prop · GF0383 · 1992-01-01 00:00:00 — 25 § Vid förtidsbetalning enligt 22, 23 eller 24 § skall följande iakttas när kreditgivarens fordran beräknas. Konsumenten skall betala avtalad ränta för tiden fram till förtidsbetalningen men inte för tiden därefter. Kreditgivaren får inte tillgodoräkna sig någon ersättning för kostnader som han har haft för krediten, inte heller i övrigt någon ersättning för att skulden betalas . Är räntan bunden för hela eller en del av avtalstiden har dock kreditgivaren, om han gjort förbehåll om det, rätt till skälig ersättning för ränteförlust. Om vid kreditköp förtidsbetalning sker än en förfallo-dag som har bestämts i avtalet, skall den anses ha skett den första för- fallodagen efter betalningen. Detsamma gäller när en konsument vid avtal om en tjänst som avses i konsumenttjänstlagen (1985:716) fått kredit enligt vad som sägs i 3 § angående köp. 26 § Med förbehåll om återtaganderätt avses ett avtalsvillkor som ger kreditgivaren möjlighet att återta varan, om köparen inte fullgör sin del av kreditköpsavtalet. Ett förbehåll om återtaganderätt får göras gällande endast under förutsättning 1. att säljaren har gjort förbehållet i samband med köpet för att trygga sin rätt till betalning samt 2. att rätt att säga upp skulden till betalning föreligger enligt 23 § första stycket. får inte återtas före utgången av uppsägningstid enligt 23 § andra stycket. får inte heller återtas, om köparen erlägger betalning eller undanröjer grunden för uppsägningen enligt 23 § tredje stycket. 27 § Använder näringsidkare förbehåll om återtaganderätt vid försäljning av en vara som med hänsyn till sin beskaffenhet eller sitt värde eller på grund av förhållandena på marknaden inte är lämpad som kreditsäkerhet, kan näringsidkaren förbjudas att i liknande fall använda sådana förbehåll. I fråga om förbud gäller i övrigt bestämmelserna i lagen (1971:12) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Uppgörelse när en vara återtas 28 § Om kreditgivaren vill utnyttja en rätt att återta varan, skall avräkning göras mellan honom och köparen. Vid avräkningen skall köparen tillgodoräknas varans värde vid återtagandet. Värdet beräknas efter vad kreditgivaren kan antas få ut genom att på lämpligt sätt sälja varan. Kreditgivaren får tillgodoräkna sig den obetalda delen av kreditford- ringen efter avräkning enligt 25 § samt i förekommande fall dröjsmålsränta, dock inte enligt högre räntesats än som anges i 6 § räntelagen (1975:635). Kreditgivaren får dessutom tillgodoräkna sig ersättning för följande kostnader för återtagande av varan, nämligen utsökningsavgift, skälig kostnad för transport av varan samt utgift för inställelse vid förrättning för återtagande, om kreditgivaren har behövt inställa sig för att tillvarata sin rätt. När ersättning bestäms för utgift för inställelse tillämpas bestämmelserna om beräknande av ersättning av allmänna medel till vittne. I mål om handräckning för återtagande får kreditgivaren, enligt vad regeringen närmare föreskriver, tillgodoräkna sig även skälig ersättning för eget arbete med anledning av målet samt arvode till ombud eller biträde. 29 § Om köparen vid avräkningen tillgodoräknas ett större belopp än kreditgivaren, får varan återtas endast om kreditgivaren betalar mel- lanskillnaden till köparen eller, när varan värderats av kronofogdemyn- digheten, nedsätter mellanskillnaden hos myndigheten. Har kreditgivaren för att kunna återta varan varit tvungen att betala en skuld som köparen har, får kreditgivaren när bestämmelserna i första stycket tillämpas avräkna sådan betalning mot mellanskillnad till köparens förmån. Detsamma gäller om kreditgivaren för att varan efter återtagande skall kunna användas på avsett sätt har varit tvungen att betala en sådan skuld. Tillgodoräknas kreditgivaren ett större belopp än köparen, får kredit- givaren inte kräva ut mellanskillnaden (restskulden) i annat fall än då varan har minskat väsentligt i värde genom att köparen vanvårdat