prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — TCO anser också att det är mycket som talar föratt det skall vara skilda läroplaner för gymnasieskolan respektive komvux,vilket inte hindrar att vissa delar av innehållet kan vara gemensamt. Programmål för denkommunala vuxenutbildningen Prop. ",« r- 1 , . / -.1 Prop. Programmålfinns for gymnasieskolans nattonella program (galler j,., itillämpliga delar för gymnasial vuxenutbildning) och för den ° föreslår att ges i uppdrag atttill regeringen föreslå programmål för hela den kommunala vuxenutbildningen. Iprogrammålen skall anges de allmänna målen för vuxenutbildningen och vadkomvux uppgift är i relation tUl dem. Dessutom skall komvux målgrupper, måloch specifika riktlinjer för verksamheten framgå. Programmålen bör bestå av engemensam del och specifika delar för grundläggande vuxenutbildning, gymnasialvuxenutbildning respektive påbyggnadsutbildning. Endast ett mindre antalremissinstanser har yttrat sig i denna fråga. Åsikterna går isär. Tolkningen avsvaren kompliceras dessutom av att några instanser uppfattat förslaget som attsamtliga gymnasieskolans program borde ha en speciell komvuxversion, vilketinte har varit kommitténs avsikt. Deflesta tillstyrker förslag om gemensamma mål för komvux somhelhet, exempelvis , och AMS. Hälften avdem som tillstyrker anser emellertid att termen programmål i detta fall ärolycklig. Man rekommenderar, som exempelvis . ElevkårernasCentralorganbation, och kommuner, någon annan benämning, t.ex."utbildningsmål" eller "gemensamma mål". Norrköpingskommun liksom anser att komvux mål med fördel kan tas in iläroplanen. Deflesta av dem som yttrat sig tillstyrker också separata mål för komvux olikadelar. Även här föreslår hälften av instanserna, bl.a. LR, annan benämning änprogrammål, t.ex. "särskilda mål" eller "speciella mål". Läroplanskommitténföreslår att får i uppdrag att till regeringen förslå programmål förgymnasieskolans individuella program, specialutformade program,kompletteringskurser samt lärlingsutbildning på motsvarande sätt som förvuxenutbildningen. Endast ett tiotal instanser har uttalat sig i denna fråga.Remissbilden är splittrad och svårtolkad: ungefär hälften tillstyrkerläroplanskommitténs förslag medan övriga är helt negativa eller anser attprogrammål för de nämnda utbildningsvägarna inte kommer att behövas i en kursutformadgymnasieskola. ,, och kommuner är i stort sett positiva tillLäroplanskommitténs förslag. anser dock attkompletteringskurser inte kommer att behövas i en kursutformad skola, eftersomdet skapas möjlighet till lokalt profilerade kurser av kompletteringskaraktär.Norrköpings kommun och Företagarnas Riks- 4 1 saml. Nr 220, 250 bilagor organbation ifrågasätterom de föreslagna programmålen alls behövs i Prop. 1992/93:220 en kursutformad gymnasieskola. Kommunförbundetanser att det är styrelsen för individuella program. Bilaga 2 specialutformadeprogram och lärlingsutbildning som fastställer inriktningen. De individuellaprogrammen skall utgå från de enskilda elevernas behov och från de lokala förutsättningarna.De specialutformade programmen skall tillgodose de: krav och önskemål som interyms inom de nationella programmen. Liirlingsutbildning kombinerar studier pågynmasieskolan och utbildning på ett företag. anser att desyftesangivelser som finns i skollag och gymnasieförordning räcker. Någrainsnävningar genom särskilda programmål är inte nödvändiga- Skolverketdelar kommitténs uppfattning om att det behövs styrdokument även förindividuella program, där det specifika med dem poängteras. Termen programmålär dock inte lämplig menar , som för detta anför samma motiv somKommunförbundet. För lärlingsutbildningen bör enligt ocksåfastställas ett måldokument, som dock endast bör omfatta kärnämnena. mening kommer utvecklingen mot en kursutformad gymnasieskola attkräva en prövning av de nuvarande programmålen för de nationella programmen,eftersom besluten om nationella program har fattats utifrån något andraförutsättningar än dem som kommer att gälla för en kursutformad utbUdning.Skolverket anser därför att det bör göras en förutsålttningslös prövning avutformningen av målen för såväl gymnasieskolan som den kommunalavuxenutbildningen. Atthöja den gymnasiala utbildningens kvalitet Medutgångspunkt i läroplanens mål som innebär mål att sträva efter definierarläroplanskommittén kvalitet som hög måluppfyllelse. Man väljer också ut fördiskussion vissa speciella faktorer: tid, elevernas förkunskaper,studieorganisatoriska förutsättningar, gymnasieutbildningen som förberedelseför högskolestudier och yrkesliv, lärarnas kompetens samt lokaler och utrustning.Inga remissinstanser kommenterar närmare betänkandets kvalitetsdefinition. Läroplanskommitténsåsikt är att man skall låta målen styra mer än tiden och låta elever gå vidarenär målen är nådda. Vidare vill kommittén att man över/äger en annan fördelningmellan lärarledd undervisning, handledning och elevens eget arbete. Mångaremissinstanser påpekar i skilda sammanhang att tidsstyrning ochorganisationsstyrning står ii principiell motsats till kravet på mål- och resultatstyrdutbildning, likaså till själva bildningsbegreppet. Så gott Prop.1992/93:220 som alla som berör frågan anser att målen skall styra och inte tiden. ExempelvisKatrineholms och kommuner samt RHS vill att Bilaga 2 målen skallstyra och tidsåtgången anpassas utifrån elevernas förutsättningar och behov.Malmö kommun framhåller att en längre studietid är lämplig bl.a. förhandikappade elever. Ett gymnasieförberedande år är viktigt för att göragymnasieskolan till en skola som alla elever kan klara av. Kommunförbundetkonstaterar att den hierarki av styrdokument som föreslås i betänkandet i stortsett är ändamålsenlig ur synpunkt. Man ifrågasätter dock om encentralt reglerad timplan är förenlig med en mål- och resultatstyrd skola.Även ur pedagogisk synvinkel ifrågasätts denna tidsstyrning, speciellt medhänsyn till att centralt reglerade timplaner är ganska unikt i eninternationell jämförelse. föreslår inte ett avskaffandeav nationella timplaner men anser att frågan bör övervägas i ett längreperspektiv. Förslagetom en annan fördelning mellan lärarledd tid, handledning, elevens eget arbeteoch utrymmet för stöd till vissa elever tillstyrks av flera instanser, t.ex.Norrköpings och kommuner, och . Man påpekaratt förslaget är intressant både ur ekonomisk och studieteknisk synvinkel.Malmö kommun framhåller dock att förslaget måste både förankras och utvecklaslokalt och blir beroende av om arbetstidsöverenskommelser kan göras. Om de förändringar som föreslagit för grundskolangenomförs, kommer eleverna att ha bättre förkunskaper när de kommer tillgymnasieskolan. I många ämnen blir det då möjligt att se kunskapsutvecklingen iett 12-årsperspektiv. förordar en utveckling mot grundskole-och gymnasieutbildning som en sammanhängande studiegång, med gemensammakommentar- och referensmaterial och gemensamma kursplaner. Kunskapsprogressiongenom de olika skolformerna tillstyrks av remissinstanserna. Det påpekas attdet bara är möjligt i de ämnen som verkligen följer eleverna genom grundskolaoch gymnasieskola. Man framhåller också att det är viktigt med nära samarbetemellan och gymnasieskolan, bland annat för att förhindra onödigrepetition. Det finns dock delade meningar om hur nära banden skall knytas.Flera instanser, exempelvis LR, Ekumenbka Skoldelegationen, kommun tillstyrker tanken på progression genom allaskolformer och anser att den bör genomföras konsekvent. ochKarbtads kommuner påpekar dock att svårigheterna inte får underskattas,exempelvis de båda skolformernas skilda mål och uppgifter och elevernasspännvidd i ålder, förkunskaper och mognad. ärtveksam till om strävan efter helhetssyn, över- Prop. 1992/93:220 blick ochkontakter skall drivas :3å långt som till gemensamma kurspla- Prop.1992/93:250 ner, bl.a. med hänsyn till det betygssystem som Betygsberedningenföre- Bilaga 2 slår. Grundskola och gymnasieskola måste även ifortsättningen betraktas som olika skolformer med skilda målsättningar. 