prop · GF0390 · 1992-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1991/92:90 om svenskt medborgarskap för adoptivbarn och förbättrad rätt till föräldraledighet vid adoption [Picture] Prop. Regeringen föreslår att anta de förslag som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1950:382) om svenskt med-borgarskap (medborgarskapslagen) och i lagen (1978:410) om rätt till ledig-het för vård av barn, m.m. (föräldraledighetslagen). I medborgarskapslagen införs en bestämmelse om att ett barn som adopteras av en svensk medborgare automatiskt får svenskt medborgarskap vid adoptionen. Det skall gälla när barnet adopteras genom beslut i eller i ett annat nordiskt land. Det skall också gälla när ett utländskt adoptionsbeslut godkänns i . ändras medborgarskapslagen så att barn som adopterats på redovisat sätt likställs med andra barn när det gäller förvärv eller förlust av svenskt medborgarskap i samband med föräldrarnas byte av medborgarskap. Föräldraledighetslagen ändras så att adoptivföräldrar får rätt att beräkna den rätt till hel ledighet utan ersättning som gäller med utgångspunkt från den tidpunkt då de fått barnet i sin vård i stället för tidpunkten för barnets födelse. Adoptivföräldrar får på så sätt samma rätt som andra föräldrar till obetald ledighet för vård av barn under . Bestämmelserna föreslås träda i kraft . ropositionens lagförslag 1 Förslag till Lag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap dels att 13 a § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 a § Ett barn som inte fyllt och som adopteras av svensk medborgare blir vid adoptionen svensk med-borgare om1. barnet adopteras i , , , eller , eller2. barnet adopteras genom ett utländskt adoptionsbeslut som godkänts i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption. 13 a § Endast om fader eller moder adopterat eget barn gäller i fråga om adoptivbarnet bestämmelserna i denna lag om barns förvärv eller förlust av svenskt medborgarskap med anledning av att barnets fader eller moder förvärvar eller förlorar sådant medborgarskap._I fråga om adoptivbarn gäller bestämmelserna i denna lag om barns förvärv eller förlust av svenskt medborgarskap med anledning av att barnets adoptivfar eller adoptivmor förvärvar eller förlorar sådant medborgarskap endast1. om barnet adopterats i , , , eller ,2. om barnet adopterats genom ett utländskt adoptionsbeslut som godkänts i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption, eller3. om en far eller en mor adopterat sitt eget barn. Denna lag träder i kraft och gäller i fall då adoption i enlighet med 1 a § beslutats eller godkänts efter ikraftträdandet. Förslag till Lag om ändring i lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn m.m.1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Arbetstagare har rätt till ledighet för vård av barn dels i form av hel ledighet, dels i form av förkortning av arbetstiden till tre fjärdedelar av normal arbetstid. Rätten till hel ledighet gäller till dess barnet har uppnått ett och ett halvt Rätten till förkortning av arbetstiden gäller till dess barnet har uppnått ålder eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret._Arbetstagare har rätt till ledighet för vård av barn dels i form av hel ledighet, dels i form av förkortning av arbetstiden till tre fjärdedelar av normal arbetstid. Rätten till hel ledighet gäller under från barnets födelse. För en arbetstagare som har adopterat ett barn eller tagit emot ett barn i avsikt att adoptera det skall tiden i stället räknas från den tidpunkt då arbetstagaren fått barnet i sin vård. Är det fråga om adoption av andra makens barn eller av eget barn, föreligger inte rätt till ledighet utöver vad som skulle ha gällt om adoptionen inte hade ägt rum. Rätten till förkortning av arbetstiden liksom rätten till hel ledighet för adoptivföräldrar upphör att gälla när barnet har uppnått ålder eller vid den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret. Denna lag träder i kraft och gäller för arbetstagare som fått barnet i sin vård efter ikraftträdandet. ulturdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , af , , , , , , , , , P. Wester-berg, Proposition om svenskt medborgarskap för adoptivbarn och förbättrad rätt till föräldraledighet vid adoption 1 Inledning Frågan om en svensk medborgares adoption av ett utländskt barn bör medföra svenskt medborgarskap för barnet har länge varit föremål för överväganden i olika sammanhang. Den tillsatta medborgarskapskommittén (A 1985:01) tog i en tilläggspromemoria år 1989 upp frågan och föreslog en lagändring. Föräldraledighetslagen innehåller till skillnad från bestämmelserna