prop · GG03179 · 1992-12-31 00:00:00 — ErforderUg reduktion av anttopogena utsläpp av växthusgaser Prop.1992/93:179 för att halten av dessa inte skaU överstiga den nivå de har . Växthusgas ErforderUgreduktion [%] Koldioxid 60 - 80 Metan 15 - 20 DUcväveoxid 70 - 80 CFC-12 75 - 85 Industriländemahar ett särskflt .ansvar för att få tiU stånd en minskning av utsläppen.Huvuddelen av de utsläpp av växthusgaser som påverkar attnosfären har sitturspmng från mdustriländema. Det går inte att hejda en klimatförändring utan enomfattande omställning av världens energiförsörjning som innebär attfossUbränsleanvändningen måste minska avsevärt. Industriländeraa har också ettansvar att medverka tiU art utvecklingsländema får del av effektiv ochresurssnål teknik. Energiförbmkningen i utvecklingsländema behöver emeUertidöka för att tiUgodose minimikraven för en go 3 Hittillsvarande arbete inom klimatområdet 3.1 Utsläpp av växthusgaser Koldioxidär den viktigaste växthusgasen och står för huvuddelen av utsläppen avväxthusgaser i . av utsläppen härrör från användningen avfossUa bränslen, dvs. kol, olja och gas. Även förbränning av torv ger ettnettotiUskott av koldioxid och torven bör därför principieUt räknas ihop med defossila bränslena. Förbränning av biobränslen ger däremot inget nettodflskottav koldioxid tiU atmosfären om återplantering sker. TabeU 3 visarkoldioxidutsläppens utveckling meUan 1970 och 1991. För avfeUsförbränning ärenbart den del av avfaUet som kommer från fossUt material inräknad. Av tabeUenframgår även utsläppen från industriprocesser. Huvuddelen kommer från denkoldioxid som frigörs från kalksten vid cementproduktion. TabeU3 Utsläpp av koldioxid i 1970-1991, mUjoner ton/år. Förbränning av bränslen" " För industriproduktion, el- ochfjärrvärmeproduktion samt för andra uppvärmningändamil. Utsläppenav koldioxid nådde en topp då ca 100 mUjoner ton koldioxid släpptes uti . och fram tiU mitten av minskadekoldioxidutsläppen markant. Efter denna nedgång har utsläppen stabiUserats påen ny lägre nivå av ca 60 mUjoner ton . Minskningen skedde framför aUt genom attförbränning av fossila bränslen minskade för industriproduktion och föruppvärmningsända-mål. Utsläppsminskningen kan tiU en del ses som en konsekvensav höjda oljepriser och ökad effektivisering och energibesparing. Besparingamainom bostäder/service har dock i stort sett motverkats av att nya hus byggts.Den avgörande förklaringen tiU nedgången i koldioxidutsläppen är övergång frånolja tiU el och utbyggnad av kämkraften som skedde meUan år 1976 och 1984.Andra fektorer som påverkat utveckUngen är utbyggnaden av Qärrvärme och attden elproduktion med oljeeldade kondenskraftverk som fenns istort sett ersatts av kärnkraft. Industrins minskade utsläpp harflera förklaringar. Dels har olja ersatts med el i samband medkämkraftsutbyggnaden, dels har höjda oljepriser lett tifl energibesparandeåtgärder mom fiamför aUt energiintensiva industribranscher som massa- ochpappersindustrin och jäm- och stålindustrin. Omstmktureringar inom industrin har också påverkatutvecklingen, särskUt nedläggningar av råvambaserad produktton och övergång tiU produktion av mer förädlade produkter inom jäm- och stålindustrin, 15 metaUurgisk industri ochgmvindustri. I ett globalt perspektiv är det en Prop. ttend att energiintensivråvamproduktion flyttar från industriländer tiU Bilaga 1 Dettabör uppmärksammas vid jämförelser mellan oUka länder och vid bedömnmg