prop · GG035 · 1992-12-31 00:00:00 — Detsamma gäller innehavare avannan begränsad sakrätt i ett fartyg än sjöpanträtt. Sjöfordringar som avserbyggande eller reparation av fartyg är enligt 247 § sjölagen förenade medretentionsrätt och för dem torde kvarstadsinstitutet ha begränsat praktisktintresse. Iandra fall än då sjöpanträtt eller annan begränsad sakrätt föreligger tordekvarstad på det fartyg som sjöfordringen avser inte alltid vara möjlig omfartyget bar flera ägare. Detsamma gäller när fartyget med flera ägare är etts.k. Detta är en konsekvens av den angivna huvudregeln attdet inte är fartyget som sådant utan den rättighet som en delägares ideellaandel utgör som utmäts. Redigeringenav 4 cx;h 5 §§ ger inte utttyck för vad som efter en analys visarsig vara reglemas innebörd. Lagrådet vill dock inte motsätta sig den utformningsom de båda paragrafernas text har fått i förslaget. Med hänsyn tUl denbegränsade betydelse som frågan om ägaridentitet torde komma att få kanlagrådet ansluta sig tUl uppfattningen att lagen inte behöver innehålla någonmotsvarighet tUl artikel 3 § 2 i konventionen. Jagdelar självfallet lagrådets uppfattning att ett fartyg som bar mer än en ägareinte kan beläggas med kvarstad för en sjöfordran som inte är förenad medsäkerhetsrätt i fartyget, för det fall fordringen riktar sig mot en (ellernågra men mte alla) av fartygets ägare. I sådana situationer kan kvarstadenavse endast gäldenärens ideella andel i fartyget. Omfartygets samtiiga ägare gemensamt är ansvariga för sjöfordringen, torde detdäremot finnas möjligheter att få kvarstaden verkställd i själva fartyget,eftersom kvarstad avseende samtiiga ideeUa andelar i ett visst objekt är attlUcstäUa med kvarstad i objektet som sådant (jfr : Om handelsbolag ochenkla bolag, 2 uppl., 1983, s. 403). Särskilt i den inte ovaiUiga situationenatt fartygets ägare är solidariskt ansvariga för sjöfordringen är det alltsåofta möjligt att ta fartyget i anspråk. Vid partrederi, där enligt huvudregelnpartredarna har ett delat gäldsansvar, kan ett kvarstadsbeslut mot samtiigapartredare verkställas i fartyget i stäUet för i andelama bara om delägarnaoch deras ansvar för skulden är desamma vid verkställigheten som vid tiden förbeslutet (jfr : till , 1976, s. 372). I praktikenkräver därför rederiborgenärerna i åtskilliga fall solidarisk ansvarsförbindelseav partredarna (jfr prop. 1973:42 s. 255 ff.). Kvarstadpå ett fartyg får bevUjas endast en gång för en och samma sjöfordran. Omborgen eller annan säkerhet för en sjöfordran bar ställts tUl befrielse frånkvarstad, får kvarstad inte beviljas för samma sjöfordran. Kvarstad får dockbevUjas, om borgenären visar att den ställda säkerheten har upphört att gällaeller att det annars finns särskilda skäl för kvarstad. Dennaparagraf motsvarar artikel 3 § 3 i konventionen. regelär att ett fartyg inte får beläggas med kvarstad mer än en gång för Prop.1992/93:5 samma fordran på begäran av samme borgenär. Somframgår av paragrafens andra stycke likställs med kvarstad i detta sammanhangatt säkerhet tidigare ställts för att undvika eller upphäva ettkvarstadsbeslut. Skulle borgenären ändå lyckas utverka ett nytt kvarstadsbeslutför samma fordran, skall detta beslut upphävas och fartyget friges. Förbudetmot upprepade säkerhetsåtgärder är dock inte absolut. Sålunda föreligger intehinder mot ny kvarstad för samma fordran om den säkerhet som StäUts i dettidigare kvarstadsärendet redan har släppts fri. Ett mer generellt undantaggörs för det fall borgenären kan visa att det annars finns särskilda skäl förkvarstad. Denna undantagsregel kan vara tillämplig om den ursprungligenställda säkerheten till följd av sedermera inträffade omständigheter blivitotillräcklig eller bristfällig. Som exempel kan nämnas att fordringen visatsig vara större än vad man ursprungligen haft anledning att räkna med elleratt, vid borgen, borgensmannen gått i konkurs. Detbör framhållas att den föreslagna regleringen inte gäller den situationen atten interimistisk kvarstad först beviljas av underrätt som sedan - efter att hahört svaranden - vid sin slutiiga prövning häver kvarstaden. Om borgenärenöverklagar beslutet att häva kvarstaden, är bovrätten naturligtvis oförhindradatt fatta ett nytt kvarstadsbeslut i målet. 