prop · GG03226 · 1992-12-31 00:00:00 — Kommittén föreslår attkol(Uoxidavgiften finansierar anslaget till skogsmarkskalkningen CKhbUskattemedel anslaget tiU planeringen av skogsbilvägar. Övrig finansieringföreslår vi ske genom en omfördelning inom ramen för anslaget till Sverigeslantbruksuniversitet cKh anslag på naturvårds- och miljöområdet Sammanfattningav betänkandet (SOU 1992:111) Pop. 1992/93:226 Den framtida skogsvårdsorganisationen ag»i 1990års skogspolitisk kommitté har haft i uppgift att göra en total genomgång CKhöveisyn av skogspolitiken. I direktiven till kommittén anges således att viskall göra en utväideiing av skogspoUtikens mål ckU medel. Utväide-ringen bör ta sm utgångspunkt i enbeskrivning av nuläget Vidare sägs det att en framtidsbedömning bör göras.Baserad på utvärderingen (Kh bedömningen om den firamtida utvecklingen hai detvarit vår uppgift att förslå viUcen skogspoUtik som skall gälla inför2000-talet Denna del av uppdraget har vi redovisat i vårt huvudbetänkandeSkogspolitiken inför 2000-talet (SOU 1992:76). Vihar däratöver haft i uppdrag att med utgångspunkt i våra överväganden omskogpoUtikens framtida mål CKh medel lämna förslag tiU hur den statligaskogsvårdsorganisationen skaU anpassas härtill. Viredovisar i detta slutbetänkande våra förslag tiU utformningen av den framtidaStatUga skogsvårdsorganisationen. TiU att börja med redovisar vi kortfattat ikapitel 2 konsekvensema för skogsvårdsorganisationen av våra förslag ihuvudbetänkandet Därefter diskuterar vi i kapitel 3 skogsvårdsorganisationensrelation tiU länsstyrelsema (Kh sektorsansvaret. Vi tar sedan i kapitel 4 uppskogsvåidsorganisationens uppdragsverksamhet (Kh (Uskuterar särskilt i kapitel5 frö- (Kh plantverksamheten. Kommitténhar lämnat i uppdrag åt en särskild utredare, konsulten , att medbl.a. regeringens diiektiv till kommittén och våia föislag i huvudbetänkandetsom utgångspunkt göra en öveisyn av skogsvåidsoigani-sationen (Kh lämna förslagtUl altemativa organisationsm(xJeUer. Hans förslag redovisas i bUaga tiUbetänkandet I det avslutande kapitel 6 lämnar vi förslag tillskogsvåidsoiganisationens framtida utformning med utgångspunkt från den säiskUdeutredaiens förslag. Skogsvårdsorganisationensframtida roll enligt kommitténs huvudbetänkande Våraförslag i huvudbetänkande har betydelse för skogsvårdsorganisationen på fleiasätt Vi vUl i detta sammanhang framhåUa bl.a. följande. Skogsvårdsoiganisationenshuvuduppgift är att verka för att skogsnäringen utvecklas i överensstämmelsemed beslutade mål och riktUnjer för SkogspoUtiken. Ett nytt inslag i denföreslagna SkogspoUtiken och därmed även för myncUgheten är det av kommitténformulerade miljömålet för skogsbraket. Detta mål kommer att påverkaverksamheten för alla aktörer i skogen, inte MUjöfrågoma kommer cKkså att kräva en Prop.1992/93:226 större andel av skogsvåidsorganisationens budget. ImyncUghetens verksamhet för att uppnå de skogspoUtiska målen kan fleia olikatypei av medel komma till användning. Det medel som kommittén säi-skUt lyfterfiram i huvudbetänkandet är ökat kunnande hos markägare och brakare. DettaskaU åstadkommas genom rådgivning, utbildning CKh forskning. Ökat kunnande ochansvar hos skogsägare CKh brukare gör det, enligt vår uppfatming, möjligt attförenkla regelsystemet Kommittén har däiför föreslagit att flera bestämmelseri skogsvårdslagen slopas. Denjämfört med nu gäUande skogspoUtik ökade betoningen av