1propositionen Växa med kunskaper (prop. 1990/91:85) presenterades tankegångarom en kursutformad gymnasieskola. Regeringen angav ipropositionen om vissa gymna-sie- och vuxenutbildningsfrågor m.m. (prop.1991/92:157) ännu tydligare en sådan inriktning. förordar ensnabbare utveckling mot en kursutformad gymnasieskola samt ökad flexibiUtet igymnasieskolans organisation så att det finns möjligheter för elever attgenomföra ett nationellt program än . De flestaremissinstanserna har inte uttalat sig specifikt om kursutformning utan iallmänna ordalag tillstyrkt förslaget för gymnasieskolan och komvux i desshelhet. Av dem som uttalat sig om en kursutformad gymnasieskola är de flestaövervägande positiva, bland annat med hänvisning till den ökade flexibilitetenoch valfriheten. Det råder dock en viss osäkerhet om den exakta innebörden aven kursutformad gymnasieskola. Nästanalla verkar ta för givet £itt utvecklingen går mot ett kurssystem medhänvisning till ovan nämnda propositioner. Många är inte bara välvilligtinställda utan dessutom entusiastiska. Trots detta ser även de instanser, somär positiva, svårigheter som måste övervinnas, och de uttrycker tveksamhetinför vissa aspekter. Å andra sidan visar också de, som är övervägande negativa,intresse för kursutformning i ett längre perspektiv. Mångaremissinstanser framhåller behovet av individuell studieplanering och enstödjande syofunktion i samband med kursutformning. Se vidare härom . , , Sociabtyreben, Högskolan iFalun/och AMS välkomnar förslaget om en kursutformad gymnasieskola,inspirerad av komvux erfarenheter. Det skulle radikalt kunna bidra tUl enönskvärd flexibilitet och frihet i utbildningsvalet och vara anpassningsbartill de enskilda människornas varierande intressen och behov avyrkesutbildning. kommun utgår från att man kommer att bygga vidare påerfarenheter från tidigare försöksverksamheter (dubbelt timtal i språk, grund-och tilläggskurser m.m.). Högskolani t.ex. ser det som en stor fördel, såväl ur samhällets som ur denenskildes perspektiv, att den enskilde eleven ges stort utrymme tillindividuella val, dels ur motivationssynpunkt, dels också med hänsyn till attvi därigenom erhåller en variations- och innehållsrik kunskapsmångfald.Gotlands kommun räknar dock med att det ald- rig kan bli en totalfrihet, eftersom yrkesförberedande program rimligt- Prop. 1992/93:220 vis måste leda fram till en fastlagd kompetensnivå. Skolverketpåpekar att en gymnasieskola än ligger i Bilaga 2 linjemed att skolan är mål- och resultatstyrd. Det bör dock prövas om förslagetöverensstämmer med beslut om minsta garanterad undervisningstid. Ensådan är främst ett medel att garantera elevers rätt till undervisning ochsåledes en likvärdighetsgaranti. Nackakommun tillstyrker kursutformning och en flexibel organisation, eftersomgymnasieskolan nu skall ta emot elever från med mycket skiftandeförkunskaper och tillgodose alla elevers behov och krav. , , Högskolan förlärarutbildning i , och Karbtads kommuner tillstyrker övergång till en kursutformad gymnasieskola men hyser tveksamhet utifrånelevernas sociala situation utan klassgemenskap. Man räknar med att det kanvara en fara för de svagare, lågpresterande och tysta. RBU anser attflexibiliteten behövs men behöver kombineras med ett tydligare ansvarstagande ifråga om skol- och undervisningssituationer för elever med funktionshinder. ,, och kommuner bland andra påpekar attkursutformningen ställer stora organisatoriska och schematekniska krav och attde ekonomiska aspekterna av en sådan utveckling bör belysas.Skolledarförbundet hyser samma farhågor och framhåller även att samverkan överämnesgränserna försvåras. Elevorganbationeni , TCO och ställer sig tveksamma tiUkursutformning. Kurser blir lätt stoffuppbyggda och kurserna blir hårt styrdavilket minskar elevinflytandet. TCO rekommenderar ett omfattandeutredningsarbete där frågan blir allsidigt och fömtsättningslöst belyst. Blandandra KTH och framhåller att kursutformningen skullegöra det svårt för högskolorna vid intagningen. Eventuellt får högskolornaanordna egna behörighetsprov. SAFoch föreslår en modell med färre kämämnen. FöreningenLärare i Samhälbkunskap och Socialkunskap samt Komvux i anseratt det är riktigt att varje kärnämne skall ha en gemensam baskurs för allaprogram och sedan inriktas mot respektive programs speciella profil. Högskolanför lärarutbildning i , och kommun anserdet tveksamt om det går att leva upp till önskad valfrihet i kommuner utanförstorstadsregionerna och hyser farhågor att de mindre kommunerna kan få storasvårigheter att erbjuda ett brett programutbud. Samverkan med komvux kan varaen lösning i detta avseende. framhåller att det i landetskommuner finns ett stort intresse av att utveckla egna modeller förkursutformning. Det är därför viktigt att denna utveckling inte hämmas av encentralt faststäUd modell. Bland andra Danderydskommun räknar med att kursutformning Prop. 1992/93:220 kommer att ställakrav på en reformering av lärarnas arbetstidssystem. 1992/93:250 Detbör då vara ett lokalt ansvar att se till att arbetsbördan svarar mot Bilaga 2 arbetets krav och de enskilda lärarnas förutsättningar. Vissainstanser, t.ex. kommun, framhåller att kursindelningen kan varasvår att förena med det betygsförslag som Betygsberedningen föreslår. BetygenGodkänt och Väl Godkänt räcker för delkurser. De kurser ett ämne delas in imåste vara väl definierade och lika över riket. Kursindelningen bör alltså skecentralt. bör man först genomföra programgymnasiet för att sedansuccessivt anpassa kursutformning och arbetssätt i undervisningen till utökadvalfrihet. har liknande åsikter. Enligt kommundäremot är det angeläget och önskvärt att kommunerna ges möjlighet att gå olikavägar mot en kursutformad gymnasieskola, eventuellt även utan att först gå"omvägen" över program. Skolverketsförslag till kursutformad språkutbildning Skolverkethar utvecklat ett förslag till kursutformad språkutbildning (Ett kursutformatgymnasium - förslag till kurssystem, kravnivåer och betyg i engelska.Skolverket ). Kommittén föreslår att ocki;å för andraämnen på likartat sätt utvecklar och prövar modeller för kursutformning.Endast ett mindre antal remissinstanser har kommenterat kursplan iengelska. Meningarna iär delade. ExempelvisLR och kommun tillstyrker kommitténs förslag. Elevorganbationen i hävdar att grundkursen i engelska måste ge allmänbehörighet. Göteborgskommun ser fördelar med generella kursmål i språk, eftersom svaga elever kanfå betyg i Läroplanskommitténföreslår att en översyn görs av utbildning och kompetenskrav för yrk.eslärarna.Kommittén instämmer i de synpunkter som framförs i propositionen omlärarutbildning (prop. 1991/92:75) om vikten av att oUka åtgärder vidtas föratt öka antalet forskarutbildade lärare i den gyrrmasiala utbildningen. mening är det både möjligt och önskvärt att på olika vägarstimulera kontakterna mellan den gymnasiala utbildningen och högskolan liksommellan gymnasieskolan och arbetslivet. översyn av utbildning ochkompetenskrav för yrkeslärarna tillstyrks Prop. 1992/93:220 genomgående.Flera instanser varnar dock för att yrkesläraren-prakti- Prop. 1992/93:250kem byts ut mot en teoretiker. Flera tillstyrker också en ökning av an- Bilaga 2 talet lärare med forskningsinriktning. För att inte skolan skallförlora de lärare som vidareutbildar sig föreslår några instanser att det förlärare skall räcka med en något kortare väg med slutmålet licentiatexamen. Mångainstanser framhåller att en kvalitetshöjning av gymnasieskolan kräver enkvalitetshöjning av hela lärarkåren. Förutom fortbildning krävs översyn av alllärarutbildning. Man bör beakta konsekvenser även för lärarutbildare. , , , Verkstadsindustrier, SAF,LO, TCO, LR, , , ett tiotal högskolor, etttiotal kommuner samt Företagarnas Riks-organbation uttalar sig övervägandepositivt till kommitténs förslag. Lyckselekommun saknar i betänkandet en analys av läroplansförändringarnas konsekvenserför grundläggande lärarutbildning och för lärarutbildare. Bland andraHögskolan i , /, , SFSoch önskar en översyn av utbildningen för allagymnasielärare, eftersom den kunskapssyn som beskrivs i betänkandet ställernya och stora krav på läraren. För att förslagets intentioner skall kunnagenomföras krävs ett förändrat innehåll i lärarutbildningen. Universiteteti påpekar att det är stor risk att gymnasielärare som ägnar fem åt doktorandstudier, inte återvänder till gymnasieskolan. Universitetetföreslår därför en kortare väg som leder till en licentiatexamen med tonviktenförskjuten mot doktorandkurser. anser att ett samarbete medhögskolans lärare i gymnasieskolan är i högsta grad önskvärt vad avserföreläsningar, tjänstebyten och läromedelsutveckling. Man konstaterar att detdock är nödvändigt att formulera incitament för en sådan verksamhet vadbeträffar högskolans lärare. SAFhävdar att det är viktigt att det skapas möjlighet för gymnasieskolor atterbjuda statligt finansierade påbyggnadsutbildningar i anslutning till skolormed teknisk och ekonomisk profil. Man föreslår att utbildningarna utformastillsammans för företrädare för en närliggande högskola och för aktuellbransch. Förberedebeför högskolestudier och yrkesverksamhet Kommitténanger som ett mål i läroplanen att eleverna skall kunna ta allt större ansvarför sina studier, kunna arbeta självständigt, överblicka större kunskapsfält,utveckla kritiskt tänkande och ett alltmer vetenskapligt sätt att arbeta ochtänka. De instanser som uttalat sig i frågan tillstyrker enhälligt. Centralt initieradfortbildning Prop. Läroplanskommitténframhåller att den förändrade ansvarsfördel- ., _ ningen och nya måldokument ställer krav på en professionell ut- vecklingoch kompetenshöjning med fokus på mål- och resultatstyrningens konsekvenser pålokal nivå. Kommittén föreslår att en genomföranderesurs ställs tillkommunernas förfogande under exempelvis en treårsperiod. Remissinstansernaframför genomgående starka önskemål om resurser för omfattande fortbildning somen förutsättning för implementering. Många skilda områden föreslås, exempelviskunskapssyn, värdegrund, media, nya ämneskunskaper, fördjupade språkkunskaper,didaktik, internationella frågor, etniska frågor, etik, kultur, lokalaarbetsplaner, utveckling av elevmedmerkan, kursutformning, målformulering ochutvärdering. LRbetonar särskilt behovet av ämnesfortbildning, speciellt i nya ämnen somtillkommit genom gymnasiereformen. Vidare behövs fortbildning om och i den kursutformadegymnasieskolan scunt i metoder för målbeskrivningar och utvärderingar. Skolledarförbundetvill för rektoremas del ha fortbildningsinsatser inom områdena målformulering,planering och utvärderingsmetodik. Högskolani !Härnösand framhåller att fortbildningen kring en ny läroplan måstevara proc<;ssinriktad med den egna skolverkligheten som arbetsmaterial ochkopplas samman med utveckling av lokala måldokument. Med en hög abs;traktionsnivågår det att dölja motsättningar, men ju konkretare måk;n blir desto merkontroversiella kan de te sig. Att utveckla fortbildning på detta område är en grannlagauppgift som måste få såväl tid som ekonomiska resurser. Liknande tankegångarframförs av flera remissinstanser. Läroplanskommitténframhåller att en modern utbildning kräver tillgång till ändamålsenliga lokaleroch kvalificerad utrustning. Man pekar på värdet av att utveckla kunskapscentrasamt på möjligheterna att använda modeller, prototyper och simuleringsprogramför att minska invesiteringsbehovet. Remissinstanserna instämmer iläroplanskommitténs synpunkter. Vissa påpekar att alla skollokaler bör varaanpassade för elever med funktionshinder. För att spara resurser föreslåssamverkan med museer och bibliotek samt med andra utbildningsanordnare. DHRoch SHR framhåller att det är mycket viktigt att alla skolor blir tillgängligaför alla elever och att funktionshindrade elever får anpassade hjälpmedel ochläromedel. Om så inte sker begränsas valmöjligheterna kraftigt för elever medfunktionshinder. Kommunförbundetpekar på att en utökad samverkan mellan utbildningsanordnare och arbetsliv,bland annat i fråga om lokaler och utr- ustning,kan främja utvecklingen av yrkesutbildningen. Man framhåller Prop. 1992/93:220 också vikten av samråd beträffande ekonomiska konsekvenser av olika Prop.1992/93:250 kursplaneförslag. Läroplanskommitténvill att den avreglering som skett på skolans område skall fortsätta för attskapa utrymme för lokal utveckling som kan medföra högre kvalitet. Mångaremissinstanser instämmer helt allmänt i att avregleringen skall fortsätta utanatt precisera område. Det fåtal konkreta förslag som länmas gäller i regelolika former av tidsreglering. Blandandra och kommuner samt anser attnuvarande tids- och organisationsreglering måste granskas noga och omprövas.Uppsala kommun reagerar mot bestämmelser om vad som får ingå i individuella valoch lokala tillägg. Jönköpingskommun ställer i princip upp på ökad flexibilitet liksom en fortsatt avregleringmen rekommenderar ändå att man tar ett steg i taget; det kan annars skapas ettsystem som blir organisatoriskt och administrativt svårhanterat och man riskerarden nationella jämförbarheten. Pågrund av svenskämnets centrala roll för kunskapsutveckling och på grund av debrister i skriftlig framställnig och förmåga till kritisk prövning, somframkommit i revisorers granskning av resultatet i gymnasieskolan,föreslår en förstärkning på de studieförberedande programmenav ämnet svenska inom ramen för karaktärsämnena. Kommitténföreslår att dessa tas från ämnet idrott och hälsa som därmed fårsamma timtal som i övriga program. De flesta remissinstanser har inte yttratsig specifikt i denna fråga. Av dem som yttrat sig är en övervägande majoritetpositiva till förstärkt svenska men de flesta viU inte att timmarna skall tasfrån idrott. De som avstyrker neddragning av ämnet idrott och hälsa har oftastinte något alternativt förslag till varifrån timmarna skall tas. Det finnsockså en del som generellt avstyrkt neddragning i idrottsämnet i gymnasieskolani samband med att man uttalat sig om idrott i allmänhet eller i . Detfinns önskemål om att den separata kursen i svenska även skall kunna erbjudasstuderande på övriga program som individuellt tillval. Flera instanser föreslårockså andra sätt att förstärka svenskämnet inom ramen för nuvarande timplan. ExempelvisUniversitetet i , LR, , och Uppsalakommun stöder förslaget eftersom alla måste kunna kommunicera,men man är tveksam till om timmarna skall tas från idrott. Olika förslag tillförstärkning framförs: en större andel hemuppgifter och själwerl:samhet,eleverna måste möta menings- Prop. 1992/93:220 fulla skrivsituationer ocksåi andra ämnen. SAF anser att kursen i sven- Prop. 1992/93:250 ska på 50timmar bör kunna arrangeras inom ramen för en kursutfor- Bilaga 2 mad skolautan att tid speciellt reserveras från något annat ämne. Högskolani påpekar att höjningen med fördel skulle kunna användas tilldelning av undervisningsgrupper för att göra en intensivare, mer avancerad ochmer individanpassad språkträning möjlig. Ännu en del skulle kunna användas tillförstärkt förberedelse inför specialarbetet. Dessa synpunkter delas också avSvensklärarföreningen. Elevorganbationen i påpekar att svenska måsteses i ett 1-12-perspektiv. Förbättringar på får genomslag även pågymnasieskolan. Stockholmsläns landsting, , samt och Halmstadskommuner anser att även elever på yrkesinriktade program skall erbjudasutökning av svenskämnet. De förordar därför en nationell tillvalskurstillgänglig för alla elever oberoende av studieprogram. ,och kommuner avstyrker bestämt flyttning av timmar från idrotttill svenska. Man framhåller att det speciellt kommer att drabba flickor, somröker i större omfattning och är mindre engagerade i idrottsaktiviteter på sinfritid än jämnåriga pojkar. Problemet inrymmer således även enjämställdhetsdimension. Lärarevid Lerums gymnasieskola är kritiska till förslaget om en gemensamreferensgrupp för samtliga elever på gymnasieskolan i ämnet svenska. "Meningsfullt stoff' betyder inte samma sak i olika program.