prop · GG03169 · 1992-12-31 00:00:00 — Fördessa utbildningar bör enligt min mening till-lämpas en för var och en av deberörda universiteten och högskolorna individuellt beräknad ersättning perhelårsstudent. De ersättningsbelopp som jag anser bör tillämpas framgår underanslaget för respektive universitet och högskola. Utöverde per capitaberäknade ersättningarna som jag just har redogjort för kan ettuniversitet eller en högskola tilldelas ersättning för vissa av de särskildaåtaganden som anges i utbildningsuppdraget. Jag delar Resursberedningensuppfattning att omfattningen av sådana särskilda åtaganden bör begränsas. Deåtaganden som jag nu har funnit anledning att ange särskilt framgår underrespektive universitets och högskolas anslag. Jag vill särskilt peka på detnationella ansvar för fördelning av medel för att täcka kostnader förstudenter med funktionshinder som jag kommer att föreslå bör åläggasStockholms universitet som ett särskilt åtagande. Uppföljningav utbildningsutbudet vid de olika universiteten och högskolorna, t.ex. vadgäller fortbildning och vidareutbildning, förläggning till andra orter ochåtgärder för att förbättra rekryteringen av studenter, koituner att visa omytterligare åteganden kommer att bli nödvändiga. Min utgängspunkt har varit attuniversiteten och högskolorna kommer att ta sitt ansvar i dessa avseenden utensärskilda beslut från statsmakterna. Jaghar inte funnit det möjligt att i de per capitaersättningar som jag angivittidigare nu inkludera medel för att täcka kostnader för lokaler och inte hellerde särskilda medlen för inredning och utrustning. Jag kominer senare attföreslå att resurser härför anvisas under särskilda anslag för budgetåret1993/94 (avsnitt 3.2). Förslag till ställningstagande till hur dessa resurserskall hanteras under resten av budgetperioden kommer att redovisas senast ianslutning till budgetproposition. Fråganom utformningen av kvalitetspremien är föremål för fortsatta överväganden inomResursberedningen. Kvalitetspremien kommer enligt beredningens bedömning attkunna betalas ut tidigast under /96 grundad på redovisning avverksamhet som bedrivits under budgetåret1994/95. Jag avser att återkomma till denna fråga i anslut- Prop.1992/93:169 ning till budgetproposition. Jagövergår nu till att beröra frågorna om anslagstyp och finansiering. Denslutliga ersättningen för studentpeng och helårsprestationer kan beräknas förstefter budgetårets slut på grundval av det antal helårsstudenter ochhelårsprestationer som eller högskolan redovisar. Resursberedningenföreslog att ersättningen för grundutbildning skulle utbetalas till respektiveuniversitet och högskola från ett bidragsanslag (obetecknat anslag), varsslutliga belopp skulle justeras efter det att den slutliga ersättningen förstudentpeng och helårsprestetioner utbetalats. För att ge universitet ochhögskolor rörelsekapital och för att uppnå en jämnare belastning påstatsbudgeten föreslog beredningen att av takbeloppet skulle betelasut förskottsvis till ett universitets eller en högskolas räntekonto på ettränteneutralt datum med en tolftedel . Resterande ersättning (högst 10procent) skulle betalas till eller högskolan först efter det attdet totela ersättningsbeloppet kuimat beräknas. Föratt skapa önskvärd flexibilitet inom de treåriga utbildningsuppdragen föreslogberedningen två åtgärder som gjorde det möjligt att fördelahelårsprestationema över hela treårsperioden. För det första borde det utrymmeinom takbeloppet som ett universitet eller en högskola eventuellt inte tagjt ianspråk kunna disponeras för utbetalning av ersättaing under kommande budgetåri treårsperioden. För det andra borde fullgjorda helårsprestationer kunnafördelas mellan budgetåren inom treårsperioden under förutsättning att detmaximala antalet inte överskrids. Om några universitet eller högskolor vidtreårsperiodens slut inte kunnat nå upp till sina respektive takbelopp, då deinte redovisat tillräckligt antal helårsstudenter och/ellerhelårsprestationer, borde de outnyttjade medlen kunna omdisponeras avregeringen. Jagföreslår, efter samråd med chefen för , följande ordning. Varjeuniversitet och högskola bör tilldelas ett anslag på statsbudgeten beräknat somdet högsta ersättningsbelopp - takbelopp samt ersättning för särskildaåtaganden - som medges enligt utbildningsuppdraget. Ej utnyttjade medel påanslaget bör kunna sparas till kommande budgetår under den treårsperiodutbildningsuppdraget avser. Anslaget bör dock ej kunna överskridas. Medel förgrundläggande högskoleutbildning bör anvisas i form av reservationsanslag tillrespektive universitet eller högskola. För att möjliggöra enhetligaredovisningsprinciper och som en förberedelse för en framtida tilldelning efterprestation bör också anslagen för forskning och forskarutbildning utformas pådet sätt jag föreslår här. Vidutformning av mitt förslag till finansieringssystem för grundutbildningen harjag utgått från att antar regeringens förslag i årets finansplan om attinföra en generell räntebeläggning av myndighe- Prop. 