prop · GG0368 · 1992-12-31 00:00:00 — att dessa akfier inte fårförvärvas av vissa rättssubjekt genom teckning eller överlåtelse. Debestämmelser som gör det möjligt att ta in förbehåll i bolagsordningen ombundna aktier återfinns i 17 kap. aktiebolagslagen. Bestämmelserna innebär attett akfiebolag har frihet att självt besluta om att samtliga eller vissa aktierskall vara bundna. Det är möjligt att utforma förbehållet sä att det hindrarendast vissa slags associationer eller stiftelser att förvärva aktierna. Ettförbehåll kan också avse utländska medborgare eller enbart medborgare i vissaländer. Ett förbehåll får däremot inte rikta sig mot svenska medborgare ellerenbart vissa kategorier av sådana. Ettförvärv i strid med ett förbehåll i bolagsordningen är ogiltigt. Iövrigt regleras i 17 kap. aktiebolagslagen vad som skall gälla om bundna aktiervid bolagsbildning och vid ökning och nedsättning av akfiekapitalet. Dessabestämmelser går bl.a. ut på att relationen mellan bundna och fria aktier skallbehållas. Vidare finns bestämmelser om att det av varje aktiebrev som avserbunden aktie skall framgå att aktien är bunden samt om att uppgift skall lämnasi aktieboken huruvida en aktie är bunden eller fri. Slufligen finnsbestämmelser om införande av förvärvsförbud i bolag som inte har sädant förbud. Bestämmelsermotsvarande reglerna i 17 kap. aktiebolagslagen förekommer även förbankaktiebolag i 12 kap. bankaktiebolagslagen (1987:618) och förförsäkringsaktiebolag i 18 kap. försäkringsrörelselagen (1982:713). Reglemaom bundna aktier har sin bakgrund i den tidigare lagstiftning som innebarbegränsningar i utländska rättssubjekts rätt att förvärva företag, aktier ochfastigheter här i landet. För att förhindra att dessa regler kringgicksomfattade de i lagen angivna s.k. kontrollsubjekten inte endast utländskarättssubjekt utan även vissa svenska rättssubjekt, däribland sådana svenskaaktiebolag som inte hade utlänningsförbehåll i bolagsordningen. Enligten undersökning som kommittén har företagit förekommer förbehåll enligt 17kap. aktiebolagslagen i 220 000 aktiebolag, dvs. i av samtligasvenska aktiebolag. Det har inte kunnat fastställas i vilken utsträckningförbehållen är utformade så att de uteslutande tar sikte på förvärv av andra änutländska rättssubjekt. Kommittén har emellertid gjort den bedömningen attförbehåll med annat syfte än att begränsa utländskt ägande förekommer endast iett mycket litet antal bolag. Till kommitténs kännedom har endast korrunitvissa statliga och kommunala bolag i vilka bolagsordningen utesluter andraägare än staten resp. kommuner (se betänkandet S.60). Skälen för mitt förslag:Principen att aktier kan överlåtas fritt utgör ett viktigt led i aktiebolagsrättens minoritetsskydd och är av betydelse för akfie- bolagets kapitalförsörjning. Om en aktieägare är missnöjd med det sätt på vilket bolaget sköts, skall han kunna komma ur bolaget genom att sälja sina aktier Möjligheterna att fritt omsätta aktierna medför givetvis också att dessa blir mer attraktiva som investeringsobjekt. Det bör enligt min uppfatt ning krävas starka skäl för begränsningar i rätten att överlåta eller förvärva akfier. gäller att inskränkningar i den fria överlåtbarhetenendast får göras Prop. 1992/93:68 pä två sätt, nämligen genom bestämmelser ibolagsordningen om dels inlösen och dels förbehåll om bundna aktier.Möjligheten att genom förbehåll i bolagsordningen begränsa rätten att förvärvaaktier i bolaget skall ses mot bakgrund av den tidigare uppfattningen att detnationella intresset kräver skydd mot utlänningars förvärv av naturtillgångaroch annan egendom i landet. Denna uppfattning kom tidigare till utttyck i bl.a.lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m., vilken upphävdesi och med ingången av är 1992. Genom att denna lag har upphävts har självagrunden för de bestämmelser som möjliggör förbehåll i bolagsordningen om bundnaaktier i allt väsentligt fallit bort. Redan detta talar för att bestämmelsernaom bundna aktier bör avskaffas. Härtill