prop · GG0386 · 1992-12-31 00:00:00 — Denförenklade självdeklarationen har, trots de redovisade bristeraa, inneburitfördelar för såväl de skattskyldiga som skattemyndighetema. Jag anser detangeläget att nu gå vidare på den inslagna vägen att förenkladeklarationsförfarandet för de skattskyldiga. För att utveckla metoden medförtryckning av deklarationer är det en föratsättning att fler uppgifterän kan förtryckas. Behöver ett stort antel skattskyldiga Prop. 1992/93:86lämna uppgifter utöver de förtryckte, kompliceras och försenas förferandet såatt de tänkte vinstema med systemet uteblir. Utgångspunkten bör vara attpraktiskt teget alla vanliga uppgifter som måste beaktas vid texeringen ärförtryckte. Skyldigheten att lämna kontrolluppgifter måste därför utvidgas. RSVföreslår att kontrolluppgifter skall lämnas om utgiftsräntor, avgifter förpensionsförsäkringar, tomträttsavgälder och reavinst eller reaförlust vidförsäljning av andel i allemansfond. Det stora flertelet remissinstenser,däribland Dateinspektionen, har ställt sig bakora eller inte haft något atterinra raot förslaget i den här delen. Ett system med förtrycktedeklarationsblanketter innebär en ökad service och rättssäkerhet för deskattskyldiga då de redan vid mottegandet av deklarationsblanketten vet vilkainkomstuppgifter skattemyndigheteraa har och vilken inkomst de komraer atttexeras för. Jaghar känt betänkligheter inför att ytterligare utöka det redan nu omfettandeuppgiftslämnandet från tredje man. Man kan enligt min mening inte bortse frånde ferhågor från integritetssynpunkt som dessa uppgifter kan väcka hos deskattskyldiga. Ä andra sidan kan hävdas att det inte är fråga om nya uppgifteri sig som tillförs systemet utan enbart att sättet på vilket de inhämfes nämligen genom kontrolluppgifter i stället för genom att den skattskyldigesjälv lämnar uppgifteraa ändras. Ostridigtär att ett stort anfel förtryckta uppgifter iimebär en väsentlig lättnad för deskattskyldiga och innebär stora administrativa vinster för skattemyndighetema.Jag anser därför att fördelaraa överväger de nackdelar man frånintegritetssynpunkt kan anföra raot förslaget. Enutökad kontrolluppgiftsskyldighet medför en utökad ADB-hantering avpersonuppgifter. Möjligheten för enskilda registrerade till insyn i registrenoch i personuppgiftemas användning är en grundläggande del av ett gottintegritetsskydd. RSV föreslår att den skattskyldige genom passivitet godkännerdet taxeringsförslag som skattemyndigheteraa sänt ut. Visserligen innebär dettaatt den skattskyldige får del av relevanta registerappgifter innan de läggstill grand för texering och att han därigenom har möjlighet att rätteeventuella felaktigheter genom tilläggsuppgifter. Från integritetssynpunkt ärdock ett aktivt godkännande från den skattskyldiges sida att föredra. Jagåterkommer strax till hur jag ställer mig till RSVs förslag i den här delen. Moten utvidgad kontrolluppgiftsskyldighet kan också invändas att man genom ensådan delvis flytter över bestyret med och kostnaden för skattekontrollen påuppgiftslämnaraa. Det är dock enligt min mening ofrånkomligt attskattekontrollen till stor del bygger på kontrolluppgifter från tredje man.Givetvis bör restriktivitet iakttes när det gäller att utvidga nuvarandeuppgiftsskyldighet. Genomskattereformen har nya möjligheter till förenklingar öppnats. Det gäller inteininst på grand av den nya beskattningen av kapitelinkomster. Banker och andrakreditinstitut lämnar redan kontrolluppgifter om inkomsträntor. Om de ävenåläggs att lämna kontrolluppgifter om kundemas skuldräntor skapas föratsättningarför att skattemyndigheteraa för flertelet enskilda skall kunna beräkna inkorastav kapitel utan de enskildas medverkan.Motsvarande fördelar uppnås beträffende allmänna Prop. avdrag om försäkringsbolagen lämnar kontrolluppgifter ora befeida I det följande koraraer jag att redovisa förslag ora bl.a. införande av uppgiftsskyldighet för utgiflsräntor, tomträttsavgälder,avgifter för pensionsförsäkringar samt