prop · GG0370 · 1992-12-31 00:00:00 — Enåterkommande invändning från de som är kritiska mot att införa den föreslagnabegränsningen, är att regeln komraer vara lätt att kringgå.Radiolagsutredningen avstyrker förslaget raed raotiveringen att raöjUgheten förprivattadioföretog au överta eller slarto tidningar gör bestäraraelsen verkningslösför syftet att tidningsföretog inte skall kunna dorainera över den nya radioverksaraheten,i synnerhet om koncessionstiden förlängs. För övrigt är redan entUlräckligt hög andel för aU tidningsföretoget skall kunna domineraverksamheten. Sverigesadvokatsamfund, som principiellt är tveksamt till denna typ av etobleringshinderär inne på en liknande tonkegång. Föratsatt att moderbolaget inte hartidningsutgivning som huvudsakligt ändamål, kan en mediekoncern som driverdagstidningar äga etl privatradioföretag. finner attlagtexten är oklart utformad, vilket samfundet ser som allvariigt, dä förslagenrör vad sora anses vara inskränkningar i yttrandefriheten. NO påpekar att etttidningsföretog kan krypa förbi regleringen genom att driva radiostotionentillsaramans raed en ägare utan stöne intresse för nyhetsförmedling, tex. ettindusttiföretog, som överlåter hela ansvaret för det redaktionella materialetpå sin saraarbetspadner i utbyte mot ekonomisk avkasming och kanske egenreklam. påpekar att myndigheten inte kan återkalla tillstånd undersjälva tillståndstiden. Det räcker således att fömtsättningama förtiUståndsinnehav uppfylls inför varje ansökningstillfälle. DäremeUan fransinget hråder för ägarförhållanden sora suider raot etobleringsvillkoren. Invändnrågenatt regeln kommer kunna kringgås anförs även av , ,, och . , , , CKh befarar att den föreslagna begränsningen kommer medföra negativa konsekvenser för privatradions kvaUtet. påpekar att såväl lidnmgsföretogen som ., . joumalisticåren har storintegritet och hög grad av etisk medvetenhet. Ett tid- Prop.1992/93:70 ningsföretogskulle heller inte ha räd att äventyra tidningens goda namn ge- BUaga4 nomatt bedriva radioverksarahel av läg kvalitet Däreraot är risken högre för attandra ägare exerapelvis koraraer försöka råtegrera reklara med övrigt pro- grarainnehåU.Företoget ser det som förbryllande att just de aktörer sora har kunskapom lokal medieverksamhet utesluts raedan inskränkningar saknas förnästan alla övriga aktörer. GunnarHelén tror att regeln uppmunttar skenanangeraang CKh därraed försämradägarmoral. Tidningar sora väljer att engagera sig i privattadion fär räkna medlägre effektivitet och risken att bli delägare raed inttessenter utantillräcklig respekt för professionell joumalistik och prograraverksarahetTidningsföretogen får därför pä ojäralik gmnd konkurrera raed mrådre seriösaprivattadioföretog. konstoterar att fristående racUostotioner sora inteär grundade på journalistisk ttadition tenderar att fungera sorakampanj-instraraent, raedan dagstidningar relativt obercKnde av ägarskap, iregel ger plats ät olika åsiktsrikmingar. Det finns anledning att anto atttidningsägda privatradioföretog skulle eftersttäva sarama allsidighet Värdetav den korapetens tidningsföretogen kan tilUöra privatradion frara-håUs även avSveriges marknadsförbund. Ur kvalitetssynpunkt är det önskvärt attdagstidningar fär äga radiostotioner, raenar förbundet, sora också konstoteraratt tidningarna kan drabbas negativt av konkurrensen från de nya kanalerna.TiUsammans med regeln att enbart ge ett tillstånd per innehavare föreligger endubbel begränsning som kommer leda till onaturliga ägarkonstruktioner.Publicistklubben pekar pä att regeln utesfenger företog med joumaUsliskkompetens. TU-majoritetenhävdar att ytttande- cKh informationsfriheten kan försvagas genom att pressensjoumalistiska kompetens, sora TTJ anser, utesfengs från privattadioverksarahetDenna kompetens utgör i själva verket en garanti för att privattadiostotionemaskall verka självständigt Att begränsa tidningsföretogens möjlighet tillradioverksamhei är enligt ett indirekt sätt förstoten att styra programinnehållet, vilket strider mot förbudet att uppställaregler avseende redaktionellt material. 1 praktiken innebär förslaget därför,enligt sararaa remissinstans, ett angrepp pä enskilda tidningars etik,samhäUssyn CKh värderrågar. Radioutgivareföreningenbemöter oron för ägarkoncenttation raed argumentet att den joumalistiskafriheten på privafegda tidningar anses vara stor Ägama styr inle det normalaredaktionsarbetet, CKh därför kan man förvänto sig att privatradiostotionerkommer uppvisa Uknande självständighet gentemot ägaren. Dessutom kan interegeln göras verkningsfull utan att gå emot den grundlagsstodgade rätten att geut tidnrågar. Reraandra instanser kritiserar förslaget för att vara onödigt eUer olämpligt ur konkunenssynpunkt. SPK anser att konkunensen raed sändningar CKh rikspressen, gör hotet raot raångfald i nyhetsförmedling och opinionsbildning försumbar, givet att enbart ett tillstånd ges till varje inne havare. TU-majoriteten anser lUcasä att konkunensen med riks- och lokal radion motverkar riskema för ett lUcriktot programutbud. Även olikhetema , , raeUan tidnings- cKhradioverksarahel gör antogandet ora minskad raångfald Prop.1992/93:70 TU:sreservanter anser av dessa skäl att det inte ulan vidare BUaga4 stämmeratt mångfald och konkunens i nyhetsförmedling och opinionsbildning skulle varahotod om dagstidningsföretag utan begränsning tilläts etoblera sig iprivattadion. TU-raajoriteten tillägger att privattadion skuUe behövatidningamas resurser CKh kompetens för att kunna hävda sig gentemot rUcs- ochlokahadion. NObetvivlar all den föreslagna regeln i alla situationer skuUe främja raångfaldi radion. Risken frans att vissa dorainerande aktörer skulle läranas utankonkunens, lUca väl sora att sådana i andra fall skulle förhindras att stärkasin ställning. Dessutora kan konkurrensen på hela raediemarknaden motverkas avatt en bransch särregleras. Eftersom andra medieföretog inte orafattos rånebärförslaget en diskrirainerråg av dagstidningsföretogen. menar att saknar de oraständigheter som i harmotiverat långtgående äganegleringar för kommersiell radio. Här är publicservice-behovet väl ullgodoseii av och den kommersiella radionär ännu i sin linda. Dessutora skulle föreskriften ur-skiUnrågslöst chabba allatidningsföretog, oavsett deras sfeUning i det aktuella sändningsorarädel.Svensk Radioutveckling AB anför vidare att eftersom stoten inte har rätt attstyra raediemas ägandeförhållanden utifrån ideologiska eller kommersiellasynpunkter, saknar det relevans humvida konkunensen om annonspriser skullepåverkas av att tidningsföretog ägde radiostotioner , Radio Nova, Jär\'a m.fl.närradioföreningar cKh förespråkar att i sfellet tillämpaden allmänna konkur-renslagstifrarågen för att motverka skadlig koncenttation. saknar en analys i promeraorian av denna raöjlighet, ochkonstoterar konkurrensrätten kan umyttjas i vissa fall (tex. om tidningenförsvårar möjligheterna alt annonsera i radion eller begränsar radiostotionenssändningstid för att undvika konkunens). Mot denna bakgmnd vore del onödigtatt driva igenom branschspecifika regler innan det står klart om skadligkoncentration verkligen uppslår inom privattadion. All bereda uttymme förminst två privattadiokanaler inom varje område, skulle för övrigt rainiraerarisken för att behöva införa en reglering vid sidan av konkur-renslagama. förespråkar, i likhet raed , att skadlig monopolbildning i försto hand skall raotverkasav att fler frekvenser görs tillgängliga. Den föreslagna 40%-grän-sen utgör enaUtför långtgående reglering. NOefterlyser en lösning som tillåter att raan tor hänsyn till situationen i varjeenskilt fall. Konkunenslagstifmingen kan inte tillämpas när det gälleropinionspåverkan och hot mot ytttandefrihelen, men kan tjäna som förebild förett mer flexibelt instmment all komma till rätta raed aktörer som missbmkarsrå ställning. SKÅP,som själv har goda erfarenheter av radiosamarbete raed ett stort tidningsföretog, betonar värdet av tidningsföretagens journalistiska