av ttender för koldioxidutsläpp. Industrins koldioxidutsläpp är vidare starkt konjunkturberoende. Svängningar ikapacitetsutnyttjande och produktion medför variationer i Medan utsläppen från energisektom - dvs. förbränningför uppvärmningsändamål och för elproduktion - och från industrin stadigt harminskat har ttafikens utsläpp av koldioxid successivt ökat sedan början av1970-talet, framför aUt har utsläppen från vägtrafik ökat. Transportsektomsandel av de totala utsläf)pen har ökat firån tiU år1990. har utsläppen från transportsektom minskat. Utsläppsmönsttet för koldioxid skUjer sig betydUgtmellan olika länder. och situation skUjer sig från flertaletvästeuropeiska länder genom att vi praktiskt taget inte har någrakoldioxidutsläpp från elproduktionen. I produceras el genom ungefarlika delar vattenkraft och kärnkraft. har också en stor kämkraftsbaserad elproduktion. Österrikeoch har stora mängder vattenkraft och Uten fossUeldning. I länder utanfossUbaserad elproduktion blir transportsektoms andel av koldioxidutsläppenstor. , , och har en stor fossUbaseradelproduktion. Genom att effektivisera elproduktionen, framför aUt genom attersätta kolkraftverk med gaseldade kraftverk kan en övergång från dyrt ochsubventionerat kol tiU gas i det närmaste ge en hdvering av koldioxidutsläppen.Sverige och andra länder i liknande situationer måste däremot vidta åtgärderinom ttansport-, industri- och uppvärmningssektom för att klara motsvarandekrav. En mängd olika faktorer påverkarkoldioxidutsläppens storlek. En del förhåUanden har att göra med levnadsmönster,industristruktur, ttansport- och energisystem etc. Andra fektorer har att göramed yttte förhåUanden som klimat, befoUcningstäthet, tiUgång tiU altemativaenergUcäUor samt är beroende av åtgärder som redan vidtagits. Av tabeU 4 framgår att har låga specifikautsläpp både per capita och per BNP-enhet jämfört med andra industriaUseradeländer. TabeU 4KoldioxidindUcatorer för ohka länder (1989) Land/Länder- Koldioxidutsläpp per Koldioxidutsläpp per grupp invånare [ton/inv.] BNP-enhet [ton/USD] 1992/93:179 Bilaga 1 8,6 13,1 10,9 11,2 0,7 0,6 1,0 0,9 1.0 0,7 1,1 1,1 1,1 0,7 0,9 Densvenska skogen utgör en sänka för koldioxid. TiUväxten i skogen är stöneän avverkningen, vilket leder tiU att koldioxid bmds i biomassan. Förråd av kolfinns också i markens humus och i rötterna. har etteffektivare skogsbruk medfört att mängden skog stadigt ökat. Det ökandekvävenedfeUet har sannoUkt också haft effekt på tiUväxten. Som en konsekvens avdetta ökar det genomsnittUga virkesfönådet. Det ökande virkesförrådet motsvararen nettoackumulation av koldioxid i den svenska skogen på omkring 40 mUjonerton koldioxid . TiU detta kommer att de utvunna produktema bmderkoldioxid tiUs de bmtits ned. Vid en fortsatt god skogsvård kommer det samladevUkesförrådet att öka i ytterUgare 20 tUI . Om skogsbraket däremot upphörkommer virkesförrådet och därmed bindningen av kol med tiden att återgå tiU vadsom gäUer för naturskogar. Skogens framtida tiUväxt hotas av nedfeUet avförsurande ämnen från atmosfären. Vi kan mte fömtse konsekvenserna av detsura nedfaUet. DenårUga avgången av koldioxid firån jordbruksmark har uppskattats tiU istorleksordningen 6 mUjoner ton koldioxid . UtdUcning av torvmossar gerpå samma sätt ett tiUskott av koldioxid. Då det ackumuleradeorganiska materialet i torven används som bränsle, eUer oxideras undernedbrytningen på plats då vattennivån sänks och luften får tiUttäde, omvandlasbundet kol tiU atmosfärisk koldioxid. 