luftföroreningamasskadeverkningar. Deövergripande målen för kulmrmiljövården såsom de presenterades förrUcsdagen är alltjämt gUtiga (prop. 1987/88:104, bet I987/88:KrU2I, rskr.1987/88:390). De är redovisade i inledningen till detta avsnitt. De sammanfattarpå ett bra sätt de samlade och skilda krav sora måste ställas på en godkulturmiljövård. Bland annat för att inför tteårsperioden ge en tydlig stymingav kulturmiljövården vill jag inom raraen för dessa mål peka ut tteprioriterade arbetsområden för tteårsperioden. - skall medverka tiU värnetav vårt kulturarv och uU att landets kultureUa -skall leda den statUgakulmrmiljövårdens medverkan i arbetet med att Prop. 1992/93: IOO utvecklanya stabila och långsUctigt hållbara former för förvalming av kul- gjj 12turmiljöer. -skaU leda den siatiigakulturmiljövärdens medverkan i planeringen för en god UvsmUjö. Särskilda ansttängningar bör underplaneringsperioden göras för att öka effektiviteten i den statiigakulmrmUjövårdens sätt att arbeta. Resurser 1993/94 KulttirtnUjövård 70 213 000 Kultursiödvid ombyggnad m.m. 160 000 000 Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet Resurserför kulturmiljövård ingår som gmndläggande eller viktiga delar också förföljande anslag: BidragtiU regionala museer 79 268 000 XIVhuvudtitehi (MUjö- och naturtesursdepartementet) Landskapsvärdande åtgärder 250 000 000 1Avser /93. Förslag för /94 kommer att lämnas iden forskningspolitiska propositionen. Ensamlad resultatbedömning för kulturmiljövården bör omfatta dels hurkulturmiljön allmänt hävdas i landet, dels hur i första hand RAÄ, länsstyrelsema,länsmuseeraa och komraunerna har utfört sina uppgifter. Det är av naturliga skäl mycket svårt art ge densamlade bUden av hur landets kulturmiljöer och kulturminnen tas tillvara. För att detta skall vara möjligt krävs en betydligt bättte och mersystematiserad kunskap om kulturmiljöns innehåll än vad som fmnsatt tUlgå. Att leda arbetet med att bygga upp en sådan kunskap är enhuvuduppgift för RAÄ Jag vill i sararaanhanget erinra ora detregeringsuppdrag sora fått den 6 deceraber 1990 atttillsaramans med RAÄ och fortiöpande följa och utvärderamiljöeffektema av den nya livsmedelspolitiken. Jag räknar med att de redovisningarmyndighetema kommer att göra med anledning av uppdraget skall kunna ligga tiUgmnd för bedömningar av hur landskapets kulturvärden tas rill vara. Åtgärder motluftföroreningarnas skadeverkningar /93-100 IenUghet med beslut har /89 drivit ett""- särskUt program för insatser mot luftföroreningarnasskadeverkningar på kulturminnen och kulturmiljöer. I regeringens direktiv förRAÄ:s fördjupade anslagsfraraställning ålades myndigheten att särskilt redovisadet hittillsvarande utfallet av programmet har därför låtit enintemationell och väl kvalificerad utvärderingsgmpp granska de tte första årensarbete. Slutsatsen av granskningen är art projektet harutformats så att en god gmnd för fortsatta insatser har lagts. En starkorganisation där kunnande inom kemi, geologi och konstvetenskap ingår harbyggts upp tiUsararaans med universiteten. Halva budgeten umyttjas för direktakonserveringsinsatser, resten för skadeinventeringar och kunskapsuppbyggnad.Denna balans bedöms vara tillfredställande och de åtgärder sora utförs inoraresp. delprogram får genomgående höga betyg. Utvärderama rekommenderaremellertid ökade utbUdningsinsatser som bas för skadeinventeringama och artresultaten från programmet redovisas oftare. Programraeis resultat bör såledeskunna diskuteras löpande i relation tiU intemationell konserveringsteori. För egen del anser jag art med dess instimtionför konservering klarat av att inttoducera att slagkraftigt program förinsatser mot luftföroreningsproblemen. Utvärderamas bedömningar styrker dennaslutsats. Sararaantaget anger tillgängligt underlag attkulturmiljövårdens organisation visat förmåga att med förhållandevisbegränsade resurser kunna uppnå påtagliga resultat. Det fmns dock skäl att anseatt RAÄ:s och kulturmUjövårdens arbete ytterUgare bör kunna effektiveras ochge störte utbyte. Jaggör sålunda den samlade bedömningen att RAÄ i allt väsentiigt kunnat orienterasin verksamhet med utgångspunkt från de prioriteringar som statsmakteraagjort. I den kulturrailjövårdande vericsaraheten finns emellertid engnmdläggande svärighet som har att göra med områdets bredd och uppgifternasmångfald jämfört med en förhållandevis smal resursbas. Denna