prop · GG0360 · 1992-12-31 00:00:00 — Den svenska miljöskyddslagstiflningcn innehåller i deflesta avseenden strängare regler än EG:s minimidirektiv. innebär attsvensk produktion möts av strängare miljökrav än i många konkurrentländer. Enambition hos mänga , liksom hos kommissionen, är all successivt skärpamiljölagstiftningen. Etl svenskt intresse måste vara all pä allt sätt påskyndadenna utveckling för alt därigenom uppnä en internationell likvärdig lagstiftning. Av stor betydelse för svensk industris konkurrensvillkorär alt avtalets bestämmelser efterlevs i alla EES-länder. Eftersom engrundprincip är alt förorenaren skall betala kommer annars konkurrensvillkorenatt bli relativt sämre för de "laglydiga" än för producenter i deEES-länder, vilka inte fullt ut efteriever avtalets regler. Frän svensk sida ärdet därför av stor betydelse att kontrollmöjligheterna utökas på detta omräde,sä att efterlevnaden förbättras. Möjligheterna att i enlighet med EES-avtaletsslödbeslämmelser få kompensation för skillnader i miljökrav i form avoffentligt stöd är mycket begränsade. Eftersom de flesta miljöproblem inte kan begränsas tillelt land, är det väsentligt att eftersträva internationella överenskommelser. På tvä områden innehåller direktiven bestämmelser omdirekta krav på produkters beskaffenhet, nämligen direktivet om avloppsslam och i viss mån direktiven om spillolja. 1 föreliggande lagförslag (8 c § miljöskyddslagen) ges lagstöd för föreskrifter om bl a högsta tilläten tungmetallhall i slam. Förslag lill sädana föreskrifter torde föranleda underrättelse till kommerskollegium och, om produkten är föremål för internationell handel, notifiering enligt 110 internationellahandelspolitiska informationsprocedurer, särskilt som före- Prop.1992/93:60 skrifterna förutsätts ange befydligt lägre tungmetallhalter än dehalter som Bilaga 2 anges i direktiven (förordning 1990:986 om tekniskaregler). I promemorian förutses även en förordning om hanteringen av spillolja,som under vissa betingelser kan behöva notifieras. Implementeringenav till svensk rätt på miljöområdet bör ske så att man undviker attolika regler rörande miljön skall gälla för samma verksamhet. Omprövningen avfastställda tillståndsvillkor enligt miljöskyddslagen bör ske om EG-direktivenanger strängare krav än vad tillståndet medger. I samband med en ändring avmiljöskyddslagen bör även frågan om tillståndsplikt diskuteras för sådanmiljöfarlig verksamhet som inte är prövad enligt lagen. Sjöfartsverketanser att det är viktigt att miljöreglerna utformas efter internationellaöverenskommelser då speciellt luft- och vattenföroreningar oftast är avgränsöverskridande karaktär. SMHIanser det vara mycket tillfredsställande att svensk lagstiftning ochföreskrifter om miljökonsekvensbeskrivningar nu vidgas och kompletteras enligtförslaget till att omfatta alla de verksamheter som specifieras i EG:s direktiv85/337/EEG. Attde svenska kraven på utarbetande av miljökonsekvensbeskrivningar nu ökasaktualiserar behovet av att de myndigheter som utför mätningar i naturmiljönsamt sammanställer och utvärderar sådan kunskap tilldelas de resurser sombehövs för att fortsätta sina mätserier samt att bibehålla och utveckla sinkompetens och metoder för detta arbete. avser att för sin del närmarebelysa detta i sin fördjupade anslagsframställan. Riksantikvarieämbetethar inte funnit anledning att ifrågasätta huvudinriktningen i dentransformering av EG:s miljödirektiv till svensk lagstifining som föresläs ipromemorian, utan begränsar sig i det följande till att kommentera vissadelförslag. Skogssfyrelsenhar - mot bakgrund av de åtaganden gjort genom - inget atterinra mot att de författningar som upptagits i promemorian kompletteras i dehänseenden som föreslagits. Iförslagels 8 b § används begreppet grundvatten. Det anges i specialmotive- \\\ ringen all EG-direktivetsdefinition av delta begrepp bör användas vid lill- Det vorelämpligt att i författningstexten ta in denna definition Prop. 1992/93:60 eller hänvisa