varan. Återlösande av en vara som återtagits 30 § Köparen får återlösa en vara som har återtagits. Vill köparen återlösa varan, skall han betala kreditgivaren varans värde vid återtagandet samt den restskuld som kan finnas enligt avräkningen. Handräckning för återtagande av vara, m. m. 31 § Kreditgivaren får hos kronofogdemyndigheten söka handräckning för att återta varan under förutsättning att parterna har upprättat och skrivit under en handling om kreditköpet. Handlingen skall innehålla ett förbehåll om återtaganderätt samt uppgifter om kontantpriset, kreditbeloppet, kreditkostnaden, kredittiden, kreditfordringen och de tidpunkter när betalning skall erläggas. En ansökan om handräckning skall göras skriftligen. I ansökningen skall anges hur stor del av kreditfordringen som är obetald. Om kreditgivaren gör anspråk på dröjsmålsränta skall i ansökningen också uppges vad kreditgivaren fordrar i den delen. Vid ansökningen skall fogas en styrkt kopia av den handling som anges i första stycket. 32 § Handräckning får beviljas endast om det är uppenbart att de förutsättningar för återtagande som anges i 26 § andra och tredje styckena föreligger. Har ett förbehåll om återtaganderätt använts i strid mot förbud enligt 27 §, får handräckning inte beviljas. Handräckning eller verkställighet av dom, varigenom köparen har förpliktats att lämna tillbaka en vara som har sålts med förbehåll om återtaganderätt, får inte beviljas beträffande sådana varor som enligt 5 kap. 1-3 §§ utsökningsbalken skall undantas från utmätning. 33 § I fråga om handräckning och verkställighet av dom, som anges i 32 § tredje stycket, tillämpas i övrigt 12 § andra och tredje styckena samt 14- 18 §§ lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. Hänvisningen i 16 § tredje stycket till 10 § första stycket skall då avse 29 § första stycket i denna lag. 34 § En vara som har sålts med förbehåll om återtaganderätt får inte utmätas för en fordran som grundar sig på kreditköpet. Betalningsansvar vid förlust av kontokort, m. m. 35 § Ett avtalsvillkor som innebär att en kontohavare skall vara betalningsskyldig för ett belopp som har påförts kontot genom att ett kontokort har använts av någon obehörig person får göras gällande endast om kontohavaren eller någon annan som enligt kontoavtalet är behörig att använda kontokortet har 1. lämnat ifrån sig kortet till någon annan, 2. genom grov oaktsamhet förlorat kortet eller 3. på något annat sätt förlorat besittningen av kortet och inte efter upptäckten anmält förlusten hos kreditgivaren. Om ett belopp har påförts kontot på det sätt som sägs i första stycket efter det att kreditgivaren har mottagit en anmälan om att kontohavaren eller någon annan som enligt kontoavtalet är behörig att använda kontokortet inte längre har detta i sin besittning, är kontohavaren betalningsskyldig för beloppet endast om han har förfarit svikligt. 36 § ser till att denna lag efterlevs. Verkets tillsyn omfattar dock inte riksbank, investeringsbank aktiebolag, verksamhet som står under tillsyn av bankinspektionen eller försäkrings- inspektionen eller verksamhet hos exekutiv myndighet. Tillsynen skall utövas så, att den inte vållar större kostnad eller olägenhet än som är nödvändigt. 37 § För tillsynen har eller den som verket förordnar rätt att företa inspektion hos näringsidkare som bedriver varuförsäljning eller som i sin yrkesmässiga verksamhet lämnar, förmedlar eller övertar kredit som avses i denna lag och att ta del av samtliga handlingar som behövs för tillsynen. Näringsidkaren skall lämna de upplysningar om verksamheten som begärs för tillsynen. Om en näringsidkare inte tillhandahåller handlingar eller lämnar upplysningar i ett sådant fall som avses i första stycket, får konsument- verket förelägga näringsidkaren vid vite att fullgöra sin skyldighet. 