prop · GG0342 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93: 42 om förstärkning av den grundläggande högskoleutbildningen m.m. Prop. Regeringenföreslår att anta det förslagsom tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås en förstärkning av den grundläggande högskoleutbildningenför budgetåretl992/93. 1 1992/93. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12november 1992. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden . , , , , , , ,, , , , , , , , , Proposition om förstärkning av den grundläggandehögskoleutbildningen m.m. Den grundläggande högskoleutbildningen m.m. Det finns ett tydligt samband mellan ett lands utvecklingsmöjUgheteroch dess utbildningsnivå. Flera studier tyder på att investeringar i humankapitalethar en minst lika stor betydelse som fysiska investeringar. satsar betydande resurser på utbildning. Detgäller särskilt den grundläggande utbildningen. Internationell statistik visar bl.a.att hade, näst , den högsta kostnadenper elev i grund- och gymnasieskolan inom hela OECD-området. Den högre utbildningen har emellertid inte prioriterats i lika hög grad. Enligt de mått som angerutbildningskostnadens andel av bruttonationalprodukten (BNP) ligger vårt landsinsatser för högre utbildning lägre än t.ex. , , , ,, , och . Om hänsyn också tas till privatafinansiärer ligger vi också betydligt lägre än t.ex. och . situation i en internationell jämförelse blirännu tydligare när det gäller längre akademiska utbildningar. En jämförelse medSveriges viktigaste konkurrentländer ger följande bild. En relativt hög andelav ungdomsgrupperna följer kortare eftergymnasiala utbildningar i vårt land.Till utbildningar på universitetsnivå har emellertid bland den lägstaövergångsfrekvensen inom hela OECD-området. Detta har fått till följd attandelen per årskull som examineras från längre universitets- ochhögskoleutbildningar är lägre än i flertalet andra större industrUänder. av samtliga sysselsatta på den svenskaarbetsmarknaden har eftergymnasial utbildning (examen), men därav har endastomkring hälften en minst treårig utbildning. I andra länder med ungefär sammaandel eftergymnasialt utbildade är andelen med längre ut- bildning oftast högre. Såär t.ex. förhållandet i och i de övriga Prop. 1992/93: 42 nordiskaländerna. Inom den svenska industrin är exempelvis andelen civilingenjörer betydligtlägre än i TyskJand. Denhögre utbildningens dimensionering i låg i stort sett underhela . Följden av detta blev att andelen av ungdomskullarna sompåbörjade en grundläggande högskoleutbildning låg kvar på en nivåmedan denna andel ökade i andra jämförbara industriländer. Inkomstnivånför en universitetsutbildad i är härtill mer utjämnad i relation tillde gymnasieutbildades inkomstnivå än vad fallet är i t.ex. , ,, m.fl. länder. Det har således ur inkomstsynpunkt blivit mindrelönsamt att satsa på längre utbildning i . Det har också bidragit tillatt hämma intresset att fullfölja en påbörjad universitetsutbildning. Förett litet land som är en lägre andel akademiskt utbildade än ijämförbara länder oacceptabel. Snarare är det så att vårt land måste ha enhögre bildningsnivå än andra länder för att, trots vårt storlekshandikapp,vara konkurrenskraftiga. Enutbyggnad av volymen högre utbildning är med denna bakgrund av avgörandebetydelse. Den måste emellertid ske på ett sådant sätt att högt ställdakvalitetskrav, bl.a. ifråga om lärarkompetens, kan uppfyllas. Iproposition 1992/93:1 har regeringen lagt fram förslag till ny högskolelag ivilken sambandet mellan forskning och utbildning skrivs in. En konsekvens avdetta är att huvuddelen av all högskoleutbildning bör förmedlas av lärare somhar doktorsexamen och egen erfarenhet av forskning. Andelendisputerade lärare är alltför låg för att tillgodosekvalitetskraven. I samband med anslagsframställningarna för treårsperioden1992/93-1995/96 har universitet och högskolor tagit fram uppgifter som visaratt totalt drygt hälften av lärarna (högskolelektorer och adjunkter) saknardoktorsexamen. Vid vissa högskolor är odisputerade. Dennabrist på vetenskapligt kvalificerade lärare försinkar en nödvändig utbyggnadav den högre