2 1992/93. Detbör slutiigen påpekas att de biologiska processema är av en annan Prop.1992/93:179 karaktär än den tekniska användningen av fossila bränslen. Det är idet BUaga 1 här sammanhanget av betydelse att skUja på skogen som en sänka förkoldioxid och som en reservoar för bundet kol. Skogens roU som sänka är endasttemporär. Då en jämvUct har mstäUt sig mellan nedbrytning och upptag i skogenså fungerar skogen enbart som en reservoar. Människans mgrepp i de nattirUgabiologiska processema verkar i båda riktningarna, HuvudsakUgen har de dockmneburit ökade halter av växtiiusgaser i attnosfären. TillräckUgt underlagfinns inte för att på ett rättvisande sätt kunna subttera skogens upptagav koldioxid från utsläppen av koldioxid vid förbränning av fossUa bränslen. De av människan skapade utsläppen av metan iSverige uppgår tUl ca årUgen. Avgången från upplagen beräknasvara ca och djurhåUningen svarar för årUgen. Dessa bådakäUor svarar således för av de totala utsläppen. I övrigt bildas metan i varierande grad vid oUkaförbränningsprocesser. Grovt sett kan man säga att ju bättte förbränning,desto mmdre metan bUdas. Förbränmngstekniska åtgärder och katalysatorerreducerar därför metanutsläppen väsentUgt. Metan bUdas även vid vissa mdusöieUaprocesser. Ofta sker utsläpp;n tiUsammans med andra kolväten. En stor naUirUgkälla är myrar och vattendränkta marker. Även sjöar, vattendrag och havsområdenavger metan. Data är dock här mycket bristfälUga. MänskUg påverkan av denaturUga systemen är en vUctig fektor. Utsläpp av närsalter skapar övergödningoch därigenom syrefria mUjöer i sjöar och havsområden, vilket ökar avgången avmetan. Ut-dUcningen av våbnarker och fram tiU nu har däremotverkat i andra riktningen. De naturUga käUoma i bedöms vara betydUgtstörre än de som människan förorsakar. Osäkerheten i de naturUga flödena ärdock betydande. LUcsom för metan är de anttopogena tiUskotten avdUcväveoxid små i förhåUande tiU de naturUga flödena. MänskUg påverkan på denaturUga flödena genom förändrad markanvändning etc. är dock betydelsefuU.Mekanismema bakom avgången av dUcväveoxid från markprocesser är kompUcerade ochkunskapen om hur oUka fektorer samverkar och påverkar utsläppen ärofiiUständig. TUlskott av kväve genom atinosfärisk depositionUksom kväveutsläpp tUI vatten ökar bUdningen av dUrväveoxid. Kvävegödslingenmom jordbmket är sannoUkt en betydelsefuU källa. Utsläppen av dUcväveoxid från tekniska processer ärbetydUgt lägre än från biologiska system. Vid vissii mdusttiprocesser, firämstsalpetersyra-tiUverkning, bUdas dUcväveoxid. DUcväveoxid bUdas även vid förbränning. När det gäUer övriga växtiiusgaser är långUvadeflourkolväten av inttesse. Flera ämnen av detta slag har tagits fram somersättare för CFC. Den mest aktueUa är HFC 134a som ersätter CFC 12 i vissa kylanläggningar. Den nuvarande användningen är Uten men en snabb ökning kan forvän tas. En annan gmpp är fuUständigt fluorerade ämnen medmycket lång Prop. 1992/93:179 Uvslängd i atmosfären. Användningen somkemikaUe har varit BUaga 1 begränsad, men ämnen ur denna gmppförekommer som "freon-fritt" altemativ både som isolergas och somköldmedel. CF4 och CiFj bUdas dessutom vid aluminiumtiUverkning. Mängderna ärosäkra men kan vara betydande. 