om föräldrapenning i lagen (1962:381) om allmän försäkring inte någon regel om att barnets ankomst till adoptivföräldrarna skall jämställas med tidpunkten för barnets födelse. har därför (mot. 1987/88:A743, AU5, rskr. hemställt att regeringen skall överväga förutsättningarna för förlängd föräldraledighet vid adoption. Med anledning av medborgarskapskommitténs förslag och det nämnda riksdagsbeslutet upprättades inom promemorian (Ds 1991:33) Svenskt medborgarskap vid adoption och förbättrad föräldraledighet för Till protokollet i detta ärende bör fogas sammanfattningen ur promemorian som bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan-serna och en sammanställning av remissyttrandena har upprättats och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Ku91/1163/R). Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap samt till lag om ändring i lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. Förslagen hade upprättats i på grundval av den ovan nämnda promemorian. De lagförslag som remitterades till lagrådet och som återfinns i bilaga 2 överensstämmer, bortsett från några redaktionella ändringar, med de förslag som jag nu lägger fram. Lagrådet har i yttrande i anslutning till 1 a § i medborgarskapslagen tagit upp frågan om tidpunkten för förvärvet av det svenska medborgarskapet men i övrigt lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 3. Jag tar upp lagrådets synpunkter i samband med att jag behandlar den föreslagna bestämmelsen om svenskt medborgarskap vid adoption (avsnitt 3.1). I det följande redovisar jag mina överväganden med anledning av promemorian. I fråga om ändringarna i föräldraledighetslagen har jag samrått med chefen för 2 Bakgrund 2.1 Svenskt medborgarskap vid adoption 2.1.1 Frågans tidigare behandling Frågan om adoption av utländskt barn bör medföra svenskt medborgarskap har övervägts i , bl.a. i samband med de ändringar i 4 kap. och i medborgarskapslagen som trädde i kraft (SFS 1971:870 och 881). Ändringarna innebar bl.a. att adoptivbarns likställighet med biologiska barn lagfästes genom en bestämmelse i 4 kap. 8 § . De grundade sig på propositionen (1971:143) med förslag till lag om ändring i m.m. I propositionen (s. 81) anförde föredragande statsrådet sammanfattningsvis följande: I promemorian föreslås att undantag från huvudregeln om adoptivbarns likställighet med andra barn skall gälla i fråga om medborgarskapslagen. Vid remissbehandlingen har från ett par håll framhållits som ett angeläget önskemål att adoptivbarn i medborgarskapshänseende blir helt likställda med andra barn. För egen del har jag stor förståelse för dessa synpunkter. De ligger helt i linje med den syn på adoptionen som har präglat de senaste reformerna på området. Emellertid bör någon ändring i medborgarskapslagstiftningen inte företas utan samråd med de andra nordiska länderna. Vidare kompliceras bedömningen av att man i möjligaste mån bör undvika regler som leder till dubbla medborgarskap. På grund härav och med beaktande av att några stora praktiska komplikationer inte tycks föreligga f.n. har jag efter samråd med chefen för kommit fram till att något förslag till ändrade regler inte bör läggas fram . väcktes frågan på nytt genom en motion i . inhämtade utlåtanden över motionen. av godkända betänkande (LU 1974:16) hemställde utskottet därefter om avslag på motionen. Utskottet uttalade bl.a. följande (s. 12): Även om utskottet således hyser stor förståelse för motionärens synpunkter, vill utskottet dock understryka vikten av att man i möjligaste mån undviker att införa sådana regler som kan leda till dubbla medborgarskap. Detta har också framhållits under remissbehandlingen. Den som har dubbelt medborgarskap är underkastad alla de förpliktelser, som åligger medborgare i det land där han vistas, och dessutom de förpliktelser, som det andra landets rättsordning ålägger sina medborgare utanför territoriet. Fall av dubbla lojalitetskrav, dubbelbeskattning och dubbel värnplikt kan inte alltid lösas tillfredsställande traktatsvägen. Bara genom att befrias från tidigare medborgarskap kan man också påräkna fullt svenskt rättsskydd utomlands. Den som inte fått sådan befrielse betraktas exempelvis i sitt gamla hemland som medborgare endast där. I konfliktsituationer - t.ex. i samband med besök hos släktingar i det gamla hemlandet - kan svenska myndigheter följaktligen inte garantera sedvanligt bistånd. Utskottet vill också erinra om att medborgarskapslagstiftningen tillkommit i nordiskt samarbete. I motionen förordas att överläggningar tas upp i syfte att få till stånd en samnordisk lösning av frågan. Utskottet vill understryka betydelsen