prop · GG0371 · 1992-12-31 00:00:00 — Mitt förslag:Förvärvarens raedborgarskap skall inte avgöra ora ett förvärv fordrar fillstånd.Kriteriet skall i stället vara att förvärvaren är fast bosatt här i landeteller har haft heravist här under rainst Juridiska personerskall inte behöva förvärvstillstånd, om de är bildade enligt svensklagstiftning eller i övrigt enligt svensk rättsordning. Promemorians lagförslagöverensstämmer med mitt (se promemorian s. 24 - 25). Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser ansluter sig till proraerao- Några remissinstanseranser dock att lagstiftningen alltför Prop. 1992/93:71 lätt kan kringgås omsvenska juridiska personer generellt befrias från tillståndsplikt. Skälenför mitt förslag: När det gäller avgränsningen av vad sora skall betraktas somutländska förvärv resp. inheraska förvärv, bör den nya lagen till sitt sakligainnehåll likna den danska förvärvslagstiftningen (se föregående avsnitt). Detinnebär att nationalitetsneutrala kriterier bör användas i den nya lagen.Skillnad bör således inte göras raellan svenska och utländska medborgare ellermellan juridiska personer som står under svenskt resp. utländskt inflytande.Lagen bör i stället efter danskt raönster utformas så att den som är fastbosatt här i landet eller har haft heravist här under minst fem årinte behöver tillstånd för att förvärva en fastighet för fritidsändamål. Detinnebär bl.a. att utlandssvenskar som t.ex. skall flytta hem tUl intebehöver tillstånd för att inför hemflyttningen förvärva en fastighet här ilandet. Någraremissinstanser har sora nämnts uttryckt oro för att en tillståndsplikt, sominte omfattar sådana svenska företag som ägs eller kontrolleras av utländskaintressenter, alltför lätt kan kringgås. En ny förvärvslag om fritidsfastigheterkommer emellertid, på sarama sätt sora gällande lag om utländska förvärv avfast egendom m.ra., att korapletteras av den tidigare näranda lagen om vissa bulvanförhållanden.Den lagen ger möjlighet att komma till rätta med sådana fall av kringgåendensom består i att en person som inte själv kan få förvärvstillstånd förvärvar enfastighet genom en bulvan som kan få eller inte behöver tillstånd. Bulvanlagen komraerlUcsom att vara tillämplig också i det fallet att en tUlståndspliktig personsöker kringgå den nya förvärvslagen genora att bilda eller förvärva ett svensktbolag och låta det bolaget förvärva en fastighet för hans räkning i syfte atttillgodose hans behov av fritidsboende. Ianslutning till de näranda reraissinstansernas uppfattning att den nya lagen istörre utsträckning borde förhindra kringgåenden av tUlståndsplikten vill jagvidare framhålla att det huvudsakliga syftet med den nya förvärvslagstiftningenbör vara att åstadkomma en tröskel som är tillräckligt hög för att i flertaletfall kunna förhindra oönskade förvärv av fritidsfastigheter. Man bör däremotundvika att genora en detaljrik och komplicerad lagstiftning söka bygga upp enogenomtränglig mur mot alla slag av förvärv och andra rättshandlingar somskulle kunna betraktas sora kringgåenden av lagstUtningen. Föratora att ensådan lagstiftning skulle bli svår att tillämpa skulle den framstå som mycketprotektionistisk och därigenom på ett ogynnsamt sätt påverka bilden av Sverigei europeiskt perspektiv. Vadjag nu anfört leder fram till att förvärvstUlstånd inte i något fall bör fordrasav svenska juridiska personer, dvs. sådana som är bildade enligt svensk lageller i övrigt enligt svensk rättsordning. 