prop · GG0348 · 1992-12-31 00:00:00 — c)användas för utveckling,tillverkning eller marknadsföring av ett datorprogram som i förhållande tiU detskyddade programmet har en väsentligen likanad uttrycksform, eller d) användasför andra åtgärder som utgör intrång i upphovsrätten. Avtalsvillkor som inskränker användarens rätt enligt denna paragraf är Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s.161). Remissinstansema:Inga remissinstanser har berört förslaget i sak. Beträffande lagtekniskasynpunkter se avsnitt 7.3.4. Skälenför mitt förslag: Artikel 6 innehåller en tvingande rätt för en behöriganvändare av datorprogram att under vissa fömtsättningar utan rättsinnehavarenssamtycke återge eller översätta ett programs kod för att erhålla sädaninformation som är nödvändig för att uppnä samverkansförmåga mellan tvä ellerflera program, s.k. reverse . Orsakentill att direktivet innehåller en artikel av detta slag är att de idéer och principer som ligger bakom ett datorprogram inte åtnjuter upphovsrätts ligt skydd. Den som tar del av ett traditionellt upphovsrättsligt skyddat verk fär fri tillgäng till verkets bakomliggande idéer och principer genom att ta del av verket i fråga. Det gär emellertid som regel inte att ta del av ett datorprograms bakomliggande idéer och principer genom att endast observera hur datorprogrammet fungerar. För detta krävs att programmets 129 9 J 992/93. I sam/. objektkod(den maskinläsbara versionen av programmet) översätts till källkod (den skrivnaversionen av programmet). Detta förfarande kallas dekompilering. Ävenom idéema och principema i ett datorprogram inte åtnjuter upphovsrättsligtskydd, kommer de till följd av bestämmelseraa i artiklama 4 och 5 i praktikenatt skyddas genom att de med användning av upphovsrättsliga regler görsoåtkomliga för studium. Om det riktiga i detta råder olika meningar. Det kanemellertid inte råda någon tvekan om att en obegränsad rätt till s.k. reverseengineering innebär att utvecklare av datorprogram får ett svagt skydd,bestående endast i skydd av programmets form, för produkter vars utvecklingofta varit ett resultat av mycket omfattande arbetsinsatser och investeringar.Å andra sidan får inte programmen göras sä slutna att förvärvaren inte kan användadessa. I artikel 6 skapas därför en möjlighet för förvärvaren att pä vissavillkor få studera programmets utformning för att det skall vara möjligt attanvända programmet tillsammans med andra program. Dengmndläggande fömtsättningen enligt direktivet för att dekompilering skall fääga mm är att den information som blir tillgänglig är oundgänglig för att uppnäsamverkansförmåga mellan ett datorprogram och andra program. Dämtöver skall trevillkor vara uppfyllda. För det första skall åtgärden utföras av nägon som harrätt att använda programmet. Rättsinnehavaren är således skyddad mot åtgärderav någon som inte har rätt att använda det. För det andra skall den nödvärdigainformationen inte tidigare ha varit lätt åtkomlig för de personer som har rättatt använda programmet och de personer som dessa ger rätt att utföradekompileringen. Detta innebär att rättsinnehavaren kan förhindra dekompileringgenom att publicera information om gränssnitt i t.ex allmänt tillgängligprogramdokumentation. För det tredje begränsas de för dekompilering tillåtnaåtgärdema till att avse de delar av originalprogrammet som det är nödvändigtatt vidta åtgärder i för att uppnå samverkansförmåga. Genom detta villkorskyddas rättsinnehavaren mot att hela program dekompileras. Användningenav den sålunda lagligt erhållna informationen begränsas därefter av följandefyra villkor. Syftet med dessa villkor är att förhindra att information somerhållits genom dekompilering används på ett obehörigt sätt. För det första fårinformationen inte användas för andra ändamål än att uppnå samverkansförmägan.För det andra fär informationen inte överlämnas till andra personer utom närdetta är nödvändigt för att uppnå samverkansförmägan. För det tredje får inteden erhållna informationen användas för att utveckla, tillverka ellermarknadsföra ett datorprogram som i förhällande till det skyddade programmethar en väsentiigen likartad utttycksform. För det Ijärde fär den inte användasför andra ändamäl som medför inträng i upphovsrätten. Det är således möjligtatt utveckla datorprogram som ett resultat av dekompilering sä längedatorprogrammet inte medför intrång i upphovsrätten till det dekompileradeprogrammet. Rättentill dekompilering är tvingande till förmån för användaren. Upphovsrättslagen innehållerinte någon motsvarighet till artikel 6. Jag anser därför att innehållet i dennaartikel bör införiivas med svensk rätt genom en ny bestämmelse iupphovsrättslagen. 1992/93:48 Skyddför datorprogran' Enligt artikel 6 sistastycket får denna artikel, i enlighet med Berakonven- Prop. 1992/93:48tionen, inte tolkas på ett sätt som är oskäligt mot rättsinnehavaren ellersom Skydd för datorprogram står i strid med ett normalt utnyttjande av detberörda datorprogrammet. Detta är enbart en tolkningsregel och den behöver följaktiigen inte införlivas med upphovsrättslagen. Somjag har varit inne pä i avsnitt 7.3.4. bör den nya bestämmelsen placeras i 2kap. upphovsrättslagen, lämpligen som en 11 b §. Mittförslag: Kopiering av datorprogram för enskiU bmk utan tillstånd avupphovsmannen eller hans rättsinnehavare skall inte leda till straff Densom säljer, hyr ut eller i annat förvärvssyfte innehar ett hjälpmedel vars endasyfte är att underlätta olovligt borttagande eller kringgående av anordning somanbringats för att skydda ett datorprogram mot olovlig exemplarframställningskall dömas till böter eller fängelse . Ominte annat följer av bestämmelseraa i artiklaraa 4, 5 och 6 skall medlemsstateraa i enlighet med sin nationella lagstiftning besluta om lämpliga åtgärder mot personer som utför någon av de i punkteraa a, b och c nedan angivna åtgärdema: a)varje åtgärd som innebär att enkopia av ett datorprogram omsätts, trots att personen i fråga vet om eller hargmndad anledning att misstänka att kopian medför intrång i upphovsrätten, b)innehav för kommersiellaändamäl av en kopia av ett datorprogram, trots att personen i fräga vet omeller har gmndad anledning att misstänka att kopian medför intrång iupphovsrätten, c)varje åtgärd som innebäromsättning eller innehav för kommersiella ändamål av varje hjälpmedel vars endasyfte är att underlätta att en teknisk anordning som har anbringats för attskydda ett datorprogram avlägsnas eller kringgås utan tillstånd. 2.Varje kopia av ett datorprogramsom medför intrång i upphovsrätten skall kunna tas i beslag i enlighet medlagstiftningen i den berörda medlemsstaten. Medlemsstatema kan besluta om beslag av dehjälpmedel som anges i punkt 1 c angivna hjälpmedel. Förslag till lagtext: 53 § Den som beträffandeett litterärt eller konstnärligt verk vidtar åtgärder, som innebär inträng iden till verket enligt 1 och 2 kap. knutna upphovsrätten eller som strider motföreskrift enligt 41 § andra stycket eller mot 50 §, döms, om det skeruppsåtligen eller av grov oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst . Den som för sittenskilda bmk kopierar ett datorprogram som är utgivet eller varav exemplar haröverlåtits med upphovsmannens samtycke, skall intedömas tiU straff, om förlagan för kopieringen inte används i närings- Prop.1992/93:48 verksamhet eller offentlig verksamhet och han ime utnyttjarframställda Skydd för datorprogran exemplar av datorprogrammet för annatändamål än sitt enskilda bruk. Vadsom sägs i första stycket gäller ocksä, om någon till riket för spridning tillallmänheten inför exemplar av verk, där exemplaret framställts utom riket undersädana omständigheter, att en sädan framställning här i riket skulle ha varitstraffl)ar enligt vad som sägs i det stycket. Förförsök eller förberedelse till brott som avses i första och tredje styckenadöms till ansvar enligt 23 kap. . 57a % Den som i annat faU än som avses i 53 § säljer, hyr ut eller förförsäljning, uthyming eller annat förvärssyfte innehar ett hjälpmedel som äravsett endast för att underlätta olovligt bontagande eller kringgående av enanordning som anbringats för att skydda ett datorprogram mot olovUgexemplarframställning, döms tiU böter eller fångelse . IVomemoriansförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt när det gäller kopieringsspärtar.När det gäller ansvarsregeln föreslogs i promemorian att ringa fall av inträngi upphovsrätt och fotografirätt inte skall medföra straff (se promemorians.I65). Remissinstanserna:Ett stort antal remissinstanser har framfört kritik mot förslaget att ringafall av brott mot upphovsrätt och fotografirätt inte skall medföra straff Skälenför mitt forslag: I artikel 7 anges att lämpliga ätgärder skall vidtas motpersoner som omsätter eller i kommersiellt syfte innehar kopior av datorprogramsom innebär inttång i upphovsrätten till programmet. Detsamma gäller personersom omsätter eller i kommersiellt syfte innehar hjälpmedel för kringgåendeeller avlägsnande av kopieringsspärrar. Den närmare utformningen av åtgärderaasinnehåll överlämnas till respektive lands nationella lagstiftning. Slutligeninnehåller artikel 7 vissa bestämmelser om beslag. Enligtartikel 7.1 a och b skall lämpliga sanktioner vidtas mot de personer somomsätter eller i kommersieUt syfte innehar inkräktande kopior av datorprogram.En fömtsättning är att de vet om eller har gmndad anledning misstänka att detrör sig om kopior av datorprogram som gör intrång i upphovsrätten. Dessutomanger artikel 7.2 att kopior av datorprogram som innebär intrång iupphovsrätten skall kunna tas i beslag. Bestämmelserom ansvar och ersättningsskyldighet för den som gör inträng i upphovsrätt finnsi 7 kap. upphovsrättslagen. Densom gör intrång i upphovsrätten, kan enligt 53 § dömas till böter ellerfängelse i högst två är. Detsamma gäller den som för spridning till allmänhetenimporterar verk som framställts pä ett sädant sätt utomlands attframställningen i fråga hade varit otillåten i . För att straff skallkunna utdömas krävs att gämingen skett uppsåtiigen eller av grov oaktsamhet. Enligt54 § kan skadestånd utgå vid intrång i upphovsrätten. Den som utnyttjar ettverk på ett sätt som strider mot upphovsrättslagen skall alltid betiila skäligersättning för utnyttjandet även om detta skett i god tto. Om intrånget skeruppsåtiigen eller av grov oaktsamhet, skall skadestånd utgå även för annanföriust än utebliven ersättning samt för lidande eller annat Skadeständ kan,enligt 53 §, även utgä vid annan överträdelse än Prop. 1992/93:48utnyttjande om överträdelsen skett uppsåtiigen eller av grov oaktsamhet. Skydd för datorprogram t.ex. vid en kränkning av upphovsmannens ideellarättigheter. Slutiigenkan, enligt 55 §, den som vidtagit en sådan åtgärd som anges i 53 § bli skyldigatt under vissa fömtsättningar avstå egendom med avseende på vilkenöverträdelsen föreligger till upphovsmannen mot lösen. Detta gäller även sådanahjälpmedel som kan användas endast för framställning av egendomen. I vissa fallkan domstolen på begäran, i stället för att förordna om inlösen, föreskriva attegendomen skall förstöras. Ombrott mot upphovsrättslagen skäligen kan antas föreligga, kan den inkräktandeegendomen tas i beslag enligt 59 §. Om det inte är fråga om brott, kanegendomen bli föremål för säkerhetsåtgärder enligt 15 kap. . Sveahovrätt och Föreningen () har framhållit attenligt artikel 7.l.b skall även innehav av olovligt framställda kopior medförasanktioner. I 53 § stadgas straff för den som vidtager åtgärd som innebärintrång i upphovsrätten. Eftersom innehav knappast kan falla in under begreppetvidtager åtgärd är enligt dessa remissinstanser en komplettering av 53 §nödvändig. frägan gör jag följande bedömning. Upphovsrättslagens straffbestämmelserinnebär bl.a. att den som gör intrång i upphovsmannens ekonomiska rättigheterkan drabbas av påföljd. Innehållet i de ekonomiska rättigheteraa är definieradei 2 § som bl.a. ger upphovsmannen ensamrätt till spridning och mångfaldigandeav det skyddade verket. I 53 § stadgas straff för den som vidtar åtgärder sominnebär intrång i upphovsrätten medan artikel 7.l.b reglerar innehav. Frågan ärnärmast om sådant innehav kan anses omfattas av 53 § upphovsrättslagen eller omdenna bestämmelse måste kompletteras. Artikel 7. l.b reglerar inte varje formav innehav utan endast det som sker i kommersiellt syfte. Att endast innehaolovligt framställda kopior av datorprogram lär knappast falla under sttaffbestämmelseni 53 §. Det säger sig självt att det torde vara ytterst sällan förekommande medsådant innehav utan att det också föreligger olovligt mångfaldigande ellerolovlig spridning. Om det inte är fråga om fullbordat brott, dvs. olovligtmångfaldigande och olovlig spridning, utan endast om innehav kan regleraa i 53§ tredje stycket om försök och förberedelse bli tillämpliga. Bestämmelseraa i54 § om ersättning och skadeständ för inträng i upphovsrätt kan också bli tillämpliga. Detsagda innebär enligt min mening att kraven på sanktioner i artikel 7.1 a och bsamt 7.2 i direktivet redan fär anses tillgodosedda av gällande bestämmelser iupphovsrättslagen. Anpassningentill artikel 5 medför att kopiering för enskilt bmk av datorprogram inte längreskall vara tilläten utan utgör intrång i upphovsrätten. Det gäller vare sigprogrammet är i skriftiig eller maskinläsbar form (se avsnitt 7.3.4). Sådanotillåten kopiering kommer dä bl.a. att omfattas av de bestämmelser i 7 kap.upphovsrättslagen som blir tillämpliga vid intrång i upphovsrätten. Närden nuvarande bestämmelsen i 11 § tredje stycket upphovsrättslagen omkopiering för enskilt bmk av datorprogram i maskinläsbar form infördes angavs (se prop.1988/89:85 s. 14 O utgångspunkten vara att det är mycket Prop. lättatt kopiera program. Det förelåg därför ett behov av att begränsa rätten Skydd för datorprogran tillkopiering av datorprogram för enskilt bmk såvitt avsåg datorprogram Detta ansågs nödvändigt för att minska de ekonomiska skadeverkningama av enomfattande privatkopiering. iskriven form ansågs det däremot inte finnas nägot skäl att införa en säiTcglering i dettaavseende. Enviktig utgängspunkt vid bedömningen av vilka begränsningar som skulle göras ikopieringsrätten var att det av allmänna kriminalpolitiska hänsyn var önskvärtmed endast sådana begränsningar i rätten att kopiera datorprogram för enskiltbmk som var oundgängligen nödvändiga. Det ansågs vidare olämpligt att införaett förbud vars efterlevnad inte kunde kontrolleras. En sädan åtgärd skullekunna bidra till att minska respekten för lagstiftningen i allmänhet. Övervägandenaledde fram till att rätten till kopiering för enskilt bmk begränsades tillsådana program som är utgivna. Vidare begränsades rätten till det striktenskilda bmket. För det första får förlagan för kopieringen inte användas inäringsverksamhet eller offentiig verksamhet. Vidare får det kopieradeprogrammet endast användas inom den närmaste familje- och vänkretsen. Slutiigenär det tillätet att framställa enstaka exemplar men dä bara till personer i denkretsen för deras personliga bmk. Införlivandetav direktivet medför att otilläten kopiering av ett datorprogram i maskinläsbaroch skriftlig form för enskilt bmk skall anses utgöra intrång i upphovsrättentill datorprogrammet. Under fömtsättning att det skett uppsåtiigen eller avgrov oaktsamhet utgör det då brott enligt 53 § upphovsrättslagen. Dekriminalpolitiska överväganden som läg bakom bedömningen i samband med att dennuvarande bestämmelsen om kopiering av datorprogram för enskilt bmk infördesfär anses fortfarande ha giltighet. Med hänsyn till att artikel 7 i och för siginte innehåller nägot krav pä kriminalisering kunde det därför övervägas omsådan kopiering skall vara fri frän straff fastän den är otillåten.Bestämmelsema i 54 och 55 §§ skulle i allt väsentiigt emellertid varatillämpliga och erbjuda sanktioner vid inträng i upphovsrätten. Detkan emellertid inte uteslutas att även kopiering för enskilt bmk skulle kunnata sig sädana former att det är motiverat med straffsanktioner. Det kanexempelvis röra sig om värdefulla program. Vidare kan det vara så attgärningsmannen ägnat sig åt en vidlyftig kopieringsverksamhet när det gälleratt skaffa egna kopior och att sprida kopior till vänner och anförvanter. Ärdet däremot ett mindre allvarligt fall, bör gämingsmännen kunna undgå straff. Päde anförda skälen föreslogs i promemorian att kopiering av datorprogram somregel skall vara straffbart enligt 53 § upphovsrättslagen utom när det är frägaom mindre allvarliga former dä det skulle vara fritt från straff. Förslagetinnebar emellertid också att ringa fall av sådana inträng sorn avses i 53 §generellt skulle vara straffria. Förslagethar mött starkt motstånd från remissinstanseraa som har anfört att dennuvarande lydelsen av 53 § upphovsrättslagen har en allmänpreven- tiv effekt och att engenerell regel om straffrihet skulle riskera att urholka Prop. 1992/93:48respekten för de immateriella rättighetema. Några remissinstanser har Skyddför datorprogram anfört att frågan bör utredas närmare och tas upp i det inomjustitiedepartementet pågående arbetet med en översyn av detimmaterialrättsliga sanktionssystemet. Medhänsyn till vad som kommit fram vid remissbehandlingen är jag inte beredd attnu förorda att det införs en regel om generell straffrihet i ringa fall. Fräganbör i stället tas upp i samband med den nämnda översynen av detimmaterialrättsliga sanktionssystemet. Till dess bör man nöja sig med att -liksom - låta kopiering för enskilt bmk av datorprogram varastraffritt. Utformningen av en sådan bestämmelse bör ansluta tiU den nuvarandelydelsen av 11 § tredje stycket. Jag delar Lagrådets uppfattning om hurbestämmelsen bör utformas. Dettainnebär att det straffria omrädet liksom tidigare begränsas till kopiering avprogram som är utgivna, eller nu även överiåtna (jfr den föreslagna lydelsen av23 §), och som inte används i offentiig verksamhet eller näringsverksamhet. Detfömtsätts också att det framställda exemplaret inte utnyttjas för annat ändamälän enskilt bmk. Fråganblir dä vilka sanktioner som blir tillgängliga för olovlig kopiering avdatorprogram. Som nämnts tidigare är bestämmelseraa i 54 § om ersättning och 55§ om inlösen och förstörande m.m., utom vad gäller förverkande av vissahjälpmedel (fjärde stycket), tillämpliga. Nägon möjlighet att enligt 59 §tredje stycket fä egendomen tagen i beslag finns inte när det inte är fräga ombrott. Däremot är säkerhetsätgärdema i 15 kap. i principtillgängliga. Det bör understrykas att talan enligt 55 § andra stycketupphovsrättslagen om förstörande m. m. får väckas även av allmän åklagare, omdet är påkallat ur allmän synpunkt. Artikel7.1 c anger att det skall finnas sanktioner mot personer som omsätter eller ikommersiellt syfte innehar hjälpmedel för att underlätta ett olovligtavlägsnande eller kringgående av kopieringsspärrar i datorprogram. I artikel7.3 överiåts åt den nationella rätten att avgöra om sådana hjälpmedel skallkunna tas i beslag. Dessa hjälpmedel utgörs som regel av särskilda datorprogramsom kan ta bort eller eliminera effekten av kopieringsspärrar. Det kanemellertid också vara fräga om skrivna handledningar. För att träffas avbestämmelsen i direktivet skall hjälpmedlet ha som enda syfte att underiättaatt kopieringsspärrar avlägsnas eller kringgås utan lov. Avlägsnandet ellerkringgåendet av kopieringsspärrar kan 1 sig vara ett inträng i upphovsrättenbestående i att programmet ändras. Å andra sidan har den som har rätt attanvända ett datorprogram exempelvis rätt att göra en säkerhetskopia. Om ensädan kopiering kräver att en kopieringsspärt avlägsnas eller kringgås, är deti så fall tillåtet. Innehavet av ett hjälpmedel av beskrivet slag innebäremellertid i sig inget intrång i upphovsrätten. De gämingar för vilkadirektivet kräver sanktioner är omsättning eller innehav i kommersiellt syfteav hjälpmedlet. Direktivets bestämmelse handlar inte om nägon kränkning avupphovsrätten i sig utan om ett särskilt sanktionerad förbud, där sanktionenöverläts till den nationella lagregleringen. Någonmotsvarighet till artikel 7.1 c finns inte i svensk rätt. helt okomplicerat attinförliva bestämmelsen med svensk rätt. Till en början Prop. 1992/93:48 är deten begränsning att hjälpmedlet skall vara avsett för att underiätta ett Skyddför datorprogram olovligt avlägsnande eller kringgående av kopieringsspärrar.Som nämnts hai' den rättmätige innehavaren av en kopia av ett datorprogramenligt artikel 5 i EG:s direktiv alltid rätt att göra en säkerhetskopia. Om ettdatorprogram har en kopieringsspärr och den omöjliggör för användaren att göraen säkerhetskopia, bör han ha rätt att använda ett hjälpmedel av nu aktuelltslag för att göra kopian. Samma hjälpmedel kan naturligtvis användas även förolovlig kopiering men har då inte detta som enda användningsområde och kandärför i princip säljas fritt. Om det datorprogram som skall kopieras medgeratt exempelvis en eller ett par kopior görs men är spärrat för ytterligarekopiering, saknas det i och för sig behov av hjälpmedlet för lovligt bmk. Frågankomplicerjis ytterligare av att en del av de hjälpmedel för brytande avkopieringsspärrar som saluförs kan användas för kopiering av olil':adatorprogram. Beträffande vissa program kan hjälpmedlet behövas för lovligkopiering medan för andra program är det obehövligt. Till detta kommer attmetoden för att avlägsna eller kringgå en kopieringsspärt kan vara densamma förflera olika datorprogram. Vad som sagts gäller naturiigtvis även exempelviskopiering för lovlig dekompilering. Ettinförlivande av artikel 7.1 c bör i detta avseende ske strikt i enlighet meddirektivets lydelse. Det innebär att bestämmelsen får en begränsad räclcvidd,åtminstone inledningsvis. Genom att anpassa sina kopieringsspärrar till deregler om lovlig kopiering som direktivet innehåller kommerdatorprogramföretagen att kunna pä sikt göra hjälpmedlen för avlägsnande ochkringgående av kopieringsspärrar helt eller i det närmast helt otillåtna. Bestämmelseni 7.1 c gäller sådan befattning med hjälpmedlet som utgörs av omsättning(putting into circulation) eller innehav i kommersiellt syfte. Dennaformulering torde vara avsedd att omfatta försäljning och uthyraing samtinnehav för försäljning, uthyraing eller annat kommersielU syfte. Med detsistnämnda avses exempelvis att mot ersättning åt andra göra olovligakopieringar med jmvändande av hjälpmedlet. Artikel7.l.c är begränsad till att avse situationer där det förligger antingenomsättning eller innehav i kommersiellt syfte. Detta innebär att t.ex. endastinnehav av ett sådant hjälpmedel utan något kommersiellt syfte inte täcks avbestämmelsen. Användandet av hjälpmedlet kan emellertid utgöra ett led i ettintrång enligt 53 § upphovsrättslagen. Vidare kan innehav av ett sådanthjälpmedel i princip utgöra ett led i förberedelsen av ett sådant inträng ochmedföra ansvar enligt bestämmelseraa i 23 kap. . Motbakgmnd av det sagda anser jag att en bestämmelse i överensstämmelse medartikel 7.1 c bör införas i svensk rätt. Med hänsyn till dess nära samband medupphovsrätten bör den tas in i upphovsrättslagen. Den bör placeras i 7 kap. som57 a §. Bestämmelsen bör utformas som en straffbestämmelse. För ansvar skallkrävas uppsåt. Brott av detta slag bör normalt föranleda böter. Det kanemellertid inte uteslutas att det i det enskilda fallet kan förekommaförsvårande omständigheter som motiverar ettfängelsestraff Fängelse bör därför ingå i straffskalan men med fängelse sommaximistraff I många fall kommer de gämingar som Prop. 1992/93:48 nu avsesatt utgöra medverkan till fullbordat brott mot 53 § eller med- Skydd fördatorprograr verkan till försök eller förberedelse till sådant brott. Ansvarskall dä endast komma i fräga enligt 53 §. Ettpar remissinstanser har invänt att bestämmelsen borde ha samma subjektivarekvisit och straffskala som 53 §. Enligt min uppfatming bör dock regelnutformas på det sätt som jag nu har angivit. Bestämmelsen torde fä en begränsadbetydelse. I det stora flertalet fall kommer som jag nämnt 53 § att kunnatillämpas i stället.