1 en sådan situation skall nyverkställighet ske, om det är praktiskt möjligt. Paragrafenhar avfattats enligt lagrådets förslag. Ettfartyg som har belagts med kvarstad skall hindras att avgå. Omkvarstad har beviljats för en sjöfordran som grundar sig på sådana omständighetersom avses i 3 § andra stycket 15 eller 16, får domstolen dock 1. tUlåta den som har fartyget i sin besittning att mot borgen ellerannan säkerhet nyttja fartyget, eller 2. bestämma om fartygets användning på andra villkor. Paragrafensförsta stycke motsvarar artikel 1 § 2 i konventionen. Bestämmelsenär inte avsedd att ändra hittUls gällande praxis att, om sökanden återkallaransökan om verkställighet hos kronofogdemyndigheten, denna myndighet omedelbartkan frisläppa fartyget utan att avvakta domstolens formella hävningsbeslut.Självfallet skall kronofogdemyndigheten genast underrätta domstolen ochregistermyndigheten härom. Andrastycket innehåller ett undantag från huvudregeln att ett fartyg som har belagtsmed kvarstad skall hållas kvar så länge kvarstaden består. Stycket motsvararartikel 5 första stycket i konventionen. Paragrafenhar avfattats enligt lagrådeb förslag. 6.2 Lagen om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Bestämmelsernai 178 § får inte åsidosättas genom avtal. Avtalsvillkor sominskränker passagerarens rättigheter enligt 181-198 §§, Prop. 1992/93:5 337§ andra och tredje styckena och 368 § första stycket 6 och 7 är ogUtiga 1. vid befordran inom , , eller eller till ellerfrån någon av dessa stater, oavsett vilken lag som i övrigt är tillämplig päbefordringen; 2. vid annan befordran om svensk lag är tillämplig på befordringen enligtallmänna svenska lagvalsregler. Övrigabestämmelser i detta kapitel gäller endast om inte något annat är avtalat ellerföljer av sedvänja. Föratt vid passagerarbefordran fommregeln i 337 § tredje stycket ej skall kunnaavtalas bort görs en ändring i denna paragraf. Förstadomstol i tvistemål rörande förhållande som avses i denna lag eller i lagen(1992:000) om kvarstad på fartyg i internationella rättsförhållanden ärtingsrätt, som regeringen utser (sjörättsdomstol). Detsamma gäller brottmål ifråga om gärning som avses i denna lag, även om gärningen är belagd medsträngare straff i . Rörmål som angives i första stycket uteslutande båt, som ej hålles i driftyrkesmässigt eller eljest i förvärvssyfte, får målet upptagas även av tingsrättsom är behörig enligt 10 eller 19 kap. . Eftersomfommreglema i SjöL endast är tUlämpliga på förhåUanden som avses i den lagenocb de fordringsförhållanden som anges i arrestkonventionen inte genomgåendetäcks av regler i SjöL görs i 336 § en hänvisning till lagen om kvarstad påfartyg i internationella rättsförhållanden. Ifråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 336§ skall bestämmelserna om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. Talanom ansvarighet på grund av avtal om befordran av passagerare eller resgods fårväckas endast vid domstol 1. för den ort där svaranden är varaktigt bosatt eller har sinhuvudsakliga rörelse; 2. för den avtalsenliga avgångs- eller bestämmelseorten; .3. i den stat där käranden bar sitt hemvist eller eljest är varaktigt bosatt,fömtsatt att svaranden har driftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastaddess domsrätt; eller 4.i den stat där befordringsavtalet träffades, förutsatt att svaranden hardriftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Trotsbestämmelserna i första ocb andra stycket får talan även väckas vidsjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Om säkerhet för en fordranhar ställts hos en myndighet till befrielse från kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd,får talan väckas även vid sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten harställts. Talan angående en fordran som säkerheten har avsett får väckas vidsistnämnda sjörättsdomstol, även om säkerheten har upphört att gälla. Efterdet att tvist som avses i andra stycket har uppstått får parterna avtala att talan skall väckas vid annan domstol eller att tvisten skall hänskjutastill skiljemän. Finns inte sjörättsdomstoli den ort där svaranden har kunnat sökas enligt Prop. 1992/93:5 förstastycket, andra stycket 1 eUer 2 eller tredje eller fjärde stycket, väcks talanvid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Omflera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som rederietshemvist. Bestämmelsemai denna paragraf gäller om inte annat följer lagen (1992:794) med anledning avSveriges tillträde till . Tredje stycket gäller dock omfartyget är belagt med kvarstad. Avparagrafens nya lydelse framgår att det förhållandet att ett fartyg finns iSverige eller att säkerhet har ställts till befrielse från kvarstad alltidskall gmnda behörighet för svensk domstol oavsett tvistens karaktär, dvs. ävenvid talan om ansvarighet på gmnd av avtal om befordran av passagerare ellerresgods. Lagtekniskt har detta åstadkommits genom att reglerna i första stycketandra, tredje och ärde meningarna har fått bUda ett nytt tredje stycke.Bestämmelserna är tvingande i den omfattning som framgår av 200 §. Paragrafenssista stycke tUlkom i samband med lagstiftningen om tillträde tUlLuganokonventionen. Stadgandet, som innehåller en erinran om att fommreglema i337 § SjöL inte gäller i den mån annat följer av Luganokonventionensbestämmelser, har behandlats i avsnitt 5.2.5.1 detta stycke görs nu enförtydligande komplettering av innebörd att den med arrestkonventionenförenliga behörighetsregeln om kvarstadsfomm i tredje stycket gäller oavsettLuganokonventionens forumbestämmelser. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att debgodkänna den i Btyssel antagna konventionen om kvarstad ochliknande säkerhetsåtgärder (arrest) på havsgående fartyg, 1. lag om kvarstad på fartyg i internationella rättsförhållanden, 2. lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1). Regeringenansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Departementspromemorians lagförslag Prop. Lag om kvarstad på fartyg föreskrivs följande. 1 §Denna lag gäller kvarstad på fartyg i tvistemål och i samband med talan om enskilt anspråk i brottmål. Lagen gäller dock inte kvarstad för fordringar som avser skatter och offentliga avgifter. Lagengäller inte kvarstad på svenska fartyg, om sökanden har sin vanliga vistelseorteller sitt huvudkontor i . Ilagen (1938:470) med vissa bestämmelser om främmande statsfartyg m.m. finnsbestämmelser om att kvarstad inte får läggas på vissa fartyg. Kvarstad får inteheller läggas på fartyg som ägs eller uteslutande används av svenska staten. 2 § 1 den mån inte annat föreskrivs i denna lag gäller för kvarstad påfartyg vad som är föreskrivet i lag om kvarstad i allmänhet. 3§ Ett fartyg får beläggas med kvarstadendast för en sjöfordran. Medsjöfordran avses ett anspråk som grundar sig på någon av följande omständigheter: 1.skada som har orsakats av ett fartyggenom sammanstötning eller på annat sätt, 2.dödsfall eller personskada som barorsakats av ett fartyg eller som har inträffat i samband med driften av ettfartyg, 4.avtal som rör fartygs användning ellerförhyrning på grundval av certeparti eller annat, 5.avtal som rör befordran av gods medett fartyg på gmndval av certeparti, konossement eller annat, 6.förlust av eller skada på godsinklusive resgods under befordran med fartyg, 10. lotsning, 11. leverans av varor eller materiel för fartygs drifteller underhåll, 12. byggnad eller reparation av eller utrustning tillett fartyg eller kostnader för dockning, 13. lön och annan gottgörelse tUl befälhavaren ellerannan ombordanställd på grund av dennes anställning på fartyget, 14. befälhavares utlägg, samt utlägg som gjorts avavlastare, befraktare eller agenter för fartygets