kom- , ,r petens och resurser Föratt undvika raakt- CKh åsiktskoncenttation pä lokal Prop.1992/93:70 nivä räcker del ora denföreslagna begränsningen enbart gäller orter där en BUaga4 endatidning eller tidningsföretog är i dorainans. En sädan inskränkning äreraellertid helt onödig ora varje radiostotion inrättar ell prograraråd med ansvarför verksamhetsplanen. Rådet föresläs ha minst sex ledamöter med ekonomisk,juridisk och kulturell korapetens särat lokal förankring. Majoriteten får intevara anställda av, eUer ha ägarinttessen i radioföretoget SvenskRadioutve ckling AB anför att förslaget öppnar väg för att införa lUcnandebegränsningar för andra typer av företog, t.ex. dorainerande arbetsgivare päorten. Företoget noterar vidare att reglema för raarkbundna sändningar saknarmotsvarande reglering. Företoget påpekar även att lagens utformning är oklardä de associations- CKh avtalsrättsUga aspekteraa inte har beaktots. Slutiigenanförs att en omedelbar nackdel sora förslaget innebär för tidningsföretog soravUl driva privattadio, är att de raåste etoblera saraarbete medandra råtressenler för att kunna ansöka om tiUstånd. Proraeraorianslår fast att reglema är förenliga raed ytttandefrihetsgrandlagen.Begränsningar i rätten att sända radio är tillåtna om de råförs i syfte attutvidga ytttande- cKh inforraationsfriheien (3 kap. 2 §). En ändring av tryckfrihetsförordningenbedöras inte heller vara nödvändig eftersom den föreslagna regeln inte utgörnågot hinder för nägon, inklusive radioföretogen, att starta tidningar. Radiolagsutredningenoch Justitiekanslem delar bedöraningen att förslaget är förenligt raedttyckfrihelsförordningens regler ora fri etableringsrätt Justitiekanslemkonstoterar dcKk att detto riskerar alt göra regeln verkningslös, cfe det rålegår att ingripa raot att nägon som sänder privattadio startar eller övertar entidnråg. Justitiekanslem råslämraer även i bedömningen att förslaget ärförenligt med angivna lagmm i ytttandefrihetsgrandlagen. Det finns vidare ingenmotsättning mellan den föreslagna privattadiolagen CKh regeringsformensföreskrifter om normgivning sora begränsar gmndläggande fri-och rättigheter Vissainston.ser avstyrker eraellertid, eller är storkt tveksamraa till förslaget,med hänvisning lUl gmndlagama på ytttandefrihetsorarådet Götahovrätt konstoterar att syftet raed förslaget överensstäraraer med yttrandefrihetsgmndlagensföreskrift att främja vidgad informations- och ytttandefrihet i etem, menbefarar att regeln kan få motsatt effekt. Rätten ifrågasätter om övrigainttessenter kommer verka i privattadion på ett sätt som uppväger atttidningsföretogens ytttandefrihet kringskärs. Det vore bättte att avvaktoutvecklingen och i ett senare skede införa begränsningar ora det visar sigraotiverat Med tanke på att regeln ocksä förväntas bli raöjUg att kringgå,avstyrker hovrätten förslaget EnligtKammarrätten i framgår det inte helt klart av ytttandefrihetsgrandlagenoch dess förarbeten om de råskränknrågar i sändnrågsrätten sora raedges kanuti"ormas så an vissa kategorier på gmnd av srå övriga verk- Det kansåledes starkt ifrågasättos ora förslaget är förenUgt Prop.1992/93:70 raed grandlagens syfte. TU-majoritetenckU Svensk Radioutveckling ABraenar att den föreslagna regeln är oförenlig raed bådeyttrandefrihetsgrandlagen och ttyckfrihetsförordningen. Vad gäller den fönahänvisar dessa instonser till specialraotiveringen tiU det lagmm sora raedgerbegränsnrågar i etobleringsfriheten, och anser att inskränkningar ietobleringsfriheten raåste vara lekniskt betingade, och raed andra ord enbartvara påkallade av brislen på sändnings-utrymme. Svensk Radioutvecklråg ABtUlägger att ingenting lyder på att avsikten var alt vissa gmpper skullebegränsas i sråa möjUgheter att sända radio. Molbakgrand av ytttandefrihetsgmndlagens krav på vidast möjliga yttrande- CKhinformationsfrihet är det, enUgt TU-majoriteten, ologiskt att sätto upp hinderför en kategori yrkesfolk som ägnar sig åt att tillgodose ytttande-frihetensinttessen. En