prop · GF0385 · 1992-01-01 00:00:00 — En förutsättning härför är dock att samtliga suppleanter från visst parti i den senare valkretsen har förhinder. Beträffande kyrkofullmäktige i samfällighet gäller att samtliga ledamöter i detta organ har utsetts vid direkta val enligt bestämmelserna om kyrkofullmäktigeval. Dessa ledmöter och deras suppleanter kan otvetydigt härledas till visst parti, eftersom giltig valsedel vid kyrkofullmäktigeval förutsätter en partibeteckning. I stiftsfullmäktige är förhållandena annorlunda. Stiftsfullmäktige utses genom indirekta val i den meningen att ledamöter och suppleanter väljs kontraktsvis (valkretsvis) av elektorer utsedda från de i kontraktet ingående församlingarna. För val till stiftsfullmäktige gäller i princip samma regler som för val av kyrkoråd och nämnder, dvs. majoritetsval eller val enligt bestämmelserna i lagen om proportionellt valsätt. Vid majoritetsval saknar den formella partitillhörigheten betydelse. Vid proportionellt valsätt skall däremot kandidaterna finnas upptagna på en valsedel på vilken en gruppbeteckning måste anges. Slutsatsen härav blir att ledamöterna och suppleanterna i stiftsfullmäktige inte entydigt kan sägas tillhöra visst parti. En bokstavstrogen tillämpning av bestämmelserna om suppleantinträde i stiftsfullmäktige kan därmed ej ske. Utskottet kan sålunda konstatera att det råder viss oklarhet om den exakta tillämpningen av denna regel i stiftsfullmäktige. Det bör dock noteras att reglerna ännu inte varit i bruk en hel mandatperiod. Enligt utskottets mening är det därför lämpligt att avvakta med eventuella ändringsinitiativ till dess man vinner erfarenhet av bestämmelsernas tillämpning i praxis. Utskottet vill däremot betona vikten av att nu rådande system, med möjlighet att låta suppleant inträda från annat kontrakt/valkrets, Det är viktigt att så långt möjligt minimera risken för eventuella vakanser bland ledamöterna. Ett bifall till motionen skulle enligt utskottets mening nämligen medföra att suppleanter endast kan inträda för ordinarie ledamot i samma valkrets. Med hänsyn härtill är utskottet inte berett att tillstyrka bifall till motionen. 4.4 Tionde avdelningen. Tionde avdelningen innehåller bestämmelser om kyrkomusiken i och om kyrkomusiker. Till tionde avdelningen har överförts nu gällande bestämmelser i lagen (1989: 8) om kyrkomusiken i . Genom en ändring i lagen (1991: 365) har behörighetskravet för tjänst som organist eller kantor utvidgats till att gälla även avlagd examen i övriga nordiska länder. Denna ändring har även överförts till kyrkolagen. I motion 1991: 6 hemställs att kyrkomötet hos regeringen begär sådan ändring av lagen att en vidgad möjlighet till överklagande införs när det gäller tillsättning av kyrkomusiker. I motion 1991: 11 hemställs att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring att i anslutning till 38 kap. 9 § förslaget till kyrkolag införs en bestämmelse om att för att vara behörig att inneha kyrkomusikalisk tjänst ska man tillhöra . UTSKOTTET I motion 1991: 6 föreslås vidgad rätt att överklaga beslut om tillsättning av kyrkomusiker. Regleringen i detta ämne föreslås utan ändring i sak överföras till den nya kyrkolagen. Sålunda framgår av 38 kap. 12 § att kyrkomusikertjänsten tillsätts av kyrkorådet eller i flerförsamlingspastorat av tillsättningsnämnd. Beslut i tillsättningsärenden överklagas enligt 38 kap. 21 § i den ordning som gäller för kommunalbesvär. Av detta följer att beslut i tillsättningsärende endast får överklagas av den som är folkbokförd i pastoratet och av en församling som ingår i ett flerförsamlingspastorat. Vidare gäller att ett överklagat beslut endast kan bli föremål för en legalitetsprövning. Beslutets lämplighet kan sålunda inte prövas. angiven ordning är en konsekvens av den genomförda kyrkomusikerreformen. Att