3.2Hittills vidtagna åtgärder i Jordbmksutskottettog upp frågan om effekten av koldioxidutsläpp i Sverige.Utskottet uttalade "att regeringen bör klarlägga energianvändningenseffekter på koldioxidhalten i attnosfären och utarbeta ett program för attminska koldioxidutsläppen tiU vad naturen tål. Som ett nationeUt delmål böranges att koldioxidutsläppen icke bör ökas utöver den nivå den har . "stäUde sig bakom detta uttalande. tog den dåvarande regeringen initiativtifl överläggningar med förettädare för riksdagspartierna Uberalemaoch , i syfte att skapa ett underlag för långsUctigt håUbarabeslut om energipoUtUcen. Överläggningarna slutfördes medcn överenskommelse om riktlinjer for energipoUtiken. Överenskommelsen antogsav (prop. 1990/91:88, bet. 1990/91 :NU40, rskr. 1990/91:373). Iregeringsdeklarationen understtöks att energiöverenskommelsen Uggerfest. I överenskommelsen ingår en sttategi mot klimatförändringar. I klimatstrateginlades stor vikt vid det interaationella arbetet. Det firamhöUs attindustriländerna har en särskUd roU och ett särskUt ansvar för att minskaklimatpåverkan. Det intemationeUa arbetet för att uppnå globala mål förbegränsningar av klimatpåverkan bör utgå från ett intemationeUt rättvistsynsätt. Detta gäUer meUan industrUänder och utvecklingsländer men även inomden industriaUserade världen. Kraven på ländema bör ställas så att åtgäiderkan vidtas på ett kostnadseffektivt och rättvist sätt med hänsyn tiU bl.a.nuvarande utsläpp per invånare och tifl tidigare åtgärder som har minskatutsläppen. EnUgt klimatstrategin bör arbetet på det nationellaplanet utformas så att kan vara pådrivande i det internationellaarbetet. Av strategin framgår att; "Strategin bör omfetta koldioxid och andraklimatgaser. Ett gemensamt EG/EFTA-mål, som senare kan breddas tiU övrigaEuropa och , bör vara att de samlade koldioxidutsläppen för deberörda ländergrappema inte får överstiga nuvarande nivå för att därefterminska. har tiUsammans med övriga EFTA-länder nått enprincipöverenskommelse med EG om att utarbeta en gemensam position vad gäUerstabiUsering av koldioxidutsläpp. Åtaganden inom denna ram bör fördelaskosttiadseffektivt och rättvist mellan ländema. Formerna för detta blir föremålför senare förhandlingar inom EG-EFTA. Ett samarbete meUan västeuropeiska länder kan äveninnehåUa förslag tiU samordnade ekonomiska styrmedel, stöd tiU åtgärder iÖsteuropa De insatser Sverigegör som stöd tiU omställningen i Prop. 1992/93:179 bidrar tiU en mereffektiv energianvändning och därmed tifl minskad BUaga 1 klimatpåverkan.Utvecklingen mot en aUtmer intemationeU elmarknad nödvändiggör att åtgärder motkoldioxidutsläppen från elproduktion samordnas med övriga länder i ,så långt detta är möjUgt. bör i detta sammanhang verka för attprissättningen av el avspeglar de verkUga kostnadema inkl. mUjöpåverkan. Det nationella arbetet om klimatförändringar börutformas så att tiUsammans med övriga västeuropeiska länder kan varapådrivande i det intemationeUa arbetet. En svensk klimatstrategi måste varaåtgärdsmriktad. Den skaU omfatta samtUga klimatpåverkande gaser och samtUgasamhäUssektorer. skaU aktivt verka för begränsningar av utsläppen ävenfrån sektorer som är beroende av att konkurrera på en intemationeU marknad.Långtgående sådana begränsningar fömtsätter mtemationeUt samarbete." har vidtagit en rad åtgärder för attbegränsa utsläppen av koldioxid. inttoducerades en koldioxidskatt iSverige motsvarande per kg koldioxid. När det gäUer trafiksektom såträdde höjningen i kraft redan den 1 juU 1990 på motorbensin. Skatten på