eller dess ägares räkning, 15. tvist om äganderätten tiU ett fartyg, 16. tvist mellan delägare tUl ett fartyg omäganderätten eller besittningen till fartyget eller driften av eller intäkternafrån detta, 17. panträtt på gmnd av inteckning eller annan på avtalgmndad panträtt i 4 §Kvarstad får läggas på det fartyg som sjöfordringen hänför sig till. 1992/93:5 Grundar sig en sjöfordran på nägon omständighet som avses i 3 § andra Bilaga 1 stycket1-14 får kvarstad i stället läggas på ett annat fartyg som tillhör den som vidtiden för sjöfordringens uppkomst var ägare av det fartyg som sjöfordringenhänför sig tiU. Omnågon annan än fartygets ägare är ansvarig för en sjöfordran som anges i andrastycket, gäller i stället för vad som där föreskrivs att kvarstad fär läggasantingen på det fartyg som sjöfordringen hänför sig till eller på ett annatfartyg som tillhör gäldenären. 5 § Ett fartyg får beläggas med kvarstad endast om fartyget kan utmätasför sjöfordringen i . Avser sjöfordringen annan förpliktelse än betalningsskyldighet,skall vad som sagts om utmätning i stället gälla annan verkställighet änkvarstad på fartyget. 6 § Kvarstad på fartyg får beviljas endast en gång för en och sammasjöfordran. Omborgen eller annan säkerhet för sjöfordran bar ställts hos en myndighet tUlbefrielse från kvarstad eller liknande säkerhetsåtgärd, får kvarstad intebeviljas för samma sjöfordran. Kvarstad får dock beviljas, om borgenären visaratt säkerhet som har ställts tidigare slutligt har frigivits före ansökan omkvarstad eller att det annars finns särskilda skäl för kvarstad. 7 §Ett fartyg som har belagts med kvarstad skall kvarhållas så länge kvarsta den består. Omkvarstad har beviljats för en sjöfordran som grundar sig på en omständighetsom avses i 3 § andra stycket 15 eller 16, får domstolen dock tUlåtaden som har fartyget i sin besittning att mot borgen eller annan säkerhetnyttja fartyget, eller bestämmaom fartygets användning på andra villkor. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gällerfortfarande i fråga om kvarstad som begärts före ikraftträdandet. Förslag till Prop. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Bilaga 1 Härigenom föreskrivs att 200 och 337 §§ sjölagen (1891:35s 1)' skall ha följande lydelse. Nuvarande tydelse Föreslagen lydelse 200 § Bestämmelserna i 178 § får inte åsidosättas genom avtal. Avtalsvillkor som inskränker pas- Avtalsvillkor som inskränker pas sagerarens rättigheter enligt 181-198 sagerarens rättigheter enligt 181-198 §§, 337 § andra stycket och 368 § §§, 337 § andra och tredje styckena första stycket 6 och 7 är ogiltiga och368 § första stycket 6 och 7 är 1. vid befordran inom ,, eller eller till från någon av dessa stater, oavsettvilken lag som i övrigt är tillämplig pä befordringen; 2. vid annan befordran om svensk lagär tUlämplig på befordringen enligt allmänna svenska lagvalsregler. Övrigabestämmelser i detta kapitel gäller endast om inte nägot annat är avtalat ellerföljer av sedvänja. I fråga om behörigheten för sjö- I fråga om behörigheten för sjö- rättsdomstol att ta upp tvistemål rättsdomstol attta upp tvistemål som avses i 336 § skall bestämmel- som avses i 336 § skallbestämmelserna om laga domstol i tvistemål i serna om laga domstol itvistemål i allmänhet tillämpas.7ö/a/i får även allmänhet tUlämpas. väckasvid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Har säkerhet för enfordran ställts hos myndighet till befrielse från kvarstad eller annansäkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid sjörättsdomstolen för den ortdär säkerheten har ställts. Talan angående en fordran som säkerheten har avsettfår väckas vid sbtnämnda sjörättsdomstol, även om säkerheten har frigetts. Talan om ansvarighet på grund av avtal om befordran avpassagerare eller resgods får väckas endast vid domstol 1. för den ort där svaranden ärvaraktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse; 2. för den avtalsenliga avgångs- ellerbestämmelseorten; 3. i den stat där käranden bar