prop · GG03214 · 1992-12-31 00:00:00 — Den som framställer ett samlingsverk, sarrtmanställt urverk från ett större antal upphovsmän, för användning vid undervbning, fåråterge mindre delar av litterära och musikalbka verk och sådana verk av litetonfång, om det har gått då verken gavs ut. Konstverk får återgesi anslutning till texten, om det har gått då verketoffentliggjordes. Upphovsmännen har rätt till ersättning. Första stycket gäller inte sådana verk som har skapats föratt användas vid undervisning. Paragrafen har behandlats i avsnitt 2.111 den allmännamotiveringen. Paragrafen motsvarar helt hittillsvarande 16 § i den deldenna bestämmelse avser samlingsverk för användning vid undervisning; endastredaktionella justeringar har gjorts. När ett litterärt eller musikaliskt verk eller ettkonstverk har utgivits, får de exemplar som orrfattas av utgivningen spridasvidare. Motsvarande gäller när upphovsmannen har överlåtit exemplar av ettkonstverk. För exemplar av datorprogram gäller i stället att spridningen ärtillåten sedan exemplaret med upphovsmannens samtycke har överlåtits inomEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet. Exemplar av litterära och musikaliskaverk får dock inte utan upphovsmannens samtycke tillhandahållas allmänhetengenom uthyrning eller andra jämförliga rättshandlingar. Exemplar avdatorprogram i maskinläsbar form får inte heller lånas ut till allmänheten utansådant samtycke. Paragrafen har behandlats i avsnitt 2.16 i den allmännamotive- 8 1992/93. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 23 § och 25 § förstastycket i de delar dessa bestämmelser avser spridning av exemplar av verk.Reglerna om inskränkningarna i upphovsmännens spridningsrätt har alltså förtssamman i denna paragraf. I jämförelse med gällande rätt innebär den nya regelnendast den ändringen att uthyming (och andra jämförliga rättshandlingar) avexemplar av litterära verk till allmänheten kräver upphovsmannens samtycke. Iövrigt har endast redaktionella justeringar gjorts. Uttrycket "uthyming eller annan därmed jämförligrättshandling" infördes i 23 § upphovsrättslagen . I förarbetenauttalas att uttrycket avser uthyming och rättshandlingar som till sinaverkningar är jämförliga med uthyming. Som exempel på sistnämnda rättshandlingaranges fall av köp med återköpsklausul, t.ex. att den som vill disponera ettverksexemplar betalar ett belopp vilket motsvarar exemplarets försäljningspris,varefter han vid återlämnandet av exemplaret återfår nämnda belopp med avdragför vad som i själva verket utgör vederlag för rätten att fådisponera över exemplaret. I förarbetena uttalas vidare att uttrycket avserfall i vilka nyttjaren lämnar ett vederlag för rätten att få disponera överexemplar men inte fall i vilka inget vederlag lämnas (prop. 1982/83:40 s. 13). Humvida vederlaget tas upp i syfte att erhålla vinst ellerendast för att minska kostnaderna för t.ex. en skattefinansierad verksamhet,saknar betydelse. Av relevans är endast humvida vederlag lämnas för rätten attfå disponera över verksexemplar eller ej. Det är också utan betydelse humvida vederlaget tas upp vidvarje tillfålle när exemplar ställs till förfogande eller i form av en årsavgifteller liknande. Men för att det skall röra sig om uthyrning eller annan därmedjämförlig rättshandling krävs som redan nämnts att vederlaget erläggs förrätten att få disponera över verksexemplar och inte för något annat. Rekvisitetär alltså inte uppfyllt t.ex. när ett bibliotek på sedvanligt sätt tar ut enbeställnings- eller förseningsavgift av sina låntagare eller fordrarersättning för kostnaden att utfårda ett lånekort. Enligt hittillsvarande 23 § krävs upphovsmannens samtyckevid uthyming (eller annan därmed jämförlig rättshandling) av bl.a. exemplar avdatorprogram. Datorprogram är litterära verk i upphovsrättslagens mening ochden ändring av gällande rätt som den nya bestämmelsen innebär medför såledesatt det är nödvändigt att särskilt nämna exemplar av datorprogram idet sammanhang som är aktuellt. Visning av exemplar Prop. När ett verk har utgivits får de exemplar som orrfattas avutgivningen vbas offentligt. Motsvarande gäller när upphovsmannen haröverlåtit exemplar av ett konstverk. Första stycket ger inte rätt att vba exemplar av konstverkgenom film eller i television. Exemplar av konstverk som avses iförsta stycketfår dock återges genom film eller i televbion, om återgivningen är av mindrebetydelse med hänsyn till filmens eller televblonsprogrammets innehåll. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 23 § och 25 § förstaoch andra styckena i de delar dessa bestämmelser avser visning av verk ochexemplar av verk. Paragrafen avser emellertid inte endast de kategorier av verksom nämns i dessa bestämmelser utan alla verk. Paragrafen innebär därmed attäven exemplar av filmverk får visas offentligt, såvida verket är utgivet ochexemplaren omfattas av utgivningen. Detta medför t.ex. att en videokassett, påvilken ett filmverk är upptaget, får ställas ut i ett skyltfönster. Det medfördäremot inte att filmverket får spelas upp för publik. När så sker visasnämligen inte filmverket i upphovsrättslagens mening. I stället framförs detoffentligt, vilket kräver upphovsmannens samtycke. En fråga, som är av terminologisk art och som torde saknapraktisk betydelse, är följande. Enligt lydelsen av hittillsvarande 25 § förstastycket är det konstverket, och inte exemplar av detta, som får visas. Reglemaom inskränkningarna i upphovsmannens rätt att visa verk har förts samman i förevarandeparagraf. Beträffande samtliga kategorier av verk bör då för enkelhetens skullgälla att inskränkningarna avser visning av exemplar av verk. I övrigt har endast redaktionella justeringar gjorts. Var och en får framföra utgivna verk offentligt 1.vidtillfällen där franförandet av sådana verk inte är det huvudsakliga,tillträdet är avgiftsfritt och anordnandet sker utan förvärvssyfte samt 2.vidundervbning eller gudstjänst. Första stycket gäller inte sceniska verk och filmverk ochger inte rätt att sända ut verk i ljudradio eller televbion. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 20 §. Som framgår avallmänmotiveringen (avsnitt 2.14) har regeln i sistnämnda bestämmelse omframföranden i allmännyttigt syfte fått utgå. Bortsett från redaktionellajusteringar har dämtöver endast den ändringen gjorts, att bestämmelsen intelängre ger rätt att sända ut verk i radio eller TV. Var och en får citera ur offentliggjorda verk iöverensstämmelse med god sed och i den onfattning som motiveras av ändamålet. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 2.9 i denallmänna motiveringen, motsvarar helt hitUllsvarande 14 § första stycket;endast redaktionella justeringar har gjorts. Återgivning av konstverk och byggnader Offentliggjorda konstverk får återges 1.i enkritbk eller vetenskaplig framställning i anslutning till texten och 2.i entidning eller tidskrift i samband med en redogörebe för en dagshändebe, dockinte om verket har skapats för att återges i en sådan publikation. Första stycket gäller endast om återgivningen sker iöverensstämmelse med god sed och i den onfattning som motiveras av ändamålet. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 2.17 i denallmänna motiveringen, motsvarar hittillsvarande 14 § andra stycket och 15 §andra stycket. Uttrycket "kritisk framställning" i punkt 1 harsamma innebörd som enligt hittillsvarande 14 § andra stycket. (Om dennainnebörd, se SOU 1956:25 s. 202 f.). I uttrycket "vetenskapligframställning" innefattas, som framgår av allmänmotiveringen, intepopulärvetenskapliga alster. Detta är en skillnad i förhållande till denhittillsvarande regeln i 14 § andra stycket. Eftersom lagregeln har formuleratsom torde något hinder mot att tillägga uttrycket en annan betydelse inteföreligga (jfr bet. 1976/77:JuUl5 s. 6 samt prop. 1978/79:11 s. 184 f -Lagrådet - och 194 f) För att en framställning skall vara vetenskaplig krävsinte att den har vetenskapligt värde men däremot att den tillkommit i syfte attlämna ett vetenskapligt bidrag. Den måste också hålla sig på en vissvetenskaplig nivå. Populärvetenskapliga framställningar omfattas som nyssnämndes inte. (Om innebörden av sistnämnda begrepp, se åter SOU 1956:25 s. 202 punkt 2 motsvarar heU hittillsvarande 15 § andra stycket;endast redaktionella justeringar har gjorts. Andra stycket I andra stycket har förts in en regel sombegränsar rätten enligt förstastycket att återge konstverk. Regeln, som är ny, har behand- Prop.1992/93:214 lats i allmänmotiveringen. 1. om de stadigvarande är placerade på eller vidallmän plats utomhus eller 2. om de ställs ut, är till salu eller ingår i ensamling, men i dessa fall endast i meddelanden om utställningen ellerförsäljningen och i kataloger. Byggnaderfår fritt avbildas. Paragrafen,som har behandlats i den allmänna motiveringen i avsnitt 2.17, motsvarar helthittillsvarande 25 § tredje och fjärde styckena; endast redaktionellajusteringar har gjorts. Med"avbildning" avses (se SOU 1956:25 s. 264) återgivning genom målning,teckning, fotografi eller annan teknik varigenom konstverket eller byggnadenåterges i planet. Med uttrycket avses däremot inte plastisk återgivning. Informationom dagshändelser genom ljudradio och television m.m. Verksom syns eller hörs under en dagshärtdebe får återges vid information omdagshändelsen genom ljudradio, television, direkt överföring eller film dock återges endast i den omfattning som motiveras av informationssyftet. Paragrafenmotsvarar helt hittillsvarande 21 §; endast redaktionella justeringar hargjorts. OfTentligadebatter, allmänna handlingar m.m. Varoch en får återge vad som muntiigen eller skriftligen anförs 1. inför myndigheter, 2. i statliga eller kommunala representationer, 3. vid offentliga debatter om allmänna angelägenhetereller 4. vid offentliga utfrågningar om sådanaangelägenheter. Vid tillämpning av första stycket gäller dock 1. att skrifter vdka åberopas som bevb, utlåtanden ochliknande får återges endast i samband med en redogörelse för det mål ellerärende i vilket de förekommit och endast i den omfattning som motiveras avändamålet med redogörelsen, 2. att en upphovsman har ensamrätt att ge ut samlingarav sina anföranden och 3. att det som anförs vid sådana utfrågningar somavses i första stycket 4 inte får återges i ljudradio eller television med stödav den Paragrafenmotsvarar hittillsvarande 24 § andra stycket. I jämförelse med dennabestämmelse har - utöver redaktionella justeringar - införts regler om rättatt återge vad som anförs vid offentliga utfrågningar om allmännaangelägenheter (första stycket 4 och andra stycket 3). Dessa regler, som saknarmotsvarighet i den hittillsvarande bestämmelsen, har behandlats iallmänmotiveringen (avsnitt 2.3). Varoch en får återge verk, vilka ingår i de handlingar som avses förstastycket och är av de slag som anges andra stycket 2-4. Upphovsmannen harrätt till ersättning, utom när återgivningen sker i samband med 1. en myndighets verksamhet eller 2. en redogörebe för ett mål eller ärende i vilketverket förekommit och verket återges endast i den omfattning som motiveras avändamålet med redogöreben. Var och en får återge handlingar som är upprättade hos svenskamyndigheter men inte är sådana som avses första stycket. Andra stycketgäller inte beträffande 1. kartor, 2. tekniska förebilder, 3. datorprogram, 4. verk som skapats för undervbning, 5. verk som är resultatet av vetenskaplig forskning, 6. alster av bildkonst, 7. musikaliska verk, 8. diktverk eller 9. verk av vilka exemplar genom en myndighets försorgtillhandahålls allmänheten i samband med affärsverksamhet. Paragrafen,som har behandlats i den allmänna motiveringen i avsnitt 2.7, motsvararhittillsvarande 9 § andra stycket andra - fjärde meningama och 24 § förstastycket. Bestämmelsenmotsvarar helt hittillsvarande 9 § andra stycket andra-fjärde meningama; endastredaktionella justeringar har gjorts. Skälet till att dessa regler tas upp häroch inte i 9 § har angivits i specialmotiveringen till 9 § ovan. Bestämmelsenmotsvarar helt hittillsvarande 24 § första stycket första meningen; endastredaktionella justeringar har gjorts. Bestämmelsenmotsvarar hittillsvarande 24 § första stycket andra meningen. I jämförelse medsistnämnda bestämmelse har - utöver redaktionella justeringar- endast en ändring gjorts. Ändringen består Prop. 1992/93:214 däri attkravet att kartor (som ingår i de handlingar vilka avses i andra stycket) skallvara officiella för att de inte skall få fritt återges har slopats. Enligt dennya bestämmelsen skall således andra stycket över huvud taget inte gällabeträffande kartor. Allmännahandlingar skall oavsett upphovsrätten tillhandahållas enligt 2 kap.tryckfrihetsförordningen. Paragrafenmotsvarar helt hittillsvarande 24 a §; endast redaktionella justeringar hargjorts. Ändringarav byggnader och bruksföremål Ägarentill en byggnad eller ett bruksföremål får ändra egendomen utan upphovsmannenssamtycke. Paragrafen,som har behandlats i avsnitt 2.8 i den allmänna motiveringen, motsvarar helthittillsvarande 13 §; endast redaktionella justeringar har gjorts. Särskildabestämmelser om ljudradio och television Deradio- och televisionsföretag som regeringen i enskilda fall beslutar får sändaut utgivna litterära och musikaliska verk, om avtablicens gäller enligt 26 i%. Förstastycket gäller inte sceniska verk och inte heller andra verk om upphovsmannenhar förbjudit företaget att sända ut verket eller det av andra skäl finnssärskild anledning att anta att han motsätter sig utsändningen. Första stycketgäller inte sådan vidaresändning som avses i 26 f §. Paragrafen,som innehåller en regel om avtalslicens, motsvarar hittillsvarande 22 § andrastycket. I paragrafen tas upp endast en del av innehållet i den hittillsvaranderegeln. Skälet är att det i den nya 26 i § har tagits in vissa gemensammabestämmelser om avtalslicenser och att 26 d § hänvisar till denna paragraf. Ijämförelse med den hittillsvarande regeln har den ändringen gjorts attbestämmelsen inte endast är tillämplig beträffande svenska radio-och TV-företagutan beträffande alla sådana företag. I den utsträckning som innehållet inuvarande 22 § andra stycket har tagits upp i 26 d §, har dämtöver endastredaktionella justeringar vidtagits. 26 e § Prop. Ett radio- eller televbionsföretag som har rätt att sändaut ett verk får ta upp verket på en anordning genom vilken det kan återges, omdet görs 1. för användning vid egnautsändningar ett fåtal gånger . 2. för att säkerställa bevbning omutsändningens innehåll eller 3. för att en statlig myndighet skallkunna utöva tillsyn över utsändningsverksamheten. Upptagningar som avses iförsta stycket 2 och 3 fåranvändas endast för de ändamål som anges där. Om sådana upptagningar hardokumentarbkt värde, får de dock bevaras i det arkiv som avses i lagen(1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar. En statlig myndighet som har till uppgift att utöva tillsynöver reklamen i ljudradio- och televbionsutsändningar får återge utsändningari den orrfattning som motiveras av ändamålet med tillsynen. Första och andra styckena Bestämmelserna, som har utformats i enlighet med Lagrådetsförslag och som har behandlats i avsnitt 2.15 i den allmänna motiveringen,motsvarar hittillsvarande 22 § första stycket och 22 a §. En redaktionell ändring består i att hittillsvarande 22 §första stycket andra meningen fått utgå. Enligt denna bestämmelse, som avsers.k. efemära upptagningar, gäller i fråga om rätten att göra upptagna verktillgängliga för allmänheten vad som eljest är stadgat. Bestämmelsen torde varaöverflödig. Av sammanhanget framgår att det föreslagna första stycket ger rättåt radio- och TV-företagen att göra upptagningar men inte mer; det ger ingenrätt att göra upptagna verk tillgängliga för allmänheten. Av skäl som Lagrådet angivit har den begränsningen införtsi reglema om efemära upptagningar i första stycket I att upptagningama fåranvändas endast ett fåtal gånger . Motsvarande regel - attupptagningama får användas endast fyra gånger och bevaras högst -framgår av 12 § första stycket tillämpningsförordningen. Det är fömtsett att det krävs verkställighetsföreskriftertill bestämmelsen om efemära upptagningar. Dessa bör i princip ha det innehållsom framgår av 11-14 §§ tillämpningsförordningen. I tredje stycket har förts in en regel som leder till attKonsumentverket får rätt att i viss utsträckning återge radio- och TV-sändningar.Regeln, som är ny, har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 2.19). 26f § Prop. Varoch en har rätt att till allmänheten trådlöst eller genom kabel ochoförändrat återutsända (vidaresända) verk som ingår i en trådlös Ijiutradio-eller televisionsutsändning, om avtalslicens gäller enligt 26 i %. Paragrafen,som innehåller en regel om avtalslicens, motsvarar hittillsvarande 22 d §. Iparagrafen tas upp endast en del av innehållet i den hittillsvarande regeln.Skälet är att det i den nya 26 i § har tagits in vissa gemensamma bestämmelserom avtalslicenser och att 26 f § hänvisar till denna paragraf. utsträckning som innehållet i hittillsvarande 22 d § har tagits upp i 26 f§, har endast redaktionella justeringar gjorts. Densom har förvärvat rätt att använda ett datorprogram får framställa sådanaexemplar av programmet och göra sådana ändringar i programmet som är nödvändigaför att han skall kunna använda programmet för dess avsedda ändamål. Dettagäller även rättebe av fel. Densom har rätt att använda ett datorprogram får framställa säkerhetsexemplar avprogrammet, om detta är nödvändigt för den avsedda användningen av programmet. Exemplarsom framställs med stöd av första eller andra stycket får inte utnyttjas förandra ändamål och får inte heller användas när rätten att utnyttja programmethar upphört. Densom har rätt att använda ett datorprogram får iaktta, undersöka eller provaprogrammets fanktion för att fastställa de idéer och principer som ligger bakomprogrammets olika detaljer. Detta gäller under förutsättning att det sker vidsådan laddning, vbning på skärm, körning, överföring eller lagring avprogrammet som han har rätt att utföra. Avtalsvillkor som inskränker användarens rätt enligt andra och fiärdestyckena är ogiltiga. Paragrafenmotsvarar helt hittillsvarande 11 a §. Återgivningav ett datorprograms kod eller översättning av kodens form är tillåten omåtgärderna krävs för att få den information som är nödvändig för att uppnåsamverkansförmåga mellan programmet och ett annat program. Detta gäller dockendast under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: 1. åtgärderna utförs av en person som har rätt attanvända programmet eller för hans räkning av en person som har fått rätt attutföra åtgärderna, 2. den information som är nödvändig för att uppnåsamverkansförmåga har inte tidigare varit lätt åtkomlig för de i 1 angivnapersonerna och 3.åtgärderna är begränsade till de delar av originalprogrammet som Prop.1992/93:214 är nödvändiga för att uppnå den avsedda samverkansförmågan. Förstastycket innebär inte att informationen får 1. användas för andra ändamål än att uppnå den avseddasamverkansförmågan , 2. överlämnas till andra personer, utom när detta ärnödvändigt för att uppnå den avsedda samverkansförmågan, 3. användas för utveckling, tillverkning ellermarknadsföring av ett datorprogram som iförhållande till det skyddadeprogrammet har en väsentligen likartad uttrycksform eller 4. användas för andra åtgärder som utgör intrång iupphovsrätten. Avtalsvillkor som inskränker användarens rätt enligt denna paragrafär ogiltiga. Paragrafenmotsvarar helt hittillsvarande II b §. Enavtablicens som avses i 13, 26 d och 26 f %% gäller för verksutnyttjande påvbst sätt, när ett avtal har ingåtts om verksutnyttjande på sådant sätt med enorganbation som företräder ett fiertal svenska upphovsmän på områdetAvtalslicensen ger användaren rätt att utnyttja verk av det slag som avses medavtalet trots att verkens upphovsmän inte företräds av organbationen. Föratt ett verk skall få utnyttjas med stöd av 13 § krävs att avtalet medorganisationen har ingåtts av någon som bedriver undervisningsverksamhet iorganiserade former. Närett verk utnyttjas med stöd av 26 d % har upphovsmannen rätt till ersättning. När ett verk utnyttjas med stöd av 13 eller 26/§ tillämpas följande.De villkor i fråga om rätten att utnyttja verket som följer av avtalet gäller.Upphovsmannen skall ifråga om ersättning som lämnas enligt avtalet ochförmåner från organisationen vilka väsentligen bekostas genom ersättningen varalikställd med de upphovsmän som organisationen företräder. Upphovsmannen hardock oavsett detta alltid rätt till ersättning som hänför sig tillutnyttjandet, om han begär det efier det år då verket utnyttjades.Krav på ersättning får riktas endast mot organisationen. Gentemotden som använder ett verk med stöd av 26 f % får krav på ersättning görasgällande endast av de avtabslutande organisationerna. Kraven skall framställassamtidigt. Iparagrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har vissagemensamma regler om avtalslicenser tagits in. I förhållande till hittillsgällande rätt innebär det en nyhet att reglerna tas upp samlat; harvarje avtalslicens behandlats för sig. En annan skillnad i förhållande tillhittills gällande rätt är, som framgår av specialmotiveringen till 13 § ovan,att det gäller en regel om avtalslicens också i fråga om upptagningar avradio- och TV-sändningar för undervisningsändamål. Första stycket Prop. Bestämmelsen har motsvarigheter i hittillsvarande 15 a §första och tredje styckena (om reprografiskt förfarande i undervisningsverksamhet),22 § andra stycket (om radio- och TV-sändningar) och 22 d § första stycket (omvidaresändning av radio- och TV-sändningar). I jämförelse med hittillsvarande15 a § föreligger den skillnaden att den nya regeln inte ställer krav på att avtaletskall vara skriftligt. I praktiken torde denna skillnad sakna betydelse; deavtal som avses här torde ändå regelmässigt komma att ges skriftform. I övrigthar endast redaktionella justeringar gjorts. Bestämmelsen har motsvarighet i hittillsvarande 15 a §första stycket andra meningen. Den nya bestämmelsen är kortare än den gamla,men någon skillnad i sak är inte åsyftad. Bestämmelsen har motsvarighet i hittillsvarande 22 § andrastycket; endast redaktionella justeringar har gjorts. Bestämmelsen har motsvarigheter i hittillsvarande 15 a §tredje och Ijärde styckena samt 22 d § första och andra styckena. Enligt sistameningen får krav på ersättning för utnyttjandet riktas endast motorganisationen. Enligt hittillsvarande 15 a § sista stycket sista meningen fårdet i avtalet med bindande verkan för upphovsmannen föreskrivas, att krav påersättning för utnyttjandet får riktas endast mot organisationen. Eftersomdetta regelmässigt föreskrivs i avtalen, har skillnaden mellan de båda reglernaingen praktisk betydelse. Bestämmelsen motsvarar helt hittillsvarande 22 d § sistastycket; endast redaktionella justeringar har gjorts. En utövande konstnärs framförande av ett litterärt ellerkonstnärligt verk får inte utan hans samtycke tas upp på en grammofonskiva, enfilm eller en annan anordning, genom vilken det kan återges, och inte hellersändas ut i ljudradio eller television eller genom direkt överföring görastillgängligt för allmänheten. Ett framförande som har tagits upp på en anordning somavses i första stycket får inte utan konstnärens samtycke överföras från ensådan anordning till en annan förrän har förflutit dåupptagningen gjordes. Beträffande upptagningar, utsändningar och överföringarsom avses i denna paragraf skall 3, 6-9, 11-13, 15, 16, 21, 22, 25-26 b, 26 e, 26f 27, 28, 41 och 42 §§ tillämpas. PP- 1992/93:214 Första och andra styckena Bestämmelsema har endastjusterats redaktionellt. Hänvisningarna i tredje stycket har anpassats till övrigaändringar i lagen. Det innebär att de nya reglema om inskränkningarna iupphovsmännens rättigheter får motsvarande tillämpning i fråga om de utövandekonstnärernas rättigheter enligt denna paragraf, i den mån de nya reglema ärrelevanta i detta sammanhang.