särreglering för dagspressen går därför stick i sfev mot vadlagen stodgar. TU-majoriteten refererar även till den utredning som förelågytttandefrihetsgrandlagen, där det sägs att valet av uttrycksform inte skallbestäraraa rätlen att utttycka sig. Promeraorian har inle redovisat deraotive-ringar sora skulle tiUåto att etobleringsbegränsnrågar av den angivatypen införs. TU-majoritetenlåter kritiken även omfatto förslaget att ingen får inneha mer än etttillsfend, och anser det vara uteslutet att en sådan regel uppfyller sttävanefter vidast möjliga ytttande- och informationsfrihet I proraeraorian redovisasinte heller den tyjKn av överväganden. Den som vUl iKgränsa etobleringsrättenmåste visa all åtgärden tillgodoser den ambition som uttrycks iytttandefrihetsgrandlagen. ÄvenTU:s reservanter är kritiska mot förslaget som i deras ögon förefaUeroförenligt raed yttrandefrihetsgmndlagen och tryckfrihetsförordningen. Eftersombegränsningen enbart omfattor dagstidningsföretogen kan de inte uton vidareinstämma raed åsUcien att lagförslaget överensstäraraer raed yttrandefrihetsgmndlagensföreskrifter på området. Det betecknas sora anraärk-ningsvärt att det iproraeraorian inte redovisas överväganden huravida andra inttessenters ägandetiUgodoser en vidgad ytttande- CKh råformationsfrihet Angåendetryckfrihetsförordningen anför TU att regeln koraraer att skapa praktiskahinder för tidningsutgivning. Den som har privattadiotillstånd kan nämUgen råtege ut en tidnråg utan att förlora srå koncession då tiUståndstiden gär ut.Omvänt kan inte elt företag i dagspressen bedriva radioverksamhet utan attupphöra med tidningsverksaraheten. Detto innebär etl hinder för denetobleringsfrihet sora förordnrågen garanterar. Med anledning av den angivnanorrakonflikten förespråkar TU-majoriteten att förslaget utgår, raedan TU:sreservanter av sararaa skäl ser anledrung tUl ytterUgare diskussion. för ett liknande resonemang. Den etobleringsrätt soraföljer av tryckfrihetsförordningen inskränks ora den som inneharprivattadiotillsfend inte kan bli tidningsulgivare ulan att förlora sin koncession.Företoget menar vidare att det faktiska krav att ingå kompanjonskap med andrasora regeln innebär för de tidningsföretog sora vill bli del av pri- vattadioverksamheten,är oförenligt med ttyckfrihetsförordningen och ytlran- Prop.1992/93:70 Lagförslagetstodgar alt privattadiomyndigheten skall kungöra när ett sändningsoraråde blirledigt till ansökan (8 §). Kammarrätten i saknar en bestämmelse ilagtexten om hur kungörelsema skall genomföras och hänvisar tiU lagen (1977:654)om kungörande i mål ckU ärendehos rayndighet Iproraemorian föreslås att urvalet mellan flera inttessenter skall ske med hjälpav öppna auktioner Myndigheten skall bevilja tillstånd tiU den sökande somerbjuder sig att eriägga den högsto åriiga koncessionsavgiften. Genom attbetalningsviljan bUr utslagsgivande förväntas oseriösa inttessenter gallrasbort. Promeraorian avvisar de altemativa urvalsmetodema läraplighetsbe-döraningCKh lottning. FörslagettUlstyrks eUer lämnas ulan erinran a\ juridiska fåkultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet, humanistiska utbildnings- och forskningsnämnden vid Göteborgsuniversitet, NO, SPK, SAF och , CKhTU. NOdelar proraeraorians bedöraning att lottning och lärapligheisprövning inte kanrekomraenderas. Risken att auktionsförfarandet skall resultera i ell oligopolav kapitolstarka aktörer undanröjs ttoligen genom att upplåto endast etttillsfend per innehavare. SAF och anser att auktionsförfarandetär den urvalsraetod som har rainst nackdelar. Utiändska erfarenheter indikerarockså att principen om finansiell soliditet hos tilltänkta pri-valradioägarekoraraer ge stadga CKh kontinuitet ät systerael. SPK och Sverigesadvokatsamfund delar bedömnrågen att öppna auktioner är det mest ändamålsenligaav tänkbara altemativ. Auktionsförfarande tilltolar även anser att regelverket för privattadion bör minimeras. Urvalsmetodersora rånebär en prövnråg eUer värdering av