skogsägarnasansvarstagande påverkar skogsvårdsorganisationen cKh dess verksamhetsinriktning.Resursema för lagtUlsyn kan därigenom minska. Ökade resurser krävs samti(Ugtför naturväidsinriktade inventeringai samt för information CKh rådgivning. Ävenom resursbehovet för lagtillsyn minskar med det förslag som kommitténpresenterar är lagstiUsynen även i f(jrtsättningen ett viktigt inslag ioiga-nisationens verksamhet. Utvärderingen av nu gällande skogspolitiska mål visaratt skogsnäringen i huvudsak väl uppfyllt ställda krav utom bettäffandenaturvåidshänsyn däi den inte tiU fuUo veikat i överensstämmelse med gällanderegler. Orsakema härtUI är flera (Kh vi har närmare utvecklat detta i huvudbetänkandetsavsnitt 4.2.1. Det är av stor vUct att hänsynsreglema i fortsättningentillämpas i den utsträckning som varit lagstiftarens avsikt Detta kräver skärptövervakning från skogsvårdsorganisationens sida. Myndighetsansvaretvad bettäffar rådgivning och utbUdning gäUer i första hand förme(Uing avkunskap om skogsvärdslagstifmingen och de normer som Ugger bakom denna. Dennamyndighetsrådgivning bör även omfatta tiU-lämpliga delar avnaturvårdslagstiftningen CKh annan lagstifming. 1 myncUg-hetsansvaret inrymsäven den rådgivning som krävs för att skogsägaren skall kunna tiUgcxiogöra siginventeringsunderlag rörande allmänna intressen (naturvård, rekreation,fiiluftsliv CKh kulturmiljövård). Som bör (Kkså riktade kampanjer somRikare Skog kunna finansieras av myncUghetsmedel liksom särskilda satsningardär nytiUträdda skogsägare informeras om skogspoUtik (Kh skogsbrukaransvar.Införandet av en ny skogspolitik kräver cKk-så, för att få genomslag, välgenomförda informationsåtgärder. Kommitténföreslår att nödväncUga inventeringar genomförs för att kunna genomförabiotopskyddet i 21 § naturvårdslagen CKh de nya bestämmelsema om maikawatming.Det är således angeläget att de pågående inventeringama angående nyckelbiotoperoch sumpskogar slutförs. EnUgt kommitténs uppfatming harskogsvårdsorganisationen en viktig uppgift i att ansvara för CKh genomföradessa inventeringar. Kalkningsåtgärderpå skogsmark fömtsätter (Kkså tillgång till inventeringsdata somskogsvårdsorganisationen bör ha ansvar för att ställa samman genom att iförsta hand umyttja befintiigt material. Kommitténanser att de stadiga stöden bör hållas på en miniminivå. anser det vara motiverat med ett statUgt stöd är kalkning. ädeUövskogsbruk, planeringav skogsbilvägar samt friviUiga avtal om biotops- Prop. 1992/93:226 kydd. Kommitténhar (Kkså angett att regionalpolitiskt stöd i fortsätmingen bör finansieras viaskattemedel men att stödet bör administreras av skogsmyncUgheten. Sammantagetinnebär den av kommittén föreslagna skogspolitiken att kraven på resurser förlagtUlsyn minskar. Myndighetsuppgiftema för rådgivning (Kh UtbUdning reno(UastiU att i huvudsak gälla lagstifming och viss naturvårds- (KhkulturmUjöanknuten rådgivning. Övrig rådgivning och utbildning hänförs tiUuppdragsverksamhet ökar kraven på skogsvåidsoigani-sationen vadgäller naturväidsanknuten inventering samt administtation tUl följd av utvidgadnaturvårdshänsyn. Kommitténs förslag är att skogsvårdsorganisationen för attförverkUga dessa uppgifter får en budgettam om cttka 260 mUjoner kronor /94. Kommitténsförslag bettäffande skogsvårdsorganisationen innebär sammantaget att en förorganisationen från början viktig uppgift att främja skogsbrukets UtveckUngkvarstår (Kh förstärks. ,länsstyrelserna och sektorsansvaret Kommitténkonstateiai att det i olika sammanhang framförts föislag att föra sammanskogsvåidsorganisationen och länsstyrelsema. Vi noterar (Kkså att riksdagennyUgen avvisat sådana förslag i samband med införandet av en ny länsförvalmingoch att så sent som gett skogsvårdsorganisationen vidgadebefogenheter på miljöområdet. HärtUI kommer att det i våra direktiv framhållsatt organisationen även skall ha en lokal förankring samti(Ugt som viskall pröva om en ytterligare anpassning av de regionala skogsvårdsstyrelsemabör göras, t.ex. genom större geografiska ansvarsområden. Redandessa utgångspunkter talar enligt kommitténs mening för att skogsvårdsorganisationenäven skall ha en självständig myncUghetsroll. Dessutom betonar viatt en sammanhåUen skogUg myncUghet väsentUgt underlättar kontakterna mednäringen men även olika gemensamma satsningar inom det skogliga området. Demedel vi anvisar för att uppfyUa de föreslagna skogspoUtiska målen bl.a enutökad skoglig rådgivning, ökade inventerings-och planeringsinsatser samt ökadtiUsyn (Kh rådgivning för att uppfylla det föreslagna skogspolitiska mUjömåletförstäikei behovet av en självständig skogUg myndighet. Kommitténs ansei attbl.a. dessa skäl staikt talai föi att skogsvåidsoiganisationen även framdelesbör ha en självstäncUg myncUg-hetsroU CKh att en sammanslagning medlänsstyrelsema nu bör undvikas. Vadgäller sektorsansvaret har bl.a. genom 1991 årsmiljöpolitiska beslut uttalat att varje sektor bl.a. skall ta sitt miljö- ochnaturvårdsansvar inom ramen för sin verksamhet. Detta kräver att både företag,myncUgheter CKh enskilda människor tar ansvar för skyddet av miljön.Sek-torsmyncUghetemas miljöansvar hai preciserats genom att detta ansvar har skrivitsin i deras instruktioner. Detta gäller även för skogsvårdsorganisatio- Prop.1992/93:226 nen. Organisationen har genom miljöpoUtiska beslut bl.afått ansvai Bilaga 1 för att när så behövs fatta beslut i de enskUda faUen omdet i naturvårdslagen införda biotopskyddets omfatming i fråga om skogsmark. Ivårt huvudbetänkande drog vi slutsaten att mUjöpoUtiska beslut börföljas (Kh att det är en följdriktig utveckUng av ett ökat sektorsansvar attskogsvårdsorganisationen får ett störte ansvar (Kh vidgade befogenheterangående naturvårds-fråg(jr på det skogUga området Viär väl medvema om att i sin övergripande roll måste hainsyn i mUjöutveckUngen på såväl skogens som på andra områden. I våra direktivhar (Kkså angetts an våra förslag inte får leda tUl att länsstyrelsernasaibete försvåras samt att mUjömyn(Ughetemas övergripande ansvai föi mUjöfrågomaskall kvaistå. Av bl.a. annat denna anledning föreslår vi att länsjägmästaren iprincipiellt vUctiga ärenden, främst sådana som berör både skogsbruket CKhnaturvården, regelmässigt ges skylcUghet att för lämna förslagtill beslut Härigenom markeras övergripande miljöansvarsamticUgt som skogsvårdsorganisationen får en självständig roU. Komntitténanser att uppdragsverksamheten även framgent har har en viktig roll somskogspoUtiskt medel. Våra förslag i huvdbetänkandet inrymmer såledessituationer där uppdragsverksamheten kan bidra tiill att uppfylla ställda mål.Det gäller exempelvis betald rådgivning CKh utbUdning men även upprättande avskoglig tillstånds- CKh hänsynsredovisning samt projektering av vägbyggnadsföretag.Genom organisationens service kan också åtgärder bli utförda som annars inteskulle bli gjorda eller