kommer att genom har åtagitsig att i väsentliga delar ansluta sig till om upprättande aven gemensam marknad. Detta innebär att har åtagit sig att anpassa densvenska lagstiftningen till den primära EG-rätten om fri etableringsrätt ochfria kapitalrörelser samt till de EG-direktiv som syftar till att åstadkommafri rörlighet för kapital och en integrerad inre finansiell marknad. Av särskild betydelse i detta sammanhang är reglerna omfri etablering, vilka gär ut på att man skall avskaffa restriktioner somhindrar medborgare och juridiska personer från andra stater inom EES att startaoch driva företag på samma villkor som gäller i etableringslandet för dessegna rättssubjekt. Den av fastslagna principen attdiskrimineringsförbudet som kommit till uttryck i bl.a. reglerna om frietablering är direkt tillämpliga för medborgarna har i den juridiskalitteraturen ansetts innebära att även bolagsordningar för aktiebolag, somomfattas av bestämmelserna om fri etablering, inte fär ges ett innehåll somstrider mot dessa regler (se Gulmann och , EF-rätten, s. 54 not3. och van Hiille, The harmonisa-tion of company law in Community,1989). Denna tolkning av etableringsrätten innebär att bolagsordningar inte fårges ett innehåll som hindrar rättssubjekt frän andra stater inom EES att startaoch driva företag pä samma villkor som gäller för svenska rättssubjekt. De nu angivna etableringsrättsliga reglerna torde varatillämpliga i fall då ett förvärv av aktier gäller ett helt bolag eller såmånga aktier att köparen kan kontrollera bolaget och leda detta. Detta innebäratt bestämmelser i den nationella lagstiftningen som medger bolag att ibolagsordningen inta förbehåll som är diskriminerande pä grund av nationalitetoch som kan förhindra rättssubjekt från andra stater inom EES att förvärva etthelt bolag eller väsentlig del av aktierna i bolaget inte är förenliga medEES-avtalets regler om fri etableringsrätt. En anpassning av den svenskalagstiftningen till dessa regler förutsätter alltså att aktiebolagslagen ändrasså att det är möjligt att genom utiänningsförbehåll begränsainflytandet i bolag för rättssubjekt från en EG- eller EFTA-stat. Av betydelse för bedömningen om det är förenligt medEES-avtalet att behålla bestämmelserna om bundna aktier är även den sekundära EG-rät ten. Av särskild betydelse är det av rådet antagna s.k. kapi- talliberaliseringsdirektivet (88/361/EEG). Detta direktiv förbjuder i princip varje form av hinder mot kapitalets fria rörlighet, vari inbegrips förvärv av 52 aktier.Enligt direktivet skall varje medlemsstat avskaffa lagregler som dis- Prop.1992/93:68 kriminerar fysiska och juridiska personer frän andra EG-stater bl.a.när det gäller förvärv av företag. Även det av rådet antagna s.k. förstabörsdirektivet (79/279/EEG), som föreskriver att börsnoterade aktier skallvara fritt överlåtbara, är av befydelse i detta sammanhang. Detta direktiv haransetts innefatta ett förbud mot inregistrering av bundna aktier vid fondbörs. Derlu berörda EG-direktiven omfattar även sådana förvärv av aktier som kan sessom renodlade portföljplaceringar och som alltså inte aktualiserar reglerna ometableringsrätt. har åtagit sig att anpassa sin lagstiftning till bådadessa rättsakter. En anpassning av den svenska lagstiftningen till dessadirektiv leder således också till slutsatsen att möjligheterna att ställa upputlänningsförbehåll som hindrar rättssubjekt från andra EES-stater att förvärvaaktier bör avskaffas beträffande samtliga aktiebolag. När det gäller bolag somär noterade på fondbörs innebär det nyssnämnda börsdirektivet att anpassningeni prakfiken måste göras sä att systemet med bundna akfier helt avskaffas. EES-avtaletinnebär i och för sig inte att för de icke börsnoterade bolagen nödvändigtvismåste avskaffa förvärvsrestriktioner också i förhållande till stater som stårutanför . Det skulle emellertid inte vara möjligt att behållarestriktionerna oförändrade gentemot dessa stater. har nämligen pågrund av sitt medlemskap i en förpliktelse att