utöka kretsen av dem som kan överklaga eller att vidga besvärsprövningen skulle komma i strid med de allmänna principer som gäller för överklagande av kyrkokommunala beslut. Utskottet finner inte tillräckliga skäl att frångå dessa principer varför motionen bör avslås. I motion 1991: 11 hemställs att krav på tillhörighet till skall införas som villkor för behörighet till kyrkomusikertjänst. Denna frågeställning har bl.a. behandlats av kyrkomöte. I motion 1988: 18 framfördes krav på obligatoriskt medlemskap i för kyrkomusiker. Skälet härtill ansågs vara kyrkomusikerns ansvar inom en så vital del av församlingens liv som gudstjänsten. Kyrkomötets utbildningsutskott avstyrkte bifall till motionen med hänvisning till att det inte var önskvärt att särbehandla en kategori av i kyrkan anställda lekmän. Frågan om medlemskap för kyrkligt anställda borde lösas i ett sammanhang. Vid kyrkomötets behandling av ärendet beslöt dock kyrkomötet i enlighet med motionärens förslag, vilket gavs regeringen tillkänna. I regeringens proposition 1987/88: 144 Musiken i behandlades frågan om krav på medlemskap i för kyrkomusiker. Departementschefen avvisade dock på sid. 28 i propositionen den tanken med följande motivering: "Utredningen har vidare diskuterat om medlemskap i bör vara en förutsättning för anställning som kyrkomusiker, något som även har tagits upp av många remissinstanser. Det kan finnas principiella skäl som talar för ett sådant krav. Liksom utredningen anser jag emellertid föga vunnet med en sådan regel. Det är viktigare att det av medarbetaren kan förutsättas en lojalitet mot kyrkans arbete än att lyfta fram något formellt krav på medlemskap. Ett sådant krav är inte som jag ser det någon garanti för den nödvändiga lojaliteten. Det kan också framhållas att något motsvarande krav inte har uppställts när det gäller andra kategorier av församlingsarbetare och att det är svårt att se varför kyrkomusikerna skulle särbehandlas i detta hänseende. Jag är därför inte beredd att som ett formellt behörighetsvillkor för kyrkomusiker föreslå krav på medlemskap i kyrkan." I samband med riksdagsbehandlingen av propositionsförslaget togs frågan om kravet på medlemskap upp av kulturutskottet. I anledning av motion Kr 28 (yrkande 4 och 5) avstyrkte utskottet en författningsmässig reglering av frågan om medlemskap i . Motiven var dels att frågan om dop och kyrkotillhörighet fortfarande var under övervägande i dels en utfärdad rekommendation från . I denna rekommenderade förbundsstyrelsen att det vid antagande av befattningsbeskrivningar och vid ledigförklarande av befattningar inom den verksamhet i församlingarna som avser gudstjänstliv, undervisning, diakoni, evangelisation, barn- och ungdomsarbete -- för anställningens erhållande och bibehållande -- skulle ställas som krav att befattningshavaren skall tillhöra . Lagen om kyrkomusiken i kom följaktligen inte att innehålla något krav på medlemskap. De allmänna behörighetsvillkoren finns i lagförslaget intagna i 38 kap. 9--11 §§. Utskottet anser att det framför allt av principiella skäl är motiverat att som villkor för innehav av kyrkomusikertjänst ställa krav på medlemskap i . De motiv som i olika sammanhang anförts mot en sådan ordning har enligt utskottets mening inte tillräcklig tyngd. Utskottet föreslår därför, såsom motionären yrkat, att 38 kap. i förslaget till ny kyrkolag kompletteras med en bestämmelse av innehåll att medlemskap i skall vara ett behörighetskrav för innehav av sådan kyrkomusikertjänst som avses i detta kapitel. 