skulle skjutas . Det gäUcr särskilt inomglesbygdsområden. mening bör den kritik som rUctats mot skogsvårdsorganisationensdubbla roll som både myndighet uppdragstagare kunna undanröjas genom våraförslag i huvudbetänkandet. Genom dessa kommer en framtida konkurrensutsattuppdragsverksamhet att vara mindre beroende av myndighetsverksamheten.Istället kommer organisationens uppdragsverksamhet att vara mer beroende avorganisationens förmåga an erbjuda de rätta tjänsterna och produktema tiUmaikägare, myndighetei cKh oiganisationei, inte minstarbetsmarknadsmyndigheterna. Avden utredning som ledovisas i bUagan framgår dessutom att ett borttagande avhela uppdragsverksamheten från skogsvårdsorganisationen, utan motsvarandekompensation av anslagsmedel, skulle innebära att näimare 600 äisarbetskiafterskuUe bortfalla vilket skulle får synnerUgen långtgående konsekvenser förorganisationens myncUghetsverksamhet CKh den lokala förankringen. Medhänsyn tiU vad som angetts anser kommittén att skogsvårdsorganisationensuppdragsverksamhet bör behållas. Skogsvårdsorganisationensfrö- och plantverksamhet Prop. Bilaga1 Kommittén föreslår att skogsvåidsoiganisationens frö- ochplantveiksamhet " öveiföistiU ett statUgt bolag. Bakgrunden är kortfattat följande. De nuvarandeskogspolitiska motiven för ett statiigt engagemang i frö- (Kh plantverksamhetenformulerades kortfattat i propositionen (1980/81:136). Departementschefen angerdär följande. Föregen del viU jag framhålla betydelsen av att skogsbmkets behov av högkvaUtativtskogsodUngsmaterial kan tiUgodoses tiU rimUga priser. Med hänsyn tiU plantpr(xluktionensbiologiska, tekniska och ekonomiska problem CKh tiU önskemålet om en snabb ochfullvärdig skogsodlmg anser jag det vara lämpligt att staten genomskogsvårdsoiganisationen engagerar sig i frö- CKh plantförsörjningen för att iförsta hand tiUgcxlose det enskilda mindre skogsbruket. Denkritik som riktats mot skogsvårdsorganisationens uppdragsverksamhet har främstgällt frö- (Kh plantverksamheten. Kritiken har främst kommit från privata firö-CKh plantprcxlucenter. Verksamheten har av denna anledning granskats avnäringsfrihetsombudsmannen. Han har som sin mening framfört att nackdelarna medden nuvarande veiksamhetsfoimen äi så stora att en föiändiing måsteÖvervägas. I avvaktan på kommitténs aibete hai näi-ingsfiihetsombudsmannen docklåtit frågan bero. har granskat plantverksamheten i en särskUd rap-pcjrtSkogsvårdsorganisationens plantverksamhet som överlämnats till regeringen tUl kommittén. I rapporten föreslår att denaffärsdrivande frö- cKh plantverksamheten helt skUjs fiän skogsvårdsorganisationenoch att ett stadigt aktiebolag bildas för prcxluktion, försäljning ochcUstribution av skogscxiUngsmaterial. Riksrevisionsverketsfiämsta skäl för en bolagisering är att den marknadsmässiga CKhproduktionstekniska utveckUngen har försvagat bärkraften i deurspmngUga skogspoUtiska motiven för en kommersiell statUg plantprcxiuktion.Dessutom har i takt med ökad marknadskonkuirens det skogspoUtiska uppdraget tiUskogsvåidsoiganisationen angående plantpioduk-tionen bUvit oklart medtiUtagande konflikt meUan skogspolitiska CKh företagsekonomiska mäL HärtiUkommei att oiganisationens kommeisiella plantverksamheten inte hai avgörandebetydelse föi möjUgheten att fuUgöia myncUghetsupp-giftema. Kommitténansei att de skogspoUtiska motiven föi ett statiigt engagemang ifröveiksamheten minskat i betydelse. Således hai föibmkningen minskat kraftigtunder bl.a. på grand av övergång till täckrotscxUing men (Kksåeffektivare barrotstxUing. Dessutom har antalet självföryngringar ökat Vi har ihuvudbetänkandet också understtikit behovet av altemativa avverknings-formermed ökade självföryngringar. HärtUI kommer att det privata engagemanget ibranschen har ökat. Plantproduktionenär betydligt kortsiktigare än fröverksamheten CKh lämpar sig än mer för en renmarknadslösning utan myncUghetsstyming. menten för cKh emot ensådan marknadslösning beror främst på om man Prop. 1992/93:226 accepterar att priset på varoma varierar övei landet Bilaga1 mening talar flera skäl föi en ren bolagisering av frö- (Khplantveiksmaheten CKh mot ett fortsatt statUgt engagemang i veiksamheten. Kommitténinstämmei i de aigument Riksrevisionsveiket framfört i sin rapport. Vi vUl idet sammanhanget tiUägga att regeringens uttalande i våra till-läggsdirektivpekar på ett ökat praktiskt och ekonomiskt ansvarstagande från naringsUvetssida i utbyte mot minskade ekonomiska CKh administtativa pålagor. Kommitténföreslår därför att skogsvåidsoiganisationens ftö- CKh plantveiksamhetbolagiseras för att kunna privatiseras. dragit angående skogsvårdsorgansiationensställning ckU veiksamhet jämtevåra stäUningstaganden angående organisationens roU enligt huvudbetänkandet ärutgångspunkt för våra förslag om skogs-väidscjrganisationens fiamtidaoiganisation. Kommitténhai, som ticUgare nämnts, gett en säiskild utredaie i uppdrag att medregeringens direktiv till kommittén jämte våra nu redovisade överväganden somutgångspunkt göra en översyn av skogsvårdsorganisationen och lämna förslag tiUaltemativa organisationsmodeller. Hans förslag redovisas som bUaga tiUbetänkandet DensärskUde utredaren konstaterar att behovet att förändra skogsvåidsoiganisationenskall ses i peispektivet att oiganisationen undei senare delen av 1980-taIetgenomgått relativt omfattande omstäUningai. Det äi hans bedömning attföratsätmingama för ett antal skogsvårdsstyrelser, dvs. den regionala delen avorganisationen, är sädana att fortsatta nedskämingai riskerai att menUgtpåverka verksamhetens resultat och förmågan att styra CKh följa upp verksamheten.En omstrukturering av verksamheten är därför nödvändig. Han bedömer vidare atten omstrukturering kan leda till en effektivare verksamhet med en gcxlanpassning till de varierande föratsättningai som gäller för enskUdaskogsägare, skogsbruket cKh samhället i övrigt. Omkraven ställs att skogsvårdsorganisationen skall ha förmågan att möta ävenframtida krav på förändringar, ha en stark lokal förankring samt kunna verka iett brett kontaktfält leder skogspoUtiska kommitténs förslag, enligt hansuppfatming, till att förändringar bör göras på alla nivåer i organisationen,d.v.s. föratom på lokal cKh regional nivå även inom centtalmyndighetenskogsstyrelsen. Kommitténinstämmer i de nu redovisade slutsatsema. Densärskilde uttedaren har också studerat kommitténs förslag angående ett vidgatsektorsansvar för skogsvårdsorganisationen. Hansslutsatser i denna del är att ett fungerande sektorsansvar mer är en fråga omkunskap, attityder (Kh legitimitet än formerna för arbetet mellan oUkamyn(Ugheter (Kh andra organisationer. Med denna slutsats som utgångspunktföreslår han att de påbörjade insatsema för att öka kompetensen inom helaorganisationen vad gäller m(xlema cKh biologiskt väl gmndade skogs- Prop.1992/93:226 bruksmetcxier utökas