vidta liberaliserandeåtgärder i princip likformigt gentemot alla , något som följer avregeln om "progressive liberalisation" i OECD:ska-pitalliberaliseringsstadga. Detta leder till att möjligheten att uppställautlänningsförbehåll bör avskaffas i sin helhet. Fleraremissinstanser har pekat på att de nuvarande reglerna om bundna aktier medgeranvändningen av förbehåll i bolagsordningen även i andra syften än attbegränsa utländskt inflytande i ett bolag. Dessa remissinstanser menar att detäven i fortsättningen bör vara möjligt att ställa upp förbehåll i sådanasyften. Av vad jag har sagt i det föregående framgår att en sådan möjlighet ipraktiken kan bli aktuell endast i fråga om sådana bolag vilkas aktier inte ärnoterade på fondbörs. Emellertid är som jag inledningsvis har anfört akfiensfria överlåtbarhet av stor befydelse för minoritetsskyddet och bolagenskapitalförsörjning. Det bör därför krävas starka skäl för att medge inskränkningari den fria överlåtbarheten. Det är visserligen så att reglerna om bundna akfierär utformade så att de medger förbehåll även för andra syften än att begränsaufländskt ägande i ett bolag. Det torde emellertid stå klart att regelsystemetinte medvetet har utformats så att det skall möjliggöra restriktioner av heltandra bevekelsegrunder än att hindra ufländska förvärv. Att reglerna harmedgett förbehåll i andra syften torde i stället ha varit en nödvändig följd avönskemålet att motverka att regleringen skulle kunna kringgås. Enligt min mening saknasdet vägande skäl för att ha ett system med bundna aktier som syftar till annat än att begränsa utländskt inflytande i ett bolag. Som kommittén har anfört och som inte har motsagts av remissinstan serna är förvärvsförbehåll i sådana andra syften mycket ovanliga. Be hovet av att kunna ställa upp sädana förbehåll har alltså inte varit stort. I detta sammanhang bör erinras om att aktieägarna har möjlighet att träffa 53 konsortialavtaleller att ta in bestämmelser i bolagsordningen om lösningsskyldighet enligt 3kap. Kommittén avser för övrigt att senare behandla fråganom möjligheter att på andra sätt begränsa ägarkretsen i vissa aktiebolag. Vad jag nu anfört lederfill att bestämmelserna om bundna akfier bör upphävas generellt så att det iframtiden inte kan tillskapas några nya förvärvsrestriktioner av detta slag.En annan fråga är vad som i fortsättningen skall gälla beträffande de nubefintliga förvärvsförbehållen. Till den frågan skall jag återkomma i detföljande (se avsnitt 2.3.3). Min bedömning:Reglerna i 3 kap. aktiebolagslagen om förbehåll om lösningsrätt behöver inteändras med anledning av . Kommitténsförslag: Bestämmelserna om förbehåll om lösningsrätt skall kompletteras med enregel som innebär att ett sådant förbehåll inte fär vara diskriminerande pägrund av nationalitet (se betänkandet s. 80). Remissinstanserna:Endast ett par remissinstanser har yttrat sig över kommitténs förslag. En avdessa har ifrågasatt behovet av den föreslagna lagändringen. Bakgrund:I 3 kap. 3 § aktiebolagslagen anges att det i bolagsordningen kan tas in ettförbehåll om att aktieägare eller annan skall vara berättigad att lösa aktie,som övergår till ny ägare. Den som har förvärvat en aktie under sådanaomständigheter att det föreligger lösningsrätt är skyldig att anmäla sittförvärv till bolagets sfyrelse. Saken kan också uttryckas så att förvärvarenär skyldig att hembjuda aktien. När hembud har gjorts, skall sfyrelsen meddeladetta fill dem som är lösningsberättigade. Den som vill lösa aktierna skallsedan inom viss tid meddela sfyrelsen detta. Hur lösenbeloppet skall bestämmaskan regleras i bolagsordningen. Beloppet kan jämkas i vissa fall. Skälenför min bedömning: Reglerna om lösningsrätt har inte sin bakgrund i dentidigare lagsfiftnlngen om ufländska företagsförvärv och reglerna tar hellerinte sikte på att förhindra sådana förvärv. Dessa regler är därför i motsatstill bestämmelserna om bundna akfier inte diskriminerande i sig. Det kan naturligtvisförekomma att ett förbehåll om