prop · GG03226 · 1992-12-31 00:00:00 — SamticUgt som att merparten av skogen kommeratt vara en viktig låvaraleverantöi till den svenska skogsindu-Söin kommerockså andra värden kommer an vägas in mer än ticUgare. Vikten av att iframtiden ytterUgare öka naturvärdshänsynen vid bedrivande av skogs- bruk kan därför väntasöka. Det är troligt att det inom vissa områden, t.ex. i Prop. 1992/93:226känsliga naturområden nära tätorter CKh på skärgårdsöar, kommer att ske en Bilaga 1 anpassning av skogsbraksmetoder och teknik. kan avsättningenav mark för naturvårdsändamål väntas öka. Detfinns enligt kommitténs bedömning olika sätt att skydda skogsmUjön. Ett äravsätmingar av stora natuireseivat Ett annat är att med hänsyn till maikensproduktionsförma CKh avstånd tiU fabriker CKh marknad bruka skogen med olikaintensitet. Ett tredje är att över hela skogsmarksarealen braka skogen medsikte på hög prcxluktion CKh g(xi natur- CKh mUjöhänsyn. Enligt kommitténsmening är det tredje sättet att föredra. Även detta altemativ innebär att vimåste avsätta nationalparker cKh naturtesevat men i långt mindreutsttäckning än om skyddet av viktiga naturvärden skall gmndas på avsättningareiUigt altemativ 1. Vi föreslär att miljömålet för skogen jämställs medproduktionsmålet Kommitténanger ett antal principer för ett nationeUt mUjömål för skogsbruket. Skogenskall brukas så att nawiresursens produktionsförmåga långsUctigt bibehålls,växt- CKh djurarters och naturtypers fortbestånd säkerstäUs, hotade arter cKhnaturtyper skyddas eller genom att unUca naturvärden skyddas eller skapas genomatt områden lämnas för fri utveckUng. Umyttjandetav skogen innebär att de från naturvårdssynpunkt viktiga element som varkaraktäristiska föi natuiskogen försvinner. Träden bltt således varken gamlaeller dör på platsen så att död ved kan bildas. Kommitténanser att trakthyggesbruk är en skogsskötselmetod som passar vä i den borealabarrskogen där frekventa kraftiga stömingar alltid har förekommit.Tiakthyggesbraket kan utformas så att en del av naturskogens värden bibehållseUcr nyskapas. SpecieUt tilltalande synes ttakthyggesbrak med skärm eUerfröträd vara inom områden där detta är biologiskt lämpUgt. Metoder som innebäratt man undviker kalhuggning kan vara säiskilt inttessanta inom omiåden som ien natuiskog skulle präglas av lång skogUg kontinuitet Fölatt uppnå miljömålet är det enligt kommitténs uppfatming nödvändigt ed ensamsyn när det gäller viktiga föratsätmingar för nyttjandet av skogen. Densvenska skogens prcxluktionsförmåga skall brukas långsiktigt, ansvars-fuUt ochmed sikte på god ekonomisk avkastning för skogsägare CKh samhälle. Ettlångsiktigt brak av skogen måste ske i överensstämmelse med de naturgivnaföratsätmingama. Skogsägaren har ett ansvar för att med detta som utgångspunktsöka gynna eUer åtminstone bibehålla den biologiska mångfalden då skogenbrakas. Förslagtill framtida skogspolitiska mål Deövergripande samhällsmålen om bl.a. ekonomisk tiUväxt, balans i utrikesbetalningama,full sysselsättning, regional balans samt gcxl natur- och miljö- våld som hai lagts fast avriksdagen utgöi mål föi aU samhäUeUg verksamhet. 