svärighet kan bara beraästtas genora eneffektiv roU- och ansvarsfördehiing meUan kulturmiljövårdens oUka parter som isin tur gör det möjligt för sektom att göra sttategiska prioriteringar meUanolika uppgifter. måste satsningar göras på att bygga upp ettlångsUctigt fungerande kunskapsunderlag för den framtida verksamheten. En huvudpunkt i roll- och ansvarsfördelningengäller relationen meUan RAÄ, länsstyrelsema och länsrauseema. En annan gällerrelationen raellan det ansvar för kulturrailjövården som delas mellan staten,komraunema och enskilda. Jag lar nu upp frågan om den statiiga organisationenraen kommer också att vid min föredragning av andra avsnitt beröra kommunemasoch enskildas kulturmUjöengagemang. skall utveckla dencentrala myndighetsfunktionen och leda arbetet med /93-100 kultur miljövårdens kunskapsuppbyggnad gjj 12 Föratt effektivisera den statliga kulturmiljövården anserjag det angeläget att RAAutvecklar sin ledning av den samlade kulturmiljövården. bör ta ett vidgatansvar för att kulmrmiljövården kan fungera i en modem målstyraing. är att tillhandahålla det underlag som statsmaktema behöver förställningstaganden om kiUturmiljövårdens inriktning. skall förmedlastatsmaktemas intentioner om kulturmUjövård tUl de myndigheter, organisationeroch enskilda som berörs. RAÄ skall följa den kulmrmiljövårdande vericsamhetenhos i första hand länsstyrelsema, länsmuseeraa och komraunema, ulvärdera denoch utveckla de stödfunktioner som behövs. Kulmrmiljövården behöver vidare enUgt min mening hatiUgång till ett betydligt bättre och mer systematiskt kunskapsunderlag omkulturmiljöns innehåll och förändring än vad som finns att tillgå. Ettsådant underlag är nödvändigt för att de rätta prioriteringaraa skall kunnagöras i bevarandefrågor och för art skapa acceptans i samhället förkulmrmiljövårdens ställningstaganden. Det handlar tex. om behovet av ensammanfattande kunskap om tillståndet för landets äldre bebyggelse lUcsora orakunskap om odlingslandskapets kulturvärden. Att leda arbetet med att bygga uppdenna kunskap bör vara en andra huvuduppgift för RAÄ. Universiteten kommer idetta sammanhang att vara en viktig samarbetspartner. Jag räknar med attregeringen i den forskningspoUtiska proposition som planeras till våren 1993skall återkomma tiU frågan om kulmrmiljövårdens kunskapsuppbyggnad. Ansvaretför att ta ställning i frågor om enskilda kulturmiljöer skaU koncentreras tilllänsstyreberrm Koncenttationenpå kulturmiljövårdens centtala myndighetsuppgifter och pä arbetet medkunskapsuppbyggnad fömtsätter att flera av de uppgifter av annan art som nuåvilar RAÄ förs över till andra. Sålunda presenterar den s.k. HUR-uttedningen(Ku 1992:01) sina förslag om att skilja omfattandearkeologiska uppdragsverksamhet frän verket. En översyn av bl.a. har tidigare aviserats av chefen för (prop. 1991/92:44 s. 8). I direktiven lUl RAÄ:s fördjupade anslagsframställninghar vidare ingått ett uppdrag lUl RAÄ alt föreslå hur de beslut om bidrag lUlbyggnadsvård m.m., som fattas av RAÄ, skall kunna överföras tilllänsstyrelsema. Jag räknar med att RAÄ:s förslag skall kunna följas i sinahuvuddrag. Jag återkoraraer med en närraare redovisning därom under anslagetKulmrmUjövård. Under elt nytt anslag, Kultursiöd vid ombyggnadm.m., kommer jag att redovisa mitt förslag om ett nytt bidrag som bör ersättade tiUäggslån och förhöjda bidragsunderlag som finns inom det statligabostadsstödet. Även beslut om detta bidrag bör bli en uppgift förlänsstyrelsema. Slutiigen räknar jag även med att de beslut enligtkulturminneslagen om kyrkor sora RAÄ ansvarar för, pä några ärs sUct börkunna överföras till länsstyrelsema. I denna fräga krävs dock först en vissytterligare beredning. Sammantagetinnebär eraellertid mitt förslag att uppgiften att fatta beslut /93-100 ora enskilda kulturminnen och kulturmiljöer nu koncentteras tilllänsstyrel- gjj 12 sema. Dessa får därigenom bättte möjligheter att ta ettsamlat ansvar för myndighetsutövningen i fråga om kulturmiljövården i länetsamtidigt som ansvarsområdet både vidgas och blir tydligare. Därmed börkulturmiljövården vinna i effektivitet Det ökade ansvaret för kulturmiljövården böravspeglas i länsstyrelsemas intema prioriteringar. Chefen förCivildepartementet kommer senare att ta upp denna fråga. Länsmuseemasuppgifter inom kulmrmiljövården bör preciseras Länsstyrelsemadelar ansvaret för den regionala kulturmiljövården med