lösningsrätt utformas så att lösningsrättenuppkommer bara då aktien övergår till en utländsk förvärvare. Som jag harredovisat i föregående avsnitt innebär emellertid bestämmelser ometableringsrätt att bolagsordningar inte får ges ett innehåll som hindrarrättssubjekt från andra stater inom EES att starta och driva företag på sammavillkor som gäller för svenska rättssubjekt. När den föreslagna lagen omEuropeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) trätt i kraft skall en svenskdomstol tillämpa bestämmelserna i om etableringsfrihet fill fördelför den enskilde medborgaren eller juridiska personen. En svensk domstol kandärmed ogiltigförklara en sådan tillämpning av ett lösningsförbehåll som står istrid med bestämmelserna om etableringsrätt. Jag anser mot bakgrund avdet anförda att det inte är nödvändigt att komplettera bestämmelserna omlösningsförbehåll på det sätt som kommittén har föreslagit. 2.3.3Tidpunkten för ikraftträdande samt övergångsfrågor Mitt förslag:Bestämmelserna om bundna aktier skall upphävas med verkan fr.o.m. den 1 januari1993. Befintliga förbehåll om bundna aktier skall automatiskt upphöra attgälla , alltså utan att det fordras något särskilt beslut päbolagsstämma. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Kommittén har dessutom föreslagit attförvärv av bundna aktier som skett i strid med 17 kap. aktiebolagslagen ellermotsvarande bestämmelser i bank- och försäkringslagstiftningen föreikraftträdandet inte skall kunna angripas sedan bestämmelserna om bundnaakfier upphört att gälla (se betänkandet s. 80). Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har tillsfyrkt förslaget om att förbehåll om bundnaaktier skall upphöra att gälla den dag träder i kraft. Någraremissinstanser anser att ikraftträdandet bör uppskjutas ett eller föratt ge bolagen möjlighet att själva på bolagsstämma fatta beslut om upphävandeav utlänningsförbehållet i bolagsordningen. Ett par remissinstanser harsärskilt med sikte på de udda förbehållen menat att den av kommittén föreslagnalagstiftningen skulle innebära rättsförluster för enskilda aktieägare. Några remissinstanserhar påpekat att ikraftträdandet bör bestämmas så att man hinner införa nyaregler om kontroll av krigsmateriel. Även beskattningsfrågor har tagits upp inågra fall. Skälen för mitt förslag:Sverige har som jag tidigare redovisat åtagit sig att anpassa sin lagstiftningtill det s.k. första börsdirektivet senast vid ikraftträdande.Detta innebär att skall ha en lagstiftning somförhindrar inregistrering av bundna aktier vid fondbörs. För börsnoterade bolagföreligger det alltså ingen möjlighet att förlägga ikraftträdandet till ensenare tidpunkt än den då avtalet börjar gälla. Närdet gäller bolag som inte är börsregistrerade mäste beaktas att denövergångstid som erhållit i fråga om anpassningen tillkapi-talliberaliseringsdirektivet inte kan åberopas beträffande nationellabestämmelser som inte är förenliga med etableringsrättsligaregler. Som jag har redovisat aktualiseras dessa regler vid sådanaförvärv av aktier som innebär att köparen kommer att kunna kontrollera och ledadet aktuella företaget. Det kommer i praktiken ofta vara svårt att avgöra omett aktieförvärv är av detta slag eller om det är fråga om en investering somenbart omfattas av kapitalliberaliseringsdirektivet. Med hänsyn till detta ärdet knappast lämpligt att i fråga om de icke börsnoterade företagen ha skildatidpunkter för ikraftträdandet beroende på om förvärvet är av det ena ellerandra slaget. Det anförda leder till slutsatsen att ikraftträdandet även föricke börsnoterade bolag bör bestämmas till senast den dag som skallträda i kraft. EES-avtaletskall enligt artikel 129 träda i kraft , under Prop.1992/93:68 förutsättning att alla avtalsslutande parter har deponerat sinaratifikations-eller godkännandeinstrument. Det kan inte helt uteslutas attavtalet träder i kraft senare än . Emellertid är det medhänsyn till att det är fråga om marknadsnoterade aktier av befydelse attmarknaden nu får