av en likformig nordisk medborgarskapslagstiftning och är för sin del inte berett att nu tillstyrka en ensidig svensk lagändring på området. I två motioner till föreslogs ånyo att ett utländskt barn vid adoption i automatiskt skulle bli svensk medborgare i samband med att adoptionen blev giltig. Motionerna avslogs (1988/89:SfU3) med hänvisning till att medborgarskapslagstiftningen var föremål för översyn i medborgarskapskommittén (A 1985:01). hade som sin huvudsakliga uppgift att utreda frågan om ökat tillåtande av dubbla Kommitténs huvudbetänkande lades fram . Kommittén ställde sig där relativt positiv till en utvidgning av möjligheterna att få dubbelt medborgarskap. tilläggspromemoria behandlade kommittén några utestående frågor, bl.a. om barn automatiskt skall få svenskt medborgarskap när de adopteras av svenska föräldrar. lagändring av sådan innebörd. Förslagen i den nu remitterade promemorian överensstämmer i huvudsak med medborgarskapskommitténs förslag. Medborgarskapslagen En svensk medborgares adoption av ett utländskt barn medför inte att barnet automatiskt får svenskt medborgarskap. en ansökan enligt 6 § medborgarskapslagen. Om adoptionen är fullbordad antingen genom beslut av svensk domstol eller genom ett utomlands meddelat beslut som godkänts här i landet, bifalls ansökningen regelmässigt om barnet har hemvist i . För barn mellan har i praxis krävts att hemvisttiden har varat . En ansökan om svenskt medborgarskap görs hos statens invandrarverk. om att sökanden skall styrka att barnet har blivit befriat från sitt utländska medborgarskap, ges bara om föreskriften tjänar något ändamål. En sådan föreskrift blir inte aktuell när barnet enligt sitt hemlands lag automatiskt förlorar sitt medborgarskap vid förvärv av ett annat. Den blir inte heller aktuell när barnet är medborgare i en stat som inte erkänner befrielseinstitutet. För adoptivbarn från ett land där egen medborgare genom särskilt beslut kan befrias från medborgarskap ges dock i regel en sådan föreskrift. När en förälder som har vårdnaden om ett ogift barn byter medborgarskap medför det normalt byte av medborgarskap även för barnet. Det följer av innehållet i 5 och 7 §§ medborgarskapslagen. Enligt 13 a § i lagen gäller detta dock inte för adoptivbarn. Endast om en far eller en mor har adopterat sitt eget barn gäller de bestämmelser som finns i lagen om barns förvärv eller förlust av svenskt medborgarskap i den situationen då barnets far eller mor förvärvar eller förlorar sitt svenska I lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption ges bestämmelser om svensk domstols behörighet att pröva ansökan om adoption, om tillämplig lag vid prövningen av sådan ansökan, om erkännande av utländska adoptionsbeslut och om vissa rättsverkningar av adoption. Enligt dessa bestämmelser är svensk domstol behörig att pröva ansökan om adoption om adoptanten eller adoptanterna har svenskt medborgarskap eller har hemvist i eller om regeringen medgett att ansökan prövas. Ansökan prövas enligt svensk lag. Det uppställs inte något absolut krav på att adoptionen blir giltig i den främmande stat där adoptanten eller adoptivbarnet är medborgare. Om barnet är skall det dock särskilt beaktas om avsevärd olägenhet kan uppstå för barnet på grund av att adoptionen inte blir gällande i den främmande staten. Har adoptionsbeslut meddelats i utlandet gäller det också i om sökanden var medborgare eller hade hemvist i den främmande staten när beslutet meddelades. Om barnet var svenskt eller hade hemvist i skall regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer ha godkänt adoptionen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan även i annat fall förordna att ett utländskt adoptionsbeslut skall gälla i . Enligt förordningen (1976:834) om prövning av utländskt beslut om adoption är det statens adoptionsfrågor () som prövar frågan om Nämndens beslut kan överklagas till regeringen. Mellan de nordiska länderna slöts en konvention med internationellt privaträttsliga bestämmelser om äktenskap, adoption och förmynderskap. Till konventionen ansluter sig bestämmelserna i förordningen (1931:429) om internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. I fråga om adoption gäller enligt 11 och 12 §§ följande. Om den som är medborgare i fördragsslutande stat och har hemvist i sådan stat vill adoptera någon som har medborgarskap i en av staterna skall ansökningen göras i den stat där adoptanten Vid prövning av ansökningen tillämpas i varje stat där gällande lag. Är den som skall adopteras under och har han hemvist i hemlandet får ansökningen dock inte bifallas i annan stat utan att vederbörande barnavårdsmyndighet i hemlandet har haft tillfälle att avge yttrande. Har beslut om adoption meddelats i ett nordiskt land enligt konventionens bestämmelser skall beslutet enligt 22 § i förordningen gälla i övriga nordiska länder utan särskild stadfästelse och utan prövning av avgörandets riktighet eller av dess förutsättningar med hänsyn till hemvist eller medborgarskap i det ena eller andra av de fördragsslutande länderna. 