länsmuseerna.Länsmuseeraa arbetar med frågor om kulturmiljövård dels utifrån initiativ somhelt är museets egna, dels säsom stöd till . I det senare faUethandlar det i hög grad om underlag för olUca ställningstagande.Utan museemas medverkan skulle kulturmiljövården inte kunna fungera. I likhet raed vad som gäUer i förhållandet meUanRAÄ och länsstyrelsema finns det eraellertid enligt min mening anledning att seöver och förtydUga roll- och ansvarsfördelningen mellan ochlänsstyrelsen så att samarbetet ger bästa möjliga utbyte. Kulturmiljövårdenhar fått förstärkta resurser inom bägge organisationema ochdärför kan en sådan översyn göras utifrån delvis nya verksarahetsfömtsättningar.Det kan finnas skäl att överväga om staten kan precisera sin önskemål i frågaom länsmuseemas kulturmUjövård pä ett tydUgare sätt än vad hittUls varitfallet Dessa frågor kommer att behandlas av den utredningsom jag avser att tillkalla med uppgift art göra en översyn av statens samladeengagemang i museiväsendet Jag äterkommer tiU museiöversynen i samband med minanmälan av avsnittet Centtala museer. Jaghar nu redovisat min uppfattning om huvuddragen i kulturmiljövärdensförestående organisationsutveckling. Den skall syfta till art göra det möjligtatt få genomslag för en effektiv kulturmiljö inom de omräden där det bästbehövs. Med ledning av bl.a. underlaget i RAÄ:s fördjupandeanslagsframstäUning viU jag peka ut följande områden för prioriterade insatserunder den koraraande perioden. Åtgärderför att väma om kulmrarvet och utveckla den kulturella identiteten Kulturarvetsbetydelse betonas i regeringsförklaringen. Den byggenskap och den odling från tidigare skeden och generationer som sätter sin prägel på städer och kulturlandskap är en oundgänglig del av vårt kulturarv och vår identitet När de inslagen i vår miljö tunnas ut eller försvinner utarmas också 126 Den yttre raUjöngörs torftigare och bUr fattigare på inslag som prop 1992/93-100 talar omsambanden meUan historia och nutid, om de tankar som styrt män- gjj 12niskan när hon har format sitt livsmm. Enhgt min mening sker detta i ialltför hög utsträckning. Trots att medvetenheten om vikten av att vårdakulluimiljön allmänt sett mäste anses vara mycket störte än för kanskebara ett årtionde sedan mäste man ändå konstatera att miljöns kulturvärdenalltför ofta hanteras med ovarsamhet eller med okunskap. Långsiktigakulturvärden offras fortiFarande till förmån för inttessen som i det kortaperspektivet uppfattas som tyngre. Det gäller i såväl offentlig verksamhet ochplanering som i beslut av enskilda om mark och byggnader. Ytterst är det endast genom förankringen hos deenskilda medborgama som kiUmrmiljövården långsiktigt kan vinna framgång. Det ärgenom kunniga och engagerade ägargmpper och medborgaropinioner som kulturmiljönges sitt starkaste skydd. Det bör därför vara etl fortsatt prioriterat omrädeinom kulturmiljövården att verka för spridning av kunskaper om kulturmiljönsinnehåll och värden och att verka för en förstärkt medvetenhet om kulturarvetsbetydelse för tillvaratagandet av en god livsmiljö. I samband med uppgiften att utveckla den kulturellaidentiteten bör internationaliseringen nämnas. Ökade kunskaper om vårtkulturarv innebär också ökade kunskaper om banden till i första hand andradelar av . Synen på vårt kulturarv får inte bli provinsiell. Det är envUctig uppgift för RAÄ att medverka i det intemationeUa samarbetet omkulmrmiljövård. Sedan1988 års ställningstagande om kulmrmiljövårdens inrikming är det uppenbart attett antal frågor allt raer kommit i förgmnden som handlar om hur den långsiktigaförvalmingen skall ordnas av viktiga kulturmiljöer och kulturminnen. Den kanskemest vittomfattande frågan gäller här den svenska landsbygdens ochodlingslandskapets traditionsvärden som måste tas tiU vara inom de viUkor somges av en ny UvsmedelspoUtik. Förvaltare av landskapets kulturvärden är desvenska jordbnJcsföretagen. Kulturrailjövården saraverkar raednaturvårdsinttessena i det särskilda programmet för landskapsvård. Dess syfteär att genom avtal raed lantbruksföretagare säkra fortsatt hävd av värdefullalandskapsavsnitt. Såsom chefen för och namrtesursdeparteraentet senaredenna dag koramer att föreslå bör programraet drivas vidare raed kraft såsom envUctig del av livsmedelspoUtiken. Föregen del vill jag understryka betydelsen av art detta arbete ges fortsatt prioritet inom kulturmiljövården.