oblandadetanol har fegits bort. Från den har energibeskattningenändrats. Nedsättningen av allmän energiskatt och koldioxidskatt för industrinkommer i sin helhet att tas bort . Nedsättningsreglema haiinneburit att energibeskattningen inte haft någon styrande effekt för deenergiintensiva företagen så fort energiskattebelastningen överskridit en vissprocentsats av förädlingsvärdet. Genom att slopa bestämmelsema kommer denenergiintensiva uidustrin i likhet med annan förbmkning att på marginalendrabbas av skatt. Ändringen av koldioxidskatten innebär bl.a. höjning avkoldioxidskatten från per kg koldioxid tiU . Vidare innebär förslagetatt även den konkurrensutsatta industrin kommer att omfettas av en likformig koldioxidskatt,i det fåUet uppgående tiU per kg. Ondäggningen av energibeskattningeninnebär att befäster sin tätposition interaationeUt sett '.ad gäUeråtgärder på klimatområdet. Från höjdes ocksåbensinskatten med /l for blyfri bensin och med / för annan bensin.Skatten på bensin är ett viktigt styrmedel inom klimatområdet. I kompletteringspropositionen (prop.1991/92:150) angavs art ett belopp om 500 mUjoner kronor skuUe användastiU energieffektivisering, föraybara energUcäUor och vissa mUjöåtgärder inomÖstersjöregionen. Andra viktiga instmment i arbetet med att minskautsläppen av koldioxid utgörs av särskUda program för omställning av detsvenska energisystemet. Stödsystemet uppgår i sm helhet tiU nära 3 mUjarderkronor . Chefema för Jordbruks- och Näringsdepartementenkommer senare att beskriva de olika stödsystemen. Ettannat vUctigt uislag energipoUtiska beslut 8f att riks dagen och regeringen skaU ha möjUghet att bedöma resultatet av in- 20 satserna för energUiushållning och för ny kraft- och värmeproduktion. Det fömtsätts att deresultat som uppnås genom de energipoUtiska pro- Prop. grammen årUgen skaUredovisas tiU i budgetpropositionen. Regermgen skaU samtidigtförelägga förslag om de ytterUgare åtgärder som ärmotiverade. Det är därför, enUgt beslutet, nödvändigt att de energipoUtiskaprogrammen fortlöpande följs upp och utvärderas. Chefen förNäringsdepartementet kommer senare att utveckla denna 4 Konventionen om klimatförändringar 4.1 Tillkomsten av konventionen om klimatförändringar FN:sgeneralförsamling behandlade ett förslag från Maito att antaen resolution om Protection of Global Climate for Present and FutureGenerations. Resolutionen antogs enhäUigt av generalförsamlingen i december1988. Resolutionen uttrycker oro över att mänskUga aktiviteter kan förändradet globala klimatsystemet i en sådan riktning att det hotar nuvarande ochframtida generationer. Resolutionen utmynnar i slutsatsen attklimatförändringar är ett gemensamt problem för hela mänskUgheten och att ettglobalt samarbete är nödvändigt för att ta tiUvara dess gemensamma inttessen.Sedan dess har en rad intemationeUa möten med vetenskapsmän, tjänstemän ochpoUtiker håUits och klimatfrågorna blev successivt en aUt mer framträdandepunkt på den mtemationeUa agendan. VUctiga möten höUs i , Haag1989, Noordwijk 1990, Bergen 1990 och 1990. Den första ministerkonferensen höUs i Noordwijk iHolland . Mötet enades om att industrUändema borde stabiUsera sinautsläpp så snart som möjUgt, på nivåer som skuUe anges av en klimatpanel, IPCC (IntergovemmentalPanel on Climate Change) och den andra världskonferensen om klimatfrågor. FN:s mUjöprogram () och världsmeteorologiskaorganisationen (WMO) bUdade kUmatpanelen (IPCC). Panelensuppgift