prop · GG0356 · 1992-12-31 00:00:00 — Vårtförslag om förbud mot konkunensbegränsande samarbete riktar sig mot avtalmellan minst två företag, beslut av sammanslutningar av företag cxh samordnadeförfaranden (avtabkriteriet) cxh gäller om avtalet etc. harkonkunensbegränsande syfte eller verkningar (konkurrensbegränsningskriteriet). Förbudetinnebär en övergripande rättslig reglering som träffar alla varierande formerav konkunensbegränsande samarbete. Förbudet träffar såväl avtal mellan företagi samma led (horisontella avtal) som avtal mellan exempelvis tillverkare cxhderas återförsäljare (verUkala avtal). Vadsom är en konkunensbegränsning avgörs i det enskilda fallet. Därvid kan alltsåredan avtalets syfte vara avgörande. I sista hand fömtsätterkonkunensbegränsningskriteriet ett s.k. kordairrenstest, dvs. en närmareprövning av avtalets påverkan på konkunensen på den relevanta marknaden. Viddetta konkunenstest, som vid prövningen av detta kriterium görs merschablonmässigt, får den situation som råder vid en effektiv konkurrens tjänasom måttstcxk. En sådan kan i princip anses föreligga om antalet säljare inteär för begränsat, de utbjudna prcxluktema inte är för differentierade,företagen inte handlar i samförstånd med varandra och inga väsentliga hinderfinns för nyetablering. Ävenom förbudet alltså är heltäckande för alla former av konkunensbegränsandesamarbete är det emellenid givet att det finns vissa typer av samarbete som isärskilt hög grad är negativa för konkunensen, exempelvis avtal om priser,produktions- och utbudsbegränsningar av olika slag samt uppdelning avmarknader. Vårt förslag innehåller därför liksom artikel 85.1 enexemplifierande uppräkning av sådana typiskt sett farliga avtalstyper. Förbudetbör liksom inom EG-rätten och i vara förenat med möjligheter tillundantag. Denna fråga behandlas i avsnitt 5.1.2. Innebördenav förbudet mot missbmk av dominerande ställning Förslagetom förbud mot missbruk av dominerande ställning riktar sig mot åtgärder somföretag med dominerande marknadsställning vidtar mot andra företag. en dominerande marknadsställning är inte i sig förbjudet. Vad som förbjudsär missbmk av denna ställning i den meningen att ställningen utnyttjas på ettsätt som skadar konkunensen. Förbudetavser varje slags missbruk av en dominerande ställning. Liksom artikel 86innehåller vårt förslag exempel på vissa särskilt utpräglade beteenden som kanutgöra missbruk. Ett exempel är påtvingande av oskäliga inköps- ellerförsäljningspriser. Priser som är oskäligt höga är till nackdel förkonsumentema, medan priser som är oskäligt låga (s.k. underprissättning) kanha till syfte att slå ut svagare konkunenter som inte har förmågaatt hålla sådana priser under någon längre dd. Andra exempel på Prop.1992/93:56 missbmkär diskrimineringsåtgärder, leveransvägran cxh kopplingsförbe- Närdet gäller förbudet mot missbmk av dominerande ställning skall det med vårtförslag inte finnas någon möjlighet undantag, utan förbudet skall varaabsolut. Detfe överenssfemmer med vad som gäller enligt EG-rätten cxhEES-avtalet. Enavsikt med vårt förslag är att - bortsett från vad som följer av det s.k.samhandelskriteriet - så långt som det är möjligt uppnå materiell rättslikhetmed konkunensregler och därmed cxkså med den kommande svenskaEES-lagens motsvarande regler. För att åstadkomma detta måste motivskrivningenhållas på ett relaUvt allmänt plan för att inte hindra en dynamiskrättsutveckling på området på samma sätt som sker i EG-rätten cxh i andraländer med likartade rättssystem. InomEG-rätten har praxis stor betydelse för att bestämma förbudens räckkvidd.Det gäller inte minsl förbudet mot konkunensbegränsande samarbete mellanföretag och de därtill knutna undantagsreglema i artikel 85.3.