1992/93:226 Var och enav samhäUets sektorer skaU enskUt och i samspel med andra sam- Bilaga 1häUssektorer verka i rikming mot dessa mål. Inomde ramar som gäUer för en konkurrensutsatt näring fömtsätts beslutsfattareinom skogsindustrin och skogsbruket ge sitt bidrag för att uppfylla deövergripande samhällsmålen. Staten fömtsätts å sin sida, med beaktande avsamhäUsmålen ckU inommarknadsekonomins ramar, försöka skapa gynnsamma fömtsätmingar för näringsUvetsamtidigt som den anger vad som gäller beträffande hänsynen tUl naturvården ochan(ka aUmänna intressen. mån utveckUngen av ekonomi och sysselsättning inom olika delai av landetinte överensstämmei med statens mål böi staten tUlgripa olika regionalpoUtiskaåtgäidei. Olika foimer av stimulans av skogsnäringen kan däivid (Kkså kommaifråga. Finansieringen av dessa åtgäider är av allmänt inttesse, dvs. den börske över statsbudgeten. mUjöpolitiska besluten har slagits fast att alla samhällssektorei skallgenomsyras av en ansvarsfull hushållning med CKh omsorg om miljö- CKhnatunesuisema inom lamen föi sin veiksamhet. Detta sektoisansvar innebär bl.a.att varje sektor är skylcUg att ta skäligt ansvar för att säkerstäUa den biologiskamångfalden och den genetiska variationen. Varje samhällssektor har (Kkså ettansvai föi att lösa de problem som redan föieliggei CKh föihindra att nyamUjöskadoi uppstår. Utsläppenav gaser, däribland koldioxid från industrier, enegiprcxiuktion (Kh ttafik, börminskas för att förhindra en global uppvärmning. bör därför enUgtkommitténs uppfatming nationellt (Kh intemationeUt arbeta för attluftföroreningama minskas. Kommitténföreslär att pr(xiuktions- cKh mUjömålen för skogspolitiken formuleras påföljande sätt Skogen(Kh skogsmarken bör nyttjas effektivt (Kh ansvarsfullt så att den UthåUigt geren god avkasming. Skogsproduktionens inrikming skall vara sådan att en storframtida han(Uingsfrihet erhålls beträffande användningen av produktema.Nyttjandet skall jjräglas av mångbmk. SkogsmaikensnaturUga prcxiuktionsföratsätmingar bör vidmakthållas. Biologisk mångfald CKhgenetisk variation i skogen skall behållas genom att i landet naturligtförekommande växt- och djuiartei ges föratsättningai att fortleva undernaturliga betingelser cKh i Uvskraftiga bestånd. Hotade arter (Kh naturtyperskall skyddas. Skogens estetiska CKh kultureUa värden skall vämas. Kommitténföreslår att dessa mål kommer tiU uttryck i den s.k. protalparagra-fen iskogsvårcislagen pä följande sätt Skogenäi en nationell tillgång som skaU skötas så att den uthålligt gei en Prop.1992/93:226 gcxl avkasming samticUgt som den biologiska mångfalden behåUs. Vidskötseln skall hänsyn tas tiU ancha allmänna inttessen. Förslagtill framtida skogspolitiska medel - inledning Föratt uppnå de föreslagna målen kan olika medel komma tiU användning såsomlagstiftning, rådgivning, reservatavsätmingar, tecknande av civilrättsUga avtaleUer intrångsersätming för att skydda väidefuUa biotoper, statiiga bidrag samtfoiskning (Kh utbUdning. Kommitténs granduppfatming äi att skogspolitiskaåtgäider endast bör komma i fråga om ett mål finns uppsatt (Kh den väntademarknadslösningen inte överensstämmer med detta mål. En framgångsrikskogspoUtik fömtsätter, föratom en konkimenskraftig skogsnäring, bl.a.engagerade markägare (Kh biukare av skogsmaiken som kan fatta lokalt anpassadebeslut Detäi kommitténs uppfattning att det i föista hand är lämpligt att välja medelsom ökar kunnandet hos markägare och brakare av skogsmarken. En förutsättningför ökat kunnande är kvaUtativt högtstående forskning. Rådgivningoch utbildning bör bedrivas aktivt. Den bör anpassas efter oUka ägargrappersbehov (Kh göras flexibel. Detta är särskilt viktigt när en ny skogspoUtUs harbeslutats, näi