var att ge en samlad värdering av växthuseffekten och redovisa möjUgaåtgärder for att begränsa den. Ett mycket stort antal forskare från mer än 70länder har deltagit i arbetet. TUI ordförande valdes professor ,. IPCC:s första slutrapport färdigstäUdes vid ett möte iSundsvaU . IPCC fick sedermera ett uppdrag att uppdatera sin rapport iavsikt att komma tiU användning i arbetet med att skapa en konvention omklimatförändringar. Arbetet inom IPCC har haft en mycket stor betydelse förmöjUgheten att förhandla fram en klimaticonvention. MöjUgheten att börja förhandla om enklimatkonvention diskuterades under första gången . Det var länge oklart vilket organ som skuUe ges förhandlingsuppdraget. beslöt generalförsamlingen att tiUsätta en förhandlingskommitté (INC) som fick i uppdrag att formulera ett mtemationeUt avtal som skuUe kunna undertecknas vid om mUjö och utveckling ijuni 1992. FörhandUngamaom en klimatkonvention startade i febmari 1991. 1992/93:179 FransmannenJean Ripert valdes tiU ordförande och totalt genomfördes Bilaga 1 sexförhandlingssessioner. De små östaterna i och var blandde mest pådrivande nationema för att få tiU stånd ett bindande och långtgåendeavtal. spelade en mycket aktiv roU i förhandlingsarbetet,främst för att få gehör för åtgärdsprogram för att begränsa koldioxidutsläppen.Flera av de oljeproducerande nationerna intog däremot en avvaktande attityd. deklarerade på ett tidigt stodium att man mtekunde acceptera en bindande målsättning att stobiUsera utsläppen av koldioxidtiU . I StäUet betonade vikten av ett konkret åtgärdsprogramsom skuUe omfetto samtUga växthusgaser. Utvecklingsländema fäste stor vikt vid att tillfogaett avsnitt med principer i klimatkonventionen. Utvecklingsländema viUe framföraUt slå fest att industriländema svaiar för de störsto utsläppen av växthusgaseroch att industriländeraa diirför måste to huvudansvaret för att lösakUmatproblemen. En annan central fråga för utvecklingsländema var att skapa enfinansieU mekanism for resursöverföringar från industriländer tiflutvecklingsländer. Förhandlingama var, enUgt samstämmiga bedömningar,refetivt kompUcerade inte minst mot bakgmnd av att många regeringar hadeutmstot sma förhandlingsdelegationer med detaljerade mandat som medgav fåöppningar för kompromisser. kunde konventionstexten emeUertidslutgUtigt antos med acklamation av mer än 170 nationer. underteckande tiUsammans med 152 andranationer klimatkonventionen under i . HittiUs harett flertal länder ratificerat konventionen, bl.a. och . Om de planersom nu föreUgger för ratifikation reaUseras kan konventionen ttäda i kraftredan under år 1994. FN:sramkonvention om klimatförändring lägger gmnden för fortsatt intemationeUtsamarbete på klimatområdet. Partema förpUktar sig att uppnå vissa genereUtformulerade mål, nämhgen att minska utsläppen av växthusgaser, att öka upptogenav sådana gaser i sänkor och att underlätto ekosystemens successiva anpassningtiU klimatförändring. Konventionen är uppbyggd på ett processorienterat sättmed bestämmelser om kontinuerUg uppföljning i form av rapportering från partemaoch granskning av nationella program och planer. Detto gör det också möjUgt förparteraa att gå vidare inom konventionens ram genom att ytterUgare förstärkaoch kvantifiera sina åtoganden i ljuset av nya mätdato och vetenskapUgaforskningsrön om klimatutvecklingen och sambanden mellan klimatförändring ochväxthusgaser. Konventionens parter