4.5 Elfte avdelningen. Den kyrkliga egendomen 39, 41 och 42 kap. Elfte avdelningen innehåller bestämmelser om domkyrkor och församlingskyrkor, om förvaltningen av den kyrkliga jorden samt om kyrkofonden. Till denna avdelning har, såvitt avser de kapitel som detta utskott skall behandla, överförts större delen av nu gällande bestämmelser i lagen om förvaltningen av kyrklig jord samt kyrkofondslagen. De sakliga nyheterna under detta avsnitt gäller framför allt förvaltningen av de medeltida domkyrkorna. En enhetlig form för deras förvaltning införs. skall utgöra styrelse för . Ytterligare en lekman, som utses av domkyrkoförsamlingens kyrkoråd, skall ingå som ledamot i när det fungerar som styrelse. Bestämmelserna härom har intagits i 27 kap. 6 §. Regeringen kommer härutöver att meddela särskilda föreskrifter om den byggnadstekniska expertis som bör ha tillgång till. Nuvarande befattningar som domkyrkosyssloman slopas därmed. Ingen ändring görs vad gäller förvaltningen av . Samtliga övriga domkyrkor skall förvaltas som församlingskyrkor. Beträffande församlingskyrkor har lagreglerats gällande praxis av innehåll att det skall ankomma på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att besluta i frågor om vilken eller vilka av en församlings kyrkor som skall vara församlingskyrka. Även frågor om avlysning av församlingskyrka beslutas i samma ordning. I förhållande till nu gällande lag om förvaltningen av kyrklig jord flyttas ärenden som rör upplåtelse av rätt till vattenkraft från kammarkollegiet till egendomsnämnden. Till 42 kap. har överförts nuvarande bestämmelser i kyrkofondslagen. Vissa smärre ändringar har gjorts. --Bestämmelserna om kyrkofonden blir tillämpliga på de icke-territoriella församlingarna med undantag för hovförsamlingen. --Vissa ändamål för vilka kyrkofondens medel kan användas har tagits bort. Detta är dock konsekvensändringar efter tidigare fattade beslut. --Begreppet "aktiefonder" har ersatts med "värdepappersfonder enligt lagen (1990: 1114) om värdepappersfonder". --Stiftsbidrag kan beviljas för betalning av lönekostnader för sekreterare till biträdande biskopen i stift. I motion 1991: 14 hemställs att kyrkomötet beslutar att i skrivelse till regeringen föreslå att "Lag (1988: 183) om förvaltning av kyrklig jord" och "Förordning (1988: 88) om förvaltning av kyrklig jord" upphävs och ersätts av den mindre detaljerade reglering som kan erfordras för att skogs- och jordbruksförvaltningen i församlingar, pastorat och egendomsnämnder behålls som . I motion 1991: 66 hemställs att kyrkomötet beslutar föreslå regeringen följande lydelse i kyrkolagen angående de medeltida domkyrkorna: De medeltida domkyrkorna skall alltjämt ha en egen styrelse. Denna skall utgöras av eller av särskild styrelse. skall förvaltas av domkyrkorådet i . UTSKOTTET Utskottet behandlar i annat sammanhang frågan om förslag till ny övergångsbestämmelse i kyrkofondslagen (1988: 82) och i förslaget till ny kyrkolag (se utskottets betänkande 1991: 8). Under utskottets överläggning har pekats på en konsekvens som kan följa av regleringen om församlingskyrka. Enligt 39 kap. 8 § i lagförslaget skall det ankomma på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att besluta vilken eller vilka kyrkor som skall vara församlingskyrka eller att en kyrka skall upphöra att vara församlingskyrka. Av 42 kap. 22 § lagförslaget framgår att ett pastorat kan beviljas s.k. kyrkobyggnadsbidrag för underhåll och restaurering av församlingskyrka. Enligt utskottets uppfattning finns det viss risk att sistnämnda bestämmelse kan tolkas så att enbart kyrkor som enligt beslut är församlingskyrkor kan komma i åtnjutande av kyrkobyggnadsbidrag. Övriga av ett pastorat förvaltade kyrkor skulle därmed lämnas utanför. Utskottet utgår från att detta inte kan ha varit avsikten. I förtydligande syfte bör därför i 42 kap. 22 § ordet "församlingskyrka" ersättas med ordet "kyrka". I motion 1991: 14 föreslås att de författningar som reglerar den kyrkliga jordens förvaltning skall upphävas och ersättas av en mindre detaljerad reglering. De författningar som åsyftas är lagen (1988: 183) om förvaltningen av kyrklig jord med till denna anslutande förordning (1988: 88). Lagen har med ovan angivet undantag utan ändring i sak överförts till 41 kap. kyrkolagsförslaget. Nuvarande författningar på området innehåller en mängd bestämmelser som gör regelsystemet om den kyrkliga egendomen både komplicerat och svåröverskådligt. Exempel härpå är det fördelade förvaltningsansvar som gäller löneboställenas jordbruk och prästgårdar. Inte minst reglerna om egendomsnämndernas tillståndsgivning i vissa fall samt regleringen av prästlönefondernas förvaltning och användning försvårar för pastoraten att på ett enkelt och ändamålsenligt sätt fullgöra sina förvaltningsuppgifter. Utskottet delar därför den uppfattning om behovet av en avreglering av regelsystemet som kommit till uttryck i motionen. Inom har dock i anledning av kyrkofondens utredning tagits initiativ till ett sådant arbete. Enligt vad utskottet har erfarit skall resultatet redovisas vid kyrkomöte. Utskottet anser därför att det i varje fall saknas anledning för kyrkomötet att aktualisera frågan. Med hänsyn härtill tillstyrker utskottet inte bifall till motionens yrkande att skrivelse skall avges till regeringen. I motion 1991: 66 föreslås en ändring i lagförslaget vad gäller förvaltningen av de medeltida domkyrkorna. Den begärda ändringen skulle medföra att nu befintliga domkyrkostyrelser kan finnas kvar med de skiljaktigheter i deras sammansättning som uppkommit i olika stift. Lagförslaget ansluter sig i huvudsak till det förslag som lades fram i departementspromemorian angående domkyrkornas förvaltning. Samtliga remissinstanser på den kyrkliga sidan har tillstyrkt eller lämnat promemorieförslaget utan erinran. Den enhetliga form för de gamla domkyrkornas förvaltning som föreslås i 39 kap. kyrkolagen förefaller lämplig. Domkapitlen som stiftsmyndigheter, med de uppgifter som följer av detta, synes vara väl lämpade att fungera som styrelser. Utskottet vill i sammanhanget också peka på egendomsnämndens och stiftsstyrelsens resurser. I 27 kap. 6 § föreslås att en lekman, utsedd av domkyrkoförsamlingens kyrkoråd, skall ingå i när detta fungerar som styrelse för . Härigenom blir domkyrkoförsamlingens berättigade intresse av medinflytande i frågor, som rör den egna kyrkan, tillgodosedda. Utskottet finner därför inga bärande skäl att avvisa den i skrivelsen föreslagna förvaltningsordningen. På grund härav kan utskottet inte tillstyrka bifall till motionen. 4.6 Tolfte avdelningen. De kyrkliga valen 43, 44, 46 och 47 kap. Tolfte avdelningen innehåller bestämmelser om --val av stiftsfullmäktige --val av ledamöter i domkapitel --biskopsval --kyrkomötesval Avdelningen innehåller även bestämmelser om proportionellt valsätt vid kyrkliga val. Däremot ingår ej bestämmelserna om val av kyrkofullmäktige och direktvalda kyrkoråd. Till denna avdelning har, såvitt avser de kapitel detta utskott skall behandla, överförts delar av nu gällande bestämmelser i församlingslagen, domkapitelslagen samt lagen om kyrkomötet. Bestämmelserna om proportionella val är hämtade års lag om proportionellt valsätt men har inte ändrats i sak. De sakliga nyheterna under detta avsnitt berör valen till kyrkomötet och är följande: --Hovförsamlingen ingår i valkretsen för . --För ledamöterna av kyrkomötet skall utses lika många ersättare, dock minst fyra ersättare i varje stift. --Valet av ledamöter av kyrkomötet och deras ersättare skall kunna ske i ett sammanhang också då valet sker proportionellt. --Krav på valsedeln har skärpts. Sedeln skall uppta namn på så många personer som skall väljas. Vidare skall sedeln till storlek, material och färg vara lika med övriga vid valet använda sedlar. --Även valet av ersättare av kyrkomötet kan överklagas. I motion 1991: 32 hemställs att kyrkomötet begär att regeringen framlägger