prop · GG0370 · 1992-12-31 00:00:00 — På orter medfrekvensbrist kan det vara motiverat att ha förenrågsradio även om förenrågamainle behöver en hel frekvens. ABFpekar pä att föreningar som har mera sändningstid kan låto andra för eningar få visst utrymrae inora ramen för sina egna prograra. Smä förenrågar , ~n somav olika skäl inte har egen programverksamhet skulle därigenom kunna Prop.1992/93:70 nåut till en större allraänhet, CKh eventueUt fä bättre genomslag för sitt bud- BUaga 4 skåpän om de sände över egen frekvens. En liknande synpunkt framförs av AmeGranfoss. ABF betonar även nänadioföreningamas betydelse sora saraarbetsorgan,och anser att föratsätmingaraa för att stärka denna funktion bör prövas ikoraraande beredning. Närradionämndentillstyrker att det inte skall gå all få sändningstillsfend för både privat-CKh nänadio, raen viU påpeka alt regeln koraraer vara lätt att kringgå genomsamarbete mellan närsfeende organisationer. Nämnden anser vidare attbegränsningaraa för nänadioföreningamas sändningsrätt bör avskaffas. Nänadioavgiftenföresläs försvråna i CKh raed att nänadionämndens verksamhet kan finansierasav koncessionsavgiftema för privattadion. Föreningen och är positiva tiU attnänadioavgiften avskaffas. RRV är däremot tveksamt till förslaget, eftersomdet anser att varje verksarahet bör bära sina egna kosmader För de flestoföreningar är torde avgiften inte heller vara någon betungande och anser att privatradioninle skall behöva bekosto nänadionärandens verksamhet Enligt köpmannaförbundetkan förhöjda avgifter slå hårt raot sraå radioföretog, i synnerhet i början avverksamhelen då lönsamheten skall gmndläggas. föreslär altnänadion momsbefrias, saml att den årUga STIM-avgUten bör lagstodgas tiU en symbolisksuraraa ora exerapelvis Blandövriga synpunkter ora nänadion kan nämnas uppfattning attnänadioföreningama själva, istället för nänadionämnden, bör få besfemma överanvändningen av sändaren. Myndighetens uppgifi kan begränsas till att dela uttillstånd och avgöra tvister. instämmer med synpunkteni promemorian att brott mot referensbandning inte skall kunna raedföra indragettillstånd , såsom nänadiouttedningen föreslog. Förbundetanser det vara orimligt au ha kvar en sådan sanktion för vad sora kan vara ettoavsiktUgl misstog. 14.3Åtgärder nwt rasism i radion. Föralt motverka att nänadion används för att sprida rasistiska budskap föreslärpromemorian att sändningstillsfendet skall kunna återkallas ,om domstol finner att föreningen begått ett allvarligt ytttandefrihetsbrottFör att sändningstillståndet skall kunna dras in raåste synnerliga skälföreligga, bl.a. att förseelsema är upprepade. Förslagetfår stöd av , , , frikyrkorådm.fl. noterar raedtiUfredsstäUelse att sanktionen föreslås orafatto faU då närsfeende Stotionerpå flera orter gjort sig skyldiga tiU yttrandefrihetsbrott. närradioförbundanser att återkaUelsetiden bör förlängas om brottet upprepas. Närradionämndendelar uppfatrarågen att rasistisk propaganda skaU föran- Prop.1992/93:70 leda attsändnrågstiUståndet återkaUas för , raen anser att är BUaga4 tillräckligt.För att pä ell raer effektivt sätt raotverka rasistiska uttolanden i nänadion,vore det tänkbart att uteslänga vissa enskilda personer från posten soraansvarig utgivare, obercKnde av viUcen saramanslutning det gäUer Kammarrätteni och LO förespråkar att indraget tillstånd vid grovaytttandefrihetsbrott skall tillärapas även inora privattadion. LO kritiserarproraeraorians förslag för att i detto hänseende vara inkonsekvent. Kammanättenefterlyser en bestäraraelse sora raotsvarar nänadiolagens föreskrift, CKhpåpekar att en besferaraelse ora dorastolsprövning inför jury i så fall börråföras i lagtexten. och anser att enliknande besferaraelse bör övervägas för privattadion. vid konstoterar allförekorasten av rasistisk propaganda inte bara är en angelägenhet för närradion. JustitiekanslemcKh TU avstyrker förslaget raed hänvisning till konstitutionellt fastslagnaprinciper för ytttandefrihelen. Justitiekanslera, sora redan är tveksara lUlden nuvarande raöjUgheten att återkalla tillstånd, anger att vUlkoren föriryckto skrifter bör vara vägledande för de andra raediemas rättsUga fömtsättningarDet innebär spridningen av ett yttrande inle skall hindras i förväg, utan attden rättsliga prövningen skall ske i efterhand, inför domstol. Påföljden börfrämst vara sttaff och skadeständ. Den ökade mångfalden av medieformer gör detdessutom allt mindre motiverat all ha olika rättsregler inom massraediema. ÄvenTU är skeptisk mol själva sanktionsformen, och framföraUt möjligheten attföriänga tiden till fera år TU ifrågasätter ora förslaget överensstäraraerraed ytttandefrihelsgmndlagens censurförbud. 1 praktiken skulle den föreslagnaåterkaUelsen fungera som elt förhandsingripande, snaiare än som en sanktionsora följer pä ell brott RadioNova anser all sändningstillståndet överhuvudtoget inte skaU kunna återkallasvid brott Liksom för tidningar skall radiostotionens "utgivningsbevis"alltid kvar. En ansvarig utgivare skaU sfe till svars för raisstanke ombrott raot ytttandefrihetsrättsliga föreskrifter, raen tillständet all sändaskall aldrig gå att dra in, oavsett ora ansvarig utgivare fälls för brott eUerråte. Radions egna branschorgan koraraer utarbeto etiska regler, samlkonttollera deras efterlevnad. Sammanfattning av betänkandet (SOU 1990:70) Prop. 1992/93: 70 Lokaltledd närradio "8 Uttedningenhar enUgt direktiven haft fem huvuduppgUter attpröva frägan ora nänadiosändamas räckvidd attutreda konsekvensema av en avveckling av ensamrätt pänänadiosändare attundersöka möjlighetema till en ändrad beslutsordning i sändningstidsärendenCKh om det finns anlednråg att reglera antalet närradioföreningar i de olUcasändningsorarådena attto ställning till nänadioföreningamas sändningsrätt i ljuset av att närradioni störsto raöjliga raån bör bevara sin särprägel av förenrågsradio samt attbehandla frägoma ora rätten att sända nänadio i krig cKh nänadiosändamasanvändning för andra ändaraål i krig resjKktive vid fredsolyckor. Uttedningenhar därtill enligt tilläggsdirektiv haft att se över reglema förreferensbandning av nänadions program samt möjUghetema att ge nänadions etiskanämnd en starkare ställning. Betänkandetär indelat i två delar. 1 del I, sora orafattor kapitien 1-11, ges enredovisning av bakgmndsmaterial. 1 del II, sorautgörs av kapitien 12-18, redovisar jag raina överväganden cKh förslag. Dessahar i sin tur fått relativt orafattande konsekvenser för de lagar ochförordningar som omgärdar nänadioverksamheten. Jag redovisar inledningvis ibefenkandet förslag till dels förfatmrågsändringar, dels nya författningar. Denförsta delen inleds med en redovisning av direktiven och tUläggs-direktiven.Vidare beskrivs hur uttednrågen har arbetat (kap. 1). Därefterföljer en redovisning av den särskilda lagreglering som gäller för nänadion.Men eftersom den inte bör behandlas isolerat ingår också en redovisning av dengmndläggande lagstifmingen för radio- och TV-verksamhet i vårt land och vadregeringsforraen föreskriver om skydd för yttrandefrihet CKh råformationsfrihet(kap. 2). 1uttedningsuppdraget ingår frägoma om nänadioföreningamas ställning ochsändarnas räckvidd. 1 befenkandet beskrivs relativt utförligtnärradio-verksamhetens utveckling. Vidare görs en jämförelse raed andramassmedier samt en redovisning av två undersökningar om nänadiolyssnandel iriket Utvecklingen mot s.k. sommanadio och turisttadio berörs CKkså (kap. 3). Nänadionärandensarbete raed fastställande av sändningstider och debitering avsändningstidsavgifter har växt i takt raed nänadioverksamheten, medan mängdentillsynsärenden avseende olika regelbrott med elt undantag har legat på enjämförelsevis läg nivå. Undantoget är obetolda sändnings-tidsavgUter, vUketleder till föriust av sändningstiUstånd (kap. 4). Genoraen serie smdiebesök har vi saralat underiag för att kunna besvara Prop.1992/93: 70 frågor om bl.a. nänadioföreningamas ställning CKh funktion i deolika sänd- BUaga 5 ningsområdena. Här fraragär bl.a. att nänadioföreningamasaraordnar tillståndshavarnas önskeraål om sändningstid, avgiftema tillteleverket för hyra av sändare och programförbindelser samt licensavgiftematill upphovs-raannaorganisationema. Av nänadioföreningamas sändningar ärkommunal information och turistinformation vanligast Inställningen tillnänadioföreningamas sändnrågar varierar, enkelt utttyckt så att man är merpositivt instäUd tiU dem i de mråcke ortema än i storsfedema (kap. 5). Koraraunaltstöd är relativt vanligt, särskilt i de raindre ortema, t.ex. i form av bidragtiU studioutmsming och lokalhyra, till lön åt någon anstäUd. Nänadioförenrågamaspelar här en roU sora mottogare av ekonoraiska bidrag lUl nänadioverksarahetenpå orten cKh sora sändare av sådan inforraation som kommunen franer angelägenatt nå ut raed (kap. 6). 1uttedningsuppdraget ingår också frägor av teknisk natur. Frågan oranänadiosändningamas räckvidd är relevant i ljuset av de sändande föreningamasönskemål, raen också ora det av frekvenstekniska gmnder är möjligt attförändra räckvidden. En avveckling av ensamrätt för rånehav avnärradiosändare har betydelse för tillsfendshavamas utgifter, raen också förvad den innebär för förvaltningen av tillgängliga frekvenser och kontrollen avde sändare sora är i bruk. Frägan ora nänadiosändamas användning för andraändamål i krig är relevant i ljuset av föreningslivets möjUgheter till egna radiosändningartex. för alt upprätthåUa folkförsvar och motständsvilja, men ocksä i relationtill behoven av att snabbi kunna gå ut raed vaming CKh information tillbefolkningen CKh vilka övriga möjligheter Ijudradiosysiemet har att erbjuda.Därför ges i befenkandet en allmän och sammanhållen redovisning av olikatekniska frågor som rör tillgång CKh efterfrågan på samt förderåing ochförvaltning av radiofrekvenser (kap. 7). Detfmns en utbredd opinion bland de nänadioverksamma att sändningama skall nå utövervad som gäller enligt den s.k. huvudregeln, dvs. fem kilometers räckvidd. Förnärvarande har så många dispenser lämnats att flertalet sändare har enräckvidd sora är stöne än fera kUometer (kap. 8). Televerkethar i en skrivelse tiU regeringen begärt att ensamrätten skallavvecklas CKh som skäl anfört att verket hade dålig kosmads-feckning och därförskulle bli nödgat att kraftigt höja prisema för den tjänsten. Bland mänganänadioverksamraa finns det en önskan att "slippa monopolet" (kap.9). Engenomgäng av de riktiinjer sora gäller för i krig, vidkrigsfara och vid fredskatasttofer presenteras. uttedningar visar attnänadiosändama bedöras ha stor betydelse för ell väl fungerandeIjudradiobaserat vamingssystem. En genoragång av totalförsvarets ledning underkriser cKh krig visar kommunemas centtala samordnings- och ledningsroll. Regeringsformenanger de villkor som gäller för att begränsningar av informations- och ytttandefrihelen skall kunna göras. En begäran av en rayndighet att sända vamråg och annan råformation liU aUraänheten över radio ,2 respektive alt förbjudaanvändningen av en närradiosändare måste därför reg- Prop. 1992/93: 70 leras i lag. Nänadionhar relativt god och förväntot förbätttad feckningsgrad. Den är relativt väletoblerad bland lyssnama i de områden där den finns. Nägrasärskilda beredskapshänsyn har inle togits när det gäller placering avnänadions sändare. Sådana hänsyn har heller ej spelat in vid etoblering avprogramförbindelser eUer placering av studior (kap. 10). Utredningenstilläggsuppdrag botmar i den kritik kommissionen mot rasism ochfrämlingsfientiighet riktode mot nänadion i sitt belänkande (SOU 1989:13-14)Mångfald mot enfald. Komraissionen ifrågasatte dels allmänt omytttandefriheiens gränser skulle vara desamraa för alla raedier, dels merkonkret bl.a. ora lagstiftningen var tilUredsställande utforraad vad gällerrefe-rensbandningen. Koramissionens sfendpunkler och reraissråstansemas reaktionpä dessa redovisas. Vidareredovisas hur referensbandningen regleras CKh sköts . Erfarenhetema talarinte för att referensbandningen missköts i någon märkbar omfatttiing. Nänadionhar genom sina etiska regler cKh srå etiska nämnd inorcråat sig i ett förmassmediema bmkUgt mönster Släktskapet raed reglema för pressen och för radioCKh TV påvisas. Somen sanktion mot brott mol nänadiolagens regler och mot ytttandefrihetsbrottkan återkallelse av sändningstillstånd tillgripas av nänadionämnden. Tidigarehar förslag väckts om att aterkallelsen skulle kunna användas mer aktivt motrasism. 1 praktiken har återkallelse sällan tUlgripits men alltid dåytttandefrihetsbrott begåtts. är det mest uppraärk-sammade fallet(kap. 11). Uppdraget och vissa utgångspunkter (kap. 12) Befenkandetsdel n inleds raed en principellt hållen diskussion. Jag erinrar om att raittuppdrag gäller vissa frågor om nänadion och säledes inte frågor om t.ex. reklamcKh sponsring, s.k. fri radio och kostnadema för nänadionämnden som jag iblandmötts av under mina kontakter raed närradio-verksamma. För mig är delsjälvklart att nänadion i slörsto raöjliga mån skall bevaras sora enföreningsradio. Nänadionskarakfer av föreningsradio har betydelse bl.a. för dess räckvidd. Sändningamabör därför kunna nå medlemmama i föreningamas primära aktionsområde. DetskaU råda en vid ytttandefrihet i nänadion. En särskild fräga är missbruk avdenna frihet. Reglema för hur missbruk skall beivras är helt klara i lagen oraansvarighet för nänadio. Här gäller eraellertid att få en bärtre konttoll överatt de efterievs samt undersöka möjUghetema att lättare rågripa mot sådanasändningar. Eventuella begränsningarav ytttandefrihelen har relevans när det gäller Prop. 1992/93: 70 frägan oranänadions uppgifier i krig. Min allraänna utgångspunkt vid denna BUaga 5prövnråg koraraer att vara att reglema för nänadion bör utforraas utifrån densituation sora råder i fredstid ckU attdessa regler så långt det är raöjligt CKkså skall lUlärapas i krigs- ckU krissituationer. Besluteni nänadioärenden bör flyttas så nära den praktiska verksaraheten sora raöjligtsaratidigt som en minimering av byråkratin bör eftersttävas. Jag ägnar därförstor uppmärksamhet ät frågan om det är möjligt att låto nänadioförenrågamafatto de formeUa besluten ora sändnrågstidens fördelning. Denna instäUning ärCKkså vägledande när jag behandlar frågan om skyldigheten att användateleverkets sändare. Nänadiosändningamasräckvidd (kap. 13) Motbakgrand av alt föreningslivets aktionsområde sora regel är priraär-koraraunenanser jag att det är riraligt att sararaa område skall gälla för närradionssändningar, om föreningama så önskar. Nänadionämndenskall därför, när den fattor beslut om sändarnas räckvidd, försäkra sig oraatt raajorileten av tillståndshavama står bakora den begärda räckvidden. 1koramuner raed fler än en sändare, sora vardera fecker en del av kommunen,skall del vara möjligt för föreningar att fä sända över samtiigasändare. Huvudmannaskapetför nänadiosändare (kap. 14) Mråprincipiella uppfatraing är all det är svårt att motivera en fortsatt ensamrättför för nänadiosändare när verket inte vill ha den kvar CKh mångasändande föreningar anser sig kunna ordna sändare till lägre kostnader. Mittförslag är att ensamrätt awecklas. TeleverketskaU meddela tillstånd att inneha nänadiosändare till den som hartUlståndshavama i sändningsområdei bakom sig. Min förslag är att beslut omsändarleverantör skall fattas av tillståndshavama genom majoritetsbeslut Jagföreslär att sändarägaren skall vara skyldig att låto samtiiga tUlståndshavareanvända sändaren pä lika vilUcor, bl.a. att bmkaravgiften per sändningstiraraeraåste vara lika oavsett vera som sänder och när pä dygnet Derma skyldighetskall även rånefatto elt krav pä att avgiften skall vara skäUg. Tillsfendatt inneha nänadiosändare bör gälla för ett är i toget. De sändningsberättigadesammanslumingama ges därmed regelbundna tillfällen all pröva srå leverantör avsändartjänster Lokalabeslut om sändningstid och lokal avgifisadmråistration (kap. 15) Fördelningav sändningstid är ett myndighetsbeslut. För att rätten att fatta myndighetsbeslutskall kunna överlåtas till ett enskilt organ raåste bl.a. gmnddrageni beslutsordnrågen kunna regleras. Uttednrågen visar att det råte ärraöjligt att reglera nänadioföreningamas verksarahet pä erforderligt sätt. Jagföreslår i stället alt ett nytt organ bildas inora varje sändnrågsområde,elt Prop. 1992/93: 70 närradioräd. Närradiorädetskall väljas av de sändnrågsberältigade samraanslumrågama och bestå avledamöter sora allsidigt representerar dessa. Saramanslut-ningama skall varaskyldiga att bilda nänadioräd för att fä sända. Del kan förefalla vara enkrånglig ordning. I praktiken torde dock i aUmänhet sararaa personer väljastill nänadiorådet som svarar för nänadioföreningaraas verksamhet. särskild förordning ora nänadioräd skall de närraare reglema förnär-radiorådens verksamhet finnas. Bl.a. skall allmänheten och närradionärandenha insyn i rädens verksarahet genom att de skall vara skyldiga att föra enoffentiig sändningsförteckning. Nänadioråden skall även ha visst tillsynsansvaröver verksamheten, då de skall anmäla om någon saramanslutning sänder utananmäld programutgivare eller utan sändningstillstånd. Nänadiorådenskall även medverka till att avgiftsdebileringen förenklas. I fortsätmingenskaU huvuddelen av sändningsavgiftema råbetolas i en post omåret Del skall ske genora att nänadiorådet anmäler önskad sändningsvolyra förnästkoramande halvår, varefter nänadionäranden debiterar en totalsändningsavgift per sändningsoraråde. Betalningsansvaret bibehålls avrespektive saramanslutning medan nänadiorådet tjänstgör sora förraedlare. Nänadiorädelsarbete med fördelning av sändningstid CKh förraedling av sändningsavgifterkoraraer all avlasto nänadionäranden. Den del av sänd-ningsavgiften somraotsvarar vad sora belöper sig pä dessa mtiner bör samraanslumrågama befriasifrån. Nänadioföreningamas sändningsrätt (kap. 16) Nänadioföreningamahar likt övriga föreningar behov att nå ut med information till sinamedlemmar. Nänadioföreningama sänder däratöver komraunal information.Nänadioföreningama har däremot inte sora övriga föreningar någon ideologi elleråsiktsinrikming att inforraera ora. Mol den bakgmnden föreslär jag att övrigaföreningar alltid skall ha förettäde fraraför nänadioföreningama vidfördelningen av sändningstid. Möjlighetema för nänadioföreningama att sända päs.k. öppen tid försvinner därmed. S.k.provsändningar för föreningar sora själva inle har sändningstillsfend bör skepå föreningarnas eget prograraansvar Jag föreslår alt nänadionäranden skallkunna medge tidsbegränsat tUlstånd för detto ändamål. råforraationssUngor,dvs. förinspelat material sora innehåller inforraation ora nänadion på orten,fär sändas under tid sora inte bokats in av någon tiUståndshavare. En slingafår ha en speltid ora högst och får vid behov upprepas. Dessa sändningarskall sora vara befriade från sändningsavgift 10 1992/93. Närradionsanvändnråg för vaming cKh råforraation särat i krig och Prop. 1992/93: 70 vid oraedelbar krigsfara (kap. 17) BUaga 5 Ingenlyssnare skall diskrimineras när viktiga vamingsmeddelanden sänds ut överradion. Jag föreslär därför att lokalradions sändningar av vamingsraeddelandenvid fredskatosttofer uton fördröjning CKh raed autoraalik skall gå ut ocksåöver nänadions sändare. Dessa sändningar bryter således pågåendenänadioprograra. De sker på lokalradions prograraansvar. Närriket befinner sig i krig eller i omedelbar krigsfara skall dessa sändnrågaräven kunna orafatto viktiga informations- CKh serviceraeddelanden. Jagär råte beredd att föreslå att beviljade sändningstillstånd skall dras in ikrig eller vid oraedelbar krigsfara. Däreraot skaU andra förtursregler gällavid fördelningen av sändnrågstid. Nänadiorådeni de olika sändningsområdena skaU åläggas att utse ett antal peisoner soraskall ingå i en lokal programgmpp för nänadions sändningar i krig och vidkrigsfara. Dessa programgrapper skall ingå i samraa krigs-organiseradeIjudradiosystera sora lokalradion CKh inordnas i dess beredskapsorganisation.Lokalradiochefema i de respektive länen blir raed andra ord