2.1.3 förslag i adoptionsfrågor På grundval av tilläggsdirektiv (dir. 1987:50) har förmynderskapsutredningen i sitt slutbetänkande (SOU 1989:100) Adoptions-frågor behandlat vissa frågor om adoption. Utredningen har bl. a. föreslagit att man helt och hållet slopar systemet med en överprövning hos och låter principen vara att utländska adoptionsbeslut automatiskt har rättsverkan i om beslutet har meddelats eller annars gäller i den stat där adoptiv-föräldrarna (adoptivföräldern) eller adoptivbarnet hade sitt hemvist vid tiden för beslutet. Utöver i dessa fall har utredningen föreslagit att adoptionen skall erkännas i om det med hänsyn till barnets tidigare hemvist fanns skälig anledning att adoptionsfrågan prövades i domstolslandet. Utgångspunkten för förslaget har varit önskemålet att få ett väl fungerande internationellt privaträttsligt system. a. att parterna slipper processa i samma sak. har också velat undvika att adoptivbarn får en osäker rättslig ställning från det att barnet anlänt till till dess adoptionen godkänts av . I ett särskilt avsnitt i betänkandet har förmynderskapsutredningen uttalat sig om medborgarskapskommitténs förslag om att adoptioner under vissa förhållanden automatiskt skall medföra svenskt medborgarskap för barnet. anser i princip att detta förslag bör genomföras. Förslaget påverkas emellertid av de ändringar beträffande erkännande av utländska adoptioner som utredningen Införs automatiska förvärv av svenskt medborgarskap för adoptivbarn bör principen enligt förmynderskapsutredningens uppfattning vara att barnet får svenskt medborgarskap om adoptionen har gjorts efter ansökan av en svensk medborgare och har beslutats eller är gällande här i landet. 2.2 Adoptivföräldrars rätt till ledighet för vård av barn 2.2.1 Frågans tidigare behandling gjordes en ändring i lagen om allmän försäkring som syftade till att ge adoptivföräldrar samma rätt till föräldrapenning som andra föräldrar. I 4 kap. 5 § i lagen infördes en bestämmelse som innebar att tidpunkten då den försäkrade fått barnet i sin vård skulle jämställas med tidpunkten för barnets födelse. Efter ändringen i lagen om allmän försäkring har det rests krav på att föräldraledighetslagen skall ändras på motsvarande sätt. I motionerna 1986/87:A743 av m.fl. (fp) och 1986/87:A701 av () föreslogs att 3 § föräldraledighetslagen skulle ändras så att det blev möjligt för adoptivföräldrar att stanna hemma hos barnet räknat från barnets ankomst till . vid adoption av barn födda i . På grundval av de båda motionerna samt en skrivelse med likartade synpunkter från förklarade arbetsmarknadsutskottet i sitt betänkande (1987/88:AU5) om ledighet att utskottet hade sympati för syftet med de aktuella motionerna. Enligt utskottet borde regeringen överväga förutsättningarna för en förlängd föräldraledighet vid adoption. anslöt sig till utskottet (rskr. 1987/88:43). 2.2.2 Gällande rätt Enligt 3 § föräldraledighetslagen har arbetstagare rätt till ledighet för vård av barn dels i form av hel ledighet, dels i form av förkortning av arbetstiden till tre fjärdedelar av normal arbetstid. Rätten till hel ledighet gäller till dess barnet har uppnått ett och . Rätten till förkortning av arbetstiden gäller till dess barnet har uppnått ålder eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första Därutöver har arbetstagare enligt 4 § föräldraledighetslagen rätt till hel ledighet under tid då arbetstagaren uppbär hel föräldrapenningförmån enligt 4 kap. lagen om allmän försäkring och till förkortning av arbetstiden till hälften eller till tre fjärdedelar under tid då arbetstagaren uppbär halv resp. fjärdedels föräldrapenningförmån. Enligt 4 kap. 3 § första stycket lagen om allmän försäkring utges föräldrapenning med anledning av barns födelse under sammanlagt för föräldrarna. utgår en föräldrapenning som för flertalet arbetstagare motsvarar av inkomsten. Under de resterande har föräldern rätt till ersättning med belopp enligt garantinivån (). Enligt femte stycket i samma bestämmelse utges föräldrapenning längst till dess barnet har fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret. Föräldraledighetslagen är enligt 1 § tillämplig främst på arbetstagare som är rättslig