38 § Har enligt 37 § andra stycket förelagt en näringsidkare att tillhandahålla en handling, får beslutet överklagas hos kammarrätten. Andra beslut av enligt 37 § får inte överklagas. Denna lag träder i kraft , då konsumentkreditlagen (1977:981) skall upphöra att gälla. Äldre bestämmelser gäller dock i fråga om kreditavtal som har ingåtts före den nya lagens ikraftträdande. När kreditgivaren har förvärvat sin fordran mot konsumenten genom överlåtelse eller pantsättning efter ikraftträdandet, skall 18 § i den nya lagen tillämpas även om kreditavtalet ingicks före ikraftträdandet. Konsumenten har rätt att betala sin skuld till kreditgivaren före den avtalade förfallotiden i enlighet med bestämmelserna i den nya lagen även om kreditavtalet har ingåtts före den nya lagens ikraftträdande. När handräckning begärs för återtagande av en vara som förvärvats innan den nya lagen trätt i kraft, skall den äldre lagens bestämmelser om förutsättningarna för handräckning tillämpas. Lag om ändring i lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelse 1 § Denna lag gäller avbetalningsköp som sluts mellan näringsidkare i deras yrkesmässiga verksamhet eller som annars faller utanför konsumentkreditlagen (1977:981). Denna lag gäller avbetalningsköp som sluts mellan näringsidkare i deras yrkesmässiga verksamhet eller som annars faller utanför konsumentkreditlagen (1991:000).Med avbetalningsköp avses avtal om köp av vara, om 1. betalningen skall erläggas i särskilda poster, varav minst en sedan varan har lämnats ut till köparen, och 2. avtalet innehåller villkor som ger säljaren möjlighet att återtaga varan om köparen ej fullgör sin del av avtalet (förbehåll om återtaganderätt). Har avtalet betecknats som uthyrning eller betalningen som vederlag för varans nyttjande föreligger ändå avbetalningsköp, om det är avsett att den till vilken varan utlämnas skall bli ägare av denna. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs att 9 kap. 10 § utsökningsbalken skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelse 9 kap. 10 § Har utmätning skett av egendom som gäldenären har förvärvat på kredit under förbehåll om återtaganderätt för kreditgivaren, får egendomen säljas endast om köpeskillingen förslår till betalning av kreditgivarens fordran eller försäljningen med kreditgivarens samtycke i målet sker med förbehåll för hans rätt enligt avtalet. Kreditgivarens fordran bestäms enligt 13 § konsumentkreditlagen (1977:981) eller enligt 5 § lagen om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Är ej någon av dessa lagar tillämplig på avtalet, bestäms fordringen likväl enligt sistnämnda paragraf, varvid jämkning får ske efter vad som är skäligt. Kreditgivarens fordran bestäms enligt 25 § konsumentkreditlagen (1991:000) eller enligt 5 § lagen om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Är ej någon av dessa lagar tillämplig på avtalet, bestäms fordringen likväl enligt sistnämnda paragraf, varvid jämkning får ske efter vad som är skäligt. Sker försäljningen med förbehåll för kreditgivarens rätt, svarar därefter den som förvärvar egendomen i stället för gäldenären för dennes skyldigheter enligt avtalet. Denna lag träder i kraft . I fall då gäldenären har förvärvat varan före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter. Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt Härigenom föreskrivs att 15 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelse 15 §1 Redovisning av skatt för viss redovisningsperiod skall omfatta affärs- händelser genom vilka redovisningsskyldighet har inträtt enligt 5 a §. Uppkommer förlust på fordran, för vilken utgående skatt har redovisats, får ett mot denna skatt svarande belopp avdragas i redovisningen för den period då förlusten uppkommer. Inflyter därefter betalning för sådan fordran skall beloppet åter upptagas i redovisningen. Återtages vara med stöd av förbehåll om återtaganderätt enligt konsumentkreditlagen (1977:981) eller lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. får avdrag göras för vad säljaren vid avräkning gottskriver köparen för värdet av den åter- tagna varan, endast om