de sökande är raot den bakgmndenoacceptobla. vid finner det öppnaauktionsförfarandet acceptobelt, i synnerhet om prövningen utförs av privattadiorayndigheten.Humanistiska utbildnings- och forskningsnämnden vid universitetkarakteriserar förslaget sora "logiskt raed andan ipri-vattadioverksaraheten". Götahovrätt, TCO, , Föreningen , ,CKh frikyrkoråd nufl har ingen erinranraot auktioner i sig, raen anser att auktionsförfarandet bör kombineras mednågon form av kvalitets- eller lämplighetsprövning. raenar attbetarårågsvUjan överlag är ett lämpUgt urvalskriterium, raen föreslär attinttessenter sora tidigare befunnnits skyldiga till ytttandefrihetsbrott skallkunna uteslutas. Föreningen raenar attauktioner har flera fördelar, fraraför allt att reglema är preciserade iförväg. Man undviker därigenora en förhandlingssituation där par- tema kan modifiera sinaavsUtter under processens gäng. Föreningen anser Prop. dock att högre krav kanställas pä programrånehållet, CKh har inget att råvända BUaga4 mot auktionsförfarandetora dessa regler preciseras ytterUgare. TCOCKh , sora båda uttrycker stork tveksamhet införförslaget, befarar att ett rent auktionsförfarande kan leda till etl lik-riktotprograrautbud. Stotioner sora inriktor sig på rock- och poprausik kan förväntasfå en raycket bättre betalningsförraåga än de sora huvudsakUgen viU sändasmalare musikformer. Därför måste de öppna auktionerna korapleiieras med någotslags instrament sora bichar lUl att stotioner raed olika programrå-riktnrågkan etoblera sig. SKÅPför etl lUcnande resoneraang. Erfarenhetema från andra länder har visat attauktionsförfarandet raotverkar allsidighet i radion. I ansluttiing tillauktionema bör därför en kvalificerad, opolitisk närand utanför myncUghetenutföra såväl en kultureU sora ekonoraisk gransknråg, grandad på de sökandesbudget- och verksamhetsplanering. Följden riskerar annars att dels bli konkurserCKh programföretag sora lågpriorilerar egen produktion, dels all en endarausDctyp koraraer dominera sändnrågama. Vid ansökningstiUfället skall densökande uppge sammansättorågen på det programråd förenrågen förordar skallfinnas pä varje privatradiostotion. Rådet svarar för att stotionensverk-samheisplanerråg följs. SKÅP anser vidare att aktörer som ägnat sig åtolaglig radioverksamhet, tex. reklamsändningar cKh illegal nätverksbUdning,inte skaU få tUlstånd att sända privattadio eUer nänadio. Det skaU råte vararaöjUgt att vråna koraraersieUa fördelar genora att kringgå gäUandelagstiflnråg. anser att bred lokal förankring hör till de kvalitetskriteriersom bör vägas rå i en samlad bedömning för att undvika att enbart de raestkapitalstarka sökande får sändnrågstiUstånd. Ett sådant tiUvägagångssätt kanenligt rådet även förväntas gynna en bredare lokal samverkan kring etlSändnrågstiUstånd. STIMttor inte att auktionsförfarandei räcker till för att gallra ut oseriösaintressenter. Med hjälp av en kompletterande granskning skulle raan kunnautestänga sökande sora exerapelvis inte respekterat upphovsrättens regler, ellersaknar fömtsättningar att producera eget raaterial. Företagsekonomiskainstitutionen vid , , , ,Radio , , centrabtyrebe CKh ABF ställersig tveksararaa eller negativa tiU att överhuvudtoget tiUärapa öppna auktioner. FörLO ter sig proraeraorians överväganden ogenorafenkto. Eftersom radioverksamhetär förhåUandevis biUigt, koraraer det ttoUgtvis i raånga faU att finnas fleraseriösa sökande på en frekvens. Auktionsförfarandet kan då leda tiU att raångafinansieUt solida intressenter inte får tillstånd endast för att det finnssökande med ännu stöne betalningsförmåga. På så sätt, menar LO, behandlasyttrandefriheten sora en handelsvara. AUa sökande som kan redovisa enövertygande finansieringsplan för verksaraheten bör kunna komraa i fräga.Urvalet skaU ske efter kriterier som bidrar tUl att lokala råtressenler blirrepresenterade CKh tUl att lokal rapportering fär utrymrae i verksamhelen. KLYSanser att frågan behöver uttedas mer. Om betalningsförmåga blir