prop · GF03106 · 1992-01-01 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att punkt 1 av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1.1 Denna lag2 träder i kraft 1. Denna lag2 träder i kraft . . Genom lagen upphäves Genom lagen upphäves a) militärersättningslagen a) militärersättningslagen (1950:261), (1950:261), b) förordningen (1954:249) om b) förordningen (1954:249) om ersättning i anledning av ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under kroppsskada, ådragen under tjänstgöring i civilförsvaret, tjänstgöring i civilförsvaret, c) förordningen (1954:250) om c) förordningen (1954:250) om ersättning i anledning av ersättning i anledning av kroppsskada, ådragen under kroppsskada, ådragen under vistelse å anstalt m.m. vistelse å anstalt m.m. I fråga om skada som har in- I fråga om skada som har in- träffat före ikraftträdandet träffat före ikraftträdandet gäller fortfarande äldre gäller fortfarande äldre bestämmelser, dock med undantag bestämmelser, dock med undantag av 6 § 2 mom. andra stycket av 6 § 2 mom. andra stycket militärersättningslagen såvitt militärersättningslagen såvitt avser avdrag på sjukpenning vid avser avdrag på sjukpenning vid sjukhusvård. Bestämmelserna i 3 kap. 5 § första stycket andra meningen och 6 § andra stycket andra meningen lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om sjukpenning och särskild sjukpenning enligt de upphävda författningarna. Denna lag3 träder i kraft och tillämpas i sin nya lydelse i fråga om ersättning för tid . 1 Senaste lydelse 1991:1644. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet . , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , Föredragande: statsrådet . , såvitt avser frågor om föräldraförsäkringen (avsnitt 3), och statsrådet , såvitt avser övriga frågor. Proposition om vissa socialförsäkringsfrågor I detta lagstiftningsärende på socialförsäkringens område behandlas frågor om utvidgning av möjligheterna att erhålla ersättning för närståendevård, vissa frågor om ändringar och administrativa förenklingar inom föräldraförsäkringen samt förbättringar av särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn. I dessa hänseen- den har lagt fram rapporter med förslag som redovisas i det följande. Vidare tas frågan upp om förbättringar av vårdbidraget till föräldrar som vårdar handikappade barn. I propositionen behandlas också frågan om en lagändring för att möjliggöra en sammanslagning av allmänna försäkringskassa och allmänna försäkringskassa. Slutligen aktualiseras vissa jämkningar och rättelser av formell natur. 2 Ersättning och ledighet för närståendevård 2.1 Bakgrund och gällande bestämmelser Den gällande lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård innebär i korthet följande. En närstående som vårdar en svårt sjuk person i hemmet eller i annan enskild bostad har rätt till ersättning från sjukförsäkringen och ledighet från sin anställning under högst 30 hela arbetsdagar. Dagantalet räknas för den person som vårdas. Som villkor för rätten till ersättning och ledighet för närståendevård gäller att såväl den sjuke som vårdaren är inskrivna hos allmän försäkringskassa och att vården ges i . 1991/92:106 Ersättningen är i regel lika stor som den sjukpenning som utges per dag av en sjukperiod, dvs. av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) i vårdperioden och av SGI fr.o.m. den fjärde dagen med ersättning. Rätten till ledighet är knuten till ersättningsrätten. Det innebär att en arbetstagare har rätt till hel ledighet från arbetet han får hel ersättning och till förkortning av arbetstiden till hälften eller till tre fjärde- delar han får halv resp. fjärdedels ersättning. har genomfört en uppföljning av reglerna om ersättning och ledighet för närståendevård. Verket har överlämnat rapporten av reglerna om närståendepenning (RFV ANSER 1991:20). I rapporten föreslås att reglerna ändras så att närståendeersättning skall kunna beviljas oberoende av var den sjuke får sin vård, dvs. även i de fall vården sker på sjukvårdsinrättningar av olika slag. sammanfattning av rapporten bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. I denna fråga har genom försorg hållits en hearing. Vid denna har deltagit representanter för , försäkringsöverdomstolen, länsrätten i , , , och . En redovisning av de synpunkter som lämnats vid hearingen har upprättats inom och finns tillgänglig i ärendet (dnr S91/8229/F). 