reavinster och reaförluster vidförsäljning av andelar i allemansfonder. Avgörandeför att det nya systemet skall fungera på ett tillfredsställande sätt är attden ökade mängden kontrolluppgifter lämnas på ADB-medium och att den tekniskakvalitén på lämnade kontrolluppgifter är hög. För att bidra till en högrekvalité på lämnade uppgifter, krävs också att stora resurser läggs på ökadekontrollinsatser i form av kontrolluppgiftsrevisioner. Frånvissa av de presumtiva uppgiftslämnaraa har anförts bl.a. att datesystemen förnärvarande i många fall inte är anpassade till att lämna de uppgifter sombehövs och att den nu föreslagna uppgiftsskyldigheten därför kommer att medförabetydande svårigheter och stora kostnadsökningar. Önskemål om ersättning fördessa kostnader har därför framförts. Mot dette kan anföras att underlag för deaktuella uppgifteraa i många fell finns tillgängligt på ADB-mediumoch lämnas som en service till kundema, t.ex. i fråga om låneräntor. Jag inseremellertid att det för många berörda uppgiftslämnare självfellet kan uppståsvårigheter, dels inledningsvis genom de ändringar i dafesystemen som krävs,dels vid uppgiftslämnandet. Myndighetemaunderlätfer uppgiftslämnamas arbete genom att i förekommande felltillhandahålla uppgifter ora personnummer ete. Även andra åtgärder för attunderlätfe uppgiftsläranande på ADB-media förekommer. Beträffande de framfördaönskemålen om ersättning för uppkomna kostnader vill jag framhålla att det ären grandläggande princip att skyldigheten att lämna kontrolluppgifter tillledning för texering inte berättigar till ersättning för de kostnader sora ettsådant uppgiftslämnande kan medföra. Remissinstenseraaställer sig i stort positiva till RSV:s förslag ora en vidareutveckling av denförenklade självdeklarationen utora på en punkt, nämligen förslaget att denskattskyldige genom passivitet godkänner det texeringsförslag somskattemyndigheten skickat ut. Enligtmin mening är RSV:s förslag i denna del inte acceptebelt. Den skattskyldigemåste känna att det är han sora står för uppgifteraa i deklarationen, även tillden del de är förtryckte. åstedkoms genom att den skattskyldige liksomtidigare fullgör sin deklarationsskyldighet genom att underteckna blankettenoch skicka tillbaka den till skatterayndigheten även i de fell han inte harändrat eller lagt till någon uppgift. Ettförfarande som innefattar att den förtryckta blanketten skickas tillbaka tillskattemyndigheten även i de fell den skattskyldige inte har några uppgifter atttillägga innebär från skattemyndigheteraas synpunkt vissa administrativanackdelar. Systemet måste innehålla bl.a. ratiner för föreläggande att inkommamed den förenklade deklarationen i de fell någon underskrivendeklarationsblankett inte skickas tillbaka och för påförande avförseningsavgift i de fell blanketten skickas in . förhållande till RSVsförslag innebär en ordning med tillbakaskickade blanketter att ytterligare3,5-4 miljoner deklarationer måste hanteras i systemet. Detta leder till ökadekostnader i förhållande till den av RSV föreslagna ordningen och även iförhållande till den alteraativa lösning sora redovisats. Det administrativamerarbetet innebär också enligt vad jag inhämtat från RSV att det inte ärmöjligt att skicka ut skattsedel på slutlig skatt före utgången av juni månadutan först före utgången av augusti månad under taxeringsåret. Ettförferande med undertecknade deklarationsblanketter är av principiella skäl detenda godfegbara, trots den tidsförskjutning och det merarbete för skattemyndigheteraasom en sådan ordning innebär. Att låta den skattskyldiges passivitet ansesutgöra ett godkännande av att de förtryckta uppgifteraa läggs till grand förtaxeringen är inte acceptabelt. De förslag som jag kommer att lägga fram i detföljande utgår från detta ställningsfegande. 