5.6 Vilkafastigheter skall omfattas av lagen? Mitt förslag:Tillstånd skall krävas för förvärv av småhus och lantbrak. Andrafastighetstyper bör få förvärvas helt fritt. Promemorianslagförslag överensstämmer med mitt (se promemorian s. 25-28). Remissinstansernatillstyrker i allmänhet promemorians lagförslag i denna del. Någraremissinstanser anser dock att tUlstånd inte bör krävas för förvärv i sådanaområden av landet där efterfrågan på fritidsfastigheter är liten. Skälen för mitt förslag:När det gäller att närmare definiera vilken typ av egendom sora skall omfattasav lagen är det inte tillräckligt att begränsa tillståndsplikten till typiskafritidsfastigheter Andra slag av fastigheter, t.ex. småhus för permanentboende eUermindre jordbraksfastigheter, kan ju lika väl förvärvas och användas förfritidsändamål. Om sådana fastigheter i motsats till fritidshustaxeradefastigheter skulle få förvärvas fritt av vilken köpare som helst, skulle dennya lagen förfela sitt syfte. Man riskerar att i stället driva upp priserna påde fastigheter för helårsboende som är belägna inom de områden som ärattraktiva för fritidsboende. Å andra sidan skulle det föra för långt att låta tUlståndstvångetgenerellt omfatta alla kategorier av fastigheter enbart på grund av att detfinns en viss risk att vissa fastigheter kan användas som fritidsbostäder En såomfattande tillståndsplikt skulle leda tUl en onödigt omfattandeprövningsverksamhet och skulle dessutom minska utiändska intressentersbenägenhet att i vårt land vilja investera i fast egendom. Detta synsätt liggerhelt i linje med de lagändringar som har genomförts på grandval avregeringens tidigare nämnda proposition om utländska förvärv av svenska företagm.m. (se avsnitt 5.1). Vid bedömningen av vilka slag av fastigheter som böromfattas av den nya regleringen synes en rimlig medelväg vara att krav påtillstånd skall gälfe enbart sådana fastigheter som från en i utlandet bosatt förvärvaressynpunkt typiskt sett är lämpliga för fritidsbrak, nämligen fastigheter sora ärtaxerade sora antingen småhusenhet eller lantbraksenhet. Detkunde i och för sig synas önskvärt att, som några remissinstanser föreslagit,från tillståndsplikten undanta förvärv i vissa områden där efterfrågan påfritidsfastigheter är förhållandevis liten. Sora jag tidigare närant och mera utförligtåterkommer tiU i specialmotiveringen tUl 3 § kan det emellertid också inomområden av landet där efterfrågan på fritidsbostäder inte är så stor finnas ettbehov att ha kvar en förvärvsprövning för utländska köpare. En nackdel av annatslag med dessa remissinstansers förslag är att det skulle nödvändiggöra enomfattande författningsreglering av vilka områden som är undantagna från tUlståndsplikten.Eftersom påföljden av att köparen inte fullgjort tillståndsplikten är att helaköpet är civilrättsligt ogiltigt måste det nämligen av lagstUtningen klartkunna utläsas i viUca fall en ansökan ora tillstånd måste göras. Jag villframhålla att det inte är möjligt att anknyta tUl redan befintligaområdesförteckningar i t.ex. förköpskungörelsen (1967:873) eller jordförvärvsförordningen(1991:736), eftersom dessa för- teckningarär upprättade för att tillgodose andra syften än att dämpa pri- Prop.1992/93:71 serna på fritidsfastigheter Det skulle inte - ora man sakligt settvill kunna anknyta till nuvarande praxis - vara tillräckligt med exempelvis enförteckning över ett visst antal kommuner, eftersom efterfrågan påfritidsbostäder ofta varierar kraftigt inom en och sanmia kommun. Härtill korameratt en sådan författningsreglering ständigt skulle behöva justeras i takt raedatt nya efterfrågeområden uppkommer och att efterfrågan minskar i andra områden.Det kan för övrigt ifrågasättas om det skulle vara förenligt med åtagandenenligt att senare utvidga tUlståndsplikten på detta sätt (se avsrått5.3). TUlståndspliktenbör alltså omfatta bl.a. alla fastigheter sora är taxerade som småhusenhet.Proceduren med ett prövningsförfarande kan visserligen verka onödig i sådanafall dä avsikten är en annan än att skaffa förvärvaren en fritidsbostad. Dennasynpunkt bör dock inte överdrivas. Man bör hålla i minnet att det bara ärpersoner som är fast bosatta i utlandet CKh utiändska juridiska personer som orafattasav tillståndsplikten. Utiändska medborgare som är bosatta här i landet liksom t.ex.svenska dotterföretag till utländska juridiska personer komraer över huvudtaget inte att behöva något tillstånd enligt den nya lagen. en fysiskperson som är fast bosatt i utlandet vUl köpa en villa i , kan syftet t.ex.vara att senare använda