väsentiigt. Inrikmingen bör vara att såväl denskogliga Bilaga 1 som den biologiska kompetensen, CKh alldeles särskUtkombinationen av dessa båda, fördjupas. Syftet med insatsema är att dels skapaföratsätmingar för att kunna agera i varje enskilt ärende utifrån de krav sommiljömålet ställei, dels via utbUdnings- (Kh lådgivningsinsatsei kunna agerasom en kompetens-käUa föl hela skogsbraket I det senare fallet böi det varafråga om betald låd-givnmg. Kommitténdelai även dessa slutsatser Densäiskilde utredaren lämnai två altemativa föislag tUl regional oiganisationinklusive vissa föiändringar på lokal nivå. Förslagen har tagits fram ochprövats mot den organisatoriska struktur som skogsnäringen utvecklas mot.Vidare har förslagen prövats mot de idéer som framförts i Region- cKhVäst-sverigeutredningen. Förslagen är att se om principförslag CKh anger iförsta hand typ CKh omfatming av de förändringar som utredaren anser erfordras.I båda alternativen har sttävan varit att behåUa en stark lokal förankring.Detta åstadkoms genom att resurser flyttas från den centrala och regionalanivån tUl (Ustrikten. regional organisation av skogsvårdsorganisationen, lokalisering av kanslieretc. bör beslutas av statsmaktema. Utifrån ett sådant inrikmingsbe-slut bör denfortsatta beredningen kunna överlåtas på i nära kontakt medresp. Altemativ1 har som utgångspunkt att endast ytterligt angelägna förändringar iförhållande till dagsläget bör göras. Altemativet innebär 17 Skogsvårdsstyrelser. Altemativ2 innebär att organisationen delas in i tio regioner. Detta ger enUgtuttedarens mening en långsUctigt mer stabil och utvecklingsbar organisation. VadgäUer styrelsefrågan i respektive Skogsvårdsstyrelse föreslår han i första handatt en regionmyndighet utgör en Skogsvårdsstyrelse med en styrelse. När detgäller utseendet av styrelseledamöter förslår han i altemativ 1 att dagenskonstruktion i princip finns kvar. För altemativ 2 föreslår han en lösning sominnebär att regeringen utser alla ledamöter. Densärskilde uttedaren föreslår vidaie att till varje Skogsvåidsstyrelse knyts ettrådsorgan - sektorsråd - för att förbättra kontaktema med näringen,länsstyrelser, kommuner och de ideella organisationema. Hanbedömer att en regionmyncUghet i stor utsttäckning kan byggas upp enligt deprinciper som utvecklats inom skogsvårdsorganisationen under senare år.Arbetet leds av en regionchef Det operativa arbetet bör organiseras länsvis ochledas av en 'Tältchef'. Fältchefen skaU ha en överblick över skogsbruketsutveckling inom länet (Kh vara den som har hand om myndighetens kontakter pålänsplanet. Fältchefen bör också vara föredragande för . Utredarenbedömer vidare att utveckUngen mot färre cUstrikt är en nödväncUg utveckling.Han utgår i båda altemativen från att antalet cUstrikt minskas tiU ca 150 och bedömer attminskningen av åisaibetskiafter på distrikten bUi I*rop. 1992/93:226 drygt 100 i altemativ I. I altemativ 2 blir den ca hälften så stor. KommitténviU i detta sammahang undcrstyrka att det vid valet av altemativ är av storbetydelse att den lokala förankmingen kan behåUas. Enligt vår mening är en dryghalvering av antalet skogsvårdsstyrelser enUgt altemativ 2 det altemativ som pålång sUct ger organisationen den bästa möjligheten att möta de nya krav påverksamheten som vi föreslår i vårt huvudbetänkande. Det gällei säiskiltmöjUghetema att bära olUca specialistkompetenser inom exempelvis miljöområdet.Altemativet gör cKkså organisationen tåligare för förändringai iuppdiagsveiksamheten. Kommittén föioidai därföi altemativ 2. Som den säiskUdeuttedaren angett bör statsmaktemas beslut omfatta såväl regionindelningen somval av huvudort för respektive kansli. I övrigt bör beslutet få karaktär avinrikmingsbeslut Den fortsatta beredningen bör därefter överlåtas påSkogsstyrelsen som därvid bör ha nära kontaktei med respektive länsstyielse. Kommitténansei (Kkså att varje skogsvåidsstyielse böi ledas av en styrelse som utses avregeringen. I det sammanhanget fömtsätter kommittén att styrelsen får en aUsicUgsammansätming. Kommittén instämmei i föislaget att iiuätta ett lådsorgan föratt förbättra kontaktema med olika myndigheter CKh organisationer. Kommitténbedömer, i överensstämmelse med den särskilde uttedarens slutsatsei, att dennya regionmyncUgheten i stor utsttäckning kan byggas upp enligt de principeisom gäUei för skogsvårdsorganisationen . Således bör det föratom enregionchef finnas en fältchefAänsjägmästare i varje län som ansvarar för detoperativa arbetet och som har nära kontakt med . Kommittén vill idetta sammanhang understyrka att kommitténs förslag till regionindelning, tillskillnad från Regionutredningama, inte skär över nuvarande länssgränsei. Detu medföiatt våra förslag gör det relativt enkelt för den nya organisationen att anpassasig tiU altemativa regionala indelningar . Kommitténanser att en nedskärning av antalet distrikt är nödväncUg och att förslaget somlämnats är väl avvägt. Vi förespråkar således att antalet cUstrikt minskas tillcirka 150. Härigenom behålls den lokala förankringen samticUgt som (Ustriktenges möjlighet att förstärka sin kompetens och öka flexibiliteten. Det är enUgtkommitténs uppfatming inte meningsfuUt att vi pekar ut vilka cUstrikt som skaUdras in eller hur sammanslagningama skall ske. Detta måste överlåtas tiU orgaiusationenatt avgöra. Kommitténanser att är resurssnål och att möjligheten tiU nedskämingaiäi begränsad. D(Kk bör den administtativa volymen kunna minskas genom attuppgifter förs över på regionema. Kommittén föreslår (Kkså att vissa frågor börutredas vidare. Det gäller skogsvåidsorganisationens engagemang i virkesmämingen,prognosverksamhetens eventuella samordning med Riksskogstaxeringen samt behovet,organisationesform CKh lokaUsering av . om skogsvåidsoiganisationensinnehav av de s.k. skogsvåidsgåidama bör Prop. 1992/93:226 också uttydas. Genomde av kommittén föreslagna förändringama kommer personatte-sursema att behövaminskas med cttka 360 årsaibetskraftei varav 10-15 vid Skogsstyielsen ochresterande vid skogsvårdsstyrelsema. Det innebäi en minskning med diygt 20 %.Genom kommitténs förslag att bolagisera frö-och plantverksamheten kommerminskningen att bli sammanlagt cttka 840 årsarbetskrafter. Föratt underlätta för en del av den personal som blir övertalig föreslär kommitténatt inventeringama av nyckelbiotoper CKh sumpskogar genomförs iställetför som vi föreslagit i huvudbetänkandet. Framför allt en del av denpersonal som sysslat med ÖSI skuUe kunna projektanstäUas för dessainventeringar. Detta skulle kräva ett resurstillskott på 26,35 miljoner kronordet första året och 24 mUjoner kronor . Detta skalljämföras med uppsägningskostnaden för hela ÖSI personalen på 27 mUjoner kronor. Kommitténföreslår att får i uppdrag att göra en närmare bedömning avvilka resurser (Kh insatser som erfordras för att intt(xlucera den nyaskogspolitiken.