det kan visas att köparen helt saknat rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till dennes förvärv av varan. Uppkommer förlust på fordran, för vilken utgående skatt har redovisats, får ett mot denna skatt svarande belopp avdragas i redovisningen för den period då förlusten uppkommer. Inflyter därefter betalning för sådan fordran skall beloppet åter upptagas i redovisningen. Återtages vara med stöd av förbehåll om återtaganderätt enligt konsumentkreditlagen (1991:000) eller lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. får avdrag göras för vad säljaren vid avräkning gottskriver köparen för den återtagna varan, endast om det kan visas att köparen helt saknat rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till dennes förvärv av varan. 1 Senaste lydelse 1990:576 Lämnas återbäring, bonus eller annan rabatt, som icke utgör s. k. villkorlig rabatt, i efterhand och avser förmånen skattepliktig omsättning, för vilken utgående skatt redovisats, får belopp motsvarande den del av den tidigare redovisade skatten som belöpt på den utgivna förmånen avdragas i den ordning som gäller för den skattskyldiges redovisning av utgående skatt. Utges förmånen till skattskyldig skall avdraget grundas på kreditnota eller motsvarande handling. Av handlingen skall framgå minskningen av både vederlag och skatt. Handling som avses i tredje stycket skall ligga till grund även för avdrag för annan kundkreditering som avser skattepliktig omsättning. Uthyr eller upplåter den som är skattskyldig enligt 2 § tredje stycket, från utgången av det kalenderår under vilket skattskyldighet inträtt enligt meddelat beslut, fastigheten eller del därav till annan än som anges i 2 § tredje stycket, skall beloppet av åtnjutna avdrag för ingående skatt för ifrågavarande fastighet eller del därav återföras. Sker sådan uthyrning eller upplåtelse sedan tre men inte har förflutit från utgången av det kalenderår under vilket skattskyldighet har inträtt enligt meddelat beslut skall återföring göras med hälften av det belopp som sagts. Vad som sägs i femte stycket tillämpas även när fastighetsägaren tar uthyrd eller upplåten fastighet eller del därav i anspråk för användning i verksamhet som ej medför skattskyldighet samt när uthyrd eller upplåten fastighet säljs. Återföring skall ske i deklarationen för den redovisningsperiod under vilken den skattepliktiga uthyrningen eller upplåtelsen har upphört eller fastigheten har sålts. Exporteras en vara av det slag som anges nedan, skall den ingående mervärdeskatt som hänför sig till förvärvet av varan återföras, om den skattskyldige inte visar att varan har innehafts endast av skattskyldiga. De varor som avses är 1) andra varor än sådana som avses i 18 § fjärde stycket och som helt eller till väsentlig del består av guld, silver eller platina, 2) naturpärlor, naturliga och syntetiska ädelstenar, 3) varor, som helt eller till väsentlig del består av koppar, mässing, tenn, brons eller nysilver, 4) vapen med undantag av sådana skjutvapen som omfattas av vapenlagen (1973:1176), 5) alster av bildkonst, 6) konstalster av glas, porslin eller annan keramik, 7) möbler, 8) fartyg eller luftfartyg. Återföring enligt åttonde stycket skall ske i deklarationen för den redovisningsperiod under vilken varan har exporterats. Redovisningen av skatt, som hänför sig till omsättning enligt punkt 2 första stycket g) av anvisningarna till 2 § och som avser nyttjande av personbil, får anstå till den sista redovisningsperioden under det kalenderår nyttjandet har skett. Lag (1990:576). Denna lag träder i kraft . I fall då förbehåll om återtaganderätt har gjorts före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter. Förteckning över de remissinstanser som har yttrat sig över departementspromemorian (Ds 1990:84) Ny konsumentkreditlag Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av Hovrätten för , , , , , , , , , och konkurrensverk, , Juridiska fakultetsstyrelsen vid , i , , , , (Ju 