prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Skolledarförbundetanser att det kan övervägas om valfriheten i stället kan tillgodoses genom etts.k. Högskolani Karbtad understryker att valfrihet alltid innebär frihet att såväl välja tillsom bort. Det innebär att ämnen kan riskera få låg prioritet av ekonomiskaskäl (på den kommunala nivån) och av kortsiktigt nyttoinriktade skäl (på denindividuella nivån). Högskolan menar att en konsekvensdiskussion om denna sidaav valfriheten hade varit på sin plats. UmeåUniversitet anser att valfriheten främst bör gälla val av stoff ocharbetsmetoder, och menar att kommittén utförligt borde ha diskuteratvalfrihetens gränser. StatensUngdornsråd anser att elevinflytande, vad gäller att delta i undervisningensuppläggning och att delta i de formella beslutsprocesserna om skolans ekonomioch förvaltning, bör betonas hårdare. LOställer sig positiv till förslaget, men menar att utrymmet för skolans val ochelevens val måste vara underordnat de "resultatmål" som är satta,enligt LO:s synsätt. Flera remissinstanser,däribland , , Högskolan för lä- Prop. 1992/93:220rarutbildning i , , , Kungliga Prop. 1992/93:250 Skogs- och Lantbruksakademien, , , ,Jönkö- Bilaga 2 pings, Karbtads, , , ,, , och kommuner, några av dem positiva till självagrunden i förslaget, vill dra ner för elevernas valfrihet ochsärskilt det lokala timplaneutrymmet. Ett antal instanser vill att reduceringenska ske till förmån för mer tid för den obligatoriska ämnesundervisningen ochsärskUt de praktiskt-estetiska ämnena. JämOär av den åsikten att neddragningarna av antalet timmar i ämnena Hemkunskapoch Lek, idrott och hälsa, inte kan uppvägas av elevens fria val. Det är näralla elever, oavsett kön, deltar i dessa ämnen i lika stor utsträckning somjämslälldheten främjas på bästa sätt. UppsalaUniversitet förhåller sig något tveksamt till omfattningen av den valfria delenav utbildningen. Det torde, enligt , bli svårt att med en så storvalfrihet inom utbildningen uppnå den ur nationell synpunkt likvärdiga ochkvalitativt goda utbildning som är ett av målen i förslaget. Universitetetpåpekar även att irrationella överväganden kan leda till att elever kari göratillval som försvårar deras senare utbildning. Detta gäller framför alltflickor och deras tillval av matematik, naturvetenskap och teknik. Även KTHvill varna för att ett alltför stort utrymme lämnas för elevens personliga valoch skolornas profilering. För att kunna garantera kunskapsnivån, när en elevlämnar respektive gymnasiet, måste det finnas centralt fastställda,tvingande kursplaner i alla läroämnen, menar KTH. RHSär i princip positiv till valfrihet och profilering, men påpekar att dettaförutsätter att det finns en reell möjlighet att välja. Det finns det ännuinte, enligt RHS, och många kommer sannolikt "tvingas" välja en annaninriktning än man egentligen vill. Då det, enligt , finns en riskför att de kommunala besparingarna omintetgör många val, förordarorganisationen till timplanen som garanterar det friavalet. Detta, i k.ombination med den lokala profileringen, innebär annars atteleven kan "påtvingas" ämnen eller ökat antal timmar i ämnen som honinte skulle ha valt själv. RRV pekar på risken att tillgången på lärare i olikaämnen blir styrande för valet av lokal profil. Utrymmet för elevens fria val ger dels elevens skolgången personlig prägel, dels en vana att göra vägval. Högskolani /ser möjligheten att lokalt planera för fria val ochprofilering som ett bemyndigande av skolenheter, elever och föräldrar. Kanskeåtervänder arbetsglädjen till skolan när eleven får ökad valmöjlighet, menarhögskolan. Ekumenbkaskoldelegationen sitäller sig mycket positiv till ett utvecklingsarbete kringlokal profilering av mer konfessionell inriktning och till annan form avsamverkan med lokala församlingar. Skoldelegationen föreslår vidare attSkolverket får i uppdrag att i kommentarmaterial ta fram några sådan exempel påhur lokal profiltid skall kunna använ- serprofilering och valfrihet som en utmaning och Prop. möjlighetockså för kulturområdet. kommun anser att profil- Prop.1992/93:250 valetskall styras så att det blir praktisk-estetisk verksamhet som erbju- Bilaga2 des eleverna vid detta val. Läroplanskommitténföreslår en förstärkning av språkprogrammet i skolan. Bl.a. föreslås engelskastarta första skolåret och att ett obligatoriskt B-språksval införs fr.o.m.