2.2 Utvidgning av möjligheterna att erhålla ersättning och ledighet för närståendevård Mitt förslag: En ändring görs i lagen om ersättning och ledighet för närståendevård så att ersättning skall kunna beviljas även om den sjuke inte får sin vård i hemmet eller i en annan enskild bostad. förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Hearingen: Några invändningar mot förslaget framfördes inte. Skälen för mitt förslag: Då möjligheten till ersättning för närståendevård infördes framhölls (prop. 1987/88:176) bl.a. att det var en viktig livskvalitetsfråga för berörda personer att kunna vara tillsammans i en svår situation som ett allvarligt sjukdomstillstånd utgör. Det sågs därför som mycket angeläget att närstående till svårt sjuka gavs rätt att vara lediga från förvärvsarbetet för att ge vård i vissa situationer . framhölls att det i första hand var kommunens och ansvar att ge behövlig service och vård till äldre och människor med funktionshinder. Brister i denna service och vård fick inte innebära att närstående känner sig mer eller mindre tvingade att åta sig 1991/92:106 vårduppgifter. Det betonades i propositionen att närståendes insatser måste vara frivilliga och ett komplement till samhällets insatser. Det fanns mot denna bakgrund inte tillräckliga skäl för att ge närstående rätt till ledighet och ersättning för den vård som behövs när den sjuke väntar i hem- met på plats vid sjukhus e.d. eller på grund av konvalescens i hemmet i stället för vid sjukhus. Tillfälligt avbruten vård vid sjukhus eller vårdhem borde inte heller i sig vara ett skäl för sådana förmåner. I anförs att tillämpningen av reglerna om närståendepenning i stort sett fungerar tillfredsställande. Däremot kan enligt verkets uppfattning regeln om att vården måste bedrivas i hemmet eller i annan enskild bostad för att ersättning skall kunna utges vara svår att förstå för den enskilde. Som exempel nämns att rätten till närståendepenning upphör när den sjukes tillstånd förvärras så att en överflyttning till sjukhus blir nödvändig. Det är också relativt vanligt att närståendepenning inte har kunnat beviljas på grund av att vården bedrivits på sjukhus. Riksförsäkrings- verket konstaterar att detta har varit fallet i av alla avslagsärenden (- ) som rapporten avser. Enligt min uppfattning finns det mot bakgrund av om hittillsvarande erfarenheter av den aktuella lagstiftningen tillräckliga skäl att det ekonomiska stödet till närstående vårdare som avstår från förvärvsarbete förbättras så att ersättning kan lämnas även när den sjuke vårdas på sjukhus eller annan institution. En sådan åtgärd ger en väsentligt ökad möjlighet att få del av förmånen. Detta avses inte innebära något avsteg från principen att de närståendes insatser skall ses som ett komplement till sam- hällets vårdinsatser. Jag föreslår därför att kravet för ersättning att vården skall bedrivas i hemmet eller i annan enskild bostad slopas. Några ändringar i villkoren i övrigt för närståendevårdsersättning behövs enligt min mening inte. Mitt förslag leder till ändring i 4 § lagen om ersättning och ledighet för närståendevård. Den föreslagna utvidgningen av rätten till ersättning för närståendevård beräknas öka försäkringsutgifterna med ca 14 milj.kr. och administrationskostnaderna med ca 2 milj.kr. 3 Förenklingar i föräldraförsäkringen 3.1 Bakgrund och gällande bestämmelser Föräldraförsäkringen, som regleras i 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), består av två