utbildningen. Dehistoriska försyndelserna är tydliga. De otillräckliga satsningarna för attstimulera till forskarutbildning, liksom den otillräckliga ekonomiskaavkastningen av sådana studier begränsar en angelägen snabb utbyggnad avden högre utbildningen. Dagensproblem sammanhänger med en rad faktorer. högskolereform skapade ettlinjesystem som påverkade möjligheterna till fördjupning negativt. Otillräckligkompensation för kostnadsökningar utanför universitetens och högskolornaskontroll innebar att resurserna förgrundutbildningen krympte. innebar framväxten av ny teknik, främstdatorisering, att undervisningen inom många områden för att kunna hålla godinternationell standard egentligen krävde resurstillskott. Bristen påförståelse för den högre utbildningens grundläggande egen- Prop. 1992/93:42 skaper och resursbristen har för många universitetslärare kommit att framståsom en nedvärdering av deras verksamhet. Brist på incitament har förstärktproblemen. har en väsentlig utbyggnad av den högreutbildningen skett. Utbyggnaden av den högre utbildningen ingår i ett programsom syftar till en utökning av antalet nybörjarplatser med åtminstone 18 000senast /94. beslutade om en utbyggnad om ca 5 000platser från och med och efter regeringens förslag i prop.1991/92:25 ytterligare 2 000 platser från och med . Som enföljd av förslagen i budgetpropositionen (prop. 1991/92:100 bil. 9, bet. 1991/92:UbU14,rskr. 1991/92:242) och i propositionen om lärarutbildning (1991/92:75, bet. UbU20,rskr. 282) tillkom ytterligare 3 000 platser från och med . Dessutom tillkom genom beslut med anledning avkompletteringspropositionen (prop. 1991/92:150 bil 1:6, bet. FiU30, rskr. 350)ytterligare ca 1 800 platser för kurser i språk och förkompletterande förutbildning för vissa tekniska och matematisk-naturvetenskapligautbildningar som en engångsinsats för /93. stimuleras flera studenter att genomgåforskarutbildning. Regeringen har satt som mål att fördubbla antaletdoktorsexamina . Genom de dimensioneringsbeslut som fattats det senasteåret har grunden lagts för att en större andel av ungdomskullarna skall kunnagenomgå högre utbildning. Viktiga strukturella problem i utbudet av högreutbildning återstår emellertid att lösa, främst proportionen längre, akademiskutbildning i förhållande till övrig högskoleutbildning. Vid en internationell jämförelse ligger, som nämnts,utbudet av längre utbildning klart under vad som föreligger i Sverigesviktigaste konkurrentländer. Vidare måste åtgärder efterhand vidtas för att tillgodoseett ökande behov av fort- och vidareutbildning. Det är i detta perspektiv som mina förslag till en såvälkvalitativ som kvantitativ förstärkning av den grundläggandehögskoleutbildningen skall ses. Det faktum att dessa förslag framläggs i enextremt ogynnsam statsfinansiell situation belyser områdets strategiskabetydelse. Hög kvalitet och en ökad andel av ungdomskullarna inom högreutbildning är nödvändigt för framtida utveckling och internationellakonkurrenskraft. Kvaliteten i högre utbildning förstärks I begreppet hög kvalitet ingår bl.a. att lärarna i denakademiska utbildningen skall ha vetenskaplig kompetens och pedagogiskskicklighet. Lokaler, utrustning och inredning måste hålla en godtagbarstandard. Vid internationella jämförelser måste svensk högre utbildning stä sigväl i alla dessa avseenden. Högskoleutredningeneller Grundbulten, som den också kommit att Prop. 1992/93: 42 kallas, har haft tilluppgift att se över den pedagogiska verksamheten inom högre utbildning. Pågrundval av bl.a. internationella jämförelser pekar utredningen i betänkandet (SOU1992:1) Frihet, Ansvar, Kompetens på en rad brister inom grundutbildningen.För att avhjälpa bristerna föreslår utredningen insatser för pedagogiskutbildning av lärare och förstärkning av eftersatta områden som humaniora,samhällsvetenskap och juridik. Andelen forskarutbildade lärare måste utökas.Det bör dessutom bli vanligt att anlita externa examinatorer för att granskaoch bedöma den svenska akademiska utbildningen. Somnämnts måste bygga ut särskilt längre akademiska utbildningar. Detmåste dessutom ske snabbare än vad tillgången på vetenskapligt och