till den. Iförslagets 8 c § används begreppet slam. I EG-direktivet finns definierat vadsom där avses med slam. Om avsikten är att EG-direktivets definition skallgälla vid tillämpningen av 8 c § bör definitionen tas in i författningstexteneller bör i densamma hänvisning göras till EG-direktivet. Iförslagets 8 d § används begreppen förbränning och spillolja. Det anges ispecialmotiveringen att definitioner finns i EG-direktivet. Om dessa definitionerskall användas vid tillämpningen av författningen bör i författningstexten, påsamma sätt som ovan angetts, antingen hänvisas till direktivet ellerdefinitionerna tas med. Iförslagets 18 § och 24 § har beträffande värden hänvisats till EG-direktivingående i bilaga XX till . Det vore enligt Skogssfyrelsensmening bra om det gick att i författningstexten hänvisa direkt till deEG-direktiv som kan vara tillämpliga. Iförslagets 8 a § har också beträffande gränsvärden hänvisats till EG-direktivingående i bilaga XX. På samma sätt som ovan angetts vore det bra om detgick att i författningstexten hänvisa direkt till de EG-direktiv som kan varatillämpliga. Fiskeriverkethar inget att invända mot de föreslagna ändringarna i miljöskyddslagstiftningen. ISverige finns redan lagstiftning som motsvarar varför EES-avtaletinte fär så stora konsekvenser för den svenska miljöskyddslagstiftningen.Kravet pä komplettering av miljökonsekvensbeskrivningar även i plan- ochbygglagen samt i lagen om allmänna vatten- och avloppsanläggningar är dockpositivt ur fiskets synpunkt. I övrigt har inget att anföra. Isitt remissvar (Dnr 11-92-3006) till Departementspromemorian (Ds 1992:14) omEES-avtalets införiivande m.m. har behandlat införiivandet avEES-avtalet till svensk rätt. Enligt departementspromemorian föreslås detlahuvudsakligen ske genom inkorporering. Enligt verkets åsikt är detta ettändamålsenligt tillvägagångssätt inte minst beroende på att regelverketkontinuerligt kommer att byggas ut och att införlivandet omfattar både EGsprimärrätt och dess sekundärrätt. Idenna process är det nödvändigt att myndigheterna kontinuerligt följer rättsutvecklingen och fär möjlighet att vidta de ätgärder som behövs för att löpande anpassa regelsystemen till gällande rätt enligt . För att detta skall kunna ske på ett så enkelt sätt som möjligt föreslår att aktuella förordningar tillförs en klausul som bemyndigar verket att vidta så- 112 Detsom anförts generellt angående införlivandet av till Prop.1992/93:60 svensk rätt gäller även miljöskyddslagstiftningen. Någrastatistiska aspekter på utredningens förslag föreligger inte. Vi vill dockpåpeka att SCB i samverkan med SNV framställer statistik över miljöskyddslagenstillämpning. Denna statistik som skall genomföras avseende 1992, redovisarbl.a. antalet miljöfarliga verksamheter samt verksamheter med tillstånd ochkontrollprogram. kommer denna undersökning att påverkas avanpassningen av svensk lagstiftning till EG:s. Frånde intressen som Rikspolissfyrelsen har att beakta finns i allt väsentligtinget att erinra mot vad som föreslagits eller eljest anförts i promemorian. EES-avtaletinnebär såvitt sfyrelsen kan bedöma inga större skärpningar i förhållande tillden svenska lagstiftningen som oftast innehåller strängare krav än vadEES-direktiven stipulerar. I en del fall saknas svensk lagstiftning men defaktiska förhållandena i synes ändå vara bättre än EES-kra-ven. Docktorde - som ocksä anförts - det få anses väsentligt att de myndigheter sombevakar tillstånd och föreskriver villkor beträffande miljöfarliga verksamheterockså åläggs att beakta de gränsvärden som anges i EG:s direktiv oaktatmiljöskyddslagen inte nu innehåller nägra föreskrifter om generellt bestämdautsläppsgränser. Inågra få avseenden krävs dock en skärpning av svenska regler samt en sänkningav nu gällande gränsvärden (ex saltsyra i utsläpp från sopförbränning, sommäste sänkas från /m). Sfyrelsenvill också särskilt framhålla vikten av att statsmakterna vid framtidamätningar av luftföroreningar och övriga miljöutsläpp samt vid brott motgällande bestämmelser ocksä beaktar de kostnader som de rättstillämpande ochövervakande myndigheterna kan ställas inför. Ett utökat och intensifieratundersöknings- och utredningsförfarande rörande miljöbrotten torde i sig kunnamedföra vissa kostnadsökningar för polisverksamheten, dels för denutbildningsinsats som erfordras och dels för den tekniska upprustning som kankomma att krävas för att uppnä en acceptabel standard. uppfattning är skyddet av miljön en angelägen uppgift av utpräglat internationell karaktär. Det är därför viktigt att tillämpar stränga regler för skyddet av miljön samt på olika sätt verkar för internationella överenskommelser om miljöskydd. Verket vill dock samti digt peka på att nationella särkrav i vissa fall kan få handelshindrande effek ter och skapa etableringshinder, vilket kan leda till samhällsekonomiska för luster genom bl.a. försämrad konkurrens. Det är säledes angeläget att, vid fastställande av regler för miljöstörande utsläpp m.m., en avvägning görs 113 8 1992/93. mellanmiljöintresset och intresset av en fungerande internationell konkur- Prop.1992/93:60 rens. Konkurrensverketanser att EG-direktivens regler med fastställda gränsvärden för utsläpp m.m.ger möjligheter till en likformig tillämpning inom EES-området. Därigenom torderisken för uppkomsten av tekniska handelshinder vara liten, vilket ärändamålsenligt frän konkurrenssynpunkt. Direktiven medger dock att de enskildaländerna tillämpar strängare regler än de föreskrivna minimikraven, omförhållandena i landet sä kräver. Detta innebär bl.a. att nationellaavvikelser vad gäller miljöproblemens storlek och viljan att komma till rättamed dessa problem pä sikt kan komma att påverka lokaliseringsbesluten vadgäller olika miljöpåverkande verksamheter. Deändringar som föreslås i promemorian avseende den svenska miljöskyddslagstiftningentorde, enligt uppfattning, inte medverka till uppkomsten avsådana handels- eller etableringshinder som i nägon väsentlig omfattningsnedvrider konkurrensen. Verket har därför i huvudsak inget att erinra mot deföreslagna förändringarna. 1promemorian anges att man pä vissa punkter enligt EG-direktiven kan finnasträngare gränsvärden än vad som brukar tillämpas i praxis enligt den svenskamiljöskyddslagen. 1 sådana fall bör det finnas anledning till omprövning av denu gällande tillståndsvillkoren. Enligt är det angeläget attde svenska tillståndskraven möjligt bringas i överensstämmelse medEES-avtalets krav. Ipromemorian konstateras att tillämpningen av EGs miljödirektiv varierar starktmellan medlemsländerna, och att övervakningen av att miljökonsekvensbeskrivningargörs delvis är bristfällig. Mot denna bakgrund är det enligt Konkurrensverketviktigt att man från svensk sida bevakar hur denna process fortgår inom EG ochatt man inte i inför detaljkrav som fungerar som etableringshinder. kommer och övriga EFTA-länder att knytas närmare till detomfattande miljösamarbetet som pågår inom EG. anser deltavara önskvärt, eftersom mänga av de stora miljöproblemen i ärgränsöverskridande och fordrar internationell samverkan för att kunna lösas. Verkettillsfyrker huvudparten av de förslag till ändringar i miljölagstiftningen somhar föreslagits. 1 några avseenden förefaller det emellertid som om deföreslagna anpassningarna inle är fullt tillräckliga för att fullgöra deåtaganden, som följer av EES-avlalet. 1 dessa avseenden föreslår verket justeringar.I vissa andra fall har verket synpunkter på de sätt som föreslagits för attuppfylla innehållet av berörda direktiv. Oavsettpå vilket sätt den ifrågavarande implementeringen av EG-reg lerna kommer att genomföras är det uppenbart att kommer att kräva nya kunskaper inom alla berörda myndigheter. Det blir en viktig upp gift för att medverka till erforderlig kunskapsförmedling till länssfyrelser, kommunala miljönämnder m.fl. I promemorian tas ingen stans frågan om myndighetsresurser upp. För verkets arbete blir det viktigt 114 att det uthur stor resursinsatsen förväntas