besked om när systemet med bundna aktier skall upphöra.Bestämmelserna om bundna aktier bör därför upphävas . Medanledning av påpekanden från ett par remissinstanser vill jag i dettasammanhang nämna att regeringen i en nyligen avlämnad proposition (prop.1991/92:174) har lämnat förslag till en ny lag om krigsmateriel. Den nya lagenskall ersätta lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel,m.m. I propositionen föreslås att den nuvarande lagstiftningen, som bygger påsystemet med bundna aktier, ersätts med regler som innebär att tillstånd förakfiebolag att fillverka eller fillhandahålla krigsmateriel får förenas medvillkor att endast viss andel av aktierna, direkt eller indirekt, får ägas avutländska rättssubjekt. Intresset att kunna kontrollera den svenskakrigsmaterielindustrin kommer därigenom att tillgodoses på ett annat sätt ängenom ett system med bundna aktier. Den nya regleringen avses träda i kraft den1 . Det finns alltså ur denna synvinkel inget som hindrar attsystemet med bundna aktier avskaffas med verkan från den tidpunkten. Medhänsyn till att de nya reglerna skall träda i kraft redan den 1 januari 1993finns det i praktiken inte någon annan lösning än att de befintliga uflän-ningsförbehällenautomatiskt upphör att gälla i och med ikraftträdandet av den nyalagstiftningen. För detta bör det alltså inte krävas nägot särskilt beslut påbolagsstämma. () bör efter det att den nyalagstiftningen har trätt i kraft avföra noteringen om bundna aktier uraktiebolagsregistret för samtliga berörda aktiebolag. Jag kommer senare att isamråd med PRV överväga om det krävs några informationsinsatser för att spridakännedom om den nya lagstiftningen. Ianslutning till vad jag nu har anfört om att de befinfliga utlänningsförbehållenbör upphöra att gälla redan i och med ikraftträdandet vill jag gå in på vadnågra remissinstanser har anfört om att detta skulle innebära nägot slagsrättsförlust för vissa aktieägare i bolaget. Ett förbehåll enligt 17kap. innebär civilrättsligt en inskränkning i ägarens rätt att förfoga över en bunden aktie. Att en aktie är bunden eller fri saknar emellertid befydelse för aktieägarens ekonomiska rätt i eller rätt till förvalt ning av bolaget. Bundna och fria aktier utgör i aktiebolagsrättslig mening inte skilda aktieslag. En ändring av bolagsordningen i fråga om bundna och fria aktier anses i enlighet härmed inte beröra någons rätt utom i ett fall, nämligen i fräga om den rätt som tillkommer innehavare av fria aktier vilka genom en sådan ändring omvandlas fill bundna aktier (jfr 17 kap. 1 § andra sfycket aktiebolagslagen, SOU 1971:15 s.381 och G. Kedner m.fl.. Kom mentar till aktiebolagslagen, s. 377). Beslut vid bolagsstämma om upphä vande av förbehåll i bolagsordningen om bundna aktier förutsätter därför inte heller någon sådan kvalificerad majoritet som föreskrivs i 9 kap. 15 § i fråga om ändringar av bolagsordningen vilka innefattar ingrepp i rätt som tillkommer ägare av redan utgivna aktier. Ett upphävande av ett förbehåll om bundna aktier innebär alltså inte att någon aktieägare förlorar en förvar- 56 Jag kan mot denna bakgrund inte finna att det i Prop. 1992/93:68 detta avseende föreligger något principiellt hinder mot attgenerellt upphäva existerande förbehåll om bundna aktier. Jagkan inte heller instämma i vad några remissinstanser har anfört om att ettupphävande av förbehåll enligt 17 kap. innebär ett ingrepp i en rätt för ägarnaatt fritt avtala om förhållandena i bolaget. Eftersom ett aktiebolag är ettsjälvständigt rättssubjekt och ägarna inte har något personligt ansvar förbolagets förpliktelser räder det nämligen åtskilliga inskränkningar i ägarnasavtalsfrihet. Det måste givetvis stå lagstiftaren fritt att ändra regleringenmed hänsyn till utvecklingen när detta inte innebär något ingrepp i en avägarna förvärvad civilrättslig rättighet. Vadjag nu har anfört gäller på samma sätt i fråga om de fåtaliga förbehåll enligt17 kap. aktiebolagslagen som har fillkommit i andra syften än att