pedagogisktväl meriterade lärare egentligen medger. Dedimensioneringsökningar av högre utbildning som är ofrånkomliga innebäratt högskoleorganisationen betydande påfrestningar. Enförutsättning för den angelägna dimensioneringsökningen av den högreutbildningen är att de kvalitetsförstärkningar som jag nu föreslår kangenomföras. Mina förslag innebär följande kEtt program för att förbättra tillgången på forskarutbildade lärareintroduceras. Akademiskutbildning skall förmedlas av forskarutbildade lärare. särklass största gruppen odisputerade lärare återfinns självfallet blandhögskoleadjunkterna, eftersom behörighetskravet för denna tjänst endast ärgenomgången grundläggande högskoleutbildning. Menäven ett betydande antal högskolelektorer saknar doktorsexamen. Det bör docknoteras att en viss del av tjänsterna finns på områden där det krävs andrameriter än doktorsexamen, t.ex. det konstnärliga området. Föratt förbättra den otillräckliga tillgången på vetenskapligt meriterade lärarebör avsättas redan under innevarande budgetår och 100miljoner kronor under vardera av de två följande budgetåren. Min beräkning fördenna satsning utgår från att resurserna bör minskas med /97. kHögskoleutredningens förslag om pedagogisk utbildning av universitetens ochhögskolornas lärare genomförs med början redan under /93.Programmet löper och dras fr.o.m. /97 ned till enlägre nivå. För detta ändamål har jag för /93 beräknat 20 miljonerkronor. För budgetåren 1993/94-1995/96 har jag beräknat att 50 miljoner kronorbör avsättas dvs. Universitetoch högskolor har fått i uppdrag att redovisa program för att förbättratillgången på forskarutbildade lärare och övriga kvalitets-förstärkandeåtgärder, dvs. pedagogisk utbUdning av lärare, externa examinatorer m.m. Dessaprogram bedömer jag vara ett helt nödvändigt underlag för fördelningsbeslut.Beslut om fördelningen av medlen för dessa ändamål bör fattas av regeringen närdetta underlag föreligger. Genomförandet av respektive program konuner attföljas noga. Jagvill för orientering helt kort beröra några av de fråge- Prop.1992/93: 42 stäUningar jag förutser kommer att behandlas i dessa program. Deåtgärder som vidtas för att främja tUlgången på vetenskapligt skolade lärareinnebär bl.a. att ett antal redan aktiva, icke forskarutbildade lärare skallerbjudas tillfälle att genomgå sådan utbildning. I många fall kommer detta attinnebära att en dimensioneringsökning av den grundläggande utbildningen måsteske som lärartillgång-en åtminstone temporärt försämras, i och medatt dessa lärare antingen reducerar sin arbetsinsats i undervisningen ellertillfälligt helt lämnar denna. De förstärkningar av resurser per capita som jagi det följande föreslår för vissa områden kommer vidare att efter hand ökaefterfrågan på lärare. Vilka möjligheter som finns att balansera det bortfallsom vidareutbildningen av vissa lärare innebär med extra insatser av övriga lärarerespektive rekrytering av vikarier kan endast bedömas lokalt. Enannan aspekt på vidareutbildning av redan anställd personal som kräver lokalbedömning är vilka förutsättningar som faktiskt föreligger för varje individ. Detförekommer t.ex. att en lärare har varit antagen iforskarutbildningen, men varit passiv eller endast mycket marginellt engagerad.Frågan om vars och ens möjligheter att faktiskt genomföra forskarutbildningen, gjvettillgång tUl studiestöd, måste bedömas lokalt och under medverkan avhandledare. Entredje aspekt vid fördelningen av insatser inom forskarutbildningen rör lärarrekryteringeni ett ämnesperspektiv. Även här krävs lokala bedömningar till grund förfördelningsbeslut. Desärskilda insatser för forskarutbildning som jag nu förordar kommer att kunnages formen av antingen utbildning inom ramen för befintlig tjänst eller genomnågon av de befintliga, reguljära formerna för studiestöd, beroende påomständigheterna i det enskilda fallet. När studiestödet avser redan anställdpersonal bör resurserna normalt tilldelas respektive anställningsmyndighet. Forskarhandledningoch kurser förutsätter jag äger rum i de former som redan finns etablerade,dvs. i de fall den avser personal {mställd vid högskola utan egen forskarutbildninginom ramen för samarbete med något universitet eller högskola med fastaresurser för forskning. Jag förutser att de särskilda insatserna i dessa fallmånga gånger kommer att innebära en förstärkning och intensifiering av redanpågående verksamhet. Förstärkningarav detta slag kommer inte bara att vara generellt kvalitetshöjande. De kommeräven att ha positiva effekter på jämställdheten bland lärarna. Flertaletkvinnliga högskolelärare finns bland de lärare som saknar doktorsexamen. Stödtill högskolelärares forskarutbildning kommer således att kunna få särskildbetydelse för de kvinnor som är verksamma inom universitet och högskolor. Undersenare år har intresset för pedagogisk utbildning och stöd för lärarnasvidareutveckling i detta avseende ökat avsevärt inom universitet ochhögskolor. arbete har utan tvekan bidragit till detta. Påmånga håll har viktiga initiativ tagits, genom skapandet eller förstärkningen avlokala enheter med uppgift att ge stöd i utveck- Prop. 1992/93: 42 lingen avundervisningen. Åtskilliga positiva effekter kan efter hand förväntas, t.ex.kan dessa insatser medverka till att uppläggning och genomförande avundervisning bättre anpassas till de krav som ökad jämstäUdhet kan ställa. Jagfinner det därför sannolikt att nödvändiga åtgärder ofta kan genomföras lokaltav respektive universitet och högskola. Det förefaller dock troligt att det ien del fall finns viktiga synergieffek-ter att vinna på samarbete mellan någraenheter och att det även kan efordras nationella insatser inom väl avgränsadeområden. Även i detta sammanhang har jag således kommit fram till att det krävslokalt utarbetat underlag för regeringens slutliga ställningstagande omfördelningen av medlen. *Jag anser det vidare nödvändigt att tillföra främst humanistisk,samhällsvetenskaplig och juridisk utbildning sådana resurser att kvaliteten idessa utbildningar kan säkras på god internationell nivå. Dessa utbildningarhar länge varit allvarligt ekonomiskt eftersatta, vilket på många håll letttill svåra påfrestningar i grundutbildningen och risk för en lägre kvalitet änvad som är acceptabelt. Ettytterligare motiv till satsning på juridik är uppgiften att anpassa till . Detta kräver omläggning och internationalisering avgrundutbildningen, vilket innebär en kvaUtetshöjning. För per capitaförstärkningarberäknar jag för /93 för senare fördelning avregeringen. Jag beräknar en lika stor höjning för de två därpå följande åren,vilket innebär en nivåhöjning av resurserna för dessa områden med 150 miljonerkronor. Undersenare år har antalet sökande till universitet och högskolor ökat kraftigt.Särskilt dramatisk har ökningen varit då sökandetrycket stegmed för utbildningslinjer och för fristående kurserjämfört med året innan. Vissdel av förklaringen till denna ökning ligger givetvis i det akuta läget påarbetsmarknaden. Föratt långsiktigt stärka konkurrenskraft internationellt har som nämntsantalet platser inom den högre utbildningen successivt ökat sedan hösten 1991.Utöver vad redan fattat beslut om är vissa ytterligare förstärkningarangelägna. Regeringenbeslutade om en ökning av planeringsramarna för budgetåret1992/93 med ca 4 000 platser i awaktan på att förslag om ökade resurser skullehinna föreläggas . Motivet för detta var att undvika dröjsmål så attplatstillskottet kunde tas i anspråk redan vid terminsstarten. Den närmarefördelningen framgår av bilaga. Det innebär att den planerade utbyggnaden avantalet platser inom den högre utbildningen till en del tidigareläggs.Huvuddelen av dessa platser avser fristående kurser - ca 3 100 platser -vilket också får användas för kompletterande förutbildning. Resterande antalplatser dvs. ca 900 avser linjer. Regeringens ställningstagande grundade sig påen dömning från universitetoch högskolor av hur många extra platser Prop. 1992/93: 42 man var bereddatt ta emot . Densamlade effekten av den nu redovisade utbyggnaden av antalet antagningsplatserinnebär att antalet studenter i högre utbildning kan beräknas vara mellan45 000-50 000 fler än . Föratt med förstärkt kvalitet möjliggöra för berörda universitet och högskolor attunder /93 genomföra utbildning i enlighet