bli samt att det klar- Prop. 1992/93:60läggs föreskrifter senast måste föreligga med hänsyntill Bilaga 2 . Vattenöverdomstolendelar i huvudsak de bedömningar som görs i promemorian avseende vilkaändringar i den svenska miljöskyddslagstiftningen som bör göras i samband medatt träder i kraft. Vattenöverdomstolen tillsfyrker följaktligenhuvuddelen av de förslag till lagändringar som framförs i promemorian. finner att departementspromemorian i huvudsak redovisar deändringar som bör införas i svensk lagstiftning till följd av EES-avtaletsärskilt vad avser miljöskyddslagen, hälsoskyddslagen, plan-och bygglagen samtlagen om allmänna vatten- och avloppsanläggningar. Detsätt på vilket föreslagna ändringar skall införas är dock inte alltid lämpligt.Juridiska fakultetsnämnden anser sålunda att föreslagna lagändringargenomgående bör omformuleras dels så att miljöfarliga substanser ochgränsvärden införes på lista i särskild förordning och icke i själva lagen såatt nämnda lista lättare kan revideras, dels, i rättsäkerhetens intresse, såatt relevanta substanser, gränsvärden och förfarande klart angives i detalj ochicke blott som skett i förslaget med hänvisning till EG-direktiven och derasbilagor. 2.16 för yttrandet är främstföljande: Samtliga EG-miljöregler som följer av ska bli gällandesvensk rätt. ska i gott uppsåt eftersträva att införa samtliga aktuellaregler i deras helhet. Systematiken i svensk miljölagstiftning ska inte förändras i onödantill följd av de nya reglernas införande, såvida inte förändringen med godaskäl kan antas ligga i linje med det arbete som miljöskyddskommittén är sysselsattmed. De nya reglerna ska så långt möjligt vara lätta att förstå även fördem som inte är utbildade i juridik. Ettstort problem när det gäller att överblicka de i promemorian föreslagnalagändringarna i förhållande till är att viktiga frågor som rör kemikaliehanteringinte omfattas av promemorian. Därför måste detta yttrande ses som starktavgränsat till sådana frågor som tas upp, eller klart borde ha tagits upp, iden föreliggande promemorian. Promemorians utgångspunktatt svensk miljöpolitik redan uppfyller EG:s miljökrav är förhastad och i vissa hänseenden rent felaktig, under förutsätt ning av att man med svensk miljöpolitik avser inte endast allmänna uttalan- 115 den, utan vad som har gjorts gällande inom landet. Detta yttrande utgår från att rådande svensk miljöpolitikendast är sådan Prop. 1992/93:60 som ' Bilaga 2 - antingen återspeglas i svensk lagoch i författningar med stöd i svensk lag - eller är uttalad av riksdag etc ochhelt och hållet tveklöst tyms inom gällande svensk lag. Som ett exempel på skillnaden mellan svensk miljöpolitikoch EG-regler kan pekas pä att svensk rätt inte har några som helst bestämdagränser för hur förorenade vatten eller luft får vara. Av detta följer attsvensk miljöpolitik ännu inte har satt någon smärtgräns för miljöpåverkan.Detta innebär en grundläggande skillnad mellan svensk rätt och EG-regler. Promemorians felsyn när det gäller svensk miljöpolitiksförhällande till EG-regler har emellertid inte i sig medfört att lagförslagenblivit helt oanvändbara. Möjligen kan felsynen ha inverkat på beredvillighetenatt införa de aktuella EG-reglerna. Problemställningen är dock främst en annan:Oavsett huruvida nägon tror eller inte tror att svensk miljöpolitik når upptill EG-regler, så är uppgiften för landet och för promemorieförfattarna ändåatt åstadkomma att EG-reglerna införs respektive att åstadkomma att de fullt utåterspeglas i den nationella rätten. Eftersom många av de aktuella EG-reglernaär minimiregler, kan gå längre, men inte kortare, än vad de aktuellareglerna innebär. När betydelse utvärderas angående vilkaskyldigheter har när det gäller att genom lagstiftning genomföra olikadirektiv, är det givetvis EG-rätten som måste vara grunden. Bland annat följerav detta att allt i direktiven på ett eller annat sätt måste återspeglas inationell lag eller med full säkerhet kunna komma att genomföras inom ramen