en ny maikägare tillträdei ellei ny aibetskiaft anstäUs.Kunskapen hos markägama eUei de peisonei som biukai behövei ökafortlöpande. Rådgivning (Kh utbildning kan bedrivas både i statens (Kh iprivat regi. Det äi rimUgt att utgå från att ökad kunskap är ettegenintresse CKh att markägama själva bekostar delai av rådgivningen och sinUtbUdning. Kunskapema behöver vara av både grundläggande cxh tUläm-pad natur.Särskilt de grandläggande kunskapema har stor betydelse för att möta nyafömtsättningar för CKh krav på skogsbruket. Genomekonomiska medel, tex. bidrag till ädellövskogsbraket ellei bidiag fölplanering av skogsbilvägai, kan staten påverka föratsättningama förbeslutsfattandet Beslutsunderlaget kan förbättras genom mventeringar. SamticUgtkan vi inte tiUåta alltför låg ambition i vård, skötsel och bmkande av skogoch skogsmaik ellei beslut som stridei mot de skogspolitiska målen. Det äidärföi nödvändigt att genom lagstifming och föreskriftei precisera vilka kravstaten ställer upp. Det är viktigt att lagstifmingen anger minimikraven ochinte speglar de skogspoUtiska ambitionerna i sin heUiet. Avlagstifmingen måste det framgå viUca krav som gäller i samband med enskildaåtgäidei, för enskilda bestånd eller för hela fastigheten cKh vilka påföljdemablir om markägaren bryter mot bestämmelsema. Föratt förenkla CKh ge maikägare CKh brakare av skogsmaiken en enhetUgbild föreslåi kommittén att de bestämmelser som ingår i ädeUövskogslagenflyttas till skogsvårdslagen. Kunskapom lagstifmingen och de normer som ligger bakom denna bör förmecUas genom enaktiv rådgivning. Denna verksamhet är ett samhällsansvar och därför enhuvuduppgift för skogsvårdsmyncUgheten. sektorsansvaret anserkommittén att skogsvårdsmyncUgheten i huvudsak bör Prop. 1992/93:226 handha tiUsynen pä skogsmark. Omkraven på inskränkningar i skogsskötseln går utöver vad som är rimUgt avstaten att begära av en enskild markägare bör inttångsersättning utgå.Kommittén anser i enlighet med ett riksdagsbeslut att ersättning skallutgå till markägaren när den pågående markanvändningen avsevärt föisvåras påbeiöid del av fastigheten. Kommittén ansei dcKk att den del av kosmaden sommotsvaiai ett inttång upp till den s.k. kvalifikationsgiänsen skall aviäk-nasvid intrång som är ersättningsgiUa. Enbärande idé i den av kommittén föreslagna skogspolitiken är ökat ansvar genomökat kunnande. Rådgivning (Kh utbildning bör därför, där så är lämpUgt (Kh iså stor utsträckning som möjligt, komma tUl användning för att uppnå deuppsatta målen. föreslagna skogspolitiska målen innebär att ett aktivt skogsbrukbör bedrivas på huvuddelen av skogsmaiken. Det äi önskvärt attproduktionsföimågan med beaktande av mUjömålet utnyttjas väl på aU skogsmaikdär inte andra intressen, t.ex. naturvårdsintresset, väger tyngre änskogspr(xluktionen. Skogama bör av hänsyn till sysselsättningen i främstglesbygden ha en sådan sammansättning att de långsiktigt kan ge en jämnavkasming. KommitténviU framhåUa att det är i markägarens eget inttesse, inte minst med tanke påatt skogen i regel representerar ett betydande kapitalvärde, att bedriva ettaktivt skogsbruk. Kommitténsframtidsbedömning visar att virkestillgångama och andelen avverkningsmogen skogökar som skogsbrukets lönsamhet inom vissa delar av landet kan bhsvag. Det är därför inte lika motiverat att överaUt bedriva ett lika intensivtskogsbruk som tidigare.Lagstifmingens krav på bl.a. hushäUning ochåterbeskogning