sitthemvist eller eljest är varaktigt bosatt, fömtsatt att svaranden hardriftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt;eller 4. i den stat där befordringsavtaletträffades, förutsatt att svaranden har driftsställe för sin rörelse i denstaten och är underkastad dess domsrätt. Talan som avses iförsta och andra styckena får dock väckasäven vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Har säkerhet för enfordran ställts hos myndighet till befrielse från kvarstad eller annansåkerhets- * Lagen omtiyckt 1985:176. Nuvarandelydelse Föreslagen tydelse Prop. Bilaga 1 åtgärd, får talan väckas även vidsjö-rättsdomslolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angående enfordran som säkerheten har avsett får väckas vid sistnämnda sjörättsdomstol,även om säkerheten harfrigetts. Efter det att tvist som avses i andra styckethar uppstått får parterna avtala att talan skall väckas vid annan domstol elleratt tvisten skall hänskjutas till skiljemän. Finns inte sjörättsdomstol i den Finns inte sjörättsdomstol i den ort där svaranden har kunnat sökas ort där svaranden harkunnat sökas enligt första stycket, andra stycket 1 enligt första stycket, andra stycket 1 eller 2 eller tredje stycket, väcks ta- eller 2 eller tredje eller fiärde lan vid den sjörättsdomstol som är stycket, väcks talan vid den sjörätts- närmast den orten. domstol som är närmast den orten. Om flera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som rederiets hemvist. Första - tredje stycket gäller inte om annat följer avlagen (1992:000) om domstob intemationella behörighet och om verkställighet avutländska domar på privaträttens område. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagrådsremissens lagförslag Prop. Lag omkvarstad på fartyg i internationella 1 §Denna lag gäller kvarstad på fartyg för anspråk som är eller kan bli före mål för svensk eller utiändsk rättegäng i tvistemål eller för talan om enskilt anspråk i brottmål. Lagen gäller dock inte kvarstad för fordringar som avser skatter eller avgifter. Lagengäller för fartyg som är införda i det eller ettmotsvarande utländskt fartygsregister. Lagen gäller dock inte för svenskaskepp, om sökanden har hemvist eUer sitt huvudsakliga driftställe i . Ilagen (1938:470) med vissa bestämmelser om främmande statsfartyg m.m. finnsbestämmelser om att kvarstad inte får läggas på vissa fartyg. Kvarstad får inteheller läggas på fartyg som ägs eller uteslutande används av svenska staten. 2 § Vad som är föreskrivet om kvarstad på fartyg i allmänhet gällerockså för kvarstad på fartyg i internationella rättsförhållanden, om någotannat inte föreskrivs i denna lag. 3§ Ett fartyg får beläggas med kvarstadendast för en sjöfordran. Medsjöfordran avses ett anspråk som grundar sig på någon av följandeomständigheter: 1.skada som har orsakats av ett fartyggenom sammanstötning eller på annat sätt, 2.dödsfall eller personskada som harorsakats av ett fartyg eller som har inträffat i samband med driften av ettfartyg, 5.avtal som rör befordran av gods medett fartyg på gmndval av certeparti, konossement eller liknande, 6.förlust av eller skada på godsinklusive resgods under befordran med fartyg, 10. lotsning, 11. leverans av varor eller materiel för ett fartygsdrift eller underhåll, 12. byggande, reparation eller utrustande av ett fartygeller kostnader för dockning, 13. lön eller annan gottgörelse till befälhavaren eUerannan ombordanställd på grund av dennes anställning på fartyget, 14. befälhavares utlägg samt utlägg som gjorts avavlastare, befraktare eller agenter för fartygets eller dess ägares räkning, 15. tvist om äganderätten till ett fartyg, 16. tvist mellan delägare till ett fartyg omäganderätten eUer besittningen 45 tillfartyget eller driften av eller intäkterna från detta, Prop.1992/93:5 17. panträtt på grund av inteckning eller annan på avtal gmndad panträtt i Bilaga 2 fartyg. 