Prop.1992/93:70 dethuvudsakliga urvalsinstmmentet är risken att de flesto privattadiostotioner BUaga 4 kommerha samraa typ av prograrautbud, dominerat av poprausUc, korto nyhetssändningaroch sport. Sökande med ambitioner att sända myckel egenproduktion och ha enlokal prägel, raåste gynnas av den urvalsraetod sora slutUgen las i bruk. Hotetraot raångfald och variation i radioulbudet framhålls CKkså av Svenska kyrkanscentrabtyrebe. ABFmotsätter sig förslaget raed motiveringen att auktionsförfarandei gynnarkapitolstorka aktörer. Denna effekt försferks då frekvensema skall fördelasråför andra tillståndsperioden. Samma intiessenter har dä sferkt sinapositioner genom investeringar CKh utbildning av personal. ABF anser attförslaget rånebär att ytttandefrihelen blir till salu, CKh alt de som villsända radio råle kommer att konkurrera på lika villkon Företagsekonomiskainstitutionen vid , som poängterar att kostnadema företoblering bör vara låga, menar att auktionsförfarandei kan leda till enkostnadsnivå som är för hög för små inttessenter, raed risk för konkurser CKhnätverksbildning som följd. Radio anser att de stotioner som avsersända enbart lokala program bör få förettäde då tillstånden ges ut. 1 Englandhar raan funnit att anbudsgivning inte medför en önskad bredd i utbudet, CKhöverväger därför alt ändra urvalsförfarandet, påpekar . förespråkar, liksom , att konces-sionema skall lottasut för att andra än kapitalstarka inttessenter skall få möjUghet att ägna sigåt privatradio. föreslår att lotmingen skall föregås av enprövning av bl.a. de sökandes ekonoraiska kapacitet. Bulvananangeraang kanförhindras genom att förbjuda överlåtelse av kon-cessionema under en viss tidefter tiUsfendsgivandet En huvudägare skall förfoga över endast en lott Radioutgivareföreningensutgångspunkt är alt det inte skulle behöva råda någon frekvensbrist. I annatfall är auktionsförfarandet att föredra. För alt förhindra ägarkoncenttationeller konttoll av utbudet inom det aktuella området bör dcKk inte det förstosändningstiUståndet gä till det företog som innehar den ledande stäUnrågenråora mediebranschen. Föreningen avvisar all annan lämplighets- eUerkvalitetsprövning. Radio Nova pläderar för en radikal omplanering avfrekvensområdet sora det raenar skulle kunna frigöra så raycket utrymrae i etematt alla inttessenter skulle få plats. Därraed skulle auktionsförfarandei blihelt onödigt Frekvensförvaltningeninom vill påpeka att förvalmingen på grund av sin begränsade raängdanställda inte kommer kunna utfärda ett stort antal tUlsfend pä . Föratt underiätto detto arbeto mäste saraarbetet raellan frekvensförvalmrågen ochden ansvariga rayndigheten inledas . 7 Avgifter förprivatradion Prop. Koncessionsavgifienskall dels tjäna sora urvalsinslrament, dels fecka kostnadema förprivattadiorayndigheten och nänadionäranden. I promemorian föreslås en fegstoårsavgift på . Frekvensförvalmingeninom påpekar att varje privattadiostotion koramer vara skyldig attäven betala en ärlig avgift på meUan tvä CKh för tillsfend attmneha radiosändare. Delto bör framgå, eftersom det kan påverka inttesseniemasmöjliga högsto bud vid utouktioneringen. RRV konstoterar att det koraraer visasig ora den föreslagna avgiften är lärapUg för att fecka rayndighetemaskosmader och fungera sora urvalsinstraraent. Det bör åligga privattadiorayndighetenatt vid behov to råitiativ tiU oraprövningar av koncessionsavgUiens storlek. Riksskatteverkethar inget att erinra raot att verket, i likhet med vad sora föresläs iproraemorian, handhar uppbörden av koncessionsavgifter. Lagen ora punktskatterCKh prisregleringsavgifter (1984:15) föreslås tillärapas. Verket ansereraeUertid att förfarandet bör knytas närmare denna lag, CKh föreslår att detfår avgöra vilket belopp som skall betalas för varje period, råora ramen förden årsavgift som privattadiomyndigheten fastställer Någraråstanser förslår en modifiering av avgiften i vissa fall. föreslår att avgiften skall anpassas efter mängden invånarei varje område.