den för helårsboende. Avsikten kan emellertid lika gäraavara att få tiUgång till ett fritidsboende. Mot den bakgranden framstår detinte som orimligt att samtliga småhusförvärv av i utlandet bosatta personerblir föremål för prövning enligt den nya lagen. Det får då i förekommande fallklargöras i själva tUlståndsärendet att syftet med förvärvet inte har medfritidsboende att göra. Isammanhanget kan det finnas anledning att påpeka att det i avsnitt 5.5 harföreslagits att förvärvstillstånd inte skall behövas för den som harhaft hemvist i under rainst Till följd härav skulle en regel omkrav på förvärvstillstånd för småhus normalt inte komma att gälla för t.ex.utlandssvenskar. Vadsom har sagts om tillståndsplikt vid förvärv av småhus gäUer i motsvarande måni fråga om jordbraksfastigheter En skillnad är dock att förvärv av jordbraksfastigheteri vissa fall skall prövas enligt jordförvärvslagen (1979:230). Det gällerfrämst förvärv i glesbygd och i faU då förvärvaren är en juridisk person. Vidden prövning som kan Urågakomma enligt jordför-värvslagen kan tUlstånd vägras bl.a.om egendomen behövs för sysselsättningen eller bosättningen i ettglesbygdsområde. Någon möjlighet att inom ramen för en sådan prövning ta hänsyntUl att fastigheten är belägen i ett område där det råder stor efterfrågan påfritidsfastigheter finns inte. Det förhållandet att ett förvärv av enjordbruksfastighet skall prövas enligt jordförvärvslagen innebär således inteatt en prövning är obehövlig enligt den nya lagen eller omvänt. Samordningenmellan de båda regelsystemen bör ske på så sätt att förvärv som är tillståndsplUctigaenligt såväl jordförvärvslagen som den nya lagen skall prövas i den ordning somföreskrivs i den nya lagen samt att vid denna prövning hänsyn skall tas äventill kriterieraa i jordförvärvslagen. Denna ordning överensstämmer med denlagstiftning som finns . 5.7Förvärv av bostadsarrenden och tomträtter Mitt förslag:Förvärv av bostadsarrenden och sådana tomträtter som kan användas förfritidsändamål bör vara tillståndspliktiga även i den nya regleringen. I frågaom bostadsarrenden bör det dock inte krävas något tillstånd om markägaren ärstaten eller en koraraun. Promemoriansförslag överensstämmer i huvudsak med mitt utom i det avseendet attpromemorians förslag inte gör något undantag från tillståndskravet för bostadsanendenpå statsägd mark (se promemorian s. 28 - 31). Remissinstanserna:De remissinstanser som uttalat sig i frågan delar bedömningen attbostadsarrenden och tomträtter bör omfattas av regleringen. Beträffandetillståndsplikt för sådana bostadsanenden sora utgör koloniträdgårdar harnågra remissinstanser påpekat att även staten samt privata rättssubjekt kanupplåta mark för koloniträdgårdsändamål. Bakgrund:Bostadsanende föreligger enligt 10 kap. 1 § jordabalken när jord upplåtes påarrende för annat ändamål än jordbrak samt arrendatorn enligtarrendeupplåtelsen har rätt att på arrendestället uppföra eller behålla bostadshus.Avtal ora bostadsarrende skall träffas , i princip rainst ,eller för arrendatorns livstid. Den nuvarande lagen om utländska förvärv avfast egendom m.m. inbegriper en tillståndsplikt för upplåtelse av bostadsanendetill utländska förvärvare. Upplåtelser i strid raot tillståndsplikten ärogiltiga. Det innebär att endera parten i arrendeavtalet när som helst kan frånträdaavtalet. Någon offentlig kontroll av eller sanktion mot sådana upplåtelserfinns däremot inte. TUlståndsplikteni den nuvarande lagen orafattar även förvärv av tomträtt. Tomträtt är en formav nyttjanderätt till mark som kan upplåtas i fastighet i allmän ägo.Upplåtelsen skall ske och mot en årlig avgtft i pengarTomträtten kan i likhet raed fastighet överlåtas samt intecknas till säkerhetför fordran och nyttjanderätt. Anledningentill att en tillståndsplikt ansetts behövlig även i fråga om bostadsanendenoch tomträtter är främst att lagstUtningen om utländska förvärv av fastegendom annars skulle kunna kringgås. När del gäller bostadsarrenden skulledetta kunna ske genom