4 §Kvarstad får läggas på det fartyg som sjöfordringen hänför sig till. Omen sjöfordran grundar sig pä någon omständighet som avses i 3 § andra stycket1-14, får kvarstad i stället läggas pä ett annat fartyg som tillhör den som vidtiden för sjöfordringens uppkomst var ägare av det fartyg som sjöfordringenhänför sig till. Omnågon annan än fartygets ägare är ansvarig för en sjöfordran enligt andrastycket, får kvarstad i stället läggas antingen på det fartyg som sjöfordringenhänför sig till eller på ett annat fartyg som tillhör gäldenären. 5 § Ett fartyg får beläggas med kvarstad endast om fartyget i Sverigekan utmätas för sjöfordringen. Avser sjöfordringen någon annan förpliktelse änbetalningsskyldighet, skall vad som sagts om utmätning i stället gälla annanverkställighet än kvarstad på fartyget. 6 § Kvarstad på fartyg får beviljas endast en gång för en och sammasjöfordran. Omborgen eller annan säkerhet för en sjöfordran har ställts till befrielse frånkvarstad, får kvarstad inte beviljas för samma sjöfordran. Kvarstad får dockbeviljas, om borgenären visar att den säkerhet som har ställts harupphört att gälla före ansökan om kvarstad eller att det annars finns särskildaskäl för kvarstad. 7 §Ett fartyg som har belagts med kvarstad skall kvarhållas så länge kvarsta den består. Omkvarstad har beviljats för en sjöfordran som gmndar sig på sädanaomständigheter som avses i 3 § andra stycket 15 eller 16, fär domstolen dock 1. tillåta den som har fartyget i sin besittning att mot borgen ellerannan säkerhet nyttja fartyget, eller 2. bestämma om fartygets användning på andra villkor. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Om en ansökan om kvarstad hargjorts före ikraftträdandet, tillämpas äldre bestämmelser vid prövningen avansökan. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom föreskrivs att200, 336 och 337 §§ sjölagen (1891:35 s 1)' skall ha följande lydelse. 1992/93:5 Bilaga 2 Bestämmelserna i 178 § får inte åsidosättas genom avtal. Avtalsvillkor som inskränker passagerarens rättigheter enligt 181-198 §§, 337 § andra stycket och 368 § första stycket 6 och 7 är ogiltiga Avtalsvillkorsom inskränker passagerarens rättigheter enligt 181-198 §§, 337 § andra ochtredje styckena och 368 § första stycket 6 och 7 är ogiltiga 1. vid befordran inom , , eller eller till ellerfrån någon av dessa stater, oavsett vilken lag som i övrigt är tillämplig påbefordringen; 2. vid annan befordran om svensk lag är tillämplig på befordringen enligtallmänna svenska lagvalsregler. Övriga bestämmelser idetta kapitel gäller endast om inte något annat är avtalat eller följer avsedvänja. Första domstol i tvistemål rörande förhållande som avses i denna lag är tingsrätt, som regeringen utser (sjörättsdomstol). Detsamma gäller brottmål i fråga om gärning som avses i denna lag, även om gärningen är belagd med strängare straff i . Förstadomstol i tvistemål rörande förhållande som avses i denna lag eller i lagen(1992:000) om kvarstad på fartyg i intemationeUa rättsförhållanden ärtingsrätt, som regeringen utser (sjörättsdomstol). Detsamma gäller brottmål ifräga om gärning som avses i denna lag, även om gärningen är belagd medsträngare straff i . Rör mål som angives i första stycketuteslutande båt, som ej hålles i drift yrkesmässigt eller eljesti förvärvssjffte, får målet upptagas även av tingsrätt somär behörig enligt 10 eller 19 kap. . 1 fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 336 § skall bestämmelserna om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. 1 fråga ombehörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 336 § skallbestämmelserna om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. Talan fåräven väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Har säkerhetför en fordran stäUts hos myndighet till befrielse från kvarstad eller annansäkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid sjörättsdomstolen för den ort där säkerhetenhar ställts. Talan angående en fordran som säkerheten har avsett får väckas vidsbtnämnda ' Lagen omtryckt 1985:176. Lydebe enligt prop.1991192:128 Föreslagen lydebe Prop.