huvudförmåner, föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. Föräldrapenning med anledning av barns födelse eller ett adoptivbarns ankomst utges under sammanlagt för föräldrarna. Vid flerbarnsbörd ökas antalet föräldrapenningdagar med 180 för varje barn utöver det första. Om föräldrarna gemensamt har 1991/92:106 vårdnaden om barnet har vardera föräldern rätt till föräl- drapenning under minst 90 av de . En förälder har dock rätt att avstå från att uppbära föräldrapenning till förmån för den andre föräldern. För 360 av de betalas föräldrapenning ut med belopp motsvarande förälderns sjukpenning, dock lägst . per dag, den s.k. garantinivån. För återstående utges föräldrapenning med belopp enligt garantinivån. Föräldrapenning får tas ut längst till dess barnet fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet avslutat det första skolåret. Tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som behöver avstå från förvärvsarbete för att vårda barn som inte har fyllt i samband med 1. sjukdom eller smitta hos barnet, 2. sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare, 3. besök i samhällets förebyggande barnhälsovård, 4. vårdbehov som uppkommer till följd av att barnets andra förälder besöker läkare med ett annat barn till någon av föräldrarna, under förutsättning att också det barnet omfattas av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning. Är barnet yngre än utges tillfällig föräldrapenning endast om tillsynen av av barnet är sta- digvarande ordnad eller barnet vårdas på sjukhus. Tillfällig föräldrapenning i fall som nämnts under punkterna 1, 3 och 4 utges under per barn och år. I annat fall är ersättningstiden per barn och år. Tillfällig föräldrapenning utges också till förälder till ett barn som fyllt fyra och under kalenderåret högst när föräldern avstår från förvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola eller besök i förskole- eller fritidshemsverksamhet inom samhällets barnomsorg i vilken barnet deltar. Dessa s.k. kontaktdagar är två per barn och år. Tillfällig föräldrapenning kan även utges för vård av ett barn som fyllt 12 men inte om barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskild tillsyn eller vård. Tillfällig föräldrapenning utges också till fadern i samband med barns födelse eller adoption under för varje nyfött eller adopterat barn. Såväl föräldrapenning som tillfällig föräldrapenning kan utges i form av hel, halv eller fjärdedels förmån. budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 7) angav den dåvarande regeringen bl.a. att flexibiliteten inom föräldraförsäkringen i vissa fall utnyttjats på ett sätt som förorsakat en icke obetydlig administrativ belastning hos försäkringskassorna och att reglerna i vissa fall ter sig erhöll därefter i uppdrag att utarbeta förslag till förenklingar av föräldraförsäkringen. I en rapport förenklingar inom föräldraförsäkringen (RFV ANSER 1991:7) har riksförsäk- ringsverket lämnat förslag till vissa regeländringar. 1991/92:106 sammanfattning av rapporten bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats. Försäkringsöverdomstolen, försäkringsrätten för , allmänna försäkringskassa, statskontoret och har avgett yttrande. Vidare har inkommit med yttrande. En remissam- manställning har upprättats inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr S91/1870/F). 3.2 Utbyte av föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning Mitt förslag: Vid vård av barn som är eller äldre skall föräldrapenning kunna bytas ut mot tillfällig föräldrapennning endast om det barn för vilket tillfällig föräldrapenning söks vårdas på sjukhus. förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget. Försäkringsöverdomstolen framhåller dock att förslaget måste bearbetas och göras tydligare. Försäkringsrätten för tillstyrker förslaget såvitt avser utbyte om barnet vårdas på sjukhus. Syftet med förslaget att föräldra- penning även skall kunna utbytas mot tillfällig föräldrapenning