prop · GF03119 · 1992-01-01 00:00:00 — Från bostadsförsörjningssynpunkt är det väsentligt att den del av kapitalmarknaden, som berör bostadsfinansieringen, fungerar effektivt och till lägsta möjliga kostnad för låntagarna. Stadshypotekskassan har spelat en avgörande roll inom svensk bostadsfinansiering. Det är enligt mening angeläget att ges förutsättningar att finnas kvar i en så slagkraftig form som möjligt, så att konkurrensen och mångfalden på kreditmarknaden främjas. Något som långsiktigt bidrar till att hålla räntorna nere. Enligt mening kan detta syfte främjas av att förblir en självständig och från staten oberoende part på kreditmarknaden som konkurrerar på denna marknad på lika villkor med övriga kreditinstitut. Härigenom uppstår också en tydlig skillnad mot , som är helägt av staten. anser att det skulle vara olämpligt om omorganisationen av skulle få en sådan konstruktion att det för någon av parterna eller skulle kunna innebära att deras särart förändrades. Med denna utgångspunkt tillstyrker utredarens uppfattning att hypoteksinstituten bör omvandlas till aktiebolag och finner konstruktionen med en stiftelse som får ägarskapet till aktiekapitalet i det nybildade aktiebolaget som den mest tilltalande. vill dock ifrågasätta huruvida den föreslagna konstruktionen för stiftelsen och rollen för denna långsiktigt är den bästa. Ett alternativ, som enligt mening kunde övervägas, är att begränsa den tid under vilken stiftelsen måste äga aktiekapitalet till en övergångsperiod på exempelvis . skulle stiftelsen få rätt att avyttra aktierna, om det då finns ekonomiska eller marknadsmäs siga skäl till detta. Därmed skapas förutsättningar för att kunna tillgodose eventuellt uppkommande behov av framtida omstrukturering av institutionerna på kreditmarknaden. En ovillkorlig bindning av aktierna till stiftelsen skulle försvåra en sådan förändring. Utredningsmannen har vidare föreslagit att stiftelsen skall ha till syfte att stödja vetenskaplig forskning, och att det ska finnas ett krav på årlig utdelning till detta ändamål. Enligt mening kan det, om den av verket föreslagna övergångsperioden införs, övervägas att inte ställa krav på utdelning. anser slutligen att avkastningen från stiftelsen, från den tidpunkt denna kan utdelas till vetenskapligt ändamål, i första hand bör gå till byggnads- och bostadsforskning. Det är ju medel från denna sektor som ursprungligen genererat den kapitalbildning som genom förslaget överförs till stiftelsen. En förändring av hypoteksinstituten är nödvändig p g a de väsentligt ändrade förutsättningar som efter avregleringarna och en utveckling i marknadsmässig riktning föreligger på den svenska kreditmarknaden. HSB delar utredningens uppfattning att en särreglering och ett statligt dominerande inflytande över hypoteksinstituten kan motiveras då staten inte längre garanterar institutens upplåning eller bör av konkurrensskäl ställa garantier och/eller statligt kapital till förfogande. Vidare delar HSB utredningens uppfattning om att hypoteksinstituten bör ges möjligheter att förstärka sina kapitalbaser för att klara den nya lagstiftningens krav om högre kapitaltäckning. HSB anser, i likhet med utredningen, att den största aktören på den svenska bostadskreditmarknaden, , bör finnas kvar som en stark och självständig aktör och som en garant för prispressande konkurrens. bör ges möjligheter att effektivisera sin organisation och konkurrera på lika villkor nationellt och internationellt. Det är för HSB-rörelsen som stor låntagare viktigt med en självständig och från bankerna oberoende aktör för att åstadkomma effektiv konkurrens, inte minst mot bakgrund av den nu fortgående koncentrationen. Utredningens överväganden och förslag vad gäller Stadshypotekskassan och stadshypoteksföreningarna HSB instämmer i utredningens förslag: - att bör omvandlas till aktiebolag och därmed inordnas i en lagstiftning som reglerar övriga likartade kreditinstitut, - att ombildningen bör gå till så att kassan och föreningarna fusioneras. Kassan övertar föreningarnas tillgångar och skulder och föreningarna upplöses utan likvidation. Därefter överlåtes kassans rörelse med undantag för obligationsskulden till ett för ändamålet bildat aktiebolag mot att kassan erhåller aktierna i bolaget. Kassan ges ställning av en stiftelse vars uppgift är att bibehålla aktieinnehavet för att säkra självständighet, - att den statliga garantin/grundfonden kvarligger hos stiftelsen och avtrappas i takt med att utelöpande obligationslån förfaller. Nya lån utges av aktiebolaget, - att bör kunna nyemittera aktier till andra intressenter än stiftelsen, bl a i syfte att kunna leva upp till ställda kapitaltäckningskrav. HSB är kritisk till och avvisar utredningens förslag: - att avkastningen på stiftelsens aktier i inte bör användas för återinvesteringar i utan istället användas för att främja och understödja till anknuten forskning. - att stiftelsens styrelse bör sättas samman på ett sätt som speglar dess dubbla roll att dels långsiktigt förvalta sitt kapital och förankra ägandet i , dels fördela forskningsbidrag. Motiv till HSB:s inställning Kravet om marknadsmässiga avkastningskrav uppfylles av AB:s behov av att nyemittera aktier. Utan marknadsmässig avkastning uppstår betydande problem att få avsättning för dessa aktier. Det finns inga historiska eller sakliga skäl till att forskningen skall få del av dessa medel. Utredningen hävdar att vare sig staten, medlemmarna eller stadshypoteksföreningarna kan resa anspråk på kapitalet. Att därifrån dra konklusionen att forskningen skall få del av kapitalavkastningen och inflytande över aktiekapitalet i synes inte rimlig. Det kan hävdas att låntagarna till icke ringa grad bidragit till uppbyggnaden av det egna kapitalet i stadshypoteksrörelsen. Det är därför rimligt att låntagarna ges inflytande över avkastningens användning. Om stiftelsen finner att medlen bör återinvesteras i för att ge möjlighet till ökad lånevolym för bostadsförsörjning och öka räntekonkurrensen torde det vara ur såväl låntagarnas eget intresse som för en god bostadsförsörjning. Utredningens förslag till styrelse för stiftelsen bör avvisas utom i den del som berör möjligheterna att tillskapa lokala ideella föreningar av låntagare som ges viss representation i stiftelsens styrelse. Då såväl staten som låntagarna kan anses ha bidragit till att bygga upp egna kapital, bör såväl staten som lokala låntagarsammanslutningar och de centrala organisationer som organiserar huvudparten av stadshypotekslåntagarna ges representation i stiftelsens styrelse. På detta sätt skapas garantier för att behåller sin ställning som ett starkt oberoende institut på bostadskreditmarknaden. Utredningen menar att någon form av decentraliserad utlåningsverksamhet bör finnas kvar även efter ombildningen. Utredningen pekar på två alternativ; regionala dotterbolag och regionala kontor under . Utredningen tar ej ställning till alternativen utan anser att detta är en fråga för . HSB delar denna uppfattning. Som en av större låntagare är det väsentliga för oss en effektiv och marknadsmässig kreditförmedlare utan inbyggda trögheter. Ombildningarna av hypoteksinstitutionerna förutsätter att dessa kan behålla och utveckla sina ursprungliga huvudinriktningar. För fondstyrelserna framstår det som särskilt angeläget att Stadshypotekskassan kan fortsätta att spela sin centrala roll från konkurrenssynpunkt på bostadskreditmarknaden. Det är för styrelserna angeläget att pröva det nya läget för Stadshypotekskassans förpliktelser, eftersom detta berör AP- fondens verksamhet. Av fondstyrelsernas tillgångar 1989 utgjorde kassans obligationer inte . Av kassans obligationsskuld låg inte i AP- fonderna. AP-fonderna berörs alltså i högsta grad av de förändringar i kassans kontraktsförhållanden som föreslås. Utredningen har utgått ifrån att de statliga garantierna för kassans utelöpande obligationer avvecklas endast i takt med att obligationslånen förfaller till inlösen. Detta framstår för styrelserna som ett självskrivet och absolut oundgängligt villkor för den förestående ombildningen. AP-fondens köp av kassaobligationer har haft den statliga garantin som given förutsättning. Genom garantin har kassaobligationerna ur säkerhetssynpunkt ansetts som jämställda med statsobligationer. Kommittén har i sin skrivning valt det olyckliga uttrycket att ingångna och garanterade förbindelser, "bör utgå på oförändrade grunder" (sid 15). Detta villkor är emellertid inte förhandlingsbart. Ordet "bör" skall därför utbytas mot "måste" eller "kommer att". Skrivningen i betänkandet förutsätter att långivarnas rättigheter inte skall komma att påverkas av övergången till ny kassaorganisation. Övergången innebär utbyte av en gäldenär mot en annan och utbytet äger rum utan borgenärernas samtycke. Kommitténs förslag innebär att regering och riksdag prövar ombildningen av och att därvid även borgenärernas intressen kommer att bevakas. "Regeringen bör således pröva att det formella bytet av gäldenär inte försämrar borgenärernas ställning. Avgörande vid en sådan prövning blir självfallet vilken säkerhet som efter ombildningen finns för borgenärernas fordran". (sid 135) Styrelsen anser sig visserligen kunna förutsätta att säkerheten kommer att vara densamma efter ombildningen som före och att bytet av lånefordringar på föreningarna och kassans egna fonder mot aktier i och reversfordringar på inte kommer att försämra borgenärernas ställning. Styrelsen finner det inte desto mindre oacceptabelt att denna prövning förutsättes kunna ske utan borgenärernas medverkan och godkännande. Utredningsmannen är inte helt främmande för denna synpunkt, när han föreslår att omvandlingen av bör kungöras för att ge borgenärernas tillfälle att lämna synpunkter på ombildningen (sid 137). Han stannar dock på halva vägen genom att inte kräva något samtycke från borgenärernas sida utan nöjer sig med hänvisning till regeringens prövning. delar i stort utredningens bedömningar beträffande framtida rättsliga associationsformer och verksamhet. En ombildning av bör genomföras enligt den modell som utredningen föreslår. Lånerörelsen bör bedrivas i aktiebolagsform () och ägandet av aktierna i bör läggas i en stiftelse (Stiftelsen ). finner inte att utredningen redovisat tillräckliga och övertygande motiv till grund för de förslag som ges beträffande den ägande stiftelsens ändamål och därmed avkastningen på stiftelsens kapital samt för hur ägarinflytandet bör fördelas (styrelserepresentaion). avvisar utredningens förslag beträffande stiftelsens ändamål vad avser att även ekonomiskt stödja vetenskaplig forskning. anser, i motsats till utredningen, att stiftelsen i första hand bör ägna sig åt aktiv ekonomisk ägarförvaltning. Avkastning på stiftelsens kapital bör användas i första hand för återinvesteringar i och inte till att främja allmän vetenskaplig forskning. I den mån utrymme därefter finns bör dock stiftelsen vara oförhindrad att stödja forskning och utveckling inom hypoteksorganisationens och dess låntagares verksamhetsområde. anser att ägarinflytandet bör fördelas genom att stiftelsens styrelse ges en stark låntagarrepresentation genom representativa låntagarkollektiv. instämmer i utredningens förslag beträffande hantering av nuvarande grundfond och statliga garantier. instämmer i utredningens förslag att bör kunna nyemittera aktier till andra intressenter än stiftelsen. Nyemission bör dock i första hand riktas till stiftelsen och till låntagarna. Stiftelsen skall långsiktigt behålla ägaransvaret och svara för en röstmajoritet. anser, liksom utredningen, att frågan om hur regionala utlåningsrörelse skall organiseras efter ombildningen är en intern fråga för , som i sista hand måste avgöras av aktieägarna. All upplåning bör, som , ske centralt. förutsätter, liksom utredningen, att ombildningen sker utan beskattning. har verkat på bostadskreditmarknaden och vitaliserat denna med nya instrument. har verkat som en garant för prispressande konkurrens. Mycket av framgången har sin grund i den styrka som låntagarinflytandet har inneburit genom en traditionellt god regional förankring hos låntagarna. Staten har tillsammans med låntagarna svarat för uppbyggnaden av . Historiskt sett kan det hävdas att av samhällsintresse givits och spelat en särskild roll för att säkerställa långsiktiga krediter för att tillgodose behovet av bostäder i en snabb urbaniseringsprocess. Statens förpliktelser mot och engagemang i avtar dock successivt. råder radikalt förändrade förutsättningar på en avreglerad kreditmarknad med marknadsmässig inriktning och med neutral och effektiv konkurrens som utgångspunkt. En statlig styrning och ett dominerande statligt inflytande kan inte längre motiveras. måste, för att främja förutsättningarna för en effektiv prispressande konkurrens inom bostadsfinansieringen, utvecklas som en stark och självständig aktör. måste ges möjligheter till en modern och effektiv organisation, som kan verka och utvecklas efter sin egna förutsättningar och som kan konkurrera på lika villkor. Det är för SABO-företagen som stora låntagare särskilt viktigt med en självständig aktör, inte minst mot bakgrund av den nu pågående bankkoncentrationen. är kritisk till och avvisar utredningens förslag på i huvudsak två punkter, ägarfrågan och låntagarinflytandet. Vi menar bestämt, att ackumulerande kapital skall bevaras. Utredningen hävdar, att vare sig staten, medlemmarna att stadshypoteksföreningarna kan resa anspråk på del i förmögenhet. I den föreslagna ägarkonstruktionen, med en ägande stiftelse, vilket vi tillstyrker, blir varken nuvarande föreningsmedlemmar eller staten aktieägare som följd av själva ombildningen. Därefter följande nyemissioner kan naturligtvis föra in nya direktägare vid sidan av stiftelsen. För att främja låntagarnas intressen och effektiviteten på kreditmarknaden, samt för trovärdigheten hos genom nyemission tillkommande aktieägare, måste stiftelsen självklart ges ett ändamål och en konstruktion som innebär att den har ett intresse av en marknadsmässig avkastning på sitt kapital. Enligt utredningens mening tillgodoses detta ändamål bäst om avkastningen går till att ekonomiskt främja och understödja vetenskaplig forskning. delar inte denna uppfattning. Avkastningen får inte ges bort till vetenskaplig forskning med allmän inriktning fjärran från verksamhetsområde. Trovärdigheten för långsiktig lönsamhet skulle enligt vår mening knappast öka för att representanter för vetenskapliga och kulturella institutioner kontrollerar och utövar ägarinflytande över kapitalet. Kravet på marknadsmässig avkastning reses helt naturligt av behovet av att kunna avsätta nyemitterade aktier. Utan marknadsmässig avkastning uppstår betydande problem att få avsättning av dessa aktier. Konkurrenskraften och effektiviteten bör vidare stärkas om stiftelsen istället för att ge bort avkastningen aktivt återinvesterar denna i för att öka lånevolym och räntekonkurrens. ligga såväl i låntagarnas som statens intresse för en god bostadsförsörjning. SABOs uppfattning är också att skall ha kvar en stark regional låntagarförankring. Då låntagarna kan anses ha bidragit till att bygga upp , bör lokala låntagarsammanslutningar och de centrala organisationer som organiserar huvudparten av stadshypotekslåntagarna ges ett betydande inflytande. Inflytandet i bör bevaras i väsentligen samma balans som . avvisar därför utredningens förslag till styrelsen för stiftelsen. Kännetecknande för är och har varit låntagarinflytandet både centralt och regionalt. Låntagargrunden är ett särdrag och en tillgång för en oberoende kapitalmarknadsaktör och bör bevaras som en viktig del av företagskultur och förutsättningar. Det regionala inflytandet kan tillgodoses på sätt som berörs i utredningen, genom att på de nuvarande stadshypoteksföreningarnas grund bilda ideella föreningar. Dessa kan väl utgöra valkooperationer för ombudsstämma för val av styrelserepresentation. Med hänsyn till den ökade frihet som bolagsbildningen medför, kan dock inte dessa ideella regionala låntagarföreningar tillsammans få ett majoritetsinflytande. Frågan om hur regionala utlåningsrörelse skall organiseras efter ombildningen är en för intern fråga, som i sista hand måste avgöras av aktieägarna. All upplåning bör, som , ske centralt. Den decentraliserade utlåningsrörelsen är en stor styrka, som bör bevaras, varvid olika alternativ kan komma ifråga. Regionala dotterbolag, vars aktiekapital tecknas av , som också svarar för röstmajoriteten, är ett alternativ. Ett annat alternativ är att utlåningsrörelsen drivs av regionala bankkontor, som inte är självständiga juridiska personer. Dessa bör då genom delegering ges en stor och bolagsliknande självständighet. I praktiken kommer styrningen i båda alternativen att utövas av och bli formellt sett lika omfattande. Avgörande för val av regional organisationsform måste vara vikten av ett fortsatt regionalt låntagarinflytande samt krav på en effektiv och konkurrenskraftig organisation. Effekten av nya kapitaltäckningsregler bör analyseras. Ett effektivt utnyttjande av kapitalet måste utgöra en viktig grund vid valet av ny regional organisation. Sammanfattningsvis delar utredarens uppfattning om vikten av en väl definierad ägare, med krav på avkastning och konkurrenskraft. SABO-företagen, som tillsammans utgör största låntagare, vill se som en effektiv och oberoende kreditförmedlare, och som en garant för god konkurrens. LRF får sammanfattningsvis anföra följande: - LRF instämmer i utredningens slutsats att de nya kapitaltäckningsreglerna för hypoteksinstituten innebär stora krav på organisationens kapitalbas. - LRF anser att utredningens förslag till bildande av ett aktiebolag för den samlade lånerörelsen kan vara en lämplig lösning på bl a kapitalproblemen. Utredningen brister emellertid i det avseendet, att alternativa lösningar, t ex att pröva en kooperativ organisationsform, inte blivit tillräckligt analyserade. - LRF anser att utredningens förslag till ombildning av landshypoteksföreningarna till ekonomiska föreningar, med huvudsaklig uppgift att inneha och förvalta aktier i ett gemensamt ägt aktiebolag, kan ifrågasättas. De föreslagna föreningarna kommer inte att bedriva verksamhet i lagens mening och kan därför sannolikt inte registreras som ekonomiska föreningar. - LRF anser att utredningens förslag, att den i lag bestämda garanti som staten mot avgift ställer för hypoteksinstitutens förbindelser, skall slopas successivt, kommer att medföra en onödig fördyring av upplåningen och därmed högre räntekostnader för lantbruket. Hållbara motiv för att slopa denna garanti har inte presenterats och förslaget avstyrks. - LRF anser att det blivande bolagets namn bör vara Hypoteksbanken . Motivet är att ge banken förutsättningar att konkurrera med utländska bankinstitut. - LRF protesterar mot att man i ännu en utredning åsidosätter den kooperativa företagsformen som ett alternativ till aktiebolaget. Den betydelse som har haft och fortfarande, trots en begränsande lagstiftning, har för bostadsfinansieringen i landet, kan inte nog understrykas. De beslut som fattas om ett framtida måste därför skapa de förutsättningar som är nödvändiga för att kan bestå som ett starkt, fritt och oberoende institut på samma villkor som konkurrenterna. I verksamhet finns ett avsevärt låntagarinflytande såväl centralt som regionalt. Det är väsentligt att detta inflytande garanteras även i fortsättningen samt att lånevolym och -frekvens återspeglas i inflytandet. samlade kapital och avkastning måste kunna disponeras på ett sätt som stärker verksamheten. Beslut om framtida får ej genom ex oönskade skatteeffekter leda till att kapitalet initialt minskar. Beslut i framtida får heller ej leda till att avkastning används på ett sätt som ej är förenligt med verksamhetens inriktning. Om överskott uppstår som ej erfordras för verksamhetens konsolidering bör dessa återgå till låntagarna. Yttrande över utredningens förslag I princip anser vi att verksamhet skall kunna bedrivas i andra associationsformer än aktiebolag utan att kravet på konkur- rensneutralitet åsidosättes. De skäl som hypoteksutredningen redovisat talar emellertid starkt för en omvandling till aktiebolag och en inordning under den lagstiftning som reglerar övriga institut. Vi instämmer därför i utredningens förslag på den punkten. Beträffande utredningens förslag innebärande fusion av kassan och föreningarna följt av en upplösning av föreningarna, anser vi detta vara en alltför långtgående omdaning såvida den inte kan genomföras med föreningarnas stöd. Finns inte denna förutsättning förordar vi i stället en lösning där kassan och föreningarna får aktier i det nya stadshypoteksbolaget i förhållande till respektive juridisk persons tillskjutna behållna förmögenhet. Beträffande förslaget om styrelsens sammansättning anser vi att låntagarinflytandet ej tillgodosetts på ett sätt som återspeglar stadshypotekets traditioner. Vi kan därför inte biträda detta förslag. Vi kan heller ej biträda förslaget att avkastning skall destineras till att främja forskning. Utgångspunkten måste istället vara att avkastningen återinvesteras i verksamheten. Avslutningsvis delar vi utredningens uppfattning att överlåta åt framtida att åstadkomma en effektiv, slagkraftig organisation för att möta marknadens krav. I betänkandet görs en översyn av hypoteksinstitutens organisation och framtida ställning i den fria kreditmarknad som vuxit fram . Utredningsmannen föreslår att den speciella lagstiftning som gäller för de skilda hypoteksinstituten skall upphävas och att den ifrågavarande låneverksamheten skall bedrivas i aktiebolagsform med i princip samma regler som för övriga finansinstitut. tillstyrker dessa förändringar. En viktig fråga gäller hypoteksinstitutens rättsliga status och vem som ska handha förvaltningen av verksamheten. Efter att ha redogjort för de olika institutens förhistoria drar utredningen den slutsatsen att de juridiska personer som ingår i skall anses som självägande, närmast av stiftelsekaraktär, medan låntagarna skall betraktas som delägare till . I enlighet härmed föreslås att låntagarna skall ha ett ägarinflytande över och att de också skall tillerkännas den huvudsakliga förvaltarrollen över dessa institut. Beträffande föreslås däremot att aktierna i det föreslagna skall ägas av en stiftelse som skall ha till ändamål att främja vetenskaplig forskning. Låntagarnas inflytande över skall begränsas till viss styrelserepresentation i de ideella föreningar som föreslås ingå i den nya organisationen. Eventuellt skall låntagarna medges företrädesrätt att teckna nyemitterade aktier i . anser att den analys, som utredningen gjort i fråga om rättsliga ställning, är klart bristfällig och därför bör omprövas. Utredningen har enligt förbundets uppfattning fäst alltför stor vikt vid dessa uttalanden som gjorts vid lagstiftning om Stadshypotekskassan i stället för att se hur låneverksamheten faktiskt bedrivs. Enligt det ursprungliga kommittéförslaget skulle bestämmelserna för Stadshypotekskassan i allt väsentligt överensstämma med de som gäller för hypoteksbanken. En reservant i kommittén pekade dock på att detta kunde få vissa negativa effekter på den dåvarande utländska lånemarknaden, varför man valde en något annorlunda lösning för Stadshypotekskassan. Enligt förbundets uppfattning förelåg inte någon saklig grund för att behandla och dess låntagare på annat sätt än Landshypoteksinstitutionen. I ändamålsbestämmelserna för stadshypoteksföreningarna betecknades också låntagarna som delägare. bör därför anses ha samma rättsliga status som och till följd härav låntagare betraktas som ägare till det kapital som byggts upp med lånemedel inom denna institution. Oavsett hur det förhåller sig med rättsliga status så gäller det att bevara hypotekets särart vad gäller bostadskreditgivningen. Det torde vara oomtvistat att utövar en viktig prispressande funktion i denna viktiga kreditgivning, vilket kommer både fastighetsägare och hyresgäster till godo.