hindrautländskt ägande. Det skulle för övrigt knappast vara praktiskt möjligt attlåta befinfliga förbehåll av detta slag gälla även i fortsättningen. Dettasammanhänger med att de sedvanliga uflänningsförbehållen utformats i enlighetmed den tidigare företagsförvärvslagstiftningens definition av kontrollsubjekt.Dessa förbehåll innefattar i följd härav förbud för bl.a. svenska stiftelsereller svenska ekonomiska föreningar att förvärva bundna aktier. Att avgöra omett förbehåll av detta slag tar sikte endast på att begränsa utländsktinflytande över bolaget eller om det har ett annat syfte är inte möjligt.Vidare torde de udda förbehåll som kan förekomma vara intagna som en särskildpunkt i ett tradifionellt förbehåll. En lagreglering som skulle tillgodoseönskemålet att behålla förbehåll som tar sikte på annat än ufländskt ägandeskulle därför innebära dels att aktierna fortfarande betecknas som bundna ialla de aktiebolag som har förbehåll enligt 17 kap. och dels att dessa aktierlikväl är fritt överlåtbara i fall då syftet är att begränsa utländskt inflytande.Med en sådan ordning skulle man alltså överlämna till de enskilda köparna ochsäljarna att vid varje överlåtelse av bundna aktier bedöma huruvida dessa irealiteten är fria eller bundna. En sådan ordning skulle leda fill ett inteönskvärt osäkerhetsmoment i aktiehandeln. Jagkommer sammanfattningsvis till uppfattningen att samtliga existerandeförbehåll enligt 17 kap. aktiebolagslagen bör upphöra att gälla i och medikraftträdandet av den nya lagstiftningen . Detsamma gäller ifråga om sädana förbehåll som har ställts upp med stöd av bank-ochförsäkringslagstiftningen. Lagrådet har förklarat sig inte ha nägon erinran motförslaget i denna del. Enligtdet till Lagrädet remitterade förslaget skulle i enlighet med kommitténsförslag otillåtna förvärv av bundna aktier inte kunna angripas efter dentidpunkt då reglerna om bundna aktier upphävts. Lagrådet har invänt att en sådanretroaktiv giltigförklaring av tidigare förvärv med hänsyn till de verkningarden kan tänkas få för bestående rättsförhållanden inte synes vara förenlig medvedertagna principer för en övergångsreglering. Jag delar Lagrådetsuppfattning och föreslår därför ingen övergångsregel av det angivna slaget. Företrädareför näringslivet har framhållit att det måste stå klart att aktiernas ändradekaraktär inte medför beskattning. Det har också ställts krav på Efter samråd med statsrådet i dessafrågor vill jag anföra följande. Enomföring av aktier från en aktieserie till en annan har inte ansetts utlösareavinstbeskattning (RÅ 1966 Fi 431, omstämpling av A-akfier till B-aktier).Slopandet av reglerna om bundna aktier leder således inte till en avyttringsom skall reavinstbeskattas. En nyhet i skattereformenvar att skilda reavinstberäkningar skulle göras för bundna resp. fria aktier.När de bundna aktierna slopas försvinner möjligheten att vid en försäljningsamtidigt utnyttja olika vinstberäkningsmetoder för aktierna. Någraremissinstanser har efterlyst övergångsbestämmelser för att överbrygga dennaförändring. En sädan reglering skulle dock göravinstberäkningen mer komplicerad och bör därför inte införas.Ställningstagandet bör också ses i belysning av regeringens strävan attförenkla och successivt lindra kapitalbeskattningen. 2.4 Krav på bosättning inom EES m.m. 2.4.1Kravet på bosättning i för vissa befattningshavare i aktiebolag m.m. Mittförslag: Aktiebolagslagens nuvarande krav på bosättning i förstiftare, verkställande direktör, vice verkställande direktör samt minsthälften av sfyrelseledamötema, styrelsesuppleanterna och likvidatorerna ersättsmed ett motsvarande krav på bosättning inom EES. Enjuridisk person som har bildats enligt lagstiftningen i en stat inom EES ochsom har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom EESskall kunna vara stiftare av ett aktiebolag. Motsvarandelagändringar skall göras även i den associationsrättsliga lagstiftning somgäller för banker, försäkringsbolag, ekonomiska föreningar och utländskafilialer.