med regeringens beslutom ytterUgare 4 000 platser behövs inkl. lokalkostnader.Jag räknar med medel för ytterligare 4 000 platser även budgetåren 1993/94 och1994/95. Därutöverbör som en fortsatt tidigareläggning av den långsiktiga utbyggnadenytterligare 2 000 nya högskoleplatser tillföras . Den allmännabakgrunden till att detta förslag framlägges nu redovisas i proposition1992/93:50 Om åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin (sid 3-9). Universitetoch högskolor har haft tiUfälle att inkomma med förslag till hur dennadimensioneringsökning skall fördelas. Förslag har inkommit såväl rörande allmännautbildningslinjer - bl.a. förskollärar-och fritidspedagogutbildning - somfristående kurser. Med hänsyn till pågående beredning inför kommandeplaneringsperiod och de analyser av arbetsmarknadsutsikter m.m. som därvid skerhar jag bedömt att huvudparten av de platser som skall fördelas bör avsefristående kurser utan att jag därvid vill binda den lokala nivån slutligt. Platserbör fördelas till de universitet och högskolor som har högt sökandetryck ochgod beredskap att bygga ut sin utbildning. De minsta högskolorna - ,/, och / - bör vardera tillförasett antal platser för att nå upp till en omfattning på verksamheten med rimligbredd i utbildningsutbudet. Kostnadenför dessa 2 000 platser beräknas till . Regeringenöverväger behovet av att engångsvis beräkna medel motsvarandedessa platser för kommande budgetår inom ramen för det ordinarie budgetarbetetinför budgetproposition. Avpraktiska skäl har jag beräknat alla medel under anslaget D 13. Lokala ochindividuella linjer samt fristående kurser. Medlen disponeras av universitetoch högskolor för allmänna utbildningslinjer i den omfattning som erfordras medanledning av regeringens beslut om fördelning av antalet nybörjarplatser pålinjen och för de planerade kvalitetsåtgärderna. Jaghar tidigare föreslagit att ytterligare 2 000 platser skall tillföras högskolanunder . För dessa platser och för de 4 000 platser somtillförts högskolan i enUghet med regeringens beslut har jag beräknatytterligare för studiestöd. 1992/93: 42 Jaghemställer att regeringen föreslår att 1.bemyndiga regeringen attbesluta om fördelningen av tillkommande utbildningsplatser mellan universitetoch högskolor, 2.till Lokala och individuellalinjer samt frbtående kurser på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret1992/93 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag på 251000 000kr, 3.till Vbsa särskilda utgifterför forskningsändamål på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret1992/93 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag på 75 000 000kr, 4.till Studiemedel m.m. påtilläggsbudget till statsbudgeten för /93 under åttondehuvudtiteln anvisa ett förslaganslag på . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Dnr U92/2599 Berördauniversitet och högskolor enligt sändlista Förändring avuniversitetens och högskolornas planeringsramar /93 Regeringenföreskriver att planeringsramarna för grundläggande utbildning it\om universitet och /93 skall förändras enligt nedanstående sammanställning. För allmännalinjer anges antal nybörjarplatser och för lokala och individuellalinjer samt fristående kurser (LIF) antalet årsstudieplatser.Av platserna under LIF får högst en tredjedel användas till kompletteringsutbildning. LIF +(135 - 235) Högskolan iGävle/Prop.1992/93:42 Grundskollärarlinjen +25 Industri- och hantverkslärarlinjen +10 Musiklärarlinjen +12 Studie och yrkesorienteringslinjen +15 Högskolan iVäxjö Prop. Fiskevårdslinjen +16 Matematisk-naturvetenskaplig linje +14 Högskolani /Prop. Sändlista: Prop. Tekniska högskolan iStockholm (2) Högskolan iEskilstuna/(2) Högskolan iFalun/(2) Högskolan iGävle/(2) Högskolan iÖrebro(2) Universiteteti (2) Högskolan iJönköping (2) Högskolan iHalmstad (2) Högskolani (2) Högskolan iKarlskrona/(2) Högskolan iKristianstad (2) Högskolan iVäxjö (2) Universi*::5tet i (2) Chalmerstekniska högskola (2) Högskolan iBorås (2) Högskolan iKarlstad (2) Högskolan iSkövde (2) Högskolan iTrollhättan/(2) Universiteteti (2) Högskolan iLuleå (2) Högskolan iSundsvall/(2) Högskolan iÖstersund(2)