måste dock uppfyUas. Föratt uppnå det av kommittén föreslagna mUjömålet är det nödvändigt att vissabiotoper och områden blir helt undantagna från skogsbruk. Efter 30 är börstörte områden på sammanlagt 5 prcKent av skogsmarken i hela landet varaundantagna från skogsbruk. Avsätming av större områden (nationalparker,naturreservat) kan ske med stöd av natuivåidslagen. I södia CKh mellei-staSverige samt i norta Sveriges kustiand finns få större skogsområden som harpåveikats i ringa grad av människan med naturskogskvaliteter. Det är angelägetatt de som finns är undantagna från skogsbrak och att det skapas nya genomavsättningar för att behålla den biologiska mångfalden. Genomdet beslutade biotopskyddet i 21 § naturvårdslagen tillgodoses delvisbehovet av att undanta medelstora och mindre biotoper/områden med höganaturvärden från skogsbrak. Kommittén föreslår att skyddet av känsUga biotoperdäratöver skapas genom civilrättsUga avtal. Det är angeläget att insatsemaprioriteras CKh samordnas över större områden cKh ägogränsei. Behovetav värd cKh skydd av biotopei med höga naturvärden bör bedö- Prop. 1992/93:226mas med utgångspunkt i befintiigt CKh kompletterande inventeringsunderlag.Bilaga 1 Underlaget bör kompletteras främst genom inventering av sumpskogar cKhnyckelbiotopei. Dessa CKh andra inventeringar som behövs för att tiUgcxlose deaUmänna intressena bör finansieras av staten. Varje skogsägare bör snabbt fåkännedom om inventeringamas resultat för det egna innehavet. På så sätt kan manbättre beakta de aUmänna intressena vid planering och genomförande avskogsbruksätgärder. Kommitténföreslår en lagstadgad skylcUghet för skogsägama att för myndighetema redovisauppgifter om sin skog. Dessa uppgifter behövs vid genomförandet avSkogspoUtiken och dessutom i samhällsplaneringen. Skogsägama skall emeUertidinte längre vara tvungna att skaffa sig en skogsbraksplan. Somett led i markägarens sektoisansvai föi namivåiden föreslår kommittén attdenne i samband med sin avverkningsanmälan även skall ange den natuivåidshänsynhan avser att ta. Föratt uppnå de föreslagna skogspolitiska målen är det enligt kommitténs meningvidare viktigt att den naturliga karaktären hos de skogUga impedimentenbibehåUs. Trakthyggesbruk med slutawerkning, återväxtätgärder, röjning CKhgallring bör därför undvikas på dessa. Inte heUer prcxluktionshöjande åtgärderbör vidtas. Någon ersättning för dessa inskränkningar i brukandet skall inteutgå. Avden necUagda jordbruksmarken föreslår kommittén att den del som inte tas ianspråk av jordbruket för att cxUa energi- CKh industrigrödor eller användasför annat ändamål bör en del utnyttjas för skogsprcxiuktion. Naturvåids-,landskapsbild (Kh kulturmUjöskäl talar för att beskogningen förettädesvis skermed lövttäd där föratsätmingar föreUgger. Somen del i joidbrakets omställning föioidai kommittén att rådgivning (KhUtbUdning om för- och nackdelar med beskogning samt om lämpUga ttädslag sker.Inom ramen för den jordbrukspolitik som bedrivs finns f n. möjUghet tUIekonomiskt stöd vid igenplantering av viss . Kommitténanser att skogsbruk inom den fjällnära skogen skall bedrivas med mycket storåterhållsamhet. Vi ser ingen anledning att föreslå några ändringar i debestämmelser som har beslutats om detta. Föratt uppnå de föreslagna skogspolitiska målen är det önskvärt att arealenädeUövskog ökas genom nyanläggning på lämpliga marker. Det är kommitténsmening att det är nödvändigt att ekonomiskt stödja ädellövskogsbraket även iframtiden. KommitténviU fi:amhåUa att det är en nationeU angelägenhet att skydda och vårda vårkulturmUjö bl.a. genom att undanta mindie omiåden från skogs-brak ellei attanpassa de skogliga åtgäidema. Genom rådgivning kan man uppnå ökathänsynstagande hos maikägare ellei de som biukai skogen. Detta hänsynstagandeböi normalt ligga inom ramen för ägaransvaiet Kommitténanser att skogsprcxiuktionens huvucUnriktning bör vara en hög picxluktion avbaiiträdsviike av gcxl kvalitet. Valet mellan gran CKh tall bör i högregrad än hittiUs präglas av växtplatsemas namigivna föratsättningai. An- Prop.1992/93:226 delen lövträd böi öka något säiskilt i omiåden som med hänsyn tiUsina fömt- Bilaga 1 sättningai hai en låg lövträdsandel. Det äi mei angelägetatt öka lövträdsandelen i baiT- (Kh blandskogai än att öka lövskogsaiealen.Kommittén ansei att det för landet som helhet bör ske entyngdpunktsförskjutning mot skogsskötsel som främjar kvaUtetspioduktion. Attgenom lagstiftning detaljreglera viikesproduktionens allmänna inriktning anseikommittén vara olämpligt Kiavet pä föiyngring efter slutawerkning eller skadaeller när skogsmaiken äi oumyttjad bör dcKk kvarstå. Däremot bör bl.a. dens.k. 5:3 paragrafen ersättas med ett krav på föryngring endast dåskogstiUständet är uppenbart otillftedställande. Rådgivning CKh utbUdning böii första hand komma tiU användning för att uppnå den önskvärdaproduktionsinrikmingen. Detär viktigt att picxiuktionsformema i skogsbmket är sådana att läckage och annanbortförsel av näringsämnen minimeras. Produktionsförmågan bör kunna upprätthållasmed naturUg vittring, fömanedbrytning CKh luftbuma näringsämnen från havet somnäringsbas. För att upprätthåUa skogsmarkens långsiktiga prcxluktionsförmågaoch säkerställa skogsekosystemens stabiUtet krävs enUgt kommitténs mening attde luftbuma föroreningarna minskas racU-kalt. I avvaktan härpå kanluftföroreningamas skadeveikningai på i viss mån motverkas (Kh fördröjasgenom kalkning och vitaliseringsgödsUng. Kunskapema om åtgärdemas effekter ärd(Kk fortfarande otiUräckliga. Det är därför viktigt med fortsatt forsknmg CKhutvärdering av pågående kalknings-försök. I områden som äi hårt belastade avluftföioieningai bör kalkning cKh vitaUseringsgödsling ske. Detta är bäde ettallmänt inttesse CKh till nytta för den enskilde markägaren. Kommittén föreslårdärför att skogsmarkskalkning genomförs i ett försök att restaurera de mesthotade markema. De maikägaie vais maikei kalkas böi täcka avkostnadema. Helttädsumyttjandemed uttag av fingrenar och barr från skogen bör starkt begränsas tiUs vidare.Kompensation av näringsbortfaUet bör ske genom ask-återföring eUer på annatsätt. Avgränsningen av lämpUga marker för helttädsumyttjande samt åtgärder förnäringskompensation bör gmndas på den nya kunskap som kommer fram fortlöpande. KommitténvUl framhålla att det är viktigt att fömtsättningar skapas för en välfungerande viikesmaiknad. Det äi nödväncUgt föi en ekonomisk sund (Kh rationeUtfungeiande skogsnäring. En föratsättning äi bl.a. att viikeshandeln intekoncentteias till en köpar- eller en säljarorganisation inom delar av landet. Enligt kommitténsuppfatming böi skogsskötseln i hög giad utgå från de natuigivnaföratsättningama och skogsbeståndens stmktui. Skogsbraket måste i betydUgthögre grad än hittUls bedrivas så att det så långt som möjUgt efterliknar detsätt på vilket skogsekosystemet naturligen fungerai. Utvecklingen (Khanvändningen av ståndortsanpassade metodei böi fortsätta. I skog av säisldldbetydelse föi den biologiska mångfalden bör endast sådana skogsbruksmetcxieranvändas som medger att natuiväidena bevaras i hög utsträck- 8 1992/93. Detta gäller tex.sumpskogar och lövskogai inklusive ädeUövskogar Prop. 1992/93:226 samt övergångszoner mot vattendrag, myr (Kh jordbruksmark. Kommitténföreslår en minskad detaljreglering av skogsskötseln. Bland annat föreslår viatt röjnings- (Kh galhingsskylcUgheten slopas CKh att andra avveikningsfoimeiän slutawerkning tillätes. Det väntas medföra ett mer variationsrikt skogsbrukvilket bidrai tUl att uppfyUa miljömålet. Häratövei föreslär vi att reglema omlägsta slutawcrkningsåldei samt lägsta och högsta slut-aweikningsaieal ihuvudsak slopas. Vad gällei stoiskogsbruket föreslår vi dcKk attransoneringsbestämmelsema behåUs fÖr större brukningsenheter. Avvägningenmellan produktions- CKh naturvårdsintressena föreslås i viss mån bU regleradgenom lagstiftning. De i lagstifmingen angivna minimikraven bör kompletterasmed rådgivning CKh utbUdning. Kommitténansei att sådana förflytmingai av skogscxUingsmaterial bör undvikas sominnebär att cxUingsmiljön påtagligt kommer att skilja sig frånur-sprangsmiljön. Lokalt skogsodlingsmaterial bör användas i störte utsttäckning.Säiskild återhåUsamhet bör iakttas med användningen av klonat material. Valetav genetiskt material föi det enskUda beståndet böi präglas av riskspridningdvs. mindre ensidigt material bör användas. Kommitténanser att contortaodUngen bör få en omfatttiing som är väsentligt mindre änden maximiareal som gäller . Stora sammanhängande områden medcontortatall bör inte förekomma. Andra främmande ttädslag än contortatall böiutan hindei kunna prövas och användas i Uten skala. Det äi emeUeitid angelägetatt omfatmingen löpande följs upp. Kommitténansei att kvävegödsUng endast böi utföras så att negativa mUjö-effekter blirförsumbara. Säiskilt i södra böi gödsUng, tiU följd avluftföroreningama, begiänsas staikt. Kommitténansei det vidare angeläget att skogsbraket kontinueiligt vidtar åtgäider föratt undvika omfattande förlustei till följd av skadoi av olika slag, t.ex.storm-, insekts- CKh svampskador. Dessa åtgärder bör emellertid inte gå sålångt att betydande naturväiden går förloracie. Liksomhittills föreslår vi en precisering av statens minimikrav vad gällerskogsskyddet. Dessa krav måste dock avvägas mot naturvärdena. Det är vidareviktigt att skogsbraksåtgäidema inte föroisakar bestående skadoi på maikensytskikt eUcr på miljön i övrigt Idet miljöpoUtiska beslutet bemyndigades regeringen bl.a. att förbjudamarkavvatming i områden däi det är särskilt angeläget att våtmarkema bevaras.Naturvårdsverket CKh har fått i uppgift att lämna förslag omsådana områden. Vidare infördes genom ändringar i skogsvårdslagen en anmähiingspliktför skyddsdikning samt föreskrifter om hänsyn till naturvårdsintressena vidbl.a. Kommittén föreslår ingen än(tting av dessa beslut. Skogsbruketbör enligt vår mening bedrivas så att negativa effekter på vattensystemminimeras. Vilka kraven är framgår av lagstifmingen. Bäst resultat uppnås enUgtkommittén uppfatmmg på frivillighetens väg. Fortsatt forskning omnäringsläckage CKh arbetsmetcxler är enligt kommitténs mening angeläget Skogsbilvägnätetbör vara utformat så att skogsbrukets ttansporter bltt ef- Prop. 1992/93:226fektiva samticUgt som dess negativa inverkan på naturmUjön minimeras. I ticU-Bilaga 1 gare väglöst land bör vägutbyggnad ske med särskild varsamhet Attskapa ett väl avvägt vägnät i ägospUttrade områden krävei samoidning överägogränserna. Från rekreationssynpunkt är det angeläget att vägarna håUsöppna. Föi att stimulera tUI samordning över ägogränsema föreslår kommittén attett stadigt bidrag lämnas tiU planering av vägnätet. Kommitténanser att skogsbruket i tätortsnära områden lUcsom i andra områden avbetydelse för rekreation CKh friluftsliv, t.ex. vid sjöar och vattendrag, påöai samt längs kustema, bedrivs så att dessa inttessen tiUgcxloses. På allskogsmaik men särskUt i de nämnda områdena bör behovet av att vårdalandskapsbuden beaktas. Det vUctigaste mecUet för att uppnå den önskade ambitionsnivånär rådgivning och utbildning. Enligt plan- CKh bygglagen skall kommunemaupprätta översiktsplaner. Det är viktigt att det av dessa framgår vilka skogsområdensom är av särskUt intresse för rekreation och friluftsliv. Föratt skapa gcxla fömtsätmingar för rennäringen bör skogsbruket anpassa sinametoder och anpassa skogsbruksåtgärdemas förläggning CKh ram. vara fråga om att avstå från radikal markberedning cKh att överhållabestånd med tiäcUavai. Skogsbruketbör bedrivas så att gynnsamma betingelser för det vilda skapas. Förslagtill finansiering av våra förslag Totaltfördelar staten via statsbudgeten för /93 ca 1 miljaid kionol påomiåden ellei veiksamhetei som höi samman med skogsbraket. Foiskning ochutbUdning inkl. foiskning om ttädbaseiade biänslen och utbUdning på gymnasialnivå eihållei anslag om ca 420 miljonei kronoi och skogsvårdsmyncUgheten ca 310miljonei kionoi. Statsbidragen till skogsvården CKh anslaget tiU översiktiigskogsinventering m.m. uppgår till . Anslaget förinköp av skogsmark till reservatavsättningar uppgår tUl ca 125 mUjoner kronor. Statsutgifternaför den av kommittén föreslagna skogspolitiken beräknas för /94uppgå tiU ungefär samma belopp som för /93. Forskning ochutbildning föreslås få en utgiftsram om . Etttillskott från löntagarfondspengar bör innebära en ökad budgettam.Skogsvårdsmyndighetens anslag föreslås minska till . Denöversyn av myndigheten som pågår kan dock komma att förändra detta belopp.Kommittén föreslåi att de flesta statsbidragen tiU skogsbraket avvecklas. Detinnebäi att den sammanlagda bidiagssumman minskas kraftigt tiU ca 50 mUjonerkronor. Kommittén föreslår att statsbidrag i fortsätmingen lämnas tillädellövskogsbraket (15,cKh till planering av skogsbilvägai(). Vidare föreslår vi ett anslag för skogsmarkskalkning (15miljoner kronor) cKh för att uppnå biotopskyddet (9,).Kommittén föreslår dessutom mer än en fördubb- Ung av anslaget tiU inköpav skogsmark tiU reservatavsätmingar, 280 miljoner Prop. 1992/, som ett medel för att uppnå miljömålet. Anslagettill skogsforskning föreslår vi öka med 50 miljonerkronor. Även anslaget till skogsmarkskalkning föreslår vi öka med samma belopp.Anslaget för att uppnå biotopskyddet bör /98 uppgå tiU 35,5miljoner kronor. Genomatt skogsvårdsavgiften har avskaffats bortfaller en finansiering om 256,5miljoner kronor /94. Vid i övrigt oförändrade föratsättningaifmns således finansiering via statsbudgeten för ca . Nyfmansiering krävs av . Kommittén föreslår i linje medregerings- (Kh riksdagsuttalanden att biotopskyddet CKh de ökadereservatavsätmingama finansieras med medel som staten erhåller vid försäljningenav mark från ().