förredan gällande lag. Matematisk-naturvetenskapliga fakultetsstyrelsen:Promemorian innehåller en saklig och fydlig genomgång av hur väl den svenskamiljölagstiftningen överensstämmer eller inte med de direktiv som utfärdats avoch skall tillämpas inom EG. Även hur väl övriga länder uppfyller kravenbelyses. I vissa avseende krävs en justering av svensk lagstiftning ochpromemorians viktigaste del utgör dessa förslag. Förslagen utgör en justering av olika svenskamiljöparagrafer till EG:s direktiv. I flera avseenden utgör dessa justeringaren förbättring och förstärkning av de nuvarande svenska miljölagarna och kanhälsas med tillfredsställelse sett ur ekologisk synvinkel. Detta gäller t exspecificeringärna avseende utsläpp till grundvatten och och markpäverkan avslam, krav pä kommunerna rörande en ökad miljöövervakning avseende vissaluftföroreningar, ökade krav avseende miljökonsekvensbeskrivning i byggärendenoch VAan-läggningar m m. Juridiska fakultetsstyrelsens forskningsnämnd: Materielltsett uppfyller i de flesta fall , häri inbegripet även de nu aktuella direktiven, med god marginal. Inom vissa områden, särskilt när det gäller miljökrav på olika fyper av produkter, skulle en EG-anpassning med- 116 föraen nedrustning av svensk miljörätt. De direktiv som behandlas i EES- Prop.1992/93:60 avtalet är dock i huvudsak minimidirektiv, d.v.s. de tillåtersträngare natio- Bilaga 2 nella regler (som inte strider mot övrigEG-rätt). Ilagtekniskt hänseende krävs däremot relativt stora förändringar vid enEES-anpassning av svensk miljörätt. Som även konstateras i promemorian, läggerEG-domstolen vikt vid att direktiven transformeras på ett formellt korrektsätt. Det räcker inte att myndigheterna faktiskt tillämpar dem i varje konkretbeslutssituation. Inomsvensk miljörätt pågår åtminstone två stora och svåra projektför förändring av lagstiftningen. med den här aktuella utredningen,arbetar miljöskyddskommittén med en genomgripande översyn avmiljölagstiftningen i syfte att samordna lagreglering och procedurer i olikalagar. Fråga är om det inte hade varit lämpligt att i större utsträckning änvad som skett samordna dessa två utredningar. Möjligheten att utforma smidigalösningar skulle vara större. Promemorieförslaget om EES-anpassning av svenskmiljölagstiftning fycks väl ägnat att ge kommittén ytterligare arbete. Dettayttrande, i likhet med promemorieförslaget, innebär i huvudsak ett försök attanpassa miljöskyddslagen till direktiven. Frågan är om detta är den smidigastelösningen. De nödvändiga förändringarna innebär i stort sett en nymiljöskyddslag. Direktivenreglerar i huvudsak begränsningar av utsläpp av olika skadliga ämnen. Det finnsredan en svensk lag som behandlar just farliga ämnen, nämligen lagen om kemiskaprodukter. Syftet med denna lag är att förebygga skador som orsakas av kemiskaämnen. Lagen ger möjlighet att meddela generella föreskrifter av skilda slag.LKP:s konstruktion och innehåll ansluter mera till EG-direktiven än vad ML gör.En alternativ - och möjligen lämpligare - lösning vore därför att ändra LKP påde punkter som behövs. Deämnen och ämnesgrupper som nämns i direktiven syns åtminstone för en lekman ihuvudsak vara kemiska ämnen av olika slag. Skulle det visa sig att något av deaktuella ämnena faller utanför den snäva definitionen "kemiskaprodukter" i LKP kunde man lämpligen utvidga tillämpningsområdet. Eninvändning mot denna lösning är frågan om hanteringsbegreppets omfattning. LKPär tillämplig på hantering m.m. av kemiska produkter. Hanteringsbegreppetomfattar bl.a. avfallshantering, men det är tveksamt om det omfattar utsläpp avämnen i den utsträckning som krävs för att direktiven skall kunna överförastill förordningar under lagen. Direktiven ställer krav på generellautsläppsbegränsningar av olika ämnen, oavsett vilken fyp av produkt som gerupphov till utsläppen. Problemet borde dock inte vara olösligt om man ansägförslaget beaktansvärt. Miljöskyddskommitténsarbete innebär förhoppningsvis att frågan om man skall utnyttja ML eller LKPrelativt snart kommer att vara ointressant. att de flesta av de i prome föreslagna metoderna att införliva de EGdirektiv som omfattas av är klart otillräckliga och olämpliga för sitt syfte. För att genom föra så ingripande förändringar i svensk miljörätt krävs omfattande utred ning av vilka lagtekniska metoder som bör användas, och vad dessa får för 117 konsiekvenser utöver den eftersträvade EES-anpassningen.Denna utred- Prop. 1992/93:60 ning göres lämpligen av den kommitté somredan på regeringens uppdrag Bilaga 2 arbetar med förslag till förändringav miljöskyddslagarna, med beaktande av de synpunkter som framförts i dettayttrande. Länssfyrelsen har i sak ingen erinran mot de bedömningarsom görs i promemorian beträffande behovet att på grund av EG-rättens krav pålagform samt förpliktelser i vissa fall komplettera gällandelagstiftning. Länssfyrelsen vill emellertid anlägga den generella synpunktenatt den lagtekniska utformningen av de föreslagna författningsändringarna börbli föremål för ytterligare överväganden i syfte att om möjligt minska antaletdetaljerade bestämmelser. De upprättade lagförslagen innebär huvudsakligenkompletteringar av den svenska miljöskyddslagstiftningen och är tillövervägande del förenliga med redan gällande svenska rättsregler. Vidtillkomsten av nyare svenska regler har det för övrigt ofta utttyckligenangetts att reglerna anpassats till EG:s standard, t.ex. utformningen avlagstiftningen om miljökonsekvensbeskrivningar. Direkt i strid med gällandesvenska regler står några av de EG-direktiv som närmast har motsvarighet imiljöskyddslagen. I miljöskyddslagens ordning med individuellatillståndsprövningar ingår inte regler med generella utsläppsgränser.Införande av generella utsläppsgränser är dock inte främmande för svensk del.Frågan utreds , liksom ett antal andra frågor som berörs ipromemorian, av miljöskyddskommittén som dock inte hinner lämna sitt förslaginnan den tidigaste möjliga tidpunkten för ikraftträdande. Vissadirektiv (särskilt 80/68/EEG och 75/439/EEG) innebär vid implementering tillsvensk rätt risk för att miljöskyddslagens regler om tillstånds rättskraftmåste urholkas. anser dock att man i berörda delar med förslageni promemorian på ett godtagbart sätt lyckats minska kollisionen mellan de bådarättssystemen. har alltså i och för sig ingen invändning mot deupprättade lagförslagen, som syftar till att uppfylla en minimistandardmotsvarande regleringen i . Av redovisningen i promemorian framgår vidare att EG:smedlemsstater beträffande flera av de direktiv som för svenskt vidkommandeinnehåller strängare regler antingen inte alls eller ofta bristfälligt omsattreglerna till nationell lagstiftning eller på andra sätt inte efterkommitdirektiven. har därför ingen invändning mot att regeringen förnärvarande och i awaktan på miljöskyddskommitténs olika förslag inte föreslårdetaljanpassning till på fler punkter utan istället föreslårsådana generella regler som 18 § 2 st och 24 § 8 p miljöskyddslagen. 2.20 Länsstyrelseni Prop. Deninverkan på svensk miljölagstiftning som blir följden av är iförsta hand ett utökat och mera uttalat krav på miljökonsekvensbeskrivningarför olika åsyftade verksamheter. Inom länssfyrelsens verksamhetsfält har sedanen tid redan sådana utredningar genomförts. De förändringar som EES-avtaletmedför på denna punkt tycks därför inte särskilt dramatiska. Enutgångspunkt vid EES-förhandlingarna har varit att den svenska miljöpolitikeni praktiken uppfyller de krav som ställs i EG:s rättsakter och att den svenskalagstiftningen också skall uppfylla dessa krav i formellt avseende. De svenskamiljöskyddskraven är i praktiken i mänga fall mer långtgående än de krav somgäller inom EG. fycks dock i avtalet ha fått behålla sina strängarekrav mot bakgrund av att EG strävar efter att närma sig Sverigesambitioner på miljöområdet. Ettområde som inte berörs i det aktuella gäller de transnationeUaföroreningarna. Inom EG har man för avsikt att ta upp denna fråga tillbehandling .