prop · GF03128 · 1992-01-01 00:00:00 — Eftersom borgenären i normalfallet befinner sig utomlands, finns det anledning att räkna med att han på grund av oförutsedda omständigheter kan få förhinder att komma in med sitt överklagande i rätt tid. Föreligger laga förfall har han möjlighet att få fristen förlängd enligt bestämmelserna i 58 kap. RB om återställande av försutten tid. En sådan ansökan skall enligt 58 kap. 12 § göras hos högsta domstolen. När det är gäldenären som överklagar ett beslut från första instans gäller de klagofrister som angivits i artikel 36. I artikelns andra stycke finns ett förbud mot att förlänga fristen på grund av långt avstånd. Det bör uppmärksammas att klagofristerna enligt artikel 36 börjar löpa först då gäldenären delges beslutet. Av tredje stycket framgår att en domare som har gjort den inledande prövningen enligt artikel 32 är jävig att handlägga mål om samma ansökan i det andra skedet av exekvaturförfarandet. Detta gäller både när ansökan har bifallits och när den har avslagits vid den inledande prövningen. Frågan har behandlats i avsnitt 3.3.2. Innebörden av att domaren är jävig framgår av 4 kap. 15 § RB. För det förfarande som avses i artikel 37.2 och artikel 41 gäller regler om besvär i högsta domstolen i tillämpliga delar, om inte konventionen föreskriver något annat. Talan får inte komma under högsta domstolens prövning utan att högsta domstolen meddelat sökanden tillstånd till detta enligt 54 kap. 10 § . är sista instans vid exekvaturprövningen. I paragrafen finns bestämmelser om förfarandet där. De motsvarar bestämmelserna i 4 § andra stycket. Paragrafen innehåller inga särregler om den tid inom vilken besvären skall ges in. Härav följer att reglerna i 56 kap. 1 § RB blir tillämpliga. De innebär att besvärsinlagan skall ges in till hovrätten från den dag beslutet meddelades. En förutsättning för att högsta domstolen skall pröva målet är att prövningstillstånd har beviljats. Bakgrunden till denna regel framgår av avsnitt 3.2.2 och avsnitt 5 vid artikel 37. Om en ansökan om verkställighet bifalls, skall det utländska avgörandet verkställas på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, såvida inte annat följer av artikel 39. Vid verkställighet av ett utländskt avgörande som rör säkerhetsåtgärd skall i stället utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas. I paragrafen ges besked om vilka bestämmelser som skall tillämpas på verkställighetsstadiet, sedan det enligt reglerna i konventionen har konstaterats att verkställighet av ett utländskt avgörande får äga rum här i landet. Med avgörande avses alla slags domar, beslut och utslag, oavsett deras beteckning (se artikel 25 och kommentarerna därtill i avsnitt 5). Paragrafens första mening handlar om fall då konventionen medger full verkställighet av det utländska avgörandet. Bestämmelsen omfattar också olika interimistiska beslut, t.ex. interimistiska beslut om underhållsbidrag, om beslutet får verkställas i ursprungsstaten. Det utländska avgörandet skall verkställas på samma sätt som en svensk lagakraftägande dom. Motsvarande bestämmelse finns i andra lagar om verkställighet av utländska avgöranden. Av artikel 39 första stycket framgår att ett verkställighetsbeslut från den inledande prövningen enligt artikel 32 bara innebär att säkerhetsåtgärder får vidtas mot gäldenärens egendom. För att det utländska avgörandet skall bli fullt verkställbart krävs dessutom att klagofristen enligt artikel 36 har löpt ut utan att gäldenären har klagat eller att verkställighet har medgivits av hovrätten eller högsta domstolen efter det att beslutet från den inledande prövningen har överklagats. Bestämmelsen i första meningen innebär att utsökningsbalkens regler fullt ut blir tillämpliga när det gäller verkställigheten som sådan; denna är ju oreglerad i konventionen. Det innebär bl.a. att borgenären måste ansöka om verkställighetsåtgärder hos kronofogdemyndigheten och att verkställighet alltså inte är en automatisk följd av ett bifallande exekvaturbeslut. Borgenären kan ju t.ex. vilja försöka förmå gäldenären att frivilligt göra rätt för sig. Gäldenären kan i sin tur tänkas vilja betala frivillligt för att undvika ytterligare kostnader, sedan han konstaterat att exekvaturprövningen utfallit till hans nackdel. I paragrafens andra mening regleras det fallet att det utländska avgörandet som sådant är ett förordnande om säkerhetsåtgärd. Med