förslag om direkta val till kyrkomötet och till stiftsfullmäktige. I motion 1991: 34 hemställs att kyrkomötet beslutar att i förnyad framställning till regeringen hemställa om ändring i reglerna för val till kyrkomötet i enlighet med centralstyrelsens och kyrkomötets tidigare framlagda förslag. I motion 1991: 50 hemställs att kyrkomötet hos regeringen anhåller att en utredning görs med syfte att i lagen (1972: 704) om kyrkofullmäktigeval åstadkomma möjligheter till ett ökat inslag av personval. UTSKOTTET Motionerna 32 och 50 behandlar bägge frågor av övergripande natur, som rör de kyrkliga valen och länge varit föremål för kyrkomötets uppmärksamhet. Det gäller (motion 32) möjligheterna av direkta val till kyrkomöte och stiftsfullmäktige samt (motion 50) ökat inslag av personval vid kyrkokommunala val. Den förra frågan behandlades ingående av kyrkolagsutskottet vid kyrkomötessammanträde. För en redovisning av frågans bakgrund kan hänvisas till kyrkolagsutskottets betänkande 1989: 28. Med bifall till utskottets hemställan beslöt kyrkomötet med anledning av två motioner att hos regeringen hemställa om åtgärder för genomförande av direkta val till kyrkomöte och stiftsfullmäktige (KSkr. Frågan om inslag av personval vid kyrkokommunala val utgör en del av ett större frågekomplex som rör även andra kyrkliga val och som senast utförligt behandlats av kyrkomötet . Bakgrunden framgår i detta fall av kyrkolagsutskottets betänkande 1988: 9. Kyrkomötet biföll utskottets hemställan och begärde med anledning av en motion att centralstyrelsen skulle verka för att folkstyrelsekommitténs förslag om ett förstärkt personvalsmoment aktualiserades för de kyrkliga valen (KSkr 11). Som en följd bl.a. av kyrkomötets ställningstaganden har såväl frågan om ökat personvalsinslag som frågan om direkta kyrkliga val behandlats av folkstyrelsekommittén i betänkandet (SOU 1987: 6). Härför har redogjorts i de ovan nämnda utskottsbetänkandena. Kommitténs förslag har endast i begränsade delar blivit genomförda, och dessa gäller inte de här aktuella frågorna. Utskottet finner inte något skäl att frångå de ställningstaganden som kyrkomötet tidigare gjort i frågorna. Det står dock klart att dessa har ett samband med andra, mer övergripande konstitutionella frågor, t.ex. om förbättrade möjligheter till personval vid de allmänna valen, mandatperiodens längd och tiden för riksdags- resp. kommunalval, samt att de kräver ytterligare utredning bl.a. mot denna bakgrund. Utskottet ställer sig därför tveksamt till värdet av nya framställningar till regeringen i nuvarande läge. I sin verksamhetsberättelse för (CsSkr 1991: 2 s. 72) redovisar centralstyrelsen det initiativ styrelsen tagit i form av en framställning till regeringen rörande en utredning om de kyrkliga valen sedan regeringen aktualiserat frågan om en författningsutredning. Utskottet utgår från att centralstyrelsen fortsätter att bevaka frågorna i enlighet med kyrkomötets tidigare beslut. Detta bör ges centralstyrelsen till känna. Frågan om mandatfördelningen mellan stiften vid val till kyrkomötet, som regleras i 2 § lagen om kyrkomötet och enligt förslaget i 46 kap. 4--7 §§, tas upp i motionen 1991: 34. Motionärerna vill att kyrkomötet skall i detta sammanhang på nytt hos regeringen aktualisera frågan om representationen för . Kyrkomötet behandlade saken i samband med andra frågor om ändringar i reglerna om val till kyrkomötet m.m. Med bifall till ett förslag som centralstyrelsen på kyrkomötets uppdrag utarbetat anhöll kyrkomötet då hos regeringen att 2 § tredje stycket lagen om kyrkomötet skulle erhålla viss lydelse, enligt vilken minsta antalet kyrkomötesombud från ett stift skulle vara tre. Frågan togs upp i propositionen (prop. 1984/85: 169) om vissa ändringar av reglerna om val till kyrkomötet m.m. Föredragande statsrådet intog