är uppdelade i tvåländerkategorier, utvecklade uidustrUänder och utvecklingsländer. räknas tiUindustrUänderaa, men det noteras att de befinner sig i ett EnvUctig faktor i det fortsatta interaationeUa arbetet med Prop. 1992/93:179kUmatfrågoraa är att mdustriländema enUgt konventionen har åtogit sig Bilaga 1att finansiera de extrakostnader som uppstår för utvecklingsländerna på gmnd avde åtoganden som skaU genomföras inom konventionens ram. IndustrUändema hardärmed accepterat att bekosto de åtgärder man förväntar sig frånutvecklingsländema för att bemöto den globala klimatförändringen. De exaktokostnadema för dessa åtgärder, och sättet att beräkna kostnader, feststäUs mtei konventionen utan det uppdras åt partskonferensen att fetto erforderUgabeslut. Kostnader för projekt och Uknande msatser i utvecklingsländer avses,åtminstone , finansieras vm den globala mUjöfonden(GEF). Kostnader för utvecklingsländemas nationella planer och rapportering tiUpartskonferensen avses finansieras med andra medel från industrUändema. Denna starka koppling meUan industriländernasåtoganden att stäUa finansieUa resurser tUl förfogande för attutvecklingsländerna skaU kunna genomfora åtgärder för att bemöto globalklimatförändring gör det mycket viktigt att tillräckUga resurser satsas på detvetenskapUga arbetet inom konventionens ram. Övertygande bevis från vetenskapUgexpertis torde nämUgen erfordras för att åstodkomma den attitydförändring hosutvecklingsländeraa som behövs om dessa länder skaU förmås att beakto denglobafe klimatförändringen när de fettar ekononuska och poUtiska beslut omlångsiktiga telcniska vägval som kommer att inverka på det globala klimatetunder mycket . Lyckas mte detto torde mustrUändema vara hänvisade tiflaltemativet att tUUiandahåUa mycket stora finansieUa resursöverföringar tiUutvecklingsländema om man viU få dessa länder att föra en poUtik som gör detmöjUgt att stobiUsera utsläppen av växthusgaser på , särskUt somutvecklingsländema klart deklarerat att de för egen del prioriterar ekonomiskutveckling och avskaffande av fettigdom och fått dessa prioriteringaraccepterade av industriländema i konventionen. Konventionen innehåUer ett mledande avsnitt samt 24artiklar. TiU konventionstexten hör också en resolution som drar upp riktlinjerför arbetet tiUs dess konventionen ttätt i kraft. I inledningen understryks klimatfrågans aflvarUgakaraktär och oron över att mänskUga verksamheter förstärker den naturUgaväxthuseffekten, vUket befaras leda tiU skadUg mverkan på människan ochekosystemen. I inledningen framhåUs även vikten av att industriländer skridertUI omedelbar handUng för att motverka växthuseffekten. I anikel 1 definieras en rad begrepp.Definitioneraa är i huvudsak vetenskapUga tiU sin karaktär. Det bör noteras attbegreppen "utsläpp", "käUor" och "sänkor"omfattar aUa utsläpp resp. processer, inte bara de som förorsakas av mänskUgaaktiviteter. Artikel 2 anger konventionens mål. Den slutgUtigamålet är att StobiUsera halten av växthusgaser i atinosfären vid en sådan nivå och mom en sådan tidsram att Uvsmedelsproduktionen inte hotas och att ekosystemen kan anpassa sig på ett naturUgt sätt. festslås att vidtogna åtgärder skaU möjUggöra håUbar ekonomisk utveckling. Konventionen lägger fest vissa gmndläggandeprinciper och synsätt Prop. 1992/93:179 som vägledning för partema i artikel 3. I punkt 1 sägs att klimatet ska skyddas tiU förmånför nuvarande och kommande generationer.