5 Kontrolluppgiftsskyldighet m.m. 5.1 Utgiftsräntor Mittförslag: Kontrolluppgift ora utgiftsränte skall lämnas av den som yrkesmässigtbedrivit utlåning eller kreditgivning. Kontrolluppgift skall också läranas avden som i annan yrkesmässig verksamhet bedrivit utlåning eller kreditgivningvia konto eller i annan form. Vidare skall förening som lånat ut pengar tillmedlemmar mot ränte lämna kontrolluppgift om räntan. Arbetsgivare elleruppdragsgivare som lånat ut pengar till arbetstegare resp. uppdragstegare skalllämna kontrolluppgift om beteld ränte samt eventuell ränteförmån. Kontrolluppgiftskall lämnas för fysisk person eller dödsbo beträffande beteldränte. Avser beteld ränte till viss del förskottsränta skall det framgå hurstor del av räntan sora belöper på beskattningsåret. Fördet fall betelningsansvaret för en skuld delas raellan flera personer, skallräntan fördelas lika raellan gäldenärema, ora inte annat är känt för den uppgiftsskyldige. RSV:sförslag: RSV läranar inte något förslag om att arbets- resp. uppdragsgivareskall lärana kontrolluppgift ora ränteförmån. Remissinstanserna: Mångaremissinstanser är kritiska till förslaget att det är kreditinstituten och inteskattemyndigheten sora i förste hand skall svara för fördelning av ränteraellan flera betelningsansvariga. m.fl. efterlyser ennärmare analys av frågan om vera som skall vara uppgiftsskyldig samt avbegreppet utgiftsränte. Skälenför mitt förslag: I betänkandet (SOU 1984:21) Förenklad Prop. 1992/93:86självdeklaration (s. 214 f) övervägdes frågan om obligatoriskuppgiftsskyldighet för utgiftsräntor av . Någotförslag lades dock inte fram, frärast beroende på svårigheten att identifierarätt förvärvskälla raed den uppdelning sora då gällde. Vidare förelåg problemdå förvärvskällor beskattedes koraraunalt i skilda kommuner. Vid deladbetelningsansvarighet för lån förelåg även svårighet att hänföra avdraget tillrätt person. Genomskattereformen har vissa av de tidigare problemen avhjälpts. årstexering gäller att alla räntor - frånsett ränte på skuld i näringsverksamhet -blir hänförliga till en och samma förvärvskälla, nämligen kapitel. Anteletskattskyldiga som i deklarationen yrkar avdrag för skuldränte är mycket stort.Enligt RSV yrkade ca 1,6 milj. skattskyldiga avdrag för ränte på skuldhänförlig till villa eller fritidshus vid texering. Anteletskattskyldiga som yrkade avdrag för ränteutgifter för andra'private skulder varca 3 milj. (RSV Rapport 1992:3 s. 73). En förtryckt deklarationsblankett mästedärför med nödvändighet innehålla uppgift om utgiftsränte. Jag anser att enskyldighet att lämna uppgift om sådana räntor bör införas och föreslår att deti 3 kap. 25 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter,LSK, införs en bestämmelse med sådant innehåll. Omarbetsgivare eller uppdragsgivare lånar ut pengar till arbetstegare resp.uppdragstegare räntefritt eller mot ränte som imderstiger marknads-ränten skallarbetstegaren eller uppdragstegaren beskattes för förmånen. Belopp motsvarandevärdet av förmånen skall, enligt punkt 10 av anvisningaraa till 32 §kommunalskattelagen (1928:370), KL, anses som en beteld ränteutgift. Uppgiftsskyldighetför värdet av ränteförmånen föreligger redan enligt 3 kap. 4 § LSK. Härigenomkoramer intäktsbeloppet att kunna beaktas vid förtryckning av deklarationen.Antelet ränteförmåner på kontrolluppgift var vid texering ca 100 000.För att även kunna tillgodoföra ränteavdrag i dessa fell böruppgiftsskyldigheten utsträckas till att omfatte hela det belopp för vilketavdragsrätt föreligger, dvs. erlagd ränta ökad med värdet av eventuellränteförmån. Jag föreslår att en särskild regel härom tes in i 3 kap. 25 a §LSK. Ombetelningsansvaret för en skuld delas mellan flera personer, medges var och enavdrag för den del av räntan som han betelat. För att kontrolluppgiften skallbli riktig måste därför långivaren känna till vem som fektiskt betelat räntan.Jag anser att den lösning som ligger närmast till hands är att man tillämparsamraa regel som gäller för redovisning av gemensamma insättningskonton.Huvudregeln är där att ora inte annat förhållande är känt fördelas ränte ochfordran lika mellan innehavama. Har kontoinnehavama meddelat denuppgiftsskyldige att fördelning skall ske efter någon annan grand, skall dennatillärapas. Jag föreslår att en regel av denna innebörd införs även förutgiftsräntor. Somjag tidigare antytt är frågan om avdragets rätte fördelning, t.ex. mellan makarsora är geraensarat betelningsansvariga för en skuld, inte längreav så stor vikt med hänsyn till att det skattemässiga värdet normalt är likastort, oavsett vem av makarna som tillgodoförs avdraget. Det finns därför skälante att endast ett mindre antel skattskyldiga koramer att yrka annanfördelning än enligt huvudregeln. För att rainimera antelet tilläggsuppgifterär det dock önskvärt att kreditinstituten raedverkar till att fördelningenenligt kontrolluppgiften blir riktig, t.ex. genom att tmder hösten företexeringsåret ge berörda gäldenärer tillfälle att meddela hur räntomil skallfördelas dem emellan. Omett inlåningskonto innehas av fler än fera personer, får enligt 3 kap. 57 § LSKuppgifter lämnas ora en person som förfogar över kontot i stället för omsamtliga innehavare (förfogarkonto). En motsvarande regel bör införasbeträffande lån som tecknats av ett större antel fysiska personer gemensamt,vilket kan vara fellet t.ex. när det gäller lån till s.k. obligationskonsortieroch liknande. Kontrolluppgift bör då lämnas för den person som tecknat lånetför konsortiets räkning och denne får ombesörja att uppgift om fördelninglämnas till raedleraraama i konsortiet. Jag föreslår att 3 kap. 57 § LSKkompletteras med en sådan regel. Mittförslag: Kontrolluppgift om tomträttsavgäld skall lämnas av den som upplåtittomträtt. Kontrolluppgiftskall lämnas för fysisk person och dödsbo samt innehålla uppgift omfastighetens beteckning och beteld avgäld. Fördet fall fastighet innehas raed tomträtt av fler än en person, skall avgäldenfördelas lika mellan tomträttsinnehavaraa, om inte annat är känt för denuppgiftsskyldige. RSV:sförslag: Överensstäraraer med mitt. Svenska Kommunförbundetavstyrker raed raotiveringen att kommuneraa i de flesfe fell saknartomträttshavamas personnummer och i vissa fell saknas även namn. Enaktualisering av registren skulle enligt bli oproportionerligtdyrt, ställt i relation till vinsten med en uppgiftsskyldighet. Skälenför mitt förslag: Av det föregående framgår att obligatorisk uppgiftsskyldighetföreslås beträffande utgiftsräntor. Införs kontrolluppgiftsskyldighet även förtomträttsavgälder ökar antelet fell där samtliga uppgifter om inkomst avkapifel kan förtryckas avsevärt. Vid1990 års texering förekom avdrag för tomträttsavgäld avseende villor och/ellerfritidshus i drygt 100 000 deklarationer. En uppgiftsskyldighet för beteldtomträttsavgäld skulle därför innebära en inte oväsentlig lättnad i kravet pådeklaranterna att lämna kompletterande uppgifter. Visserligen innebär enuppgiftsskyldighet vissa svårigheter och kostnader för uppgiftslämnaraa.Kostnaderaa är dock i huvudsak av engångskarak- tär och den insamladeinformationen torde vara av värde även för kommuneraa. Vid en saraladbedöraning finner jag att värdet av en uppgiftsskyldighet i denna del får ansesuppväga de administrativa nackdelama för kommunema. De svårigheter somkommunema kan komma att ställas inför i arbetet med att identifieratomträttshavare och komplettera med personnummer etc. bör kunna genomfrivillig medverkan från tomträttshavama samt raed den hjälp sora övrigamyndigheter kan erbjuda genom sina register. Jag föreslår därför att enbestämmelse ora uppgiftsskyldighet i denna del införs i en ny paragraf, 3 kap.26 a §, i LSK. 5.3 Avgift för pensionsförsäkring Mittförslag: Kontrolluppgift ora avgift för pensionsförsäkring skall lämnas avförsäkringsföreteg och understödsförening. Kontrolluppgiftskall länmas för försäkringstegare och avse erlagd avgift förpensionsförsäkring. Kontrolluppgiftskall lämnas även avseende belopp sora betelats ut till försäkringstegaren pågrand av återköp av försäkring. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Folksamhar inte någon erinran raot uppgiftsskyldigheten i sig, men ställer sig tveksamttill ora kontrolluppgifter komraer att kunna lämnas . , sora i vart fell anser det orealistiskt att tänka sig entidigare tidpunkt för uppgiftsläranande än , ifrågasätter orainte det föreslagna förferandet leder till att ett stort anteltilläggsuppgifter raåste lämnas. Skälen för mitt föiIag:Rätten till avdrag för avgift för pensionsförsäkring regleras i 46 § 2 mom.förste stycket 6 KL samt punkteraa 6 och 7 av anvisningama till nämndaparagraf. I dessa lagram behandlas reglema för avdragsrätt sora allraäntavdrag. (Skattskyldig som bedriver näringsverksamhet kan i stället medgesavdrag som kostnad i förvärvskällan.) Bestämmelsema innehåller såvälkvalitetiva som kvantitetiva regler. De förra avgränsar avdragsrätten medhänsyn till slag av pensionsförsäkring, de senare innebär beloppsmässigabegränsningar av avdragen med hänsyn bl.a. till den skattskyldiges inkoinst avtjänst (resp. aktiv näringsverksamhet). För avdrag förpensionsförsäkringspremie som allmänt avdrag gäller kontentprincipen. Den s.k.årsskiftesregehi i 3 § 5 mom. lagen (1947:576) om stetlig inkorastskatt, ,är dock tillämplig på allmänna avdrag. Innebörden av regeln är i korthet attutgift som betelats mellan år 1 och år 2 skallhänföras till det av de två åren den belöper på. Motsvarande gäller inkomsterkring . Jag återkommer till regeln senare (avsnitt 8.2) och kommer dåatt föreslå att årsskiftesregeln slopas och att en strikt kontantprincipinförs. I betänkandet (SOU1984:21) Förenklad självdeklaration (s. 218 f) Prop. 1992/93:86 övervägdesfrågan om uppgiftsskyldighet för pensionsförsäkringspremier. Då gjordes denbedömningen att ett obligatoriskt uppgiftslämnande skulle vara förenat med såstora nackdelar, att de inte kunde uppvägas av fördelaraa med en sådan reform. Avdragför avgift för pensionsförsäkring som allmänt avdrag yrkades vid 1990 årsfexering av ca 800 000 skattskyldiga. I ett system med förtryckfedeklarationsblanketter är det därför av väsentlig betydelse att uppgift ompensionsförsäkringspremie kan förtryckas. Detär framför allt två frågor som kan tänkas vålla problera för uppgiftslämnaraavid en obligatorisk uppgiftsskyldighet, näraligen dels om det är möjligt attlämna tillförlitliga uppgifter inom föreskriven tid, dels hur de kvantitetivareglema skall beaktes. Vid bedömning av tidsaspekten står klart att den storaanhopningen av nytecknade försäkringar under årets siste veckor raedför enmycket kraftig belastning på försäkringsföretegens administrativa apparat. Åandra sidan medför mitt förslag om att slopa årsskiftesregeln att de tidigaresvårigheteraa reduceras. Det bör därför vara möjligt för försäkringsföretegenatt inkomma med de önskade uppgiftema texeringsåret. Avdragsrättenför erlagd avgift är knuten till när den skattskyldige betelat avgiften. Vidbetelningar sora sker kan vid tillämpandet av en striktkontantprincip problem uppkomina för försäkringsgivaren att avgöra till vilketbeskattningsår en betelning som influtit under årets förste dagar är hänförlig.Det är inte riraligt att kräva att försäkringsföretegen skall utreda vilken dagpremien faktiskt betelats. Jag finner det härvid naturligt att försäkringsgivarenskall lärana kontrolluppgift om sådan betelning som senast den 31 decemberbeskattningsåret kommit försäkringsgivaren tillgodo, dvs. bokförts på dennesbank- eller postgirokonto. koramer i och för sig att innebära attkontrolluppgift inte i alla fell kommer att lämnas för dette beskattningsårför de försäkringstegare som inbetelt avgiften under beskattningsårets tvåeller tre siste bankdagar och som således har rätt till avdrag. Det torde dockvara fråga om ett informationsproblem -övergångsvis - för att fåförsäkringstegama att tidigarelägga inbetelningen av försäkringspremien. Jagföreslår därför att det i en ny paragraf, 3 kap. 17 a §, i LSK införs enbestämmelse om uppgiftsskyldighet för erlagd pensionsförsäkringspremie med dennu angivna innebörden. Detkan rimligen inte krävas av försäkringsföretegen att de skall ange med vilketbelopp avdragsrätt föreligger enligt de kvantitetiva reglema, eftersom de intekänner till försäkringstegarens inkoraster. Av kontrolluppgiften bör däremotframgå att försäkringen är av den karaktären, att avdragsrätt föreligger enligtde kvalitetiva reglema. torde inte vålla några problem föruppgiftslämnama. Enligtföreträdare för försäkringsbolagen görs ofta en riskbedömning i samband medansökan om ny försäkring. I ett mindre antel fell leder undersökningen till attansökan avvisas och premien återbetelas, vilket ibland kan ske senare än den 31januari, då kontrolluppgift senast skall lämnas. Skyldighet att lämnakontrolluppgift bör enligt min raening gälla även om avtel formelltinte fullbordats förrän ansökan är färdigbehandlad efter riskbedömning. I defell som nämnts liksom i andra fell av premieåterbetelningar efter att ändringinträffet, bör rättelse ske genom att försäkringsförefeget lämnar en ny kontrolluppgift. Återköp avpensionsförsäkring kan ske dels om det tekniska återköpsvärdet inte överstiger10 , dels också efter dispens. Uppburet belopp vid återköp ärskattepliktigt som inkomst av tjänst (32 § 1 raora. För att klargöra attdet föreligger en obligatorisk skyldighet att lämna kontrolluppgift vid återköpav pensionsförsäkring föreslår jag ett förtydligande i 3 kap. 14 § LSK. Om reglema om förskjutningav avdrag skall tillämpas (punkt 6 fjärde stycket av anvisningama till 46 § KL)får den skattskyldige själv framställa yrkande om dette i deklarationen.Detsamma gäller för de fell högre avdrag kommer i fråga därför att pensionsrättsaknas i anställning. Pensionsförsäkring, som tecknats i utländskförsäkringsanstelt, kan under vissa omständigheter jämställas med svenskpensionsförsäkring i skattehänseende. Eftersom uppgiftsskyldighet inte kanåläggas utländskt företeg, måste deklaranten även i sådant fell lämnakompletterande uppgift. Minbedömning: Den telcniska utformningen av en kontrolluppgiftsskyldighetavseende försäljning av aktier och andra värdepapper bör utredas vidare. RSV:sförslag: Kontrolluppgift som lämnas för fysisk person skall ange om förändring(ökning eller minskning) inträffet beträffande innehavet av aktieeller andel i annan värdepappersfond än allemansfond. Detsamma skall gällabeträffande andel i utländsk juridisk person eller utländsk aktie eller annatutländskt värdepapper. m.fl. avstyrker förslaget med motiveringen att endast enmycket begränsad del av kontrolluppgiftema verkligen skulle avseförsäljningar. () uppger att man saknar dedatetekniska föratsättningaraa för att med en enkel kryssmarkering uppge omförändring skett, då systemet är kontobaserat och inte individbaserat. () ställer sig positivt till de framlagdaförslagen. Skälen för min bedömning:Antelet personer som äger aktier i har ökat kraftigt och uppgår förnärvarande till ca 3 milj. Det direkte ägandet av aktier har minskat tillförmån för ett indirekt, kollektivt sparande i olika slag avvärdepappersfonder. Många av aktieägama är löntegare som har sådana inkomst-och förmögenhetsförhållanden, att de med dagens system kan lämna förenkladsjälvdeklaration. Antelet deklarationer som innehåller uppgift om reavinsteller reaförlust på aktier kan grovt beräknas till ca 300 000. Jag anser det vara avväsentlig vikt att någon form av uppgiftsskyldighet införs beträffendeförsäljningar av aktier och andra värdepapper, främst med hänsyn tillkontrollbehovet men också till det informationsvärde en sådan uppgift har fördeklaranterna. Med beaktande av de synpunkter som har framförts bl.a. från VPCfinner jag eraellertid att frågan om den tekniska utformningen avkontrolluppgiftsläranandet bör utredas vidare. Jag avser att möjligtåterkomma med förslag i denna del. 5.5 Försäljning av andelar i allemansfond Mittförslag; Fondbolag sora avses i 1 § lagen om värdepappersfonder skall lämnakontrolluppgift för den som avyttrat andel i allemansfond . Kontrolluppgiftenskall avse skattepliktig reavinst eller avdragsgill reaförlust.