emellertid ståndpunkten att ändringarna i valreglerna i huvudsak borde begränsas till sådana som framstod som särskilt angelägna för att praktiskt underlätta valförfarandet. Andra frågor borde anstå i avvaktan på en övergripande utvärdering av kyrkomötesreformen. Det framhölls dock även att var jämförelsevis starkare representerat i kyrkomötet än i . delade bedömningen (jfr. KU 1984/85: 32). I det föregående har utskottet avvisat tanken på att i nuvarande läge i framställningar till regeringen ta upp andra valfrågor av för kyrkan mer generellt intresse. Utskottet finner inte skäl att se annorlunda på den nu behandlade frågan om ändring i valreglerna. HEMSTÄLLAN Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer utskottet 1. beträffande begravningslagstiftningen att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande församlingslagstiftningen att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del och med avslag på motion 1991: 15, yrkande 1, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 3. beträffande bearbetning av församlingslagen att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del samt motion 1991: 15, yrkande 2, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beträffande proportionella val att kyrkomötet avslår motion 1991: 15, yrkande 3, 5. beträffande den ekonomiska regleringen vid indelningsändringar att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 6. beträffande kyrkoherdens ställning i indelningsdelegerades arbetsutskott att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del samt motionerna 1991: 3 och 1991: 63, yrkande 2, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 7. beträffande uppgifter och befogenheter för indelningsdelegerades arbetsutskott att kyrkomötet avslår motion 1991: 63, yrkande 3, 8. beträffande indelning i kontrakt att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del och motion 1991: 37 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 9. beträffande överklagande av beslut om namn på kyrkliga enheter att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del och motion 1991: 80 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 10. beträffande redaktionell bearbetning av femte avdelningen i förslaget till ny kyrkolag att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 11. beträffande kallelse till kyrkorådssammanträden att kyrkomötet avslår motion 1991: 21, 12. beträffande vissa redaktionella ändringar av bestämmelser om beslutanderätt i församlingar och närvarorätt vid sammanträden att kyrkomötet avslår motion 1991: 37 i denna del, 13. beträffande tidigareläggning av kyrkofullmäktiges mandatperiod att kyrkomötet avslår motion 1991: 48, 14. beträffande vidgade möjligheter att bilda samfälligheter att kyrkomötet avslår motion 1991: 52, 15. beträffande kompetensfördelningen mellan församling och total samfällighet att kyrkomötet avslår motion 1991: 54, 16. beträffande antalet ledamöter i direktvalt kyrkoråd att kyrkomötet avslår motion 1991: 65, 17. beträffande suppleanter i församlingsdelegerade att kyrkomötet med bifall till motion (1991: 78) och med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del begär ändringar av 15 kap. i förslaget till ny kyrkolag av innebörd: a. att församlingarna skall kunna träffa överenskommelse om även suppleanter när delegerade skall utses första gången b. att det bör ankomma på församlingsdelegerade -- och församlingarna när delegerade skall utses första gången -- att besluta om antalet suppleanter c. att någon bestämd tidsfrist för beslut om suppleanter inte bör finnas, 18. beträffande delegation till gemensamt kyrkoråd att kyrkomötet avslår motion 1991: 82, 19. beträffande begravningstjänst att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del och motion 1991: 90 som sin mening ger regeringen till känna