beredskapsansvarigaför organisationen. De lokala programgmppema har ansvaret för sändningama avkoraraunemas inforraation CKh de har förettäde för sina sändningar framförövriga tiUståndshavare. Iallvarliga krigsskeden kan nänadion koraraa att bli en betydelsefull varnings-och inforraalionskanal. ställer stora krav pä de lokala prograragrappemaatt kunna förmedla den information sora myndighetema vill ut med respektivemedborgama efterfrågar och behöver. Dä gäller också att nänadion aldrig fårvara tyst saratidigt som föreningslivets möjligheter att göra egna sändningarär mrådre. De lokala programgmppema måste därför ha relativt stor frihet attfylla kanalen raed del innehåll de finner ändamålsenligt Soraett viUkor för tillsfendet att inneha nänadiosändare skall gälla alt sändarenskall vara tillgänglig för de sändningsberättigade även i krig och vidomedelbar krigsfara. Ett ytteriigare vilUcor sora jag föreslår är att sändarägarenockså skall vara skyldig art hälla en viss reparationsberedskap. Åtgärderraot raissbrak av ytttandefrihelen i nänadion (kap. 18) Dagensregelsystem för referensbandningen stramas upp för att inte inbjuda tiUlagövemädelser Närett referensband skall avlyssnas skall av själva inspelningen framgå närinspelningen är gjord CKh vilken sammansluming som sänt programmet. Lagen omansvarighet för nänadio koraraer fortsättningsvis att innehålla krav påtidsraärkning cKh identifUcauonstecken. LUcaså föreslär jag att lagen skallkräva att en sammanslutnråg sora sänder under raer än i följd minst engäng i timraen skall uppge vera som sänder Nänadioråden skall varasammanslumingama behjälpliga med räd angående referensbandningen, men de skalläven kunna avkräva dera redovisning över hur de anordnat sin referensbandning. Sanktionsraöjlighelernaskärps raot den sora raissköter referens- Prop. 1992/93: 70 bandningen. Härfinns en lucka i lagen. Om någon ansvarig inom BUaga 5 sararaanslumingeni en lagakraffegande dora befunnits skyldig till brott raot 9 § lagen(1982:460) ora ansvarighet för nänadio (raot referensband-ningsskyldigheten)skaU därför sararaansluraingens sändnrågstiUstånd kunna återkallas. DetsammaskaU gälla ora sararaanslutnrågen inte läranat nänadiorådet en redovisnrågviUcen utvisar att referensbandnrågen är tUlfredsstäUande anordnad. Jagföreslår däreraot råle all nänadioförbundeis etiska närand skall fä lagligtiUgång tiU referensbanden. En sädan ordning torde strida raot vad sora ärbrukligt i övrigt CKh dess värde för att sfevja missförhållanden kan ifrågasättos.Det finns starka skäl att slå vakt ora den efiska närandens självständighet Jagföreslår i stället andra ätgärder för att öka beredskapen raot rasistiskatendenser i raediet Nänadionärandenåläggs all ha ett aktivt tillsynsansvar vad gäller raiss-länkto rasistiskainslag. Vid raisstanke ora att brott raot ytttandefrihelen i form av brottethets mot foUcgrapp skall nämnden anraäla saken tiU JK. kan en sararaansluming i avvaktan pä dom fortsätto sina sändningar raedsararaa innehåll sora prograrautgivaren åtolais för Att återkalla ett tillståndefter raånga raånader, eUer kanske , kan fungera sora etl slag iluften. SkaU möjligheten att återkaUa tillstånd finnas skall den fungera effektivt,dvs. framför aUt snabbt. Jag föreslär därför att vid allvarligare brott skalltillståndet kunna återkallas interimistiskt redan när JK väckt åtal. Med allvarligabrott menas brott för vUket är föreskrivet fängelse eller därutöver Närett tUlstånd återkaUas kan nänadionäranden bestäraraa om högst ett årinora vilken nytt tillstånd inte kan ges. Elfersgränsen fungerar sora enraaxiraigräns. Den börjar löpa redan vid det interiraistiska beslutet. För detfall de rasistiska råslagen skulle öka i nänadion är dagens syslem otUttäckligtJag föreslår att man redan nu inför en möjlighet att förlänga hrådret mot nyttsändningstUlstånd till om en samraanslumings programulgivare fällts förhels raot folkgrapp. Detsararaa skall för att förhindra kringgående gälla vidgrövre brott mol skyldigheten att referensbanda.