vårdnadshavare och har vård om ett barn samt på arbetstagare som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem. Vid tillämpning av 4 kap. lagen om allmän försäkring likställs enligt 4 kap. 2 § den med förälder som är rättslig vårdnadshavare och har vård om barnet. Detsamma gäller den som med socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i syfte att adoptera det. Bestämmel-serna om föräldrapenning gäller vidare enligt 5 § vid adoption av barn. adoption anses även att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det. Tidpunkten då den försäkrade fått barnet i sin vård jämställs därvid med tidpunkten för barnets födelse. Föräldrapenning utges dock inte för barn som fyllt . förälder adopterar sitt eget eller sin makes barn ger detta inte rätt till föräldrapenning utöver vad som skulle ha gällt om adoptionen inte hade ägt rum. Allmän motivering 3.1 Svenskt medborgarskap vid adoption Mitt förslag: Medborgarskapslagen kompletteras med en bestämmelse om att ett barn som inte fyllt och som adopterats av svensk medborgare förvärvar svenskt medborgarskap dels vid adoption i eller i , , eller , dels vid godkännande i av en adoption som ägt rum i utlandet. Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller förklarat att de inte har något att erinra mot att en sådan Vissa remissinstanser har redovisat synpunkter på utformningen av förslaget. Skälen för mitt förslag: Genom 4 kap. 8 § är det fastlagt att adoptivbarn skall vara likställda med biologiska barn. Där föreskrivs det att vid tillämpning av en bestämmelse i lag eller annan författning som tillägger släktskap eller svågerlag rättslig betydelse skall adoptivbarn anses som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Om en make har adopterat den andre makens barn eller adoptivbarn skall dock barnet anses som makarnas gemensamma. Vad nu sagts gäller inte om annat är särskilt föreskrivet eller följer av rättsförhållandets natur. I vidare mening får det sägas vara ett avsteg från tanken på likställighet att barn, som förs till för att adopteras av svenska medborgare och växa upp här, inte redan genom adoptionen får vårt lands medborgarskap. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot att svenska adoptivföräldrars medborgarskap automatiskt överförs till deras adoptivbarn. Skälen för de invändningar som tidigare funnits mot ett sådant förslag har främst varit två, dels att dubbelt medborgarskap skulle uppkomma i många fall, dels att det är angeläget att den nordiska rättsgemenskapen bevaras. Vad gäller den första invändningen kan jag konstatera att genom den lagändring som i enlighet med en rekommendation av genomfördes och som innebär att barn i ökad utsträckning får moderns medborgarskap, kan dubbla medborgarskap för barn anses ha accepterats i svensk lagstiftning. Samma lagstiftning har genomförts i de andra nordiska länderna. med lagändringen var visserligen inte att dubbla medborgarskap även för vuxna helt skulle accepteras. infördes nämligen en bestämmelse som syftar till en automatisk avveckling av ett medborgarskap när barnet nått vuxen ålder. Den bestämmelsen skall emellertid tillämpas endast i fråga om stat med vilken har ingått avtal om detta. Något sådant avtal har inte ingåtts och några förhandlingar har heller inte inletts. Även invändningen att överläggningar med andra nordiska länder borde föregå en lagändring har förlorat i betydelse genom att de danska adoptions- och medborgarskapslagarna ändrats på det sätt som är i fråga. I det danska lagstiftningsärendet pekades bl.a., förutom på likställighetsprincipen, på att ändringen låg i linje med en rad andra länders lagstiftning. Samma synpunkter kan anläggas också när frågan övervägs i . Det förefaller alltså klart att de invändningar som tidigare gjorts mot att en adoption av ett utländskt barn skall medföra svenskt medborgarskap för barnet har minskat väsentligt i Därför bör också det intresse adoptivföräldrarna har av att slippa den väntetid och kostnad som är förenad med det nuvarande naturalisationsförfarandet och adoptivbarnets intresse av att direkt få svenskt medborgarskap få väga över. Det finns också andra skäl för en ändring, nämligen den administrativa förenkling och den resursbesparing det skulle innebära att statens invandrarverks handläggning av naturalisationsansökningar för dessa adoptivbarn skulle upphöra. Som tidigare nämnts har även beslut om adoption som meddelats i utlandet automatisk giltighet i om sökanden var medborgare eller hade hemvist i den främmande staten när beslutet meddelades och adoptionen gällde ett barn som inte var svensk medborgare eller hade hemvist här i landet.