prop · GG0370 · 1992-12-31 00:00:00 — Radiolagens kravpå opartiskhet och saklighet föreslås därför tillämpas på privattadion. 12 Regler förreklam och sponsring Promemorian följer i dettofall reglema för ljudradiosändningar i kabel. För att annonser inte skallblandas ihop raed övrigt programinnehåll föreslås att reklam enbart fär sändasunder speciell annonstid, inte mer än 8 - 10 rainuter och högst 10%av den totola sändningstiden. Av sarama skäl skall annonstiden vara minst enminut åt gången. Personer som spelar en framträdande roll i nyhetsprogram eUernyhetskommentarer får inte förekomma i reklamen. Sponsring är tillåten pävillkor att det anges i början CKh slutet av programmet vem som bekostot det.Sponsorn inte får gynnas på annat sätt under programmets gång.Privattadiomyndigheten skall kunna tillgripa vite mot den som överträderbestämmelserna. Enövervägande del av de reraissinstanser sora koraraenierar villkoren för Prop.1992/93:70 reklara och sponsringaccepterar eller är positiva till att införa den typen av BUaga4 regler Några instanserförespråkar en raer orafattande reglering. FörslagettiUstyrks av , sora uppskattar att reglema ansluter till deprinciper CKh begrepp som präglar radio- CKh kabellagama. Mot bakgrand avutvecklingen inom nänadion, vill nämnden dock påpeka att en tiUståndshavare kankringgå vitesförelägganden enbart genora att överiåto sin koncession till någonannan. noterar att reglema är enkla och lättbegripliga, vUkeiunderlättar både efterlevnad och effektiv konttoU. Radiolagsutredningenstöder de föreslagna regleringama, men anser att själva lagtexten bör förtydligasför att bättre stämma överens raed lagen ora kabelsändningar tiU aUraänheten.Sålunda bör lexien uttryckUgen ange att det, sora förslaget avser, "råteär tUlåtel att i sändning raot vederlag eUer annars pä ell otillbörligt sättgynna ett kommersiellt inttesse". efterlyser också dennakomplettering av lagtexten. TCOoch understiyker vikten av att gränsen raellanreklara CKh övrigt prograrainnehäll är tydlig för lyssnama. De ställer sig ihuvudsak bakora de föreslagna reglema, som de anser även torde motsvaraannonsöremas önskeraål. Eftersora förslaget tillåter reklarainslag var sjätterainut bör raöjUgen antolet sändningsavbrott begränsas. , CKh ansluter sigtill förslaget. , sora raotsätter sig alltfördetoljerade regler, franer reglema acceptobla tiUs vidare, raen anser att raanbör hålla öppet för justeringar utifrån reaktionema frän lyssnare ochannonsörer. noterar att rättigheisklareringen underiättas av att reklaraendasl får sändas under särskilt raarkerad annonstid, och stöder därför förslagetpå denna punkt. TU framhåller, i likhet med promeraorian, att spons-rråg råtefår medföra förtäckt annonsering under programraeis gång. Sverigesadvokatsamfund är av principiella skäl tveksamt till reklambegränsningar, mennoterar alt förslagen motsvarar rådande bestämmelser för radio CKh television.Humanistiska utbildnings- och forskningsnämnden vid universitetkonstoterar att förslaget ora sponsring är korrekt eftersom det överenstämmermed gäUande regler för radio CKh TV, samt med föreslagna riktiråjer förnänadion. Justitiekanslemhar ingen erinran mot att vite föreläggs den som bryter raot föreskriftema. Kammarrätteni Suncbvall, , KLYS och SKÅP anser att reklam sora sig raot bam upp lill bör vara förbjuden i privat radion. KLYS påpekar att bam är raer påverkbara CKh har svårare att skilja meUan reklam och övrigt programinnehåll. Reklam bör därför inte heller vara tilläten i ansluming till bam- och ungdomsprograra. har samma uppfatraing, cx;h anser vidare att personer sora spelar en frarattädande roll i bam- eller ungdorasprogram inte skall få förekoraraa i reklarainslag. Verkets utgängspunkt är att radiolagens reklararegler bör sfe raodell för privattadiolagen. Mot bakgmnd av att det är svårare i radio än i TV att sär skilja reklara från annat innehäU, så räcker de föreslagna reglema överhuvud- , i Bland annat bör reklam endast få förekoraraa i block mellan Prop.1992/93:70 KLYSinstämmer, liksora SKÅP, raed raålsätmingen all gränsen raellan reklam cKhredaktionellt innehåll skall vara raycket tydlig, raen anser att de föreslagnareglema är alltför liberala. KLYS raotsätter sig reklaraavbrott i joumalistiskaoch konsmäriiga program, tUl exempel intervjuer cKh reportoge, konserter ellerradioteater. SKÅP vill förbjuda att nyhetssändningar avbryts av reklaminslag ellerblir föremål för sponsring. Med hänvisning till den Europarådskonvention sorareglerar TV-sändningar raellan ländema, efterlyser SKÅP tydliga regler för attreklam och sponsring inte sammanblandas. Produkt-, service- ellerprisinformation i samband med att sponsorns identitet meddelas, kan exempelvisuttryckligen förbjudas. anser att lagtexten i delto fall inteär tUlräckligt uti'öriig. Del bör klart framgå att sponsorer och annonsörerinte på några villkor skall tillåtas påverka sändningsutbud CKh redaktionelltinnehåU. RadioScandinavia föreslår att annonstidema skall förekomma minst två gånger pertimme, CKh att sponsorskap anges . Institutionenför joumalistik och masskommunikation vid ställer sigtveksam till att reklam i förslaget enbart avser reklara mot vederlag.Eftersora radiolagens krav på opartiskhet inte gäller privatradion, öppnas vägför politisk och annan äsiklsreklam. Därigenom motverkas promemoriansintention att del klart skall framgå i veras intresse sändningen av reklamsker. Liknande tankegångar framförs av , som anser attreklamreglema skall gälla oavsett om vederlag utgår. Avgörande är om avsiktenär att främja näringsidkares avsättoing av en vara, en tjänst eller annannyttighet Kammarrätteni konstaterar att privatradion kommer all omfailas av förbuden motmarknadsföring av alkohol CKh tobak. anser att den föreslagnalagtexten bör ange att marknadsföringslagstifmingen gäUer för privattadion. Ellantol reraissinstonser anför att den föreslagna reklamregleringen i sin helhet,eller på någon enskild punkt, är onödig eller principiellt icke önskvärd. , , Järva m.fl. närradioföreningaroch menar att mängden reklam i privatradion inte behöverregleras i lag. Den stotion som sänder för mycket reklam kommer tappa lyssnareoch modifiera annonstiderna därefter. påpekar, liksoraSAF cKh rådustriförbundet, att en motsvarande regel i Storbritonnien har togitsbort, och anför detto som bevis för att reklamregler är onödiga ellerolämpliga. Reklamtiden kommer för övrigt att beröras av de etiska bestämmelserbranschen själv faststäUer Omen övre gräns ändå inte går att undvika bör den, enligt , uppgå lill för att stämma överens med Europarådelskonvention och EG:s direktiv ora TV-sändningar. Förslaget om att annonstidenskall vara lägst en minut bör tas bort CKh det bör av lagtexten framgå attföreskriftema i marknadsföringslagen är tUlämpliga även på privaU"adion. Annonsörföreningenmotsätter sig en nedre gräns för annonstidens längd. Det kan, i synnerhet fören nyetoblerad stotion, vara svårt alt fylla en hel rai- BUaga 4 nuti laget raed annonsinslag. En sädan reglering är olämplig även pä sikt. AB anser alt begränsningen av den totala reklamtiden tUl avsändningstiden är fullt tillräcklig. tycker allmäntatt regelverket är för detaljerat Radionämndenanger ingen bestämd uppfatming om reglemas utformnråg, raen konstoterar att detför näranden inneburit ett stort arbete att tillämpa radiolagens bestäraraelserför TV-sändningar. De föreslagna reglema, inklusive regeln om en viss andelegenproduktion, kan därför förväntos kräva raycket stora arbetsinsatser av dennya privatradiomyndigheten för att tillsynen skall bU effektiv. Den totolakostnaden för myndighetens tillsynsverksamhet kommer därigenom bli raycket hög.Dessa praktiska frågor bör diskuteras i det förslag sora skall tosfeUning tiU. 13 Övriga synpunkter på regler cKh sanktioner anser att de lokala stotionema skall vara skyldigaatt tillhandahålla referensbandupptogningar till myndigheten. Radionämndensrekomraendation gäller under förutsätming att de föreslagna reglema förprograrainnehäll genoraförs. Kammarrätteni föreslår vidare, raed hänvisning till nänadiolagen, att den sorasänder utanför sändningsområdet eller låter nägon annan utnyttja omrädet i sillställe skall föreläggas vite. Privattadiolagen bör även kompletteras raed enbestäraraelse att beslut enligt lagen gäller oraedelbart. 577Mefteriyser, i likhet raed IFPI och , raöjlighet tiU verkningsfullasanktioner mol de tiUståndshavare sora bryter raot upphovsrättsliga regler,såsom att inte söka tillstånd, erlägga ersättning eller fullgöra sina rapporteringsskyldigheter.Alla tre reraissinstanseraa hänvisar till att denna typ av överttädelser ärutbredd utomlands, bland annal i de nordiska grannländema. IFPI framhåller,förutom den negativa konsekvensen för rättsinnehavama själva, attprivattadioföretogen kan skaffa sig konkunensfördelar genom att inte eriäggakonekto ersättningar. påpekar att det icfeg är relativt lätt för den sombryter mol reglema att undslippa domstolsprövning. pekar på möjlighetenatt förelägga vite, i kombination med indraget sändningstUlstånd, raen anseratt även andra kompletterande åtgärder bör övervägas. Proraeraoriansförslag syftar tiU att nänadion även fortsätmingsvis skall tjäna som kanal förlokala föreningar, huvudsakligen pä ideell grand. Det gällande förbudet raotreklara i nänadion föreslås kvarsfe. Då föreningsradion därför kan antas bliberoende av gåvor och bidrag från sympatisörer, bör däremot sponsring bli tiUåtetSponsorskapet skall anges i sändningen, raen i övrigt Prop.1992/93:70 får ingen reklam försponsoms verksamhet förekomma. vid anser attproraeraorian i srå diskussion togit lätt på förhåUandet raellan privattadioCKh närradio. Förslagen tangerar den principieUt viktiga samhällsfrågan oraidealisra cKh komraersialisra, och raotiverar en mer utförlig diskussion. LO:shuvudkritik raot förslaget är att nänadion genoragående förfördelas i relationtiU privattadion, både vad gäUer fmansiering CKh sändningamas hörbarhelrespektive räckvidd. LO Urågasätter ora ytttandefrihetsgmndlagens stodgandeatt främja vidast raöjliga ytttandefrihet tillåter att, sora förslaget ansesrånebära, en lokal radioforra gynnas på bekosmad av en annan. Liksora för ABF,är utgångspunkten för LO att reglema för privatradion och nänadion skall varalika. ,Järva m.fl. närradioföreningar och anser att allradioverksarahel skall omfattas av samma regelverk, oavsett finansieringsform. Enövervägande del av de råstanser som lämnat synpunkter på nänadions framtiddelar uppfattningen att dess karaktär av förenrågsradio bör bibehåUas. DetgäUer bl.a. , och , , , , LO ochSveriges närradioförbund. Meningama går eraellertid isär ora huravida dettobäst uppnås raed eUer utan reklam. Förslaget ora fortsatt reklamförbud i närradion bemöts positivt avRadiolagsutredningen, SAF och , , , , FöreningenSvenska masskommunikationsforskare, TU, , , , frikyrkoråd m.fl. och . Nägraremissinstanser befarar att reklamfmansiering skulle förändra närradionskaraktär av föreningsradio. Föreningen att raan genora reklamförbudet undviker all föreningar som skuUe ha svårtalt locka till sig annonsörer slås ut från verksaraheten. Sponsring är däremoten lämplig finansierrågsform då den knyter an till närradions karaktär avförenings- CKh intresseradio. menar likaså att idénmed nänadio skulle förfelas om reklamförbudet togs bort. Sändningsmöjligheternaför föreningar raed begränsade ekonoraiska resurser skulle försämras, cKhpopulärrausUc ckU annonser skullekorama att dområera utbudet pä bekosmad av program raed politiskt, fackUgi ckU ideellt rånehåU. ÄvenTU framhåller att reklara är en olämpUg fraansierrågsform, raed hän syn fill att nänadion bör bibehålla karaktären av ideell föreningsradio. Sändnrågama skall inte bedrivas med koraraersieUa ändamål utan främst vara ett medel för lokala föreningar att informera CKh väcka inttesse för sin verk samhet. För de föreningar som önskar ägna sig åt radio på kommersiell grund, frans möjUghet att söka tUlstånd för privattadioverksarahet Sponsring är däremot befogat raed hänsyn till att föreningsradion är beroende av bidrag frän sina sympatisörer, raen ocksä för att ett borttogel förbud sannolUctskulle få begränsad effekt 4 , som helt tillstyrker de förslag som rör när- Prop.1992/93:70 radion, anser all dennaradioform skulle få en orimlig konkurrensfördel geni- Bilaga4 emotprivattadion om verksamhelen kunde finansieras raed reklam, somnänadioföreningama sUpper den höga koncessionsavgiften saml erhåller andrasubventioner De som vUl bedriva reklamfinansierad radio kan söka sig tillprivatradion. frikyrkoråd m.fl. konstaterar att privatradio-stotionemakoramer all bli svära konkurrenter till en reklamfri föreningsradio, men hoppasatt detto raedför en vitalisering av nänadions verksamhet så att den ideella,icke-koraraersiella profilen storks. Sponsring är en lämplig inkorasUcälla raedtonke på nänadions ideeUa karaktär cKh bercKnde av frivilliga bidrag. Rädetstöder förslaget att sponsorskap skaU anges i anslutning tUl sändningen. STIMhar inget att invända mot att sponsring tiUäts. KLYS och raed förslagen i proraemorian. Närradionämndenser, liksora , en risk för att reklamförbudet kommer kringgåsom sponsring blir lillåtel, CKh ttor alt del förmodligen blir mycket svårt attavgöra vilka kommersiella budskap som innebär ett avsteg frän reglema.Nänadionämnden befarar att privatradions införande överhuvudtoget inle kommersätto stopp för försöken att sända närradio i koraraersiellt syfle,exerapelvis genora att raed hjälp av bulvaner komma över nänadiofrekvenser.Radiolagsutredningen betonar att lagstiftningen för privat- respektive nänadiomåste upprätthålla en tydhg gräns mellan de två radioformema. Följandeinstanser är tveksamraa eller direkt negativt råstollda till ett fortsattreklaraförbud; företogsekonomiska institutionen vid ,, , . Radio , RadioNova, Finska klubben i Uraeå, nänadio-förcning, , Järvam.fl. nänadioföreningar, ABF och . Huvudinvändningama är attkostnadema skulle bli höga uton reklara, att nänadions regler råte skall skiljasig från privattadion, cKh att valet av finansieringskälla skaU vara fritt Företagsekonomiskainstitutionen vid anser att man bör to tillvara denföretogaranda som dagens nänadiosiationer är etl resultot av, CKh uttryckertveksarahet på gmnd av risken för begränsad lönsamhet. , som delar uppfåtmingen att nänadion skall vara ett foram förlokala föreningar, raenar att de ekonoraiska svårighetema utgör ett hinder förderas ytttandefrihet i nänadion. Reklaraintäkler vore ett välbehövligttillskott till en verksarahet sora flera föreningar har svårt attfinansiera. Att många föreningar är ideella är ett svagt argument raot reklara.Annonser är tillåtna i andra medier som ges ut av sådana föreningar, påpekarnämnden, som vill tona ned farhågoma för en kommersialiserad närradio.Verksamheten skulle ändå vara i behov av gåvor CKh frivUliga arbetsinsatser. AmeGranfoss menar, liksora ABF, att sponsring inte koraraer all leda till några nämnvärda inkomster Utbytet för företogen vore alltför lågt för att de skuUe välja den typen av marknadsföring. TUlåtelse att använcfe reklara skuUe sänka föreningamas kostnader, utan att för den skull inbringa stora in- .~, Sändningamaskvalitet kan däremot drabbas om exempelvis tek- Prop. niker sora tidigarearbetot ideellt gär över till privatradion. Granfoss anför vi- BUaga4 dåreatt nänadion är en lärapUg kanal för lokala annonsörer, som kanske inte kommer ges utryrarae inoraprivattadion. Nänadioföreningama bör själva fä avgöra ora de villsända reklam, och i sä fall i vilka former. klubben i framhåUer att nänadion är i stort behov av deinkoraster reklaraen skulle ge. ABFCKh LO anser att nänadion, till skillnad från privattadion, skall vara enföreningsradio, men detto motiverar inte att enbart privattadion tillåts användareklam. ABF ser inle all det ur ytttandefrihets- eller annan synpunkt, finnsnägot skäl för ett reklamförbud. Däremot uppstår en orättvis konkurrenssituationdå nänadion inte får sända under samma vilUcor, viUcet enligt förbundet kommermotverka den nuvarande nänadioverksamhetens utveckling. 1 likhet med RadioNova, påpekar ABF också att motsvarande förbud vore otänkbart för trycktinformation från föreningar eller andra. Järva m.fl.närradioföreningar och anser att föreningama själva raåste få väljafraansieringsforra. Finska klubben i framför en liknande synpunkt, ochkritiserar vad de betecknar som införandet av lokala reklamraonopol i radion. RadioScandinavia är emot reklamförbudet, men föreslår alt de föreningar som önskarsända uton reklara ändå skall vara garanterade sändningstid. föreslär att föreningama skall betola en fast avgift iproportion till antol invånare raot att få sända reklara. Föratom kostnadsargumentetanförs att nänadioföreningar i siorstodsoraråden som vill fmansiera sinverksarahet raed reklara, förraodligen inte har någon möjUghet att erhållaprivattadiotillsfend i fevlan raed större intressenter. Det vore dessutomolyckligt om de stotioner som bryter raot reklaraförbudet, CKh på så sätthar skaffat sig ekonoraiskt försprång, skall gynnas på bekosmad av de somföljer reglema. Vidöverttädelse av regler för reklam och sponsring föreslår proraeraorian attnänadiomyndigheten förelägger vite. Att sora nu sker, dra in sändningstillståndetför den som bryter mot regeln, har visat sig verkningslöst. Alternativet att iförväg ställa högre krav på föreningar som vill ha tillstånd, exerapelvis genomen slags depositionsavgift, avvisas med motiveringen alt det skulle drabba ävenden majoritet av föreningar som vill följa rådande bestämmelser vill ifrågasätto om den före slagna sanktionen koraraer vara effektiv. Viiessanktionen bedöms råle utgöra något hinder för att bestämmelsema kan kringgås i lUca stor utsttäckning som , etl problem som eraellertid skulle kvarsfe även om viss reklara blev tillåten. , sora i övrigt inle har nägon erinran mot för slagen ora nänadions stälråråg, menar att förekomsten av bulvaner inte gär att undvika raed den föreslagna sanktionsforraen. Vite är dessutom olärapUgt med tonke på att de flesto sändande föreningar förmodligen har begränsade resurser. Uttedningen för fram altemativet att spana sändningstiden , i korabråation raed vite eller indraget tillstånd. En förening som förstan- , -, tingendrabbas av vite eller får sitt tillstånd återkallat, kan på sä sätt inte fort- Prop.1992/93:70 sättoverksamheten i annat namn. ÄterkaUat tiUstånd bör enbart korama i fråga BUaga4 vidupprepad eUer aUvarUg överttädelse. Närradionämndenpåpekar att den sora under rådande orasfendigheter föreläggs vite kan fortsättobryto raot besferaraelsen genora att överiåto sin sändningstid till någon annansom fortsätter sända på sarama sätt Genora att varken tillåto tidsöverlåtelseroch byten under schemaåret, eUer släppa in nya föreningar innan nytt schemalagts, skulle detto gä all förhindra. Föratsätmingen är att nämnden färbehälla sin uppgifi alt registtera all sändningstid. En annan möjlighet vorealt knyto vitessanktionen till en särskild person, förslagsvis ansvarigutgivare, eller den reellt ansvarige om för-eningsanknyming saknas. SKÅPresonerar i liknande banor Ekonoraiska sanktioner är otillräckliga. I StäUetbör rayndigheten kunna cha in sändnrågstiUsfendel i exerapelvis , utanatt nya föreningar kan överto tiden. Förenrågar sora söker sändningstiUståndborde dessutora avkrävas rainst fem ärs dokumenterad föreningsverksamhet. Påså sätt kan man undvUca att inttessenter sora inte fått tillstånd att sändaprivatradio försöker etoblera sig inora nänadion genora bulvaner 14.2Sändningsområden, räckvidd num. Promeraorianföreslår att ora förenrågama så önskar, skall det finnas en närradiosändare ivarje koraraun där det är tekniskt möjligt. Flera sändare skall kunna finnas ikomrauner med exerapelvis stor folkmängd eller ytvidd. Målsätmingen är attföreningslivets sändningsutryrarae i slort inte skall ändras. Vissa sändare därell fåtal föreningar sänder rausikradio, föreslås emeUertid överföras tUlprivatradion. TeleverketRundradio konstoterar att det sora avses i förslaget ora överförråg avnänadiosändare, är överlåtelse av rätlen all använda en frekvenstilldelningsora tilUcommer nänadion, till skiUnad från överförande av avtal omtilråandahållande av sändanesurs. Justitiekanslem bedömer att den föreslagnaändringen i nänadiolagen (6 §) är förenlig med yttrandefrihetsgmndlagensföreskrift att ge förenrågar raöjUghel att sända på lokal nivå, och föratsätteratt detto gäUer även om sändama räcker utanför kommungränsen. ABF anser attvarje kommun skall tUldelas en frekvens för nänadiosändningar, oavsett oralokala föreningar uttrycker önskemål om detto. 1storstodsregionema skall det finnas flera sådana sändare raed god räckvidd,vilket enUgt ABF överensstäraraer raed yttrandefrihetsgrandlagen. vid raenar attkvalitetsskäl talar för att vissa nänadiosändare överlåts till privattadion. Deföreningar som nästan uteslutonde sänder "skvalmusUc" avviker ändåfrän rålentionema med nänadion. Nämnden raenar dcKk att frägan kräver en raerdjupgående diskussion. Närradionämndenförespråkar att sändare sora utnyttjas mycket lite för nänadioverksarahet böröverföras till privattadion, föratsatt att föreningaraa erbjuds att sända päfrekvenser sora fecker samma områden. skulle gagnas av att desora vill ägna sig åt koraraersiell radio kan göra det Prop.1992/93:70 inom annal utryrarae. Detbehövs dock tydligare regler för hur sådan över- BUaga 4 föringskaU gå tiU. Vad gäller tiUgången till sändare, befarar näranden att privatradionkoraraer all prioriteras raed hänvisning till förraento tekniska svårigheter.Flera konflikter kan uppsfe över frekvensfördelningen på orter raed bara enfrekvens, exerapelvis där del finns en nänadiosändare särat inttes-senter somvUl starta privatracho. skaU vidare ha förettäde om lokala föreningaruttrycker önskeraål ora nänadio efier det att en privattadiostotion redan haretoblerats? föreningsradion skaU ges förettäde bör 6 § i nänadiolagenutformas annorlunda. Det skulle även behövas en precisering av hur mycket tidförenrågama måste ha råttesse av att sända för att få belägga en hel frekvens. motsätter sig förslaget att ge privattadion tillgång tUlfrekvenser som används av nänadion. Förbundet anför vidare att det i kommunersom ännu inle har nänadio bör reserveras frekvenser för framtidaförenrågssändningar. Grandregelnför nänadiosändamas räckvidd föreslås kvarsfe. Sändaraa skall således normaltha en räckvidd på 5 kra. Mot bakgrand av att etoble-ringsraöjlighelema förprivatradion föreslås vara så stora sora är tekniskt raöjligt, är det lärapligtatt avvakto dess anspråk på frekvenser innan raan lar stälråråg tiU vilkenräckvidd nänadion skall ha i fraratiden. anser, lUcsora LO, att nänadiosändama skall varakoramuntockande eftersom lokala föreningar ofto är organiserade kom-raunvis.För Närradionämnden är det otydligt om avsiklen är att näranden skall återgåtill en raer restriktiv tillståndsgivning eller, sora , vara mer liberali sin tillämpning av reglema för räckvidd. Förslaget tolkas dock som att dagenspraxis kan gälla även i fortsättiiingen. Nämnden efterlyser en bätttebelysning av frågan ora nänadiosändamas räckvidd i relation till privattadion.Givet de tekniska begränsningama kan det även här uppsfe konflikt, speciellt istorstodsregioner Skall privattadiosändare alltid få förettäde vidräckviddsöknråg, oavsett om det vore befogal att ge exempelvis invandrarföreningarraöjUghet tiU regionala sändnrågar? Iproraeraorian föresläs vidare att nänadio CKh privatradio inte skaU kunna delapå sarama frekvens. Humanistiska utbildnings- och forskningsnämnden vidGöteborgs universitet, TCO, , och ansluter sig till detto förslag. TCO och delar den uppfatming som uttrycks i promemorian att delskulle vara förvinande för lyssnama om samraa frekvens används förkora-raersieU radio såväl sora för föreningsradio. anför att delto skulleförsvåra hanteringen av upphovsrällsfrägor särat en konekträttighelsklarering. kan emellertid fenka sig att tillåto säkallade föreningsfönster inom ramen för privattadion.