upplåtelser som avser rätt att uppföra eller behållabostadshus för fritidsändamål. TUlståndsplikten är emellertid även i det falletgenerellt utformad på så sätt att den inbegriper alla bostadsanenden oavsettsyftet med överlåtelsen. Skälenför mitt förslag: Den allraänna inriktningen vid en reformering av lagstUtningenora utländska fastighetsförvärv bör vara att raan inte utan starka skäl skallställa hinder i vägen för utländska medborgare som vill få tillgång tUl ettfritidsboende här i landet. Det skulle därför kunna ifrågasättas om det ärnödvändigt att ha kvar ett prövningsförfarande också beträffandebostadsarrenden. Denna form av nyttjanderätt är emellertid i många fall en fuUgodersättning för ett eget ägande av en fritidsfastighet. Om bostadsarrenden fårförvärvas helt fritt som äganderättsliga förvärv fordrar tillstånd,måste man därför räkna med en ökad efterfrågan på bostadsarren- den.Prisnivån koramer att stiga vid nyupplåtelser och tUl följd härav även Prop.1992/93:71 vid förlängning av gamla anendeavtal. skulle prisema påfritidsfastigheter komma att öka genom att den inheraska efterfrågan påbostadsarrenden sfyrs över tUl fastighetsmarknaden. Över huvud taget skulledet uppkomma konstlade marknadseffekter och en generellt stegrad prisnivå, om bostadsarrendenundantas från kravet på förvärvstillstånd. Medhänsyn till det anförda får övervägande skäl anses tala för att jämställaupplåtelser av bostadsanenden raed förvärv av fast egendom när det gäller kravpå och föratsättningar för förvärvstillstånd. Vad som har sagts hargiltighet också beträffande förvärv av sådana tomträtter som kan användas förfritidsändamål. Krav på tillstånd för personer som inte är fast bosatta här ilandet bör alltså finnas även i fortsättningen i fråga om förvärv av tomträttersom är taxerade som småhusenhet. Ensärskild fråga är hur förvärv av kolonilotter skall behandlas i den nya lagen.Även upplåtelse av arrende som utgör koloniträdgård kan nämligen i vissa fallvara att bedöma som bostadsarrende (jfr NJA 1974 s. 345). En koloniträdgårdupplåts vanligen av en koramun till en koloniträdgårdsförening, som i sin turupplåter utlagda lotter till föreningens medlemmar. Det kan emellertid ocksåinträffa att kommunen upplåter ett koloniträdgårdsarrende direkt till enkoloniträdgårdsinnehavare. har raed avseende på nugällande lag uttalat att tUlståndskravet inte fyller någon egentiig funktionvid förvärv av bostadsarrenden som utgör koloniträdgårdar och att regeringendärför-ora inte den pågående översynen inora Justitiedeparteraentet av lagenleder till att kravet på förvärvstillstånd helt avskaffas - bör utarbeta förslagtill slopande av förvärvstillstånd vid kolonit-rädgårdsanenden (bet. 1990/91:LU23,rskr. 1990/91:194). komraunförbundet anfört i sitt reraissyttrande torde de praktiska probleraenbeträffande kolonilotter vara avvärjda redan genom att i den nya lagen alla somhar hemvist i landet generellt undantas från tillståndsplikt. Jag anseremellertid att lagstUtningen bör vara så utformad att det normalt sett inte inågot fall krävs tUlstånd för förvärv av en kolonilott. För att undvika att tUlståndskravetenligt den nya lagen blir tillämpligt också i de nu aktualiserade fallen börett generellt undantag göras från förvärvsplikten i sådana fall då markägarenär staten eller en konunun. Ett sådant undantag kan visserligen komma att tillärapasäven i fråga om andra bostadsarrenden än sådana som utgör koloniträdgård. Attäven dessa upplåtelser blir undantagna från tillståndsplikten torde dock saknabefydelse i förevarande sammanhang. och Fritidsbyar har i sitt remiss-svar påtalatatt många invandrare har tecknat upplåtelsekontrakt för kolonilotter utan attansöka om förvärvstUlstånd. Kontrakten är i dessa fall ogiltiga och kan iprincip utan vidare frånträdas av den upplåtande koloniträdgårdsföreningen.Enligt förbundet är det därför angeläget att giltigheten av redan tecknadearrende- eller toraträttskontrakt för kolonilotter görs oberoende av ora arrendatorneller tomträttshavaren var svensk eller utländsk medborgare. Enligt min uppfattning inte - lika litet som när det gäller avtal om förvärv av fast egendom - komma i fråga att i den nya lagstiftningen låta 27 redan ingångnaupplåtelseavtal bli giltiga med retroaktiv verkan. Den olägenhet som detinnebär att upplåtelseavtalet inte är rättsligt giltigt torde emellertid somregel kunna undanröjas antingen genom ett nytt avtal eller genora att ettbefintligt avtal förnyas efter det att den nya lagstiftningen har trätt ikraft. 5.8 Förvärv av bostadsrätter Mitt förslag:Någon prövning beträffande förvärv av bostadsrätter för fritidsändamål skallinte förekomma. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt (se promemorian s. 31 -32). Remissinstanserna:De flesta remissinstanserna har lämnat promemorians förslag utan erinran. Någraremissinstanser anser dock att även förvärv av bostadsrätter bör omfattas av entUlståndsprövning. Bakgrund: För närvarandegäller att en bostadsrättsförening utgör kontrollsubjekt om föreningen hartill huvudsakligt ändamål att bereda fritidsbostäder åt sina medlemmar Dennabestämmelse infördes lagstiftning i avsikt att hindra försök attgenom upplåtelse av bostadsrätt kringgå de restrUctiva regler för utländskamedborgares förvärv av fritidsfastigheter sora tillkom (se prop.1981/82:135 s.56). GäUande rätt innehåller däremot inte några restriktionerför en utlänning att här i rUcet förvärva själva bostadsrätten, oavsettändamålet med förvärvet. Tvärtom har det i den nya bostadsrättslagen (1991:614)intagits ett uttryckligt förbud mot sådana vUlkor i en bostadsrättsföreningsstadgar som innebär att ett visst medborgarskap skall utgöra förutsättning förinträde i föreningen (2 kap. 1 § i lagen). Ett skäl för denna bestämmelse varatt sådana stadgevUlkor skulle kunna missbrakas i diskriminerande syfte (se prop.1990/91:92 s.63). Skälen för mitt förslag: Idet föregående har jag föreslagit att det inte skall krävas något tillstånd ifråga om förvärv som görs av svenska juridiska personer (se avsnitt 5.5). Meden sådan ordning är det inte möjligt att behålla den nuvarande kontrollen avfastighetsförvärv som görs av bostadsrättsföreningar Skälen för att ha enkontroll av dessa förvärv är i alla händelser inte starka. Om man skall ha en kontroUi fråga om bostadsrätter, skulle det vara mera ändamålsenligt att krävatillstånd för den som förvärvar själva bostadsrätten. Något mera påtagligtbehov av restriktioner beträffande dessa förvärv torde emellertid inteföreligga. TUI detta kommer att ogiltighet inte kan antas utgöra någonverkningsfull sanktion i fall då ett sådant förvärv sker utan tUlstånd.Situationen vid förvärv av en bostadsrätt skiljer sig härvidlag från den somföreligger vid förvärv av ett bostadsarrende. I det senare fallet kan en förvärvareantas avstå från att teckna ett arrendeavtal utan tUlstånd eftersom han dåriskerar att inte få någon ersättning för sin byggnad om arrendet upphör pågrund av ogiltigheten. Något motsvarande återhållande moment finns det knappastvid förvärv av en bostadsrätt. Det finns i fråga om bostadsrätter inte hellernågot system med lagfart eller annan offentlig registreringsom gör att ett förvärv i strid mot en eventuell tUlståndsplikt Prop.1992/93:71 skulle komma till allmän kännedom. 5.9 Förvärv på exekutiv auktion Mittförslag: Förvärv genom inrop på exekutiv auktion skall lämnas utanför en nyförvärvsreglering för fritidsfastigheter Promemoriansförslag överensstämmer med mitt (se proraemorian s. 32 -33). Remissinstansernahar, raed något enstaka undantag, inte haft något att erinra mot promemoriansförslag. Skälenför mitt förslag: Enligt den gällande lagstiftningen ora utländskafastighetsförvärv får inrop på exekutiv auktion ske utan tillstånd. Omförvärvet gjorts under sådana förhållanden att förvärvstillstånd skulle hakrävts vid ett vanligt köp, måste emellertid förvärvaren i efterhand söka tiUståndeller sälja fastigheten vidare. Om bestämmelserna inte följs, kan egendomen bliföremål för tvångsförsäljning. De bestämmelser som reglerar förfarandet ärutförliga och ganska komplicerade, något sora nog är ofrånkomligt omregleringen skall tjäna sitt syfte. När förvärvsregleraas tillämpningsområdegenom den nya lagen och genom de förslag sora har förts fram i den förutnäranda propositionen (se avsnitt 5.1) kraftigt begränsas kommer antalettillståndspliktiga fall av exekutivt försålda fastigheter att bli mycket färreän tidigare. Det kan inte antas att dessa fall är av någon nämnvärd befydelsei fråga ora den allraänna prisnivån på fritidsfastigheter. Med hänsyn härtUlkan det inte anses behövligt att behålla en särskild förvärvsreglering beträffandefastigheter som har inropats på exekutiv auktion. 5.10 Förutsättningarna för förvärvstillstånd Mitt förslag: Föratsättningamaför förvärvstillstånd skall i stor utsträckning överensstämma med dem som gälleri dag. Promemorians förslagöverensstämmer med mitt (se promeraorian s. 33 -35). Remissinstanserna: Ettövervägande flertal av reraissinstanseraa instämmer i att förutsättningarnaför förvärvstillstånd i huvudsak bör vara desamma som i nu gällande lagstUtning.Några remissinstanser anser att föratsättningama är för generösaoch att förvärvsreglerna är alltför lätta att kringgå. Skälen för mitt förslag:Det förhållandet att en anpassning bör ske till den lagstUtning sora finns i Danraarkbehöver inte hindra att en ny svensk lagstiftning avviker härtfrån i liberaliseranderiktning. En punkt på vilken även fortsättningsvis bör kunna inta enmera generös inställning än Dan- raark gäller förvärv inorade oraråden där efterfrågan på fritidshus är ordinär eUer liten. Inora dessastora områden av vårt land bör i utlandet bosatta personer normalt fåförvärvstillstånd. Förutsättningen för förvärvstUlstånd bör i dessa fall varaatt förvärvet inte strider mot något väsentligt allmänt intresse. I gäller att detinte finns några lagfästa kriterier för när tUlstånd skall ges. I verklighetenbeviljas få tillstånd. I är tillståndsgranderna angivna i lag ochutformade så att det även inom områden där det råder stor efterfrågan påfritidsfastigheter är relativt lätt att få tUlstånd. Har förvärvaren särskUdanknytning till tillämpas 1 kap. 10 § lagen om utländska förvärvav fast egendom m.ra. på sådant sätt att t.ex. ett månadslångt semesterboendehär i landet under sex ä regelmässigt föranleder förvärvstillstånd. Dennya lagen bör utformas så att denna generösa tillståndsgivning kan bestå. Andra i gällandebestämmelser som det inte synes finnas skäl att söka överföra tUl vår lagstUtningär de ganska allmänt hållna bestämmelser som syftar till att förhindra olikaformer av kringgående av tillståndsplikten. Det är i det sammanhanget attmärka att en svensk förvärvslag om fritidsfastigheter liksom gällande lag omutländska förvärv av fast egendom m.m. bör kompletteras av den tidigare nänradalagen om vissa bulvanförhållanden. Jag har tidigare i avsnitt 5.5 beskrivitvilka möjligheter den lagen ger att komma till rätta med sådana fall av kringgåendensom består i att en person som inte själv kan få förvärvstillstånd förvärvaren fastighet genom en bulvan som kan få eller inte behöver tUlstånd. Etl annat skäl tUl attinte belasta lagsttftningen med olika former av kring-gåenderegler är att lagstUtningenbör vara enkel att tUlämpa och dess konsekvenser lätta att föratse. Det ärvidare angeläget att lagen i ett europeiskt perspektiv inte framstår som alltförprotektionistisk (jfr avsnitt 5.5). Med hänsyn till lagens huvudsakliga syftebör man därför kunna acceptera att ett eller annat förvärv eller annatarrangemang som rätteligen borde ha förhindrats klarar tillståndsprövningeneller helt undgår den. 5.11 Förfarandet vid tillståndsgivningen m.m. Mitt förslag:Förvärvstillstånd skall sökas hos länssfyrelsen inora frånförvärvet. Om ansökan inte görs eUer om tUlstånd vägras, skallförvärvet som regel vara ogUtigt. Promemorians förslagöverensstämmer med mitt (se promemorian s. 35 -36). Remissinstanserna har iallmänhet inte haft något att erinra mot förslaget i denna del.