1988:01), (Ju 1988:02), , , i (LO), (), , , Föreningen , , , , Småföretagens riksorganisation, (), , , föreningsbankers förbund, , Stadshypotekskassa, , , , , Elektriska hushållsapparatleverantörer - EHL, , , , Vi i , , , och . har till sitt remissvar fogat yttranden från krono- fogdemyndigheten i och kronofogdemyndigheten i län. har till sitt remissvar fogat yttranden från och Sydsvenska Handelskammaren. har till sitt remissvar fogat ett yttrande från Sparbankernas inteckningsaktiebolag (). Yttranden har också kommit in från , Bokförläggare , , (Swedma), , i och . Akademikers () har beretts tillfälle att avge yttrande men avstått från att yttra sig. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller kredit som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk och som lämnas eller erbjuds en konsument av en näringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet. Lagen gäller under motsvarande förutsättningar även i fråga om kredit som lämnas av någon annan än en näringsidkare, om krediten förmedlas av en näringsidkare som ombud för kreditgivaren. Lagen gäller inte författningsreglerade lån som lämnas av statsmedel och inte heller lån som lämnas i pantlånerörelse enligt lagen (1949:722) om pantlånerörelse. 2 § I lagen avses med kreditgivare: den som lämnar krediten eller övertar den ursprunglige kreditgivarens fordran, kontantpris: det pris till vilket en vara, tjänst eller annan nyttighet vanligen erbjuds konsumenter mot kontant betalning, kreditbelopp: vid betalningsanstånd den del av kontantpriset varmed anstånd lämnas samt vid lån det lånade beloppet, kreditkostnad: det sammanlagda beloppet av de räntor, tillägg och andra kostnader som konsumenten skall betala för krediten, effektiv ränta: kreditkostnaden angiven som en årlig ränta beräknad på kreditbeloppet, i förekommande fall under hänsynstagande till att delbetalningar skall göras under den löpande kredittiden, kreditfordran: summan av kreditbeloppet och kreditkostnaden. 3 § Med kreditköp avses köp av en vara, då säljaren lämnar köparen anstånd med någon del av betalningen eller då någon del av betalningen erläggs med ett belopp som köparen får låna av säljaren eller av någon annan kreditgivare på grund av en överenskommelse mellan denne och säljaren. Har avtalet betecknats som uthyrning eller betalningen betecknats som ersättning för rätten att nyttja varan föreligger ändå ett kreditköp, om det är avsett att konsumenten skall bli ägare till varan. 4 § Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i denna lag är till nackdel för konsumenten är utan verkan mot denne, om inte annat anges i lagen. 5 § Näringsidkaren skall i sitt förhållande till konsumenten iaktta god kreditgivningssed. Han skall ta till vara konsumentens intressen med tillbörlig omsorg och lämna denne information i den utsträckning som det behövs och är möjligt. 6 § Näringsidkare skall vid annonsering, skyltning och liknande marknads- föring beträffande kredit lämna information om den effektiva räntan för krediten. Om det är fråga om kredit för förvärv av en särskild vara, en tjänst eller någon annan nyttighet, skall även kreditkostnaden och kontantpriset anges. Information enligt första stycket behöver inte lämnas, om krediten avser ett belopp som uppgår till högst eller om krediten skall återbetalas . 7 § Innan ett kreditavtal sluts skall näringsidkare som lämnar eller förmedlar krediten lämna konsumenten information i de hänseenden och i den omfattning som anges i 6 §. Informationen skall lämnas skriftligen. 8 § Handling för ansökan eller avtal om kredit får tillhandahållas endast om konsumenten efterfrågar krediten. En sådan handling får dock alltid tillhandahållas i lokaler som disponeras av kreditgivaren eller den som förmedlar krediten. 9 § I fråga om underlåtelse att lämna information som anges i 6 och 7 §§ eller som annars är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt gäller marknadsföringslagen (1975:1418). Denna lag gäller också när en näringsidkare handlar i strid med 8 §. 10 § Näringsidkaren skall, innan kredit beviljas, pröva om konsumenten har ekonomiska förutsättningar att fullgöra vad han åtar sig enligt kreditavtalet (kreditprövning). Kreditprövning behöver inte göras om kreditgivaren på grund av sin kännedom om konsumenten eller andra omständigheter har grundad anledning att utgå från att konsumenten har ekonomiska förutsättningar att fullgöra vad han åtar sig. Kravet på kreditprövning gäller inte heller 1. för engångskrediter när kredittiden är och hela kreditbeloppet skall betalas på en gång, 2. för krediter som avser ett belopp som uppgår till högst . Underlåter näringsidkaren att göra kreditprövning när det skall ske eller gör han en bristfällig sådan prövning, kan fordringen jämkas efter vad som är skäligt, om det står klart att en tillfredsställande kreditprövning borde ha föranlett kreditgivaren att inte bevilja krediten. Därvid får även andra avtalsvillkor jämkas, om det är lämpligt. 11 § Ett avtal om kredit skall ingås skriftligen och undertecknas av konsumenten. Denne skall få en kopia av avtalet. Ett villkor som inte har avtalats skriftligen är ogiltigt om det är till nackdel för konsumenten. Vid bedömning av om ett villkor är till nackdel för konsumenten skall en jämförelse göras med vad som gäller om villkoret inte tillämpas. Vad som sägs i denna paragraf gäller inte för engångskrediter när kredittiden är och hela kreditbeloppet skall betalas på en gång. Det gäller inte heller för krediter som avser ett belopp som uppgår till högst . 12 § Ränta som tas ut för krediten skall anges som en räntesats motsvarande räntekostnaden för den vid varje tid obetalda delen av skulden. 13 § Förutsättningarna för ändringar i räntesatsen skall anges i avtalet. Räntesatsen får ändras till konsumentens nackdel endast i den utsträckning som det motiveras av kreditpolitiska beslut, ökade upplåningskostnader för kreditgivaren eller andra kostnadsökningar som kreditgivaren inte skäligen kunde förutse när avtalet ingicks. Kreditgivaren är skyldig att tillämpa ett avtalsvillkor om ränte- ändringar på samma sätt till konsumentens förmån som till hans nackdel. 14 § Kredittagaren är skyldig att, utöver eller i stället för ränta, betala särskild ersättning för krediten (avgift) endast om sådan ersättning avser kostnader som kreditgivaren har för krediten och om avgiften anges särskilt i avtalet. Om kostnader kan särskiljas, får avgift tas ut särskilt för varje sådan kostnad. I avtalet skall också anges under vilka förutsättningar kreditgivaren får ändra de avgifter som tas ut för krediten. Avgifter för krediten får ändras till konsumentens nackdel endast i den utsträckning som det motiveras av ökningar av de kostnader som skall täckas av avgifterna. 15 § Kreditgivaren skall underrätta konsumenten om beslutade ränteändringar och avgiftsändringar. Underrättelse skall lämnas senast när ändringen börjar gälla, antingen genom ett särskilt meddelande till konsumenten eller genom annonsering i dagspressen. Sker underrättelsen genom annonsering, skall meddelande om ändringen också lämnas när nästa avisering eller kontoutdrag sänds till konsumenten. Vid varje avisering skall kreditgivaren lämna information om den aktuella effektiva räntan för den effektiva räntan för den del av krediten som kvarstår sedan de betalningar gjorts som aviseringen avser. 16 § Vid kreditköp skall säljaren ta ut en kontantinsats av köparen i enlighet med god sed på marknaden. Kontantinsatsen skall motsvara av varans kontantpris, om inte särskilda förhållanden föranleder annat. Som kontantinsats anses inte betalning med medel som köparen får låna av säljaren eller av någon annan kreditgivare på grund av en överenskommelse mellan denne och säljaren. Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte kreditköp för vilka föreskrifter om kontantinsats har meddelats med stöd av lagen (1986:1202) med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp.