prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Intresset för att utnyttjafondens resurser även under rådande lågkonjunktur är stort. Därigenom slårmånga företag och förvaltningar väl rustade när konjunkturen vänder. Jagäterkommer strax till frågan om fondens fortsatta verksamhet. Den tilltagande komplexiteten ochhöga förändringslaktcn i arbetslivet ökar behovet att la fram och sprida nykunskap inom området. Arbetslivs-forskningen är etl vikligl medel när det gälleratt följa utvecklingen inom arbclslivsomrädcl och ge den kunskap som behövs förall undanröja hälsorisker i arbetsmiljön och uppnå en bättre arbetsmiljö. Likaviktigt är del att resultaten sprids lill olika målgrupper i arbetslivet. Dessafrågor kommer att tas upp i den forskningspolitiska proposilion som inom kortkommer att föreläggas . Med anledning av eltregeringsuppdrag lill Centrala arbelslivsfonden pägär i olika delar av landetförsök med bildandet av lokala och regionala kunskapscentra. Intentionerna äratt skapa vikliga länkar mellan förelag, branschorgan, myndigheter m.fl.aktörer för spridning av information och kunskap inom arbclsmiljöområdct. För att få cn bättre samordning avstålens insatser inom arbetsUvsområdet vad gäller forskning, utveckling ochkunskapsspridning kommer jag att föreslå regeringen all en särskildutredare tillsätts för att dels överväga hur erlarenhelerna frånArbetslivsfonden skall föras vidare, dels föreslå hur samordningen av statensinsatser och kunskapsspridning inom arbetsUvsområdet bör äga rum. Sjukfrånvaro, arbetsskador m.m. Efter en kraftig ökning under slörre delen av 1980-lalethar ohälsotalet-dvs. del genomsnittliga antalel dagar per försäkrad som ersattsmed sjukpenning eller förtidspension - börjat minska fr.o.m. är 1990. Dennaminskning sammanfaller i tiden med försämringen av arbetsmarknadsläget.Minskningen har fortsatt även . Ohälsotalets utveckling över tidenpåverkas förulom av regelförändringar av en rad faktorer som t.ex. ålderssammansättning,förvärvsfrekvens och arbetslöshet. Minskningen av ohälsolalet underåren 1990 och 1991 har främst skett genom en minskning av den medellångasjukfrånvaron (6 ). inträffade dessutom en kraftig minskningav de korta sjukfallen, vilket till stora delar kan hänföras till förändringari kompensationsnivåerna. Även de långa sjukfallen minskade. Endast de flerårigasjukfallen fortsatte att öka . Nedgången i ohälsotalet kan ha sinorsak i liera faktorer. En förklaring är alt de ökade insatserna frän samhälletför att begränsa sjukfrånvaron och förtidspensioneringen och en ökadmedvetenhet hos arbetsgivare och arbetstagare om betydelsen av åtgärder föratt minska sjukfrånvaron kan ha börjat ge effekt. En annan sannolik förklaringär del försämrade arbetsmarknadslägel . Trots minskning är ohälsotaletemellertid alltjämt 18 på en hög nivä. Ar 1991 var ohälsolalet förkvinnor och Prop. 1992/93:U)0 för män. ökade antalelanmälda arbetsskador kraftigt, främst beroende på ökningen av antaletrapporterade belastningssjukdomar. Sedan är 1988, alltså redan under den dårådande högkonjunkturen, har antalet anmälda arbetsskador minskat. De anmäldaarbetsolyckorna har minskal och deanmälda arbetssjukdomarna . Minskningen avser säväl män som kvinnor.Minskningen har fortsatt även under är 1992. För säväl arbetsolyckor somarbetssjukdomar visar även medelantalet sjukdagar per fall efter mänga årsökning en nedgång . Detla är i överensstämmelse med utvecklingenav den totala sjukskrivningen i landet. Arbetsskadeutvecklingen över tidenåterspeglar såväl effekter av arbels-miljöförbättrande åtgärder somförändringar i arbetsmarknadsslrukturen och synen på vad som är enarbetsrelaterad sjukdom. anmäldes ca 73 000arbetsolyckor och ca 41 000 arbetssjukdomar. Männen svarar för avarbetsolycksfallen men kvinnnornas andel har ökal kontinuerligt. Beträffandearbetssjukdomarna är fördelningen mellan män och kvinnor numera nästan lika. Olyckor till följd avöverbelastning är den vanligaste olyckstypen för såväl män som kvinnor. Dessaolyckor har ökat markant men minskar nu i likhetmed övriga olyckstyper. Av de anmälda arbetssjukdomarna ärdrygt belastningssjukdomar. Bland kvinnorna är andelen sä hög som 80 %.Dessa sjukdomar resulterar vanligtvis i betydligt längre sjukfrånvaro än övrigaarbetssjukdomar, i medeltal per fall är 1989. Sjukskrivningstidernaär särskilt långa för belastningssjukdomar i nacke/halsrygg och rygg.Sjukfrånvarons längd ökar med stigande ålder. Som en följd av den ökande arbetslösheten i hardet totala antalet arbetade timmar minskat till år 1991.Från november 1991 till november 1992 minskade antalet arbetade timmar med 2,. 1991 var som dentotala arbetstiden börjar minska. Den faktiskt arbetade liden per individ i arbete, dvs. för den som har arbete och inle är frånvarande under mätveckan, var dock i stort sett oförändrad. Enligt var den faktiskt arbetade tiden mar för männen och 1991. De förändringar av semester ochpensionsålder som beslutat om i enlighet med regeringensstabiliseringsproposition (1992/93:50) kommer att medföra att varje arbetandeindivid ökar sin totala arbetstid bäde och över åren. Den lagstadgadesemestern minskas fr.o.m. /95. Pensionsåldernförlängs successivt från till med etl kvartal lill och medår 1996. Utredningen om mer flexibla regler för arbetstid ochsemester lade 1992 framsill slutbetänkande (SOU 1992:27) Årsarbetstid. Utredaren föreslär attarbetstidslagen och semesterlagen förs samman till Prop. 1992/93:100 engemensam lag. Han föreslär vidare att det införs ett nytt begrepp,"ärsar- Bilaga 11 betstid", som omfattar både arbetstid ochsemester och som beräknas i timmar. Avsikten är all detla begrepp skallersätta 40-timmarsveckan som norm. Årsarbetstiden föresläs beräknas till 2 007timmar, varav skall utgöra arbetstid (motsvarar 40 tim./vecka) och216 timmar semester. Utredaren föreslår vidare att detpå arbetsplatser, där kollektivavtal gäller, inte skall finnas några reglersom begränsar arbetstidens förläggning. Lagen skall dock innehålla enuppmaning till parterna att vid träffande av kollektivavtal eftersträva storfrihet för arbetslagaren att, där så är möjligt, själv påverka sin arbetstid. På arbetsplatser där det saknaskollektivavtal skall del enligt förslaget finnas i stort sett samma regler somi dag. En enskild arbetstagare skall dock i viss utsträckning kunna medgeavvikelser från lagens bestämmelser. Betänkandet har remissbehandlats.Remissopinionen är blandad. Regeringen har noga följt utvecklingen av EG:sarbetstidsdirektiv som skulle ha beslutat om under är 1992.EG har dock uppskjutit behandlingen av direktivet . Det kankonstateras att utredningsförslaget i väsentliga avseenden avviker från EG:sförslag till arbets-tidsdirekliv. Regeringen avser senare att ta ställning tilli vilken mån utredningens förslag bör föranleda förslag lill lagändringar. Regeringen tillsatte en särskild utredare föratt göra en översyn av vissa delar av arbetsmiljölagen. Utredningen, som harantagit namnet (A 1991:03), skall ha avslutat sittarbete senasi . Utredaren skall enligt direktiven föröversynen (dir. 1991:75 och 1992:33) utreda behovet av nya eller ändrade ansvars-och samverkansregler för enlreprenadanställda och liknande arbetstagargrupper,avgränsningen av arbetsslällebegreppel, behovet av kompletteringar avpro-duktsäkerhetsreglerna, vissa frågor om sanktionssyslemet, utformningen avde grundläggande bestämmelserna i 1 - 3 kap. samt bestämmelserna omöverklagande i arbetsmiljölagen. I flera av dessa frägor, bl.a. kompletteringenav produktsäkerhetsreglerna, ingår att beakta konsekvenserna av en anpassningtill . Av förslagen i betänkande(SOU 1991:13) Spelreglerna på arbetsmarknaden har slopandet av den s.k. 200-kronorsre- geln i 60 § sista stycket i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet genomförts (prop. 1991/92:155, bet. 1991/92:AU7, rskr. 1991/92:250). Som ett "normalskadestånd" för en olovlig stridsätgärd föreslogs 2000 kr.Lag ändringen trädde i kraft . När det gäller utredningens övriga förslag om hur spelreglerna skall förbättras utgär regeringen frän alt arbets marknadens parter års avtalsrörelse tar sitt fulla ansvar för för handlingsresultatet och arbetsfreden. Regeringen kommer senare att ta 20 ställning till i vilken mån utredarens övriga förslag börföranleda förslag till Prop. 1992/93:100 lagändringar. Under vären 1992 sade regeringenupp nr 96 om avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer.Konventionen innebär i princip etl förbud mot privat arbetsförmedling ivinstsyfte. Uppsägningen träder i kraft . 1 början av november1992 avgav Utredningen om avreglering av arbetsförmcdiingsmonopolet sillbelänkande (SOU 1992:116) och uthyrning av arbetskraft.Betänkandet remissbehandlas . Jag avser att återkomma tillregeringen med förslag i frågan i sådan lid att föreslagna lagändringar skallkunna träda i krafl . Kommittén som skall se övermedbestämmandelagen och den centrala arbetsrättsUga lagstiftningen i övrigtkommer i med ett delbetänkande som omfattaranställningsskyddsfrägor, förslag om förbud mot blockad av företag utananställda samt frågan om avskaffande av den fackliga vetorätten videntreprenad. Kommitténs arbete syftar bl.a. till att åstadkomma förenkling ochbättre överskädlighet i regelsystemet saml att därvid särskilt beakta de mindreföretagens situation. Den enskildes rättsliga ställning skall stärkas. Jagavser att föreslå regeringen tilläggsdirektiv till kommittén i enlighet medvad som aviserats i den s.k. krisuppgörelsen (se prop. 1992/93:50 S.16). I direktiven till av denarbetsrättsliga lagstiftningen har jag anmält att även ledighetslagama bordeses över eftersom de kan ha en hämmande inverkan på företagen och i synnerhetde små företagen, och att den översynen borde ske i en särskild utredning. Regeringen har beslutat omdirektiv (dir. 1992:98) för en sådan översyn av ledighetslagarna. Utredarensuppgift är att föreslå enklare och mer enhetliga regler men utredningen skallinle begränsas till rent lagtekniska aspekter utan även omfatta reglernasmateriella innehåll. Rätten till studieledighel bör t.ex. avgränsas. Utredarenskall också se över reglerna om rätt till semesterlön vid olika slagsledighet. Uppdraget skall vara slutfört före utgången av . Till har inkommit ett flertalframställningar, bl.a. från i och , av huvudsaklig innebörd att en lagstadgad skyldighet börinföras för i belägna företag, som ingår i nordiskt ellerinternationellt ägda koncerner, att ge de anställdas företrädare i koncernenrätt till information från moderbolaget och rätt till konsultationer med detta. presenterade ett förslagtill direktiv om inrättande av europeiska koncernnämnder för information och samråd i företag som är etablerade i flera . Direktivet har ännu inte anta gits av ministerrådet. I awaktan på resultatet av EG:s arbete är jag inte be- 2i redd att nu ta initiativ till en lagstifining i ämnet. tillkallades en särskild utredare all utreda(dir. 1992:17) företags- Bilaga 11 hälsovårdens organisation ochfinansiering. Utredaren har avslutat sitt arbeteoch överlämnade betänkandet (SOU 1992:103) FHU92 tillregeringen. Utredningen var föranledd av beslut (prop. 1991/92:100bil. 11, bet. 1991/92:AU12, rskr. 1991/92:251) om en aweckling av det generellastatsbidraget till förelagshälsovården fr.o.m. . Utredaren föreslår att denoffenlliga styrningen av företagshälsovården upphör. Förslaget bygger på altarbetsmarknadens parter träffar avtal, som stödjer en flexibel och effektivresursanpassning för arbetet med arbetsmiljö och rehabilitering. Utredarenföreslår en del ändringar och tillägg i arbetsmiljölagen bl.a. vad gäller kravpå resurser för arbetsmiljö- och rehabiliteringsarbetet. Förslag läggs ocksävad avser Arbetarskyddsverkels roll, utbildning och kompetensutveckling inomarbetsmiljöområdet saml vad avser stöd till arbetsmiljö- ochrehabiliteringsinsatser för småföretag. Betänkandet remissbehandlas förnärvarande och kommer därefter att beredas inom . beslut med anledning av prop. 1991/92:170 omEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet innebär bl.a. att vissa ändringar görsi arbetsmiljölagen (prop. 1991/92:170 del III, bilaga 9, bet. 1992/1993:EU1,del I; rskr. 1992/1993:18). Ändringarna avser framför allt lagens bemyndigandenatt meddela föreskrifter. Genom ändringarna ges möjlighet förArbetarskydds-styrelsen att göra de förändringar i svenska föreskrifter somföljer av åtagandena enligt . Inom ramen för EES-processen hararbetsgruppen för arbetsmiljö- och arbetslivsfrägor under är 1992 analyseratoch följt upp lillkommande och planerade direktiv på arbetsmiljöområdet.Arbetarskyddsstyrelsen har i arbetsgruppen fortlöpande avrapporterat sittuppdrag att implementera EG:s arbetsmiljö- och produktdirektiv. harunder året regelbundet medverkat i EFTA-regeringarnas expertgrupp på detsocialpolitiska området, vilken rent organisatoriskt sorterar underarbetsgruppen för de angränsande politikområdena. 1 sina kontakter medEG-sidan har expertgruppen - utöver överläggningar om nya EG-rättsakter - ävendiskuterat frågor som rör EFTA:s medverkan i EG:s kommittéer, program ochnätverk pä det sociala områdei (inkl. arbetsmarknad och arbetsmiljö). I anslutning till det europeiskaarbetsmiljöåret har den beslutat anordna ettseminarium om kvinnors villkor i arbetslivet under vären 1993. harinnehaft ordförandeposten i EFTA-gruppen för det europeiska arbetsmiljöåret. I handläggs ärenden som rörförhällandet 22 till Internationella arbetsorganisationen (). Förberedning av vissa åren- den som rör samarbetet med finns en trepartisktsammansatt kommitté, Prop. 1992/93:100 . beslutande församling -arbetskonferensen - höll sitt sjultionionde möte under juni månad 1992.Arbetskonferensen har bl.a. till uppgift att besluta om lLO:s arbetsprogramoch budget samt alt anta konventioner och rekommendationer. Budgeten omfattar totalt ca 406 miljoner USD. medlemsavgiftuppgår lill av budgeten och ulgör, efter vissa återbetalningar, ca 2,87miljoner schweizerfranc är 1993. Vid 1992 ärs arbetskonferens aniogsen konvention (nr 173) och en rekommendation (nr 180) om skydd avarbetstagares fordran i händelse av arbetsgivarens insolvens. Dessa instrumentavses bli förelagda . har godkänten , nämligen konventionen (nr 170) om säkerhet vid användningav kemiska produkter i arbetslivet (prop. 1991/92:98, bet. 1991/92:AU12, rskr.1991/92:251, regeringsbeslut ). Konventionen träder ikraft för del . har därmed tillträttsammanlagt 84 . hade enligt bestämmelserna ilLO:s stadga att rapportera om tillämpningen av 26 av dessa konventioner. har under är 1992 ävengodkänt att konvention (nr 96) om avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyräersägs upp (prop. 1991/92:89, bet. 1991/92:AU10, rskr. 1991/92:174,regeringsbeslut ). Uppsägningen träder i kraft . Nya ämnen pä 1993 ärs arbetskonferensär dels Deltidsarbete i syfte alt anta ett eller flera nya instrument,dels för allmän diskussion uppgifter och roll i biståndsverksamheten. Dåskall även de nya instrumenten om förebyggande av storolyckor inom industrinslutbehandlas. företog en översyn av medlemskapet i industrikommittéer. erhölldärvid plats i nio av de sammanlagt 12 industrikommittéeerna. Den riyamandatperioden för industrikommittéerna började . Vid arbetskonferensens möte i juni1990 förrättades val till för perioden - 1993. Danmarkinvaldes därvid pä den nordiska platsen på regeringssidan. för en nytreårsperiod sker . Enligt gällande turordningsregler bör två nordiskaregeringar då kunna ta plats i styrelsen. kandidater denna gäng ärNorge och . Inför varje styrelsemöte äger nordiskt samråd rum. riktades två anmälningarmot beträffande tillämp ningen av vissa . på talade i en, senare kompletterad, skrivelse till bristande tillämpning av ILO-konvenlionerna (nr 87) om föreningsfrihet och skydd för organisations rätten, (nr 98) om organisationsrätten och den kollekliva förhandlingsrät ten, (nr 151) om offentligt anställda och (nr 154) om främjande av kollektiva förhandlingar. Anmälan föranleddes av de ändringar i sjukförsäkringen m.m., som trädde i kraft innebärande sänkt ersättning frän det statliga ersättningssystemet. Det svenska arbetsgivarombudet till lLO:s 78:e arbetskonferens ingav ett klagomål mot beträffande tillämp ningen av konventionerna nr 87 och 98 samt konventionen (nr 147) om mini- 23 minormer i handelsfartyg. Klagomålet grundar sig på de ändringari lagen Prop. 1992/93:100 om medbestämmande i arbetslivet som trädde ikraft ("lex Bilaga 11 "). De bådaanmälningarna behandlas f.n. av . Mitt förslag: Arbetslivsfonden awecklas successivt medsluttidpunkt . Enligt lagen (1989:484) om arbetsmiljövgift betaladearbetsgivare, för ersättningar som betalades ut , en arbetsmiljöavgift som fördes till arbetslivsfonden. Riksdagenhar fastställt riktlinjer för användningen av fondens medel, för enorganisation för bidragsprövning och uppföljning av fondverksamhelen saml förförvaltning av fondmedlen (prop. 1989/90:62, bet. 1989/90: FiU30, rskr.1989/90:327). Arbetslivsfonden tillkom i syfte att verka konjunkturpolitisktstabiliserande, dvs. minska den ekonomiska aktiviteten i en högkonjunktur ochöka den i en lågkonjunktur. Genom nämnda arbetsmiljöavgift tillfördes fonden ca11,. Till detta kommer avkastningen på kapitalel. Demyndigheter som sattes att handlägga bidragsärendena - Centralaarbetslivsfonden och de 24 regionala Arbetslivsfonderna - påbörjade sinverksamhet . Någon bortre tidsgräns när fondensverksamhet skulle vara avslutad fastställdes inte. Arbetslivsfondens uppgift är attlämna bidrag till arbetsgivare för åtgärder för en förbättrad arbetsmiljö,förändrad arbetsorganisation saml tidig och aktiv rehabilitering. Centralaarbetslivsfonden har lämnat en berättelse och årsredovisning om fondensverksamhet /92. Den Centrala och de regionala Arbetslivsfondernahar t.o.m. beviljat ca som bidrag till drygt 7900 arbetsplalsprogram. Programmen berör omkring 1,5 miljoner anställda, dvs.omkring 30 % av arbetskraften. Fördelningen mellan kvinnor och män är 54 %resp. Beviljade bidrag efter åtgärd Utveckling av ny teknik Metoder/rutinerm.m. Den privata sektorn har erhållit av de beviljadebidragen (ca ) varav de små företagen (högst 50 anställda)har erhällit (). Återstoden, , har gåtttill den offentliga sektorn. Den största andelen bidrag har gått tillverkstadsindustrin. Den dåvarande regeringen uppdrog åtCentrala arbets- livsfonden att utreda förutsättningarna att inrättalokala/regionala kunskaps- Prop. Fonden har i en delrapport den 24 juni 1992redovisat bl.a. att den Bilaga 11 avser att stödja och följa etl antal försök medkunskapscentra. i samarbete med - och i vissa fall samfinansierade av -Arbetsmiljöfonden. Försöken kan antas ge ny kunskap om betingelserna förkunskapsinsamling och kunskapsspridning lokalt/regionalt. RRV har på eget initiativ genomförten förvaltningsrevision av arbelslivs-foncismyndigheterna. Resultatet avgranskningen har RRV redovisat i rapporten (F 1992:28) Arbetslivsfonden. Irapporten redovisas vissa förslag. Rapporten har överiämnats lill regeringen.RRV har vidare hemställt att Arbelslivsfonden, ,och redovisar de ätgärdersom de vidtagit eller avser att vidta med anledning av de synpunkter ochförslag som förs fram i rapporten. RRV bedömer att den kompetens sombyggs upp genom fondens verksamhet kan ha strategisk betydelse för förnyelseni företag och förvaltningar både på kort och läng sikt. RRV framhåller i dettasammanhang de samlade erfarenheterna av direkta kontakter mellan fonden ocharbetsgivare, myndigheternas gemensamma insatser inom arbetslivsområdet samtintegreringen av arbetsmiljö, arbetsorganisation och rehabilitering medverksamheten i övrigt. RRV menar att kunskap och erfarenheter av fondensverksamhet bör las till vara. Enligt RRV:s uppfattning är vidare en välfungerande utvärderingsprocess avgörande för att erfarenheter av fondensverksamhet skall kunna spridas och leda till bestående resultat och en fortsallutvecklingsinriktad process även efter det att fonden har upphört. Med anledning av beslul(prop. 1991/92:150 1:8, bet. 199l/92:FiU30, rskr. 1991/92:350; prop. 1992/93:50bil. 7) disponerades ur arbetslivsfonden dels förfinansiering av vissa sysselsättningsskapande åtgärder /92,dels till en förstärkning av statsbudgeten innevarandebudgetär. Detta innebär att fonden har ca till sillförfogande för nya bidragsbeslut. I samband härmed har regeringen -när det gäller inriktningen av Arbels-livsfondens fortsattaverksamhet-uppdragit ät Centrala arbetslivsfonden att dels verka för attinsatser som leder till ökad produktivitet kommer lill ständ i ökadutsträckning, dels även i fortsättningen särskilt stödja småföretag och därvidbeakta dessa företags särskilda förutsättningar, dels prioritera arbetsplatserdär de mest utsatta arbetena finns. I detta sammanhang skall arbetsplatser dären stor andel kvinnor är sysselsatta uppmärksammas. Jag har frän Centralaarbetslivsfonden inhämtat att återstående medel med nuvarande takt vad gällerbeslut om bidrag kan beräknas räcka fram till omkring /94, docklängst t.o.m. . Med hänsyn till att de nuåterstående medlen som fonden har till sitt förfo gande för nya bidragsbeslut stegvis kommer att förbrukas fram till omkring /94 bör en sluttidpunkt vad avser beslut om bidrag sättas ut. Jag föreslår därför att fonden avslutar sin bidragsgivning för sådana ändamäl som avser ätgärder på arbetsplatserna , dock om det finns speciella skäl senast vid utgängen av . Fondens verksamhet - liksom dess administration - skall därefter successivt awecklas och vara helt avslutad till . 1994kommer fondens verksamhet därmed i huvudsak att vara inriktad på Prop.1992/93:100 uppföljning av arbetsplatsprogram, utvärdering och kunskapsspridning.Det Bilaga 11 bör vidare ankomma pä regeringen, alt mot bakgrund av deförslag som jag nu har lagt fram, la de initiativ som behövs i fråga omawecklingen. Jag hemställer att regeringen föreslår att godkänna vad jag har anfört omaweckling av Arbetslivsfondens verksamhet. Översyn av den statliga lönegarantin vid konkurs Det är angeläget att statens kostnader för den statligalönegarantin begränsas även . Jag vill därför framhålla att regeringennyligen har beslutat om direktiv (dir. 1992:103) till en utredning med uppgiftalt se över vissa delar av det statliga lönegarantisystemet vid konkurs.Översynen skall avse lönegarantireglernas utformning när det gäller vilkalönefordringar som skall ersättas av garantin samt hur utbetalningsfunktionenskall vara utformad . Syftet med översynen skall vara att åstadkommaregeländringar som - utan att garantins sociala syfte går förlorad - begränsarutgifterna för garantin och effektiviserar granskningen av att garantin användspå det sätt den är avsedd för. Enligt lönegarantilagen har länsstyrelserna hand omutbetalningarna från lönegarantifonden. Länsstyrelserna prövar inte omlönefordringarna omfattas av garantin utan handhar endastutbetalningsfunktionen. Enligt den nya lönegarantilagen som trädde i kraft den1 är del konkursförvaltarna, som i konkurser utan bevakning, prövarom lönefordran skall täckas av lönegarantin. För /94 bedömer jagalt antalet konkurser kommer att ligga på en oförändrat hög nivå och attlänsstyrelserna därför även fortsättningsvis kommer att handlägga ett stortantal utbetalningsärenden. Detta motiverar att länsstyrelserna tillförs extraresurser för hanteringen av utbetalningar från lönegarantifonden. Jag beräknarefter samråd med chefen för , att länsstyrelserna börtillföras för handläggning av dessa ärenden. Dennaresursförstärkning bör finansieras genom en engångsvis särskild disposUion avavgifter till lönegarantifonden. Enligt förslag frän 1982 årslönegarantiutredning bör kronofogdemyndig heterna överta utbetalningsfunklionen från länsstyrelserna. I propositionen om statlig lönegaranti vid konkurs (prop. 1991/92:139) framhöll jag emeller tid bl.a. att kronofogdemyndigheternas roll i lönegarantihanleringen föränd rades genom den nya lönegaranlilagen och att man av denna anledning borde utreda ytterligare hur utbetalningsfunktionen skall utformas. Somjag redogjort för har regeringen fattat beslut om direktiv lill en utredning 26