Även när detjgäller tillämpningen av den nya svenska konkunenslag som viföreslår kommer praxis att få stor betydelse. Som alltid vid ny lagstiftningkommer det emellertid att dröja någon Ud innan en fast praxis harutkristalliserat sig. Genomen materiell samordning med regler bör dock mycken ledning vidtillämpningen av en ny svensk konkunenslag kunna hämtas från EG-domstolenspraxis, men cxkså från praxis i andra länder som tUlämpar förbudsprincipen. Detkommer därmed redan vid ikraftträdandet att finnas Ullgång ull en omfettanderättspraxis med stor betydelse cxkså för ett svenskt regelverk på området.Rättspraxis bör vidare kunna utvecklas med EG-rätten som gmnd. Manmåste dock beakta vissa speciella drag i EG-rätten som oftast inte spelar en såframträdande roll i naUonella rättsordningar. Det är att EG:s konkunensreglerutgör en del i ett gemenskapssystem som syftar ull att eUminera handelshinderoch skapa en enhetlig gemensam marknad där fri konkunens skall råda.EG-domstolens avgöranden är influerade av de gmndläggande principema cxh deövergripande målen för gemenskapen. Manmåste cxkså beakta att ullämpningen av en svensk konkunenslag i vissa fall kanbehöva anpassas efter de särskilda förhållanden som gäller i . Sverigeär avlägset beläget från de centrala delama av cxh relativt glesbefolkatoch fömtsättningama för att driva näringsverksamhet är inte parallella med vadsom gäller inom EG. Särskihom små och medelstora foretag Ettviktigt mål för konkunenspolitiken är att stärka och bevara och därmed attfrämja utvecklingskraften i de små och medelstora företagen. medelstoraförefeg bidrar genom sin flexibilitet cxh dynamik till att upp- Prop.1992/93:56 rätthålla en effektiv konkunens. Deföreslagna förbuden syftar bl.a. till att skapa ett gynnsamt klimat för små cxhmedelstora förefeg. Förbuden tar bl.a. sikte på sådant som kan vara negativtsärskilt för små företag, exempelvis avtal cxh förfaranden som innebär attolika villkor tillämpas för likvärdiga affärstransaktioner liksomtUläggsförpliktelser som inte har samband med föremålet för ett avtal. SärskUtförbudet mot missbmk av dominerande ställning syftar i hög grad UU att skyddade små cxh medelstora företagen mot starka konkunenter, leverantörer ellerkunder. Detfe förbud utgör därmed också en stark rättslig gmndval för attingripa mot dominerande förefeg som exempelvis UUämpar underprissättning föratt tvinga bort små konkunenter frän marknaden eller utan saklig gmnd vägrarleverera varor som är avgörande för verksamheten hos små cxh medelstoraföretag. Avde föreslagna förbuden kan de små cxh medelstora företagen själva framför alltkomma att beröras av förbudet mot konkunensbegränsande samarbete. Men detgäller bara om samarbetet hindrar, begränsar eller snedvrider konkunensen påett märkbart sätt, dvs. har ekonomiska verkningar av någon betydelse. Omfattaralltså samarbetet bara en mindre del av marknaden faller det inte underförbudet. Om ett sådant samarbete ändå skulle falla under förbudet därför attdet påverkar konkunensen på ett märkbart sätt, kan det dcxk ha sådana posiUvaeffekter att det, enligt vad som behandlas i nästa avsnitt, är berättigat Ullundantag från förbudet. RegeringenUllsatte en särskild kommission (, Jo1991:07) med uppdrag att förbereda en avstämning av de s.k. omställningsbeslutpå jordbmksområdet som omfettas av livsmedelspoliUska beslut.Kommissionen skulle bl.a. beakfe konsekvensema av en anslutning ull EG. Enutgångspunkt för kommissionens arbete skulle vara att vid inträdet i EGhar en stark cxh konkur-renskrafUg jordbmksnäring och livsmedelsindustri. Omställningskommissionenavlämnade delbetänkandet (SOU 1992:87) Åtgärder för attförbereda jordbmk cxh Uvsmedelsindustri för EG - förslag omvegetabiliesektom, livsmedelsexporten och den ekologiska produktionen. Somframgått av avsnitt 3.4 tillämpas inte artikel 85.1 i fullt ut påjordbmksområdet. Vårt förslag innehåller inga sådana begränsningar avkonkunensreglemas tillämplighet. Detta innebär rent faktiskt att de regler somnu föreslås inte fullt ut motsvarar den ordning som gäller inom EG. Frågan omkonsekvensema på jordbmksområdet av en anslutning till EG bör enligt vårmening prövas i särskild ordning cxh inte påverka utformningen av det förslagsom vi nu lägger fram. 5.1.2Undantag från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete Regeringensförslag: skall genom beslut i enskilcfe fall kunna meddelaundantag frän förbudet mot konkunensbegränsande samarbete mellan företag. Föratt undanfeg skall medges krävs deb att avtalet, beslutet eller det samordnadeförfarandet anmäls till verket, deb att de negativa verkningama som avtaletetc. har från konkunenssynpunkl uppvägs av vissa positiva verkningar. Undantagskall gälla för en besfemd tid. Tidpunkten från när undantag skall gälla fårsättas före tidpunkten för txslutet. inte har fattat beslut eller gjort invänding ianledning av en anmälan, skall undantag anses beviljat i enlighet med anmälanför av . Undanfegfrån förbudet mot konkunensbegränsande samarbete skall gälla för sådana gmpperav avtal, beslut eller samordnade förfaranden som uppfyller fömtsättningama ilagen för enskilda undantog enligt vad som anges i verkställighetsföreskrifterav regeringen eller den myndighet som regeringen besfemmer (gmppundantag). Ettbeviljat undantog skall i vissa fall kunna återkallas av skall även kunna återkalla undantoget för ett avtal etc. förvilket gmppundantog gäller. Promemoriansförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorian innehåller dockinte något förslag om att undantog skall anses beviljat, om Konkunensverketinte fattot beslut eller gjort invändning från anmälan. Vidareavviker promemorians förslag något från regeringens när det gäller utformningenav reglema om gmppundantog i lagen. Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstansema gcxltar i allt väsentiigt promemorians förslageller lämnar det utan erinran. Det är bl.a. , cxh , Flera remissinstanser,framför allt sädana som representerar näringslivet, är dcxk kritiska tiU denföreslagna administrativa ordningen för meddelande av undantog. och Företogamas riksorganisation motsätter sig t.ex. att demateriella reglema införs, om den föreslagna administrativa ordningen skallgälla. Stor tveksamhet till förslaget i denna del framförs även av t.ex.Grossistförbundet svensk handel, , , cxh Svenska åkeriförbundet.Huvudlinjen i kritiken är att den föreslagna ordningen kommer att leda till enoaccepfebel ärendeanhopning cxh byråkratisering hos konkunensmyndigheten medåtföljande ineffektivitet i handläggningen och osäkerhet for företogen. Fleraav de kritiska remissinstansema anser att det i lagen bör införas en tidsfristför behandling av ärenden om undantog. föreslär att undantog cxkså skall kunna med- Prop.1992/93:56 delas av allmän domstol i samband med prövning av civilrättsligafrågor. Någraremissinstanser, framför allt , ochICA Förbundet, anser att tillfålliga priskampanjer i organiserad samverkanmellan enskilda köpmän bör vara undantogna från förbudsreglema. anser att jordbmkets primärföreningar bör undantas från förbudsreglemasamt att gemensam finansiering av förluster vid export av tiUfälUga överskottav jordbmksprodukter bör vara möjUg. och menar att gmpp-undantogen börbeslutas av regeringen. Stotskontoretanser att gmppundantogen bör ha lagform. framför att fråganhumvida besfemmelser om gmppundantog kan vara verkställighetsföreskrifter iregeringsformens mening bör övervägas ytterUgare. EnligtKL kan meddela tillstånd eller tills vidare tillett förfarande som strider mot förbuden mot bmttopris och anbudskarteller(dispens). Av 16 § KL följer att tillstånd får meddelas endast om förfarandetkan antos främja kostnadsbesparingar, som till väsentiig del kommerkonsumentema till gcxlo, eller i övrigt bidrar till en från allmän synpunktändamålsenlig ordning eller om annars särskilda skäl föreligger. Näri KL vissa åtgärder förbjuds vid straffansvar beror detto på att de har bedömtsutgöra konkunensbegränsningar som generellt har skadUg verkan. Förbuden gmndasalltså i sak på en presumtion. Dispensförfaran-dels funktion blir därmed att iett enskilt fall pröva om presumtionen har bmstit. Domstolen har enligt enöverviktsprincip att väga visad samhälls-nytto mot eventuella negativa följderav konkunensbegränsningen. EG.-ssystem med individuella undantag bör övertas Avartikel 85.3 i följer att förbudet mot konkunensbegränsandesamarbete fär förklaras inte tillämpligt på avtal, beslut eller samordnadeförferanden, om samarbetet har vissa närmare angivna positiva verkningar somobjektivt sett överväger de negativa verkningama från konkurrenssynpunkt. Undantogmeddelas av kommissionen efter alt företogen anmält avtalet, beslutet eller detsamordnade förfarandet dit. Ett beslut om undantog innebär bl.a. att ett i cxhför sig förbjudet avtal etc. blir tillåtet cxh inte kan angripas med stöd avkonkunensreglema. Beslutet kan dock återkallas av kommissionen under vissa angivnafömtsättningar. Systemetmed individuella undantog som finns inom EG och som har sin motsvarighet iEES-avtalet bör enligt regeringens mening också införas i densvenska nationella konkunensrätten. Även om ett sådant system kan Prop.1992/93:56 lecfe till en viss byråkratisering väger systemets fördelar över pägmnd av att det ökar effektiviteten i konkunensövervakningen. Undantogbör kunna beviljas av efter att ett avtal, beslut ellersamordnat förfarande anmälts dit. Som framgår av avsnitt 5.1.7 börKonkunensverkets beslut kunna överklagas hos domstol. Precissom inom EG bör undantog kunna beviljas om vissa fömtsättningar är uppfyUcfe.Avtalet etc. skaU för det försto bidra tiU att förbättra prcxiuktionen ellerdistributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomisktframåtskridande. Vidare skall konsumenter cxh köpare inom näringslivettiUförsäkras en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås. Dämtöver skallkrävas att konkunensbegränsningen är nödvändig för att uppnå dessa positivaeffekter och att en väsentiig del av de varor eller tjänster som samarbetetavser kommer att utsättos för konkunens. Dettoinnebär sammantoget att undantog för ett konkunensbegränsande samarbete intetorde kunna beviljas om det inte vid sidan av samarbetet finns tillräckligkonkunens på marknaden. Det är nämligen bara genom ett sådant konkunenstrycksom det långsiktigt uppstår positiva nettoeffekter för samhällsekonomin och förkonsumentema. Samverkan meUan små och medelstora företog som stärker deraskonkunenskraft gentemot stöne företog på marknaden och som inte omfettar enalltför stor del av marknaden torde ofto leda till sådana positiva effektersom bör berättiga till undantog. Samverkanär särskilt vanlig mellan konsumentinriktode handelsföretog där inslaget avsmåföretog är stort. Eftersom denna samverkan sker på olika sätt cxh i olikaorganisationsformer kan det innebära att en viss samverkan träffas av detföreslagna förbudet medan en annan inte gör det. En sttävan bör vara attbesfemmelsema om undantog tillämpas på sådant sätt att man i sådana fall uppnårlikabehandling och konkunens på lika villkor. Ettomfattande samarbete förekommer också på jordbmksområdet. På detto område kandet vara naturligt att enskilda jordbmkare och andra Uknande primärproducentersluter sig samman i primärföreningar för att samarbeto i olika frågor. Sådantsamarbete torde innehålla vissa moment som är konkunensbegränsande. Hänsyn till jordbmksnäringens speciella natur vid tillämpningen av besfemmelsemaom undantog. Här kan nämnas att man inom EG inte tillämpar artikel 85.1 iRomfördraget fullt ut på jordbmksområdet. Ettundantog bör gälla för en besfemd tid, och bör i sitt beslutange från vilken tidpunkt undantog skaU gälla. Enligt får dennatidpunkt inte sättos före tidpunkten för anmälan. Företogen är enligt EG:sregler alltså i princip inte skyddade mot böter och ogiltighel för tiden föreanmälan. svenska lagen bör dock den tidpunkt från vilket ett beslut om undantogskall gälla kunna sättos före tidpunkten för anmälan. Huvudregeln bör därvidvara att undantog skall gälla från avtalets tillkomst. Företogen blir därigenomi de allra flesto fall skyddade mot åtgärder enligt lagen även för tiden föreanmälan. Isyfte att motverka långa väntetider för företogen bör vid anmälan om Prop.1992/93:56 undantog gälla ett särskilt invändningsförfarande efter förebildfrån EG:s gmppundantogsförordningar. En tidsfrist på ti-e månader bör ställasupp för handläggning av en anmälan. Om verket inte inom dennatid har fattot beslut eller gjort invändning i anledning av anmälan, börundantog anses automatiskt beviljat i enlighet med anmälan för av femär. MöjUghetbör liksom inom EG finnas att under vissa angivna fömtsättningar återkalla ettbevUjat undantog. EG.ssystem med gmppundantag bör övenas Erfarenhetemafrån EG ger vid handen att vissa typer av avtal, beslut och samordnadeförfaranden mer allmänt kommer att kunna beviljas undantog. Från resurssynpunktär det därför lämpligt att det på samma sätt som inom EG skapas möjlighet attutfärda generella undantog för gmpper av avtal etc. InomEG har Rådet bemyndigat kommissionen att i förordningsform undanto vissa typerav avtal från förbudet mot konkunensbegränsande samarbete. Kommissionen harockså utnyttjat bemyndigandet och utfärdat ett antal s.k.gmppundantogsförordningar (se avsnitt 3.4). Enordning med undantog för gmpper av avtal etc. är viktig också av det skälet attdet nya systemets fömtsebarhet ökar. Deltill Lagrådet remitterade förslaget innehöll en besfemmelse (17 §) om attregeringen eller den myndighet som regeringen besfemmer skulle få föreskriva omundantog från förbudet mot konkunensbegränsande samarbete för gmpper av avtal somuppfyller fömtsättningama för individuella undantog. Syftet med besfemmelsenvar att upplysa om att verkställighetsföreskrifter skulle komma att utfärdaspå området. Lagrådetgjorde emellertid den bedömningen att besfemmelsen gav möjUghet att utfärdaföreskrifter av mer långtgående slag än verkställighetsföreskrifter. EnligtLagrådets uppfattning utgjorde besfemmelsen ett bemyndigande alt i förordningutfärda föreskrifter som enligt regeringsformen kräver lagform. SomLagrådet har anfört är en lösning på problemet med gmppundantog att det i lageninförs en materiell besfemmelse om dessa. Regeringen har samma uppfattning.Besfemmelsen bör dock inte som Lagrådet har föreslagit utformas som eninskränkning av förbudsområdet. Det vore dä oegentiigt att tala om undantogfrån förbudet. I stället bör bestämmelsen utformas som elt generellt undantogfrån förbudsområdet för sådana kategorier av avtal som uppfyllerfömtsättningama i lagen för individueUa undantog. Bestämmelsen bör vidareinnehålla att regeringen eller den myndighet som regeringen besfemmer iverkställighetsföreskrifter kommer att ange sädana kategorier av avtal. Principenbör vara att avtal etc. som faller under ett gmppundantog inte behöver anmälastiU för att vara undantogna från för-budsområdel. Närdet gäUer för vilka olika typer av avtal gmppundantog bör gälla, är Prop.1992/93:56 detto som berörts ovan i försto hand en praktisk fråga. Genom gmppundantoguppnår man den effekten att den administrativa hanteringen av ärenden omindividuella undantog begränsas, vUket är till fördel för såväl företog somKonkunensverket. EG:sgmppundantog har växt fram som ett resultot av erfarenhetema från behandlingenav individueUa undantog. På områden där anmälningar för individueUa undantoghar varit talrika och prövningen av dessa anmälrung-ar gett tillräckligvägledning för hur avtalen bör vara utformade för att få undantog hargmppundantog beslutots. Närdet gäUer den nu föreslagna svenska konkunenslagen - som i materieUt hänseendebygger på - bör man kunna to tillvara erfarenhetema frånEG, och därför även vad avser frågan om för vilka kategorier av avtalgmppundantog skall gälla ansluto till EG-rätten cxh därigenom cxkså till detkommande . Det innebär att gmppundantog bör gälla förensamåterförsäljaravtal, exklusiva inköpsavtal, försäljnings- cxh serviceavtalför motorfordon, patentiicensavtal, speciali-seringsavtal, forsknings- ochutvecklingsavtal, franchiseavtal och know-how-licensavtal. Detär möjligt att det utöver dessa gmppundantog finns behov i avgmppundantog på fler områden. På vilka områden del kan finnas ett sådant behovcxh hur dessa gmppundantog i så fall skall utformas är svårt att fömtse i dag.Precis som varit fallet för EG bör först tillräcklig erfarenhet vinnas genomprövning av individuella undanfeg. Avvikelsema från EG-reglema bör dcxk intevara för stora, om den eftersttävade enhetligheten med dessa regler skall nås. Emellertidkan man redan nu fömtse ett behov av ett gmppundantog när det gäller vissorganiserad samverkan mellan företog inom detaljhandeln. Det kan nämligen antasatt anmälningar om undantog pä detto omräde kommer att bli särskilt frekvento.Det torde cxkså vara möjligt att redan nu med tUlräcklig grad av säkerhetprecisera under vilka fömtsättningar sådant samarbete skall kunna undantos. Delframstår som lämpligast att regeringen - åtminstone i ett inledningsskede -meddelar tillämpningsföreskrifter om gmppundantogen. Detbör som i EG-rätten cxkså finnas en möjlighet för attbeträffande ett avtal för vilket gmppundantog gäller kunna återkallaundantoget, om avtalet skulle ha följder som är oförenliga med de fömtsättningarsom gäller för när individuella undantog får beviljas. Regeringensförslag: För det fall ett företog är osäkert på humvida ett avtal eller etlförfarande faller under förbudet mot konkunensbegränsande samarbete ellermissbmk av dominerande ställning skall det finnas möjlighet att efter ansökanhos få en förklaring om att förbudet inte är tillämpligt(icke-ingripandebesked). Etl beslut om icke-ingripandebesked är bindande förKonkunensverket men kan återkallas av verket under vissa fömtsättningar. Promemoriansförslag: Överenssfemmer med regeringens. Remissinstansema:En majoritet av remissinstansema gcxltar promemorians förslag eller lämnar detutan erinran. Det är bl.a. , Stotens pris- cxhkonkunensverk och . Fleraremissinstanser anser, på samma sätt som när det gäller anmälan för undantog,att det i lagen bör införas en tidsfrist för behandling avärenden om icke-ingripandebesked. Skälenför regeringens förslag: Det kommer i en hel del fall att vara svårt förföretog att på förhand bedöma räckvidden av de två förbuden som föreslås.Viktiga fömtsättningar för förbuden, såsom om konkunensen påverkas på ettmärkbart sätt cxh företogens ställning på marknaden, kan bara bedömas sedanomständighetema i det enskilda fallet klarlagts. InomEG-rätten finns det möjlighet för företag att efter ansökan hos kommissionen fåen förkJaring att det, enligt de uppgifter kommissionen har tillgång till, intefinns anledning för kommissionen att med stöd av artikel 85:1 eller 86 iRomfördraget ingripa mol elt avtal eller förfarande (icke-ingripandebesked).Regler om detto finns i artikel 2 i förordning (EEG) nr 17/62 och i motsvarandeförordningar på transportområdet. Ettbeslut om icke-ingripandebesked har enligt begränsade effekter.Beslutet innebär bara att kommissionen på basis av tillgängligt material inteser anledning att ingripa mot del företog som har begärt förklaringen.Kommissionen kan återkalla sitt beslut när förhållandena gör det påkallat. Gmndför att ändra ett beslut kan även vara ändrad praxis från . Motsvarandeordning gäller vad avser konkunensregler. Företoghar ett berättigat intresse av att på förhand kunna fä veto om ett samarbeteeUer någon annan åtgärd träffas av ett förbud. Det är därför nödvändigt att detäven i en svensk konkunenslag - som ju bygger på EG:s materieUa konkunensregler- införs en möjlighet för att på begäran meddela ettförhandsbesked om att verket på basis av tiUgängligt material inte seranledning att ingripa mot ett förfarande. Reglema omicke-ingripandebesked bör i huvudsak ges en utformning som motsvarar EG:s.Beslutet bör vara bindande för men kunna återkallas om detfinns skäl för det. Till skillnad från EG-rätten bör det dcxk avrättssäkerhetsskäl i lagen anges under vilka fömtsättningar beslutet fåråterkallas. Eftersomett beslut om icke-ingripandebesked bara är bindande för cxhinte hindrar andra företog från att väcka talan om ogiltighet ellerskadestånd, måste företogen i möjligaste mån kunna lito på beslutet.