om föräldern annars skulle ha utfört förvärvsarbete är enligt försäkringsrätten svårt att förstå och rätten avstyrker därför förslaget i denna senare del. Skälen för mitt förslag: Enligt 4 kap. 10 § första stycket AFL har en förälder i vissa situationer, vilka redovisats i det föregående, rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett barn som inte har fyllt , om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete. I andra stycket i samma paragraf anges att tillfällig föräldrapenning enligt första stycket utges för vård av barn vars levnadsålder understiger endast om tillsynen av barnet är stadig- varande ordnad eller om barnet vårdas på sjukhus. Enligt tredje stycket i paragrafen har en förälder till barn som fyllt till och med det kalenderår under vilket barnet fyller rätt till tillfällig föräldrapenning även när föräldern avstår från förvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola eller besök i förskole- eller fritidshemsverksamhet inom samhällets barnomsorg i vilken barnet deltar (kontaktdagar). I fjärde stycket slutligen regleras faderns rätt med tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse eller adoption. I 4 kap. 11 § AFL första stycket föreskrivs att tillfällig föräldrapenning kan utges för vård av ett barn som fyllt tolv men inte i de fall barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskild tillsyn eller vård. 1991/92:106 Bestämmelsen i 4 kap. 10 § andra stycket AFL, som trädde i kraft , bygger på förslag budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. I propositionen (s. 33 f.) uttalade föredragande statsrådet bl.a. följande. Genom föräldrapenningen får de förvärvsarbetande föräldrarna i huvudsak täckning för den inkomstförlust som uppstår . En generell möjlighet att under den pågående och ekonomiskt kompenserade föräldraledigheten ta ut tillfällig föräldrapenning vid barns sjukdom för enligt min uppfattning för långt. Beträffande barn som inte har plats i den kommunala barnomsorgen eller i annan stadigvarande barnomsorg förordar jag därför att en regel införs om att tillfällig föräldrapenning inte skall kunna utges för vård av sjukt barn under dess första . De föräldrar som redan innan barnet uppnått ordnat en sådan mer beständig barntillsyn som ger möjlighet att återinträda i arbetslivet berörs alltså inte av förslaget. För barn som vårdas på sjukhus finns skäl att göra undantag. Även för dessa mycket unga barn bör föräldrar - liksom - få tillfällig föräldrapenning när de behöver avstå från förvärvsarbete för att besöka ett barn som vårdas på sjukhuset. Av särskild betydelse är detta för föräldrar med för tidigt födda barn. Under pågående föräldraledighet med föräldrapenning är föräldern kompenserad för det inkomstbortfall som ledigheten för med sig. Om barnet som föräldern vårdar blir sjukt saknas det därför enligt min mening bärande skäl för att byta ut föräldrapenningen mot tillfällig föräldrapenning så länge som föräldern fortsätter att vårda barnet enligt tidigare uppgjorda planer. Detsamma gäller för det fall att något äldre syskon till barnet insjuknar och måste stanna hemma från skolan eller den kommunala barnomsorgen. Uppbär föräldern föräldrapenning för det yngsta barnet bör det således inte finnas möjlighet att byta ut föräldrapenningen mot tillfällig föräldrapenning för vård av det äldre barnet. För barn som vårdas på sjukhus anser jag dock att det finns skäl att göra undantag. När det är ett äldre barn i familjen som vårdas på sjukhus är det naturligt om föräldern inte kan fortsätta vården av det barn för vilket han uppbär föräldrapenning. Främst för att inte försvåra för- säkringskassornas handläggning anser jag att det även i det fall att sistnämnda barn vårdas på sjukhus skall finnas möjlighet att byta ut föräldrapenningen mot tillfällig föräldrapenning. Förslaget berör inte barn vars levnadsålder understiger . För denna grupp skall alltjämt gälla bestämmelsen i 4 kap. 10 § andra stycket AFL. Den föreslagna ändringen tar således sikte på barn som har uppnått eller är äldre än . Eftersom jag inte finner anledning att ha särskilda regler i förevarande hänseende för de barn som fyllt omfattar förslaget barn vars levnadsålder är men som inte fyllt . Förslaget berör inte heller förälderns möjlighet att byta ut föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola eller besök i förskole- eller fritidshemsverksamhet inom samhällets barnomsorg i vilken barnet deltar, s.k. kontaktdagar. 1991/92:106 Dessa kontaktdagar, till antalet två per barn och år utöver maximiantalet dagar i övrigt, bör kvarstå ograverade och kunna disponeras av föräldrarna så som varit möjligt. För klarhetens skull bör framhållas att mitt förslag inte utgör något hinder för en förälder, som arbetar och är föräldraledig på halvtid, att uppbära såväl halv föräldrapenning som halv tillfällig föräldrapenning. Förutsättningen är dock att föräldern på grund av t.ex. sjukdom hos barnet måste avstå från förvärvsarbete. har föreslagit att tillfällig föräldrapenning skall kunna utges för tid då annars föräldrapenning skulle ha uppburits också om föräldern kan styrka att han annars skulle ha utfört förvärvsarbete. Förslaget tar sikte på situationen då en förälder avser att avbryta en löpande föräldrapenningperiod och återgå i förvärvsarbete, men inte hinner anmäla denna förändring till förrän det står klart att barnet insjuknat och föräldern därför inte kan gå till arbetet. Om barnet insjuknar dagen efter en period med föräldrapenning föreligger enligt reglerna i övrigt rätt till tillfällig föräldrapenning om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete för vård av barnet. Någon regel med den av föreslagna utformningen bör därför inte införas. Däremot bör det finnas möjlighet för att begära att föräldern styrker att han skulle ha utfört förvärvsarbete den aktuella dagen. En komplettering i detta avseende bör tas in i 4 kap. 13 § AFL. 3.3 Utbyte av föräldrapenning mot sjukpenning Mitt förslag: Sjukpenning för tid under vilken en försäkrad annars skulle ha uppburit föräldrapenning skall kunna utges endast i den utsträckning som den försäkrade är ur stånd att vårda barnet. ges möjlighet att, när det finns skäl till det, kräva att den försäkrade genom läkarintyg styrker att sjukdomen hindrar honom från att vårda barnet. förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks. Försäkringsöverdomstolen anser dock att lagförslaget inte tillgodoser kravet på exakthet och att lagtexten bör kompletteras med en särskild mening som uttryckligen tar sikte på en föräldraledig person som på grund av sjukdom är ur stånd att vårda barnet. framför liknande synpunkter. Försäkringsrätten för anser att det blir svårt att bedöma om föräldern kunnat vårda barnet och föreslår att man borde kräva dels intyg av läkare eller distriktssköterska, dels utredning om vem som vårdar barnet. Statskontoret förordar att rätten till sjukpenning i samband med föräldraledighet i första hand baseras på objektiva grunder som exempelvis att den andre föräldern avstår från eget förvärvsarbete för att överta vården av barnet och därvid ansöker om föräldrapenning. 1991/92:106 Skälen för mitt förslag: I 3 kap. 8 § första stycket AFL i dess lydelse fr.o.m. föreskrivs att det vid bedömningen i ett sjukpenningärende av om arbetsförmågan är fullständigt nedsatt skall, om sjukdomen kan antas vara kortvarig, särskilt beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga eller därmed jäm- förligt arbete. Om den försäkrade på grund av sjukdomen behöver avstå från förvärvsarbete under minst en fjärdedel av sin normala arbetstid en viss dag, skall hans arbetsförmåga anses nedsatt i minst motsvarande mån . Eftersom föräldern under pågående föräldraledighet med föräldrapenning är kompenserad för det inkomstbortfall som ledigheten för med sig, bör det enligt min mening inte vara möjligt för en förälder att byta föräldrapenning mot sjukpenning om föräldern ändå har förmågan att utföra sysslan att vårda barnet. Jag föreslår därför att lagregleringen ändras så att, vid prövning av rätten till sjukpenning för sjukdomstid då föräldern annars skulle ha uppburit föräldrapenning, arbetsförmågans nedsättning bedöms enbart med hänsyn till förälderns förmåga att vårda barnet. För att skall ha möjlighet att bedöma om förutsättningarna för att byta föräldrapenning mot sjukpenning är uppfyllda bör kassan ha rätt att kräva läkarintyg om förälderns sjukdom och dess inverkan på hans förmåga att vårda barnet. Det innebär emellertid inte hinder mot att kassan godtar också utlåtande eller intyg från annan vårdpersonal, t.ex. sjuksköterska, under förutsättning att kan göra sin bedömning med ledning av detta. De under avsnitten 3.2 och 3.3 redovisade förslagen beräknas minska de sammanlagda försäkringsutgifterna med 396 milj.kr. och administrationskostnaderna med ca 18 milj.kr. 3.4 Uppdelning av föräldrapenningdagar mellan föräldrarna Min bedömning: Rätten för varje förälder att vid gemensam vårdnad om barnet uppbära föräldrapenning under minst bör kvarstå. förslag: Föräldrarna skall själva få bestämma hur föräldrapenningdagarna skall fördelas mellan dem utan att formellt behöva överlåta visst antal dagar. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget. Enligt försäkringsöverdomstolen bör även en följdändring göras i det aktuella lagrummet. Skälen för min bedömning: I 4 kap. 3 § tredje stycket AFL anges att, om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet, varje förälder har rätt att uppbära föräldrapenning under minst av det för föräldrarna sammanlagt medgivna dagantalet. Av fjärde stycket i samma paragraf framgår att en förälder, som ensam har vårdnaden om barnet, har rätt att själv uppbära ersättning för samtliga föräldrapenningdagar. 1991/92:106 Femte stycket i paragrafen föreskriver att en förälder, efter skriftlig anmälan till , kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den andra föräldern. Frågan om ett slopande av bestämmelsen om uppdelning av ersättningstiden mellan föräldrarna behandlades i propositionen (prop. 1984/85:78) om förbättringar inom föräldraförsäkringen, havandeskapspenningen och vissa regler inom sjukpen- ningförsäkringen. Departementschefen konstaterade bl.a. (s. 57) att statistik över uttag av föräldrapenning tydde på att reglerna om fördelning av dagar inte hade medfört att fäder som får sig tilldelade särskilda föräldrapenningdagar tar ut mer föräldrapenning än andra fäder. Enligt departementschefen var det angeläget att det skedde en fortsatt utjämning när det gällde föräldrarnas vårdansvar för barnen. Inriktningen borde vara att föräldraförsäkringens ersättningsdagar - efter den efter barnets födelse - i princip skulle tas ut lika av båda föräldrarna. Han var därför inte beredd att ta upp ett förslag om att ersättningsdagarna inom den sammanslagna föräldrapenningen (föräldrapenning i samband med barns födelse och särskild föräldrapenning) skulle tillkomma föräldrarna gemensamt utan särskild fördelning mellan dem. Nuvarande regler om uppdelning av rätten till ersättningsdagar har till syfte att stimulera fäderna att öka sitt uttag av föräldrapenning. förslag skulle, om det genomfördes, innebära en viss administrativ avlastning för försäkringskassorna. Det kan emellertid befaras försvåra för fäderna att utnyttja föräldraledigheten. har deras uttag av föräldrapenning varit av relativt blygsam omfattning. Mot bakgrund härav och då förslaget har betydande nackdelar från jämställdhetssynpunkt är jag inte beredd att lägga fram ett förslag av nu aktuell innebörd. Min bedömning: Reglerna om i vilken tidsföljd föräldrapenning skall tas ut bör inte ändras. förslag: Föräldrapenning med belopp enligt garantinivån skall få tas ut först sedan föräldern förbrukat samtliga föräldrapenningdagar med belopp motsvarande sjukpenningen. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget.