prop · GG03173 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:173 om en , m.m. Regeringen föreslår att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 18 febraari 1993. I propositionen föreslås att en befattning som Bamombudsmaninrättas. Vidare föreslås en särskild lag om . Ombudsmannen föreslås få till uppgift att bevaka frågorsom angår bams och ungdomars rättigheter och intressen. Ombudsmannen skall särskiltägna uppmärksamhet åt att lagar och andra författningar samt deras tillämpningstämmer överens med åtaganden enligt FN:s konvention om bametsrättigheter. Ombudsmannen skall, utifrån ett bamperspektiv, kunna göraauktoritativa uttalanden om relevans på olika områden. Om-budsmaimenbör vidare ägna sig åt opinionsbildning samt ta initiativ till utredningar ifrågor som berör bams rättigheter m.m. Utsatta bam och ungdomar skall ägnassärskild uppmärksamhet. Ombudsmannen åläggs att avlägga en rapport tillregeringen om de frågor på bam- och ungdomsområdet som myndighetenuppmärksammat och som bedöms böra underställas regeringen för kännedom. Funktionen som föreslås bli inrättad vid Bammiljörådetoch finansieras via myndighetens budget. Ombudsmannen bör bli chef förmyndigheten med generaldirektörs ställning. Funktionen ersätter nuvarande ordförandeskapvid . Till sitt förfogande skall ombudsmannen ha ett råd varsledamöter utses av regeringen för en bestämd tid. Ombudsmannen skall vararådets ordförande och leda dess verksamhet. Myndighetens namn föreslås tillsvidare oförändrat. En särskild organisationskommitté tillsätts för att läinnanärmare förslag till detaljutformning av myndighetens organisation, behov av kom- 1 1992/93. 1 samL Nr 173 petens,bemanning m.m. samt för att utforma riktlinjema för myndig- Prop.1992/93:173 hetens arbetsformer. skall också varaoförhindrad att överväga nytt namn på myndigheten. Även behovet av regler om sekretessm.m. skall övervägas av kommittén. Bamombudsmaimen föreslås inrättas den 1 juli1993. Propositionens lagförslag Prop. 1§ har tilluppgift att bevaka frågor som angår bams och ungdomars rättigheter ochintressen. Ombudsmannen skall särskilt uppmärksamma att lagar och andraförfattningar samt deras tillämpning stämmer överens med åtagandenenligt Förenta nationemas konvention om bamets rättigheter. 2§ biträds avett särskilt råd. Ombudsmannen är rådets ordförande och leder dess verksamhet.Regeringen utser ombudsmannen och rådets övriga ledamöter för en bestämd tid. Dennalag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdet den 18 febraari1993 Närvarande: statsministem Bildt, ordförande, ochstatsråden . , , , , , , ,, , , , , , , , ,P. Föredragande: statsrådet . Proposition om en 1 Inledning har sedan /88 behandlatmotioner med förslag att inrätta en statlig barnombudsmannatjänst. Företrädareför de flesta riksdagspartiema har ställt sig bakom förslagen. Det norska baraeombudethar i återkommande motioner tagits upp som en förebild för en baraombudsman iSverige. 1 vissa motioner har föreslagits att bamombudsmaimen börknytas till . I en motion föreslogs att bamombudsmannen borde placerasvid stiftelsen och att stiftelsen skulle svara förfinansieringen av ombudet med tillhörande kansli. Förslaget ledde till attriksdagen beslutade ge regeringen tillkänna att frågan om inrättande av entjänst som bamombudsman borde utredas. Efter beslut av regeringen tillkallades den 1 januari 1991riksdagsledamoten som särskild utredare med uppdrag attnärmare utreda föratsättningama för en statligt utsedd bamombudsman. Utredarenlämnade sina förslag i betänkandet (SOU 1991:70) Ombudsman förbam och ungdom. En sammanfattning av utredarens förslag bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. Enförteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 2. En sammanställning av remissvaren har gjorts inom Socialdepartementetoch finns tillgänglig i ärendet (dnr S91/4892/B). I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 6 s.193) har regeringen - mot bakgrand av att beredningen av de frågor som hänger sammanmed det nämnda betänkandet inte vara avslutad - föreslagit att, iavvaktan på särskild proposition i ämnet, till för budgetåret1993/94 beräkna ett ramanslag på . Jag återkommer till dennafråga. antog Förenta nationema konventionenom barnets rättigheter. Därmed samlades de rättigheter som tillkommer alla bamoch ungdomar i en konvention som blir folkrättsligt bindandeför de stater som ansluter sig till denna. Konventionenträdde i kraft sedan den ratifice- Prop.1992/93:173 rats av 20 stater, av vilka var en. Genomratificeringen har iklätt sig en intemationell, folkrättslig,förpliktelse att följa konventionens bestämmelser. Till skillnad frånsituationen i många andra länder är dock intemationella konventioner intedirekt tillämplig rätt i . Domstolar och myndigheter är därför intebundna av konventionens regler såsom svensk lag, såvida inte denna införlivatsmed svensk rätt genom särskild lag. Detta är emellertid i en mindrevanlig metod. Istället har regeringen att tillse att iimehållet i svensk rättmotsvarar den ifrågavarande konventionens bestämmelser. Konventionsbestänunelsemakan emellertid användas av domstolar och myndigheter när man tolkar svenskrätt. 2 Nuläge och problemområden Deallra flesta bam och ungdomar i lever under mycket goda förhållanden.Familjen utgör den gmndläggande enheten i samhället och har stor betydelse för baraensutveckling och villkor. Den generella välfärdspolitiken ger hämtöver föratsättningarför att bam skall kunna växa upp och utvecklas under gynnsamma omständigheter.De flesta barn lever med en materiellt sett hög standard. Det ekonomiska familjestödeti kombination med en väl utbyggd barnomsorg för de bara vars föräldrar såönskar, samt en väl fungerande mödra- och barnhälsovård stärker familjemasmöjligheter att ge bamen en trygg och bra uppväxt. Kunskapen om bam och bamsbehov har ökat. Bam och ungdomar respekteras som egna individer, med egnarättigheter och integritet, på ett helt annat sätt än tidigare och har i dagoftast ett mer öppet förhållande till föräldrar, lärare och andra vuxna än vadtidigare generationer haft. Trotsden i stort positiva utvecklingen kan vi dock se olika grapper av barn ochungdomar som lever under utsatta förhållanden. Bam, som lever i socialtsärskilt utsatta miljöer eller i känslomässigt skadliga miljöer, utsätts förförsummelse och vanvård, misshandel och övergrepp. Bam och ungdomar iflykting- och andra invandrarfamiljer har ofta problem. Inte sällan innebärkulturkollisioner att de slits mellan lojalitet till sina föräldrar, det livsom kamraterna lever och de krav som det svenska samhället ställer. Funktionshindradebara har redan från början en svårare situation än andra bam, vilket kan ledatill bristande gemenskap och delaktighet och med social isolering som följd. barn och ungdomar har sämre möjligheter att ta för sig av och delta i olikakultur- och fritidsverksamheter. Ofta ersätts dessa med torftiga ellerriskfyllda fritidsintressen. del av de barn vars föräldrar har separerat har ingen eller begränsadkontakt med den ene av föräldrama, oftast pappan. Många ungdomar saknar ocksådjupare kontakter med någon vuxen. Barndomeninnebär i sig utsatthet och beroende. Bam kan inte alltid tydliggöra sinabehov. Bamens intressen i samhällslivet får ofta stå 1* 1992/93. 1 samL Nr 173 tillbaka för de vuxnasintressen. Bam och ungdomar saknar självbestämmanderätt och rösträtt. Även ombara och ungdomar uttrycker sina åsikter och blir hörda möts de sällan medsamma respekt som vuxna. Lagar och andra författningar som rör bara ochungdomar tolkas inte sällan utifrån ett vuxenperspektiv. I socialtjänstlagen(1980:620) fmns tydligt fastlagt konununemas ansvar för att bara och ungdomskall kunna växa upp under trygga och goda förhållanden. hartillsyn över i landet och länsstyrelseraa skall se till att socialnänmdemafullgör sina uppgifter. ombudsmän () har till uppgift att bevakade kommunala tjänsteraa bl.a. vad gäller ärenden om behandlingav bam och ungdom. Därtill kommer det komplement som frivilligorgani-sationeraasbara- och ungdomsverksamhet utgör, som t.ex. Rädda Bamen, Röda Korset och Bris.Det finns således ett vittförgrenat nät av ansvar och stöd för bara och ungdom. har fråganom bamets rättigheter och intressen fått en allt tydligare markering i alltarbete som rör bam och ungdom. Man talar om behovet av att utveckla ettbaraperspektiv och låta bam och ungdom få en mer central plats i det offentligasamtalet och handlandet. gäller såväl i samhällsplaneringen i stort, iverksamheter för och med bam och ungdom som i tillämpningen av lagar och beslutdär bam och ungdom berörs. Det råder allt större enighet om att bamperspektivetbehöver vidmakthållas och vidareutvecklas och att bamens ställning i samhälletbehöver stärkas. Bamperspektivetinnebär att försöka se på tillvaron med bamets ögon. Detta kräver kunskap om bamsföratsättningar och behov i olika åldrar. Det kräver också att man inhämtarkunskaper från bam och ungdom, att man ser bam och ungdom, lyssnar till dem ochger dem en röst. 3 Inrättande av en Mittförslag: Regeringen utser en , som i kraft av en särskild lag skallbevaka frågor som angår bams och ungdomars rättigheter och intressen. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Flertalet av remissinstanserna ställer sig bakom utredningens förslag. Deremissinstanser som avstyrkt förslaget förordar att bevakningen av bamsintressen bör ske genom redan befintliga organ, myndigheter och ideeUa organisationer. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening skulle en nationell ombudsman för bara ochungdom med uppgift att, utifrån ett bam- och ungdomsperspektiv, bevaka bams ochungdomars intressen fylla en viktig funkfion i samhället. En sådan bevakningligger i linje med åtaganden enligt FN:s konvention om bametsrättigheter. Idiskussionen om en har farhågor framförts för att Prop.1992/93:173 ombudsmannafunktionen tunnas ut om allt fler medborgargrapper fårsin egen ombudsman. I syfte att bl.a. diskutera denna fråga lät jag kalla till enhearing i med justitieombudsmännen (),jämställdhetsombudsmannen () och tidigare diskrimineringsombudsmannenPeter , företrädare för de större bam- och ungdomsorganisationerna m.fl.Att man bör vara återhållsam med att inrätta ombudsmän var de flesta eniga om.Dock ansågs i allmänhet baraen vara den grapp i samhället, som genom sinutsatthet och sårbarhet nu i första hand borde få en egen ombudsman. Om dettaråder det också, enligt remissvaren, stor enighet. Andraviktiga frågor gällde avgränsningen gentemot andra myndigheter, statliga ochkommunala, som har ansvar för bam och ungdom, samt hur en ombudsman för bam ochungdom kan samverka med frivilligorganisationemas bam- och ungdomsarbete. Idetta förslag har jag tagit hänsyn till dessa och andra synpunkter som iremissyttrandena framförts från såväl myndigheter som frivilligorganisationeraa. Inrättandetav en får inte innebära att kommunemas eller tillsynsmyndighetemasansvar minskas. Inte heller skall ombudsmannen överta det arbete som frivilligorganisationeraautför för bara och ungdom. Jaganser att starka principiella skäl talar för att ombudsmannen, myndigheter ochfrivilligorganisationer skall ha olika fimktioner i arbetet med bam- ochungdomsfrågor. Såväl som flertalet frivilligorganisationerarbetar individinriktat. har det yttersta ansvaret för bams ochungdomars välbefinnande. Bam och ungdomar som riskerar att fara illa skall fådet skydd och stöd som behövs. JO med flera tillsynsorgan har fill uppgift attgranska bl.a. hur myndigheter uppfyller dessa åligganden. Jag anser att detvarken är lämpligt eller ändamålsenligt att en ombudsman tilldelas uppgifter avdetta slag. Bamombudsmannenskall i första hand svara för en övergripande bevakning av bara- och ungdomsfrågoraautifrån och svensk lagstiftning. Enligtmin uppfattning bör dock bara, ungdomar och andra kunna vända sig tillmyndigheten om de anser att rättigheter kränkts och få svar eller hänvisningvart de skall vända sig. Det är viktigt att ombudsmannen har direktkontakt medbam och ungdomar. De kommer också att finna det naturligt att vända sig tillombudsmannen i olika frågor som rör dem själva. Brev och telefonsamtal från bamoch ungdomar bör kunna tas emot av myndigheten och svar eller hänvisningar börges till dem vart de skall vända sig. Problemet är nämligen att många bamoch ungdomar som känner sig utsatta inte alltid vet vart de kan vända sig. Defår inte heller alltid det stöd och den hjälp de skulle behöva och en del möteräven svårigheter i kontakten med myndigheter. Det är därför av stor betydelseatt bam och ungdomar kan vända sig till för att få lämpligtstöd och hjälp. Minuppfattning är att åtaganden med anledning av ratificeringen av FN:skonvention om bamets rättigheter, är ett tungt vägande skäl till att nu inrättaen . Det bör noteras att omfattar bam i allaåldrar upp till , men att man i allmänhet använder termen ungdom för äldrebara. En ombudsmannafunktion som arbetar med konventionen som granddokumentbör således vara en ombudsman för bara och ungdom. är ett avde viktigaste instramenten som tillkommit för att väraa ombaras och ungdomars levnadsvillkor, rättigheter och intressen. De stater somratificerat konventionen har åtagit sig att se till att bamets bästa alltidkommer i främsta rammet när åtgärder som berör bam vidtas. Jag anser att vi iSverige har anledning att fästa stor vikt vid detta rättighetsdokument för baraoch ungdom. Eftersom barnkonventionenär ett ovanligt styrinstrament genom att det i så hög grad är ett princip- ochnormdokument och omfattar alla tänkbara områden som rör baras och ungdomarsrättigheter, finns det anledning att tänka radikalt om hur konventionen börbehandlas i vårt land. Jag delar den uppfattning som framförts i bl.a. RäddaBaraens remissyttrande att själva tolkningen av principeraa i ett nationelltsammanhang är betydelsefull, liksom processen kring de återkommande konventions-rapportema.Konventionen syftar till att skapa opinion och stimulera till debatt om barnfrågornaoch fyller därmed en viktig funktion också i vårt land. harvarit föremål för en bred informationssatsning där frivilligorganisationeraa ihög grad medverkat för att göra konventionens bestämmelser och principerallmänt kända. Vidare har regeringen i enlighet med konventionens bestänunelserlämnat en första rapport till FN som redovisar hur svensk lagstiftning svararmot konventionen. Jag finner nu anledning att gå vidare genom att skapa enpermanent ombudsmannafunktion för bara och ungdom som den särskilda instanssom har till uppgift att bevaka efterlevnaden av konventionen. Mittförslag: En lag om bör antas av . Utredningensförslag: Utredningens förslag att ombudsmannafunktionen bestäms i lags formoch den rättsliga ställning som lagförslaget ger ombudsmannen stänuner i stortöverens med mitt. Remissinstanserna:Flertalet har godtagit att ombudsmannens uppgifter ges i lagform men harinvänt att lagförslaget innehåller åtskilliga regler som hör henuna i en instraktion.Några remissinstanser har ansett att ombudsmannen bör betraktas som enmyndighet. JK har anfört att det bör göras klart att ombudsmannen är enmyndighet och inte ett med myndighet jämställt offentligrättsligt organ. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening är lagformen att föredra när det gäller attange vilken huvudsaklig funktion ombudsmannen skall ha, medanen reglering av organisation och administration bör ske i en myndighetsinstraktion.I likhet med utredningen anserjag att lagformen ger en extra tyngd åtombudsmannens uppgifter. Jag anser att lagformen bör väljas också av det skäletatt ombudsmannen föreslås få till uppgift att följa hur åtagandenenligt genomförs. Eftersom konventionen är av sågrandläggande och allmän natur bör en sådan uppgift framgå av lag. Enligt min uppfattning bör ombudsmannens huvuduppgifterskrivas in i lagen. Föratom att bevaka frågor som angår bams och ungdomars rättigheteroch intressen samt följa tillämpningen av , skall ombudsmannenvara chef. Därmed kommer ombudsmannens arbete med bam- ochungdomsfrågor att ligga på ett generellt plan. Ombudsmannafunktionenkommer att förenas med chefsskapet för , som är en statligmyndighet. Ombudsmannens uppgifter återkommer jag närmare till i följandeavsnitt. I enlighet med det anförda har inom Socialdepartementetupprättats förslag till lag om . 5 Ombudsmannens verksamhetsområde och uppgifter Mitt förslag: Ombudsmannen skall bevaka frågor som angår barasoch ungdomars rättigheter och intressen. Ombudsmannen skall därvid särskiltägna uppmärksamhet åt att lagar och andra författningar samt deras tillämpningstämmer överens med åtaganden enligt Förenta nationeraas konvention ombaraets rättigheter. Ombudsmannen skall inte utöva tillsyn över andramyndigheters arbete. Utredningens förslag: Enligt utredningsförslaget gesombudsmannen ett vittomfattande arbetsfält som i princip endast begränsas avden rekommenderade övre åldersgränsen . Remissinstanserna: Flera remissinstanser anser attombudsmannens verksamhet enligt utredningsförslaget är alltför vittomfattandeoch att en prioritering, avgränsning och precisering av arbetsuppgiftema är nödvändig.Socialstyrelsen förordar klart avgränsade arbetsuppgifter av enbartopinionsbildande karaktär och att ombudsmannen företräder bam och ungdom.Vidare anser styrelsen att ombudsmannen bör kunna ta initiativ tillförebyggande åtgärder. Många remissinstanser framhåller somdet granddokument ombudsmannen bör arbeta utifrån samt att de mest utsatta baraenoch ungdomaraa bör prioriteras. Skälen för mitt förslag:Som jag tidigare framhållit bör en ombuds- Prop. 1992/93:173 man för bara ochungdom ha som granddokument och utgångspunkt för sittarbete. Konventionen behandlar alla de rättsområden som i vår lagstiftningberör bams och ungdomars rättigheter. I regeringens prop. 1989/90:107 omgodkännande av konventionen har en systematisk genomgång gjorts avkonventionens artiklar i förhållande till svensk lagstiftning. Vidriksdagsbehandlingen godkändes konventionen utan förbehåll (bet. 1989/90:SoU28,rskr. 1989/90:350). Konventionenutgår från familjen som den grandläggande enheten i , samhället och"erkänner att bamet, för att kunna uppnå en fullständig ', ochharmonisk utveckling av sin personlighet, bör växa upp i en familjemiljö, i enomgivning av lycka, kärlek och förståelse." Konventionensbestämmelser är indelade i olika grapper som tar upp bamets rätt till liv ochutveckling, baraets rätt till trygghet och skydd, baraets rätt till egen talanoch respekt. I och med att ombudsmannen enligt lagförslaget särskilt skall ägnauppmärksamhet åt att våra lagar och andra författningar samt deras tillämpningstämmer överens med förpliktelser enligt konventionen förekommerpraktiskt taget inga begränsningar i ombudsmaimens verksamhetsområde. Så snarten viss fråga regleras i konventionen faller den inom ombudsmaimens kompetensområde.Men även om en viss fråga faller utanför konventionens bestämmelser eller vårlagstiftning kan frågan ändå tas upp av ombudsmannen, om den rör denrättighets- och intressesfär som ombudsmannen skall bevaka enligt lagen. Medhänsyn till de många frågor som ombudsmannen på så sätt kommer att behöva taställning till är det särskilt viktigt att ombudsmannen arbetar på ettgenerellt plan. Jag anser att arbetet bör bedrivas så att man med utgångspunktfrån de enskilda frågoma lyfter fram principer som kan läggas till grand förombudsmannens ställningstaganden. Detta är också angeläget frånresurssynpunkt. Detbör emellertid uppmärksammas att konventionen som sådan inte enligt vårrättstradition kan tillämpas som svensk lag. Konventionen är en överenskommelsemellan som stat och övriga stater som förbundit sig att följakonventionens bestämmelser. Det innebär att har förpliktat sig att se tillatt svensk lagstiftning stämmer överens med konventionens bestämmelser. Ättkontrollera den saken kommer att vara en särskild uppgift för ombudsmaimen.Anser ombudsmannen att det brister i överensstämmelsen bör denne rapporteradet till regeringen. Ävlagförslaget följer att ombudsmannen inom sitt verksamhetsområde har att göraprincipiella uttalanden om hur en svensk författning förhåller sig tillkonventionen. Ombudsmannen bör dock inte göra uttalanden om huravida enmyndighets eller befattningshavares åtgärd i visst fall är olaglig eller är etttjänstefel. Frågor av den arten bör överlämnas till JO, JK eller annattillsynsorgan. Och ytterst är det domstolamas uppgift att avgöra sådana frågor.Det kan emellertid föratsättas att ombudsmannen kommer att få ettförhållandevis stort antal frågor om hur svensk rätt skall tolkas i förhållandetill från bam, ungdomar och andra. När författningstextertolkas i jämförelse med en konvention gällerprincipen att det bör ske i s.k. fördragsvänlig anda. Detinnebär att man vid tolkningen av en författningstext skall beakta innehållet ikonventionen och, så långt det är möjligt, tolka författningstexten på så sättatt den inte står i strid med konventionen. Det är då, enligt min mening,betydelsefullt att tolkningen sker med utgångspunkt från ett bara- ochungdomsperspektiv, dvs. utifrån kunskaper om baras och ungdomars föratsättningaroch behov. Särskilt viktigt anser jag ett sådant synsätt blir när det gällerfrågor som handlar om utsatta bam och ungdomar. Föratt ombudsmannen skall kutma fullgöra sina uppgifter på ett bra sätt fordrasenligt min mening att ombudsmannen i olika sammanhang får information direktfrån bam och ungdomar. Kunskaper om bams och ungdomars situation bör äveninhämtas från dem som är verksamma på bam- och ungdomsområdet. Frivilligorganisationeraahar ofta samlat goda kunskaper om bara och ungdomar. Ett nära samarbete meddessa organisationer blir därför naturligt. Enannan viktig källa till kunskapsuppbyggnad hos ombudsmannen och dennes kansliblir att aktivt följa det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs om bamoch ungdom. Kännedom om resultaten på olika forskningsområden är nödvändig när ombudsmaimeninom sitt verksamhetsområde deltar i den allmänna debatten, besvarar frågor,gör uttalanden eller yttrar sig i lagstiftningsfrågor. Somjag har sagt är lagens huvudinriktning att ombudsmannensarbetsuppgifter skall ligga på det generella planet. Denna iiu-iktning gälleräven när ombudsmaimen svarar på frågor från bam och ungdomar. Ombudsmannenskall kunna ge dem vägledning om vart de kan vända sig i vissa frågor och görauttalanden om hur svensk lag enligt ombudsmannens mening bör tolkas ijämförelse med de krav konventionen ställer på som stat. Den generellainriktningen på uppgiftema innebär således att ombudsmannen inte skall ägnasig åt enskilda fall, dvs. hur exempelvis en konflikt skall lösas mellanenskilda eller mellan en enskild och en myndighet. Inget hindrar dock attombudsmannen uttalar sig om de principer och regler som vår lagstiftning geruttryck för. Denna inriktning innebär även att ombudsmannen inte skallfullgöra någon tillsyn eller granskning av andra myndighetes arbete. Ombudsmannenkan däremot genom opinionsbildning och deltagande i den allmänna debatten utövaen påverkan på myndigheters förhållningssätt till olika frågor på bara ochungdomsområdet. Uttalanden som görs i kraft av sakkunskap kan ha en väl så godeffekt som en direkt granskning av någon annans arbete. I detta sammanhang börför tydlighetens skull nämnas att av förvaltningslagen (1986:223) följer attmyndigheter inom ramen för den egna verksamheten skall besvara varandrasremisser och i övrigt bistå varandra i olika frågor. Dessa förhållanden gällergivetvis även ombudsmannen. Genomatt ombudsmannen skall verka på ett generellt plan är jag inte beredd att inuläget föreslå att ombudsmannen utrastas med några särskilda befogenheter vadgäller att fordra in uppgifter från myndigheter och andra organ. Därmedföreligger heller inte något behov av att om-Il budsmannens verksamhetomgärdas av sekretess.