årskurs 6. Majoritetenav de remissinstanser som kommenterat förslaget ställer sig positiva till attspråkens ställning stärks. Däremot har flera remissinstanser synpunkter påtidigareläggandet av introduktionen av engelska och införandet av B-språk iårskurs 6. Förslagetom introduktion av engelska i årskurs 1 möter massiv kritik bland de instansersom kommenterat frågan. Kritikerna menar i huvudsak att det inte finns någrapedagogiska argument för en tidigarelägg-ning och att det är bättre föreleverna att först lära sig svenska ordentligt. Det skulle dessutom, enligtflera instanser, kräva kostsamma fortbildningsinsatser. Ävennär det gäller införandet av B-språk i årskurs 6, väger de negativa rösternaöver. Kritiken riktar framför allt in sig på praktiska problem och att det böranpassas till skolornas olika förutsättningar. Flera remissinstanser villsenarelägga starten för B-språk och lägga över beslutet till kommunen ochskolan. Srvförespråkar att alla elever från och med det första läsåret läser ett tredjespråk förutom svenska och engelska. Detta skulle, enligt , motiveras avsamhällets internationalisering och den nationella resurs som finns i de olikaspråkgruppernas modersmålskunskaper. SAFmenar att näringslivets krav på främmande språk, i och med förslaget, ärtillgodosedda. Gävlekommun har en positiv inställning till en tidigarelagd och utökadspråkundervisning, men pekar på vissa konsekvenser och svårigheter:t.ex. fortbildning av 1-7 lärare, utveckling av metodiken i språk, praktiskaproblem för skolor som inte ligger i direkt anslutning till högstadieskolormed tanke på lärarkompetens och elevunderlag för minst två B-språksalternativ. Lyckseleskommun konstaterar att bristen på behöriga språklärare och fåtalet elever irespektive språkgrupp endast ger skenbara valmöjligheter för eleverna iglesbygdsskolorna. Linköpingskommun delar kommitténs uppfattning om språkens betydelse. Kommunen anseremellertid att betydelsen av kommunikativ förmåga, att utrycka sig och förståäven på annat sätt än genom det talade och skrivna språket, bör komma tilltydUgare uttryck i strävansmålen. Högskolanför lärarutbildning i är tveksam till att de främmande språken fåren så stor plats i den obligatoriska timplanen. Högskolans förslag är attinföra engelska i årskurs 4 i stället för i årskurs 1 och att inte göra valetav ytterligare ett främmande språk obligatoriskt från årskurs 6, vilketskulle ge utrymme för den ökning av timtalet för Prop. 1992/93:220 de hårdast drabbade ämnena, som högskolan anser nödvändig. Ett flertal remissinstanser, däribland , , , , , , kommuner,, och , framhålleratt det inte finns några pedagogiska motiveringar till att introduceraengelskan redan i årskurs 1. Flerakommuner, däribland , , , , ochGotlands kommvner, och även och , förespråkar atttidpunkt(;n för engelskundervisningens början överlämnas för beslut på lokalnivå. kommun anser däremot inte det alternativet vara möjligt, dåmånga elever flyttar mellan olika skolor. Kommunen finner vidare attundervisningen i engelska bör påbörjas i årskurs 3. Elevorganbationenställer sig något tveksam till förslaget om engelska från årskurs 1, då mananser att det beror på hur förhållandena i den lokala skolan ser ut. Västeråskommun anser att skolan bör erbjuda flera "starttillfällen" förengelskundervisningen. Högskolani Krbtianstad avslår 1'örslaget att engelska skall vara obligatoriskt frånårskurs 1, främst p.g.a. kostnader för fortbildning och förändring avlärarutbildningen för att alla lärare skall kunna undervisa i ämnet. Även bl.a.Högskolan i samt Karbtads, och kommuner kännertveksamhet till förslaget p.g.a. de krävande fortbildningsinsatserna. LRtillstyrker att engelska förekommer som komplement i andra ämnens undervisningredan under de första skolåren, men accepterar inte på grund av brist påkompetenta lärare att ämnet får egen tid på timplanen redan under de förstaårskurserna. Stats-koruoret och Barn- och konstaterar attomfattningen av fortbUdning kan bli avsevärd, vilket innebär kostnader somfaller på kommunerna. Hebingborgskommun tillstyrker förslaget, men vUl betona vikten av attengelskundervisningen inleds med en för elevernaanpassad pedagOj! Detta kräver, enligt kommunen, omfattandefortbildningsinsatser. Örebrokommun anser att man kan tillvarata elevernas naturliga kontakter med engelskai lämpliga sammanhang utan att för den skull ta in en bestämmelse om attspråket skall påbörjas i årskurs 1. RHS menar att engelska bör ingå naturligt ikommunikativa övningar ett, men inte utgöra ett eget ämne. lattrycker farhågor för att elevernas svenskkunskaper kanbli lidande genom en tidig start av engelskundervisningen. Bodens ochEskibtuna kommuner anser att satsningarna i stället bör göras på svenska.Borås kommun vänder sig emot förslaget om engelska från årskurs 1, och hänvisartill att många lärare hävdar att in-läriungen i svenska blir lidande. Botkyrkakommun kan inte ställa sig bakom förslaget, med hänvisning till att det ärviktigt att de första årskurserna satsa på modersmålet, oavsett vilketmodersmålet är. Vimmerbyoch kommuner menar att det är angeläget att först Prop.1992/93:220 utveckla goda kunskaper i modersmålet. Falukommun anser inte att elevernas tid för engelska behöver utökas. Bilaga 2Kommunen menar att införandet av engelska i årskurs 1 kan möjliggöras inomramen för skolans profilering, om så önskas. Även , LR ochBarn- och anser att eleverna bör kunna erbjudas engelska ide första årskurserna inom ramen för det personliga valet eller inom skolanslokala profil vid skolor som har lärare utbildade för undervisning i ämnet. Högskolani /ställer sig positiv till tidigarelagda studier i B-språkoch C-språk, vilket ses som en anpassning till samhäUsutvecklingen ochinternationaliseringen. Även Elevorganbationen StäUer sig positiv tillförslaget om obligatoriskt B-språk. Organisationen vill dock betona hur viktigtdet är att en ordentlig förändring av undervisningen i främmande språk kommertUl stånd. RHSoch även Bodens kommun anser att B-språk bör vara frivilligt och föreslårdärför ett system liknande dagens med möjlighet till dubbla tillval. Även UmeåUniversitet och Eskibtuna kommun är inne på att erbjuda B-språk i årskurs 6men utan att göra valet tvingande. /menar attB-språket i fortsättningen bör vara ett valfritt ämne, och att starten ihuvudsak bör förläggas till samma tidpunkt som i nuvarande läroplan. Västeråskommun är tveksam till att tvinga alla elever i att lära sig ettandra främmande språk utöver engelska. kommun anser det för tidigt attbörja studera ett B-språk redan vid . Skolverketföreslår att det inte skall regleras vilket år studierna i B-språk skallpåbörjas. Detta p.g.a. att , enligt , underskattatsvårigheterna med att införa ett andra fränunande språk. Ett sådantbeslut kommer bl.a. att medföra kostnadsökningar i många kommuner, främst vadgäller transporter mellan låg-och mellanstadieskolor och högstadieskolor. Detkommer även att behövas en viss fortbildning för att göra något bra avsituationen, menar . Vidare föreslår att spanskan blir ettnytt alternativ till franska och tyska, som B-språk. Bl.a.Oskarshamns, och kommuner konstaterar attB-språksundervisning från årskurs 6 kommer att ge kommunen ekonomiska,organisatoriska och pedagogiska problem. Även påpekar attinförandet av B-språk från årskurs 6 innebär praktiska problem för skolor påmindre orter och för bygdeskolor med enbart låg- och meUanstadier beträffandetillgång till lärare. kommim avstyrker införandet av B-språk iårskurs 6 och konstaterar att det för kommuner med glesbygdsskolor innebär attsmå resurskrävande språkgrupper bildas och att eleverna i de små skolorna fåren inskränkt valfrihet. Vimmerbykommun tillstyrker att skolan skall erbjuda undervisning i B-språk och C-språkenligt förslaget, dock under förutsättning att B-språkstillvalet kan skeårskurs 7 efter lokalt beslut. främst de problem ochökade kostnader som en glesbygdskommun har Prop. 1992/93:220 för att kunnaerbjuda ett rimligt B-språkstillval i årskurs 6. 1992/93:250Örebro kommun och Katrinehohns kommun föreslår att B-språk startar i Bilaga2 årskurs 7, p.g.a. organisatoriska problem av både tids- och kostnadsart. LR avstyrkerförslaget om en obligatorisk start i årskurs 6. 1 stället bör det, enligt LR,till de särskilda föreskrifterna till timplanen fogas en regel om attB-språket skall påbörjas senast i årskurs 7. Malmökommun och kommun föreslår att obligatoriskt B-språk i StäUet kallasobligatoriskt språk.val, då språkvalet avser B-språk, hemspråk, teckenspråkeller förstäikning i svenska eller engelska. kommun föreslår beteckningenspråkligt tUlval. Ilikhet med de främmande språken har svenska samt matematik fått en förstärkningi timplaneförslaget. De flesta remissinstanser tillstyrker i och för sig dennaförstärkning, t.ex. och LO, men vissa är kritiska tilleffekterna på tidsfördelningen till övriga ämnen. T.ex. och Borlängekommuner menar att tiden för svenska och matematik bör reduceras, (jenom en merstram kursplan, menar kommim att undervisningen i stället bör kunnaeffektiviseras. Även anser att man, innan man höjer timantaleti ett visst ämne, bör pröva om man inte kan nå samma mål genom att effektiviseraundervisningen. Bl.a. och kommuner kan inte se någotstöd för att just tiden för matematikundervisningen måste utökas. Somen konsekvens av att vissa av de obligatoriska ämnena i förslaget fått en ökadtimtid, t.ex. främmande språk, svenska samt matematik, har de flesta andraämnen fått en minsta timtid som understiger den tid som ämnet har i gällandetimplan. Däribland återfinns de praktiskt-estetiska ämnena, vilket har medförten massiv kritikerstorm bland remissinstanserna. Enöverväldigande majoritet av remissinstanserna avstyrker Läroplanskommitténsförslag om minskad garanterad tid för de praktiskt-estetiska ämnena; lek,idrott och hälsa, slöjd, bild, musik och hemkunskap. Fleraremissinstaser, t.ex , , , Högskolan förlärarutbildning i , RHS, Elevorganbationen, ,, , , , , ,, , , , , , ,, och kommuner menar att förslaget innebär enalltför markant övervikt av teoretiska moment. Högskolani anser att den underton som finns i förslaget inne- bär en tydlig ickeacceptabel markering av de praktiskt-estetiska ämne- Prop. 1992/93:220 na som mindre betydelsefulla. Högskolani Sudsvall/anser att ett inslag av de praktiskt- Bilaga 2estetiska ämnena i alla ämnen och områden har positiva konsekvenser för eleverstotala inlärning och deras progression vad gäller senare kunskapsinhämtning. , , och , Ljusdab,och Falu kommuner påtalar de praktiskt-estetiska ämnenas betydelse förbl.a. intellektuell och känslomässig personlighetsutveckling och för ettstärkt självförtroende. Bl.a.Motala, Bodens och kommuner påpekar de praktiskt-estetiska ämnenasfunktion som "ventil" eller "andningshål" i det övrigaskolarbetet. Statskontoretanser att timplaneförslaget ligger i linje med strävan att stärka skolans rollsom kunskapsförmedlare. Remissinstansernaskritiska synpunkter har framför allt gällt lek, idrott och hälsa. Fleraremissinstanser, däribland t.ex. LR, , ,, , , Barn- ochungdomsdelegationen, , , ,, , , , , och kommunerhänvisar till att folkhälsan blir lidande av en tidsnedskärning i timplanen.Idrottshögskolan framhåller att ämnet är viktigt för den unga generationensframtida hälsa och därmed för den framtida samhällsekonomin. Även SAF påtalaratt elevernas fysiska hälsa är en god investering för samhället. FöreningenSveriges Socialchefer befarar att arbetsskadorna inom vårdyrket kan komma attöka om undervisningen och utövandet av lek, idrott och hälsoämnet skärs ner iskolan. HCK,, SRF och RBU poängterar att lek, idrott och hälsa och även andrapraktiskt-estetiska ämnen, har stor betydelse för många elever medfunktionshinder. Ettantal instanser, däribland och kommuner påtalar attLäroplanskommittén konstaterar att andelen barn och ungdomar som inte allsägnar sig åt idrott under sin fritid ökar markant, vilket uppfattas stå imotsatsförhållande till själva förslaget. Idrottshögskolananser inte att det fria valet löser de problem den föreslagna timplanenskapar. Det är i och för sig troligt att vissa skolor profilerar sig motidrott, men denna profilering kommer då självfallet att attrahera redanidrottsaktiva elever, menar högskolan. Någraremissinstanser, t.ex. LR framför att bild och konst har betydelse förelevernas kreativitet. menar att ämnet har betydelseför t.ex. arkitektutbildningen, men även för civilingenjörs-ochingenjörsutbildningarna. påpekar bildämnets nyckelrollnär det gäller att förstå och tolka bilder. och Ljusdab kommunmenar att bildämnet ger eleverna en rimlig möjlighet att analysera och värjasig mot massmedias stora påverkan. kommunkonstaterar att även själen måste må bra under Prop. 1992/93:220 skolåren.Därför behövs, enligt kommunen, både bild och musiklektio- Prop.1992/93:250 ner för att eleverna ska kunna hämta kraft till den övriga delen avskol- Bilaga . LRanser att den kraftiga minskningen av ämnet musik i årskurserna 6-9 utgör enallvarlig fara för att elevernas intresse för musik i alltför hög grad kommeratt styras av det kommersiella musikutbudet. påpekar attnedrustningen i många kommuner av den frivilliga kulturverksamheten innebäratt skolan får ett större ansvar för elevemas musikutveckling. Högskolan iKrbtianstad menar att ämnet läro-plansmässigt är bra, men att timplanen intemedger att förslaget kan genomföras. Eskibtuna kommun anser att ämnena bild ochmusik inte bara är viktiga för enskilda elever, utan också för kulturlivet istort i vårt samhälle. LRFmenar att ämnet hemkunskap ger eleverna en för alla nödvändig vardagskunskap.Kooperativa institutet vill ha en förstärkt hemkunskap respektive konsumentkunskap,då eleverna behöver en handlingsberedskap i sin roll som bUvande konstimenter.KF betonar att hemkunskapen inrymmer starka kreativa inslag där skapandet skerparallellt med tillämpningar av annars enbart teoretiska kunskaper från andraämnesområden t.ex. matematik. JämO anser att antalet timmar för ämnethemkunskap även fortsättningsvis bör ligga kvar på dagens nivå, då ämnetfrämjar jämställdheten mellan könen. påtalar hemkunskapensroll i det hälsobefrämjande och sjukdomsförebyggande arbetet i skolan, vilketpå sikt kan förbättra folkhälsan väsentligt. ansei- att alla behöver de kunskaper eleverna får i slöjd ochhemkunskap för att klara sin vardag som vuxen. Eskibtuna kommun betonar attslöjdärrinet är en väl förankrad kulturell verksamhet i skolan, som samtidigtutvecklar elevernas konstnärliga anlag. Äventimantalet för de samhälls- och naturvetenskapliga blocken har minskat. Dettakritiseras av ett antal remissinstanser, även om omfattningen inte går attjämföra med reaktionen mot tidsminskningen för de praktiskt-estetiska ämnena.T.ex. kommun och vänder sig mot minskningen avtiden för SO-och NO-ämnen i helhet. Ekumenbka skoldelegationen vänder sig motatt tidsminskningen relativt sett drabbat SO-ämnena hårdare. Vissa instanservänder sig mot tidsminskningen för separata ämnen. T.ex. Riksantikvarieämbetetanser att timantalet för historia bör utökas. tycker att detär märkligt att ämnen som historia och religionskunskap misshandlats itimplanen. Ämnen med en ny inriktningoch nytt innehåll: Teknik och miljö. Vissaämnen har fått en ny inriktning och ny benämning, bl.a. ämnena » teknikoch miljö samt barn- och ungdomskunskap. Närdet gäller ämnet Teknik och miljö ställer sig remissinstanserna generelltpositiva till att miljöfrågorna uppmärksammas. Däremot anser majoriteten av deinstanser som kommenterat förslaget, däribland , ,Elevorganbationen, RHS, LRF, , , , , , , , , , , , Svedalaoch kommuner, att undervisningen i natur- respektivesamhällsorienterande ämnen är en bättre utgångspunkt för skolansmiljöundervisning. , /, , Högskolan iLinköping, , , , ,, , och Sundsvalb kommuner, är tveksamma till att kopplamiljöfrågorna så ensidigt till teknikämnet. Högskolanför lärarutbildning i tillstyrker kommitténs förslag, men villkraftigt understryka att samarbete/samverkan med andra ämnen skall varauttalat, eftersom miljöämnet måste ses ur många olika perspektiv och behandlasinom flera av skolans ämnen. SAFpåpekar att det är viktigt att teknik och miljö får en sådan utformning attdet konskvent stödjer naturvetenskaperna och blir en tilllämpning av dem. Skolledarförbundetmenar att ämnets införande är förenat med lärar-svårigheter, då olika lösningarkommer att behövas lokalt eftersom inga lärare har kompetens för hela ämnet.Även teknbka högskola och påpekar att det ärnödvändigt att ha frågan om lärarkompetens aktuell vid arbetet med kursplanerför ämnet. Äveni fråga om ämnet barn- och ungdomskunskap ställer sig remissinstansernaallmänt positiva till att barn- och ungdomsfrågor lyfts fram. Precis som medämnet Teknik och miljö, ser dock majoriteten av de instanser som kommenteratförslaget, t.ex. LR, , , , , , ,och kommuner, hellre att barn- och ungdomskunskapen integreras iandra, redan existerande ämnen. T.ex. föreslår attämnets biologiska innehåll ingår i biologiämnet och att det sociala innehålletingår i samhällskunskapen. De etiska frågorna bör, enligt ,behandlas i religionskunskapen. UppsalaUniversitet påpekar att ett genomförande av förslaget kräver en lärarkompetenssom med säkerhet torde saknas . Ange kommun ser ett problem att i glesbygdkunna finna all den kompetens som behövs för en bra undervisning.Elevorganbationen poängterar att det är viktigt att det satsas resurser påutbildning av nya lärare samt fortbildning av redan verksamma lärare. Studie-och yrkesvägledning Prop. Remissinstanserna stödjer allmänt att särskild tid avsättsi timplanen för ., ' undervisning och orientering onii utbildning och arbetsliv. ser ett antal instanser, t.ex. ,, , och , att tiden för syoinsatser inte fårreduceras, vilket är en konsekevens av förslag. Speciella förslag för gymnaisieskolan och komvux lägger förslag till en gemensamläroplan för gymnasieskolan och komvux. Man anser att det är angeläget att sålångt möjligt ha gemensamma måldokument för skolformer som nära skall samverkamed varandra för att ge både ungdomar och vuxna tillgång till ett större ochrikhaltigare utbildningsutbud. Värden samt övergripande mål och riktlinjer förarbetet är i huvudsak gemensamma redan i nuvarande läroplaner för gymnasieskolanoch komvux. De delvis skilda uppgifter och mål som gäller för de bådaskolformerna liksom vilka målgrupper de vänder sig till bör enligt Läroplanskommitténsmening i första hand framkomma i andra måldokument. Flertalet remissinstanserstöder förslaget att gymnasieskolan och komvux får en gemensam läroplan. Dettaanses förbättra förutsättningarna för ett livslångt lärande och minska riskenför återvändsgränder. Man uppskattar också att förutsättningarna för samverkanmellan de båda skolformerna ökar. Det anses positivt med ett gemensamtmåldokument (). Många saknar dock en tydlig markering vad gäller utbildningsmåloch organisation i de olika skolformerna. , , , Ange och Bodens kommuner,Komvux , SAMVUX m.fl. framhåller att målskrivningarna måste korrigerasså att skolformernas skilda profiler tydligt lyfts fram. En översyn av förslagetbör göras så att det klart framgår vad som är unikt för respektive skolform.Ett särskilt avsnitt bör föras in i läroplanen om komvux mål, uppgifter ochprioriteringar. Det finns också remissinstanser som opponerar sig mot engemensam läroplan för gynmasieskolan och komvux. ElevkårernasCentralorganba-tion (ECO) och () anseratt vtixen- och ungdomsutbildning bäst gynnas av att utvecklas parallellt ochhelst med separata läroplaner. ECO ser skäl att bevara, hålla samman ochrenodla det som kännetecknar vuxenutbildningen i stället för att röra ihop denmed andra utbildningsformer.