uttrycket säkerhetsåtgärd avses i första hand sådana åtgärder som kan jämställas med åtgärder enligt 15 kap. RB, dvs. kvarstad, återställande av rubbad besittning och olika andra åtgärder för att säkerställa sökandens rätt (ang. interimistiska beslut, se ovan vid första meningen). Avgöranden av detta slag kan komma att verkställas i i två fall. Antingen har beslutet meddelats i den konventionsstat där tvisten i fråga kommer att avgöras, eller har avgjorts, i sak. Eller också härrör det från en tredje konventionsstat, där man har förordnat om säkerhetsågärden med stöd av artikel 24 i konventionen. Den utländska säkerhetsåtgärden skall verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad m.m. Dessa bestämmelser återfinns i 16 kap. 10-16 §§ UB. Bestämmelserna har kommenterats i avsnitt 3.3.2. Om hovrätten vid det förfarande som avses i artikel 32 bifaller en ansökan om verkställighet, skall hovrättens beslut anses innefatta ett beslut om kvarstad eller annan åtgärd som avses i 15 kap. . Paragrafen ger besked om den närmare innebörden av sådana säkerhetsåtgärder som avses i artikel 39 (jfr kommentaren till denna i avsnitt 5). Rätten till dessa säkerhetsåtgärder följer direkt av att hovrätten medger verkställighet av en dom eller motsvarande vid den inledande prövningen enligt artikel 32. Borgenären skall alltså inte behöva utverka ett särskilt tillstånd till säkerhetsåtgärder i detta fall. Av paragrafen framgår att de säkerhetsåtgärder som står till buds är de som regleras i 15 kap. RB, dvs. framför allt kvarstad. Att rätten till säkerhetsåtgärder är en automatisk följd av hovrättens beslut om verkställighet innebär inte att kronofogdemyndigheten verkställer dem ex officio. Det förutsätts alltså att borgenären ansöker om verkställighet hos kronofogdemyndigheten. Ansökan behandlas sedan som en begäran om verkställighet av ett svenskt domstolsbeslut om säkerhetsåtgärd i enlighet med bestämmelserna i 16 kap. 10-16 §§ UB. Regeringen skall tillkännage innehållet i sådana underrättelser som avses i artikel VI i Protokoll Nr 1. Bakgrunden till denna paragraf har behandlats i avsnitt 3.3.2. 6.2 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 336 § skall bestämmelserna om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. Talan får även väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Har säkerhet för en fordran ställts hos myndighet till befrielse från kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angående en fordran som säkerheten har avsett får väckas vid sistnämnda sjörättsdomstol, även om säkerheten har frigetts. Talan om ansvarighet på grund av avtal om befordran av passagerare eller resgods får väckas endast vid domstol 1. för den ort där svaranden är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse; 2. för den avtalsenliga avgångs- eller bestämmelseorten; 3. i den stat där käranden har sitt hemvist eller eljest är varaktigt bosatt, förutsatt att svaranden har driftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt; eller 4. i den stat där befordringsavtalet träffades, förutsatt att svaranden har driftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Efter det att tvist som avses i andra stycket har uppstått får parterna avtala att talan skall väckas vid annan domstol eller att tvisten skall hänskjutas till skiljemän. Finns inte sjörättsdomstol i den ort där svaranden har kunnat sökas enligt första stycket, andra stycket 1 eller 2 eller tredje stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Om flera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som rederiets hemvist. Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte om annat följer av lagen (1992:000) med anledning av tillträde till . Ändringen innebär att det till paragrafen har fogats ett sjätte stycke med upplysning om att inkorporeringslagens regler går före bestämmelserna i paragrafen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 3.3.7. 6.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i Denna lag gäller inte i fråga om dom eller förlikning som skall erkännas och verkställas enligt lagen (1992:000) med anledning av tillträde till . Den gäller inte heller i fråga om dom eller förlikning som avser 1. konkurs eller ackordsförhandling utan konkurs, däri inbegripen fråga om ogiltighet av rättshandling som ingåtts av konkursgäldenären; eller 2. rätt till fast egendom i annat land än eller skyldighet att träffa förfogande om dylik rätt eller påföljd av sådan skyldighets åsidosättande, dock att även i ty fall domen eller förlikningen gäller, där den avser ämne av familjerättslig eller arvsrättslig natur. Ändringen har behandlats i avsnitt 3.3.7. 6.4 Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) Tvist om anställningsförhållande får inte dras inför utländsk myndighet. Första stycket gäller inte om annat följer av lagen (1992:000) med anledning av tillträde till . Ändringen i sjömanslagen har behandlats i avsnitt 3.3.7. Som framgår av det avsnittet är sjömanslagen i ett annat sammanhang föremål för en mera heltäckande översyn. 6.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område Ändringarna nordiska verkställighetslag har behandlats i avsnitt 3.3.6. Verkställighet här i riket skall på ansökan ske även av 1. förlikning som i fråga av privaträttslig beskaffenhet har ingåtts inför domstol eller annan myndighet i , , eller och som får verkställas i den stat där den har ingåtts, 2. förlikning som avses i § 478, stk 1, nr. 4, loven om rettens pleje (udenretligt forlig), om förlikningen har träffats och får verkställas i samt gäldenären hade hemvist där när den ingicks, 3. skuldebrev som enligt dansk lag kan utgöra grund för verkställighet utan rättegång, om skuldebrevet har undertecknats av gäldenären i och han då hade hemvist i , 4. skuldebrev som enligt norsk lag kan utgöra grund för verkställighet utan rättegång, om skuldebrevet har undertecknats av gäldenären i och han då hade hemvist i , 5. lagakraftvunnet beslut av finsk exekutiv myndighet varigenom köpare eller säljare har ålagts betalningsskyldighet i samband med återtagning av gods som har sålts på avbetalning, om den betalningsskyldige för återtagningen hade hemvist i . Till uppräkningen i 5 § om vilka nordiska exekutionstitlar som kan verkställas i har fogats dels danska exigibla skuldebrev (punkten 3), dels norska exigibla skuldebrev (punkten 4). Lagändringen har behandlats i avsnitt 3.3.6. Rätten till verkställighet enligt förevarande paragraf är inte ovillkorlig. De begränsningar i denna rätt som framgår av 10 § andra stycket gäller även de nya exekutionstitlarna. Bestämmelsen i den nya femte punkten motsvaras helt av punkten 3 i den tidigare lydelsen. Denna lag tillämpas inte om lagen (1992:000) med anledning av tillträde till är tillämplig eller om annat följer av särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden och förlikningar på särskilda rättsområden. Lagen tillämpas inte heller beträffande 1. dom eller förlikning i mål angående boskillnad, legal separation, äktenskapsskillnad, återgång av äktenskap, antagande av adoptivbarn eller adoptivförhållandes hävande, omyndighetsförklaring eller dess hävande eller i mål angående bodelning eller skadestånd med anledning av legal separation, äktenskapsskillnad eller återgång av äktenskap, om ej fråga är om verkställighet av dom som skall gälla här i riket enligt 22 § förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap, 2. dom eller förlikning rörande vårdnad om eller rätt till umgänge med barn eller överlämnande av barn i annat fall, om ej fråga är om verkställighet enligt 6 §, 3. dom eller förlikning rörande familjerättslig underhållsskyldighet, 4. dom eller förlikning rörande faderskapet till barn, 5. dom eller förlikning angående rätt på grund av arv eller testamente, efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anledning av dödsfall eller ansvarighet för den dödes gäld, om ej den avlidne var medborgare i , , , eller och hade hemvist i någon av dessa stater, 6. dom eller förlikning angående a) gäldenärs försättande i konkurs, b) inledande av förhandling om offentligt ackord utan konkurs, c) andra på konkursdomares eller konkursdomstols prövning beroende frågor eller d) rättshandlings eller annan åtgärds ogiltighet eller återgång på grund av konkurs eller förhandling om offentligt ackord utan konkurs i något av de nordiska länderna, om av konkursbeslutet eller beslutet om offentlig ackordsförhandling framgår att gäldenären inte hade hemvist i något av de nordiska länderna, 7. dom eller förlikning i mål som skall upptagas av särskild domstol för handläggning av tvister rörande kollektivavtal. Till denna paragraf har i första stycket fogats en regel som innebär att lagen inte gäller, om är tillämplig. Bestämmelsens sista led har, i sak oförändrat, flyttats över från paragrafens sista stycke. Beslut om verkställighet, som söks hos kronofogdemyndighet, meddelas utan motpartens hörande, om inte kronofogdemyndigheten bestämmer annat. Ansökan om verkställighet av förlikning eller skuldebrev som avses i 5 § 2--4 får inte bifallas utan att tillfälle har beretts motparten att yttra sig. Inkommer han med bestridande som inte är uppenbart ogrundat, skall ansökningen avslås. Innehåller förlikning som avses i 5 § 2 bestämmelse om skyldighet att ersätta kostnad, får detta belopp jämkas. Hänvisningen i paragrafens andra stycke till vissa bestämmelser i 5 § har utvidgats till att gälla även de norska och danska exigibla skuldebrev som avses i 5 § punkterna 3 och 4. Det innebär att en ansökan om verkställighet av ett sådant skuldebrev aldrig får bifallas utan att motparten har beretts tillfälle att yttra sig och att ansökningen skall avslås om denne inkommer med ett bestridande som inte är uppenbart ogrundat. Villkoren är desamma som gäller för danskt udenretligt forlig. 6.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område Denna lag är tillämplig på domar som har meddelats i i ämnen av privaträttslig beskaffenhet. Lagen tillämpas på domar i sådana ämnen, även om de har meddelats i ett straffrättsligt förfarande. Lagen tillämpas inte om lagen (1992:000) med anledning av tillträde till är tillämplig. Ändringen har behandlats i avsnitt 3.3.7. 6.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Om enligt någon särskild föreskrift en tvist angående en förpliktelse skall tas upp av en annan myndighet än tingsrätt, kan saken prövas enligt denna lag endast om det finns bestämmelser som medger sådan prövning. Vad som sägs i denna lag om tingsrätt skall i sådana fall i stället gälla den andra myndigheten. Bestämmelserna om betalningsföreläggande och vanlig handräckning gäller inte om svaranden för ansökan har hemvist i en främmande stat som har tillträtt den i antagna konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område eller om det i en sådan stat pågår rättegång om samma sak och denna rättegång kan leda till ett avgörande som är verkställbart i . Av det nya andra stycket framgår att kronofogdemyndigheten inte får ta upp ansökan om betalningsföreläggande eller vanlig handräckning, om svensk domstol skulle vara förhindrad att ta upp saken till prövning enligt domsrättsregler. Dessa summariska processformer står inte heller till förfogande i litispendenssituationer av det slag som anges i stycket. Särskild handräckning berörs inte av de nya bestämmelserna. Övervägandena bakom dessa har redovisats i avsnitt 3.3.5. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår att dels godkänna den i antagna konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område med den reservation som har angetts, dels anta förslagen till 1. lag med anledning av tillträde till , 2. lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1), 3. lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av domar som meddelats i , 4. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282), 5. lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område, 6. lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område, 7. lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. 1991/92 128 Lag om domstols internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar på privaträttens område Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den i antagna konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område skall gälla som lag här i landet. Konventionens svenska, engelska och franska text finns intagen som bilaga1 till denna lag. 2 § Om en stämning eller motsvarande handling skall delges utomlands med en svarande som har hemvist i en konventionsstat och svaranden inte går i svaromål, får målet inte avgöras förrän det har klarlagts 1. att handlingen har delgivits i en form som föreskrivs i den anmodade statens lagstiftning för delgivning av i denna stat upprättade handlingar med personer som är bosatta på den statens område eller att handlingen har lämnats till svaranden eller i hans bostad på annat sätt som är tillåtet enligt om delgivning i utlandet av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur, och 2. att delgivningen har ägt rum i så god tid att svaranden haft möjlighet att avge svaromål. 3 § Ett avgörande rörande ett sådant civilrättsligt anspråk som avses i artikel II andra stycket i Protokoll Nr 1 skall varken erkännas eller verkställas här. 4 § För det förfarande som avses i artikel 32, artikel 37.1 och 40.1 gäller regler om besvär i hovrätt om inte konventionen föreskriver annat. Vid den handläggning som avses i artikel 32 är hovrätten domför med en lagfaren domare. En sådan ansökan om ändring som avses i artikel 40.1 skall göras skriftligen från den dag då beslutet meddelades. 5 § För det förfarande som avses i artikel 37.2 och artikel 41 gäller regler om besvär i högsta domstolen om inte konventionen föreskriver annat. får inte pröva frågan utan att högsta domstolen meddelat sökanden tillstånd till detta enligt 54 kap. 10 § första punkten . 6 § För det förfarande som avses i artiklarna 32, 37, 40 och 41 gäller i övrigt vad som i är föreskrivet om rättegången i allmänhet om inte konventionen föreskriver annat. 7 § Om ansökan om verkställighet bifalls skall avgörandet verkställas på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom. I fråga om beslut som avses i artikel 24 skall utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas. 8 § Om hovrätten bifaller ansökan om verkställighet skall hovrättens beslut i motsvarande mån anses innefatta ett beslut om kvarstad eller annan åtgärd som avses i 15 kap. . 9 § Det ankommer på regeringen att tillkännage innehållet i sådana underrättelser som avses i artikel VI i Protokoll Nr 1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag äger ej Denna lag gäller inte i tillämpning å dom eller fråga om dom eller förlikning som gäller förlikning som skall erkännas och verkställas enligt lagen (1992:000) om domstols internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar på privaträttens område. Den gäller inte heller i fråga om dom eller förlikning som avser 1. konkurs eller ackordsförhandling utan konkurs, däri inbegripen fråga om ogiltighet av rättshandling som ingåtts av konkursgäldenären; eller 2. rätt till fast egendom i annat land än eller skyldighet att träffa förfogande om dylik rätt eller påföljd av sådan skyldighets åsidosättande, dock att även i ty fall domen eller förlikningen gäller, där den avser ämne av familjerättslig eller arvsrättslig natur. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3 Förslag till Lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) Härigenom föreskrivs att 14 § sjömanslagen (1973:282) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tvist om om anställningsförhållande anställningsförhållande får ej dragas inför får inte dras inför utländsk myndighet. Första stycket gäller inte om annat följer av lagen (1992:000) om domstols internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar på privaträttens område. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område Härigenom föreskrivs att 5, 7 och 10 §§ lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Verkställighet här i riket skall på ansökan ske även av 1. förlikning som i fråga av privaträttslig beskaffenhet har ingåtts inför domstol eller annan myndighet i , , eller och som får verkställas i den stat där den har ingåtts, 2. förlikning som avses i § 478, stk 1, nr. 4, loven om rettens pleje (udenretligt forlig), om förlikningen har träffats och får verkställas i samt gäldenären hade hemvist där när den ingicks, 3. lagakraftvunnet beslut av 3. skuldebrev som enligt dansk finsk exekutiv myndighet lag kan utgöra grund för varigenom köpare eller verkställighet utan säljare har ålagts rättegång, om betalningsskyldighet i samband skuldebrevet har undertecknats med återtagning av gods som av gäldenären i har sålts på och han då hade hemvist i avbetalning, om den , betalningsskyldige för 4. skuldebrev som enligt norsk återtagningen hade hemvist lag kan utgöra grund för i . verkställighet utan rättegång, om skuldebrevet har undertecknats av gäldenären i och han då hade hemvist i , 5. lagakraftvunnet beslut av finsk exekutiv myndighet varigenom köpare eller säljare har ålagts betalningsskyldighet i samband med återtagning av gods som har sålts på avbetalning, om den betalningsskyldige för återtagningen hade hemvist i . Denna lag tillämpas inte om lagen (1992:000) om domstols internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar på privaträttens område är tillämplig eller om annat följer av särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden och förlikningar på särskilda rättsområden. Lagen tillämpas icke Lagen tillämpas inte heller beträffande beträffande