1992/93:169 temasanslagsmedel för förvaltningskostnader. Genom denna nya modell möjliggörs attdet av anvisade anslaget till respektive universitet eller högskolakan betalas ut med en tolftedel till ett räntebelagt konto medtillhörande kreditutrymme i . Även de medel som universitetenoch högskolorna erhåller genom s.k. extern finansiering skall tillförasräntekontot. eller högskolan finansierar sedan samtliga löpandeutgifter med medel på kontot. Detnya resurstilldelningssystem som jag nu redogjort för innebär att denersättning från anslag på statsbudgeten som eller högskolanerhåller inte relateras tiU de utgifter denna har i sin verksamhet utan till deprestationer som utförts. får till följd att den slutliga ersättning somuniversitetet eller högskolan erhåller från statsbudgeten kan fastställas förstnär det aktuella budgetåret avslutats. Genomatt tillämpa modellen med ett räntebelagt konto med tillhörande kreditutrymmeäven för dessa anslag, kan den nya principen för budgetering av anslagentillämpas även vad avser buffertutrymme för att möta kostnadsökningar underlöpande budgetår. Därmed kommer inte heller principen om löneutgiftsram attbehöva tillämpas (prop. 1992/93:100, bil. 1, Statsbudgeten och särskildafrågor, avsnitt 2.2). mån det slutliga ersättningsbeloppet som tillkommer ellerhögskolan för utförda prestationer inte uppgår till det anvisade anslagsbeloppsom betalats ut till dess räntekonto bör anslagsbelastningen justeras så attdet motsvarar det slutliga ersättningsbeloppet. Mellanskillnaden redovisas somen reservation på anslaget. i treårsperioden får dereserverade medlen, om inte regeringen föreskrivit annat, tas i anspråk somersättning för prestationer som då berättigar till ersättning utöver detaktuella årets anslagsbelopp. Om eller högskolans utgifteröverstiger det belopp som tillförts från anslaget kan underskottet täckas genomatt krediten på räntekontot i tas i anspråk. Eventuellareservationer kommer dock att ge en räntevinst för eUerhögskolan i fråga. Eftersom reservationen endast är ett förskott tilluniversitetet eller högskolan för ännu ej utförda prestationer börräntevinsten dras in till staten. Jag anser att detta bör kunna görasschablonmässigt med utgångspunkt i en genomsnittligt beräknad räntesats. Somjag redogjort för innebär det föreslagna resurstilldelningssystemet attuniversiteten och högskolorna inte kommer att känna sin ekonomiska situationfullt ut förrän budgetåret är slut. Jag har vid mina ställningstaganden utgåttfrån att de ansvariga ledningarna inte tar i anspråk större del av deutbetelade anslagsmedlen än vad verksamhetens resultat motiverar. Detta kräveratt universiteten och högskolorna själva aktivt följer upp verksamheten löpandeunder året och beaktar detta vid prövning av nya utgifter. Jag återkommer idet följande till kraven på redovisningen. För att tydliggöra behovet avekonomisk kontroll bör det kreditutrymme som universiteten och högskolorna fårpå sina ränte- konton i Riksgäldskontoretbegränsas. Det ankommer på regeringen att Prop. 1992/93:169 fastställakreditutrymmet. Storleken på kreditutrymmet bör sättas i relation tilluniversitetets eller högskolans storlek och ekonomiska förhållanden och varaett uttryck för den gräns som myndigheten under alla förhållanden inte fåröverskrida. Enannan effekt av att ersättning utgår för redovisade prestationer är att enkostnadseffektiv verksamhet kan ge upphov till överskott. Jag förutsätter attuniversiteten och högskolorna kommer att använda tillgängliga medel fullt utför att stärka kvaliteten i grundutbildningen. För att skapa bättreförutsättningar för en effektiv medelsanvändning bör regeringen generelltmedge att mindre överskott får balanseras mellan budgetåren i universitetensoch högskolornas balansräkningar. En riktpunkt bör därvid vara att på långsikt alla medel används för sitt avsedda ändamål. På kort sikt bör emellertidett ackumulerat överskott på högst av den totala omslutningen utansärskild prövning få föras över till följande budgetår. Mankan naturligtvis inte frånse möjligheten att verksamheten vid ett universiteteller en högskola kan gå med underskott. Detta är anmärkningsvärt först omunderskottet är av större omfattning och återkommer . Under allaomständigheter är det ledningen för eller högskolan som skallvidta de åtgärder som krävs för att ett eventuellt underskott avseendegrundutbildningen skall hämtas in inom rimlig tid. Regeringens roll begränsastill att förvissa sig om att ledningarna verkligen följer upp ekonomin ochverksamheten och att dessa vidtar lämpliga åtgärder. Denreservation som efter justeringarna återstår vid treårsperiodens slut bör kunnaanvändas av regeringen för att betala ut ersättning det kommande budgetårettill de universitet och högskolor som uppnått fler helårsprestationer än vad demedgetts ersättning för inom ramen för sitt anslagsutrymme under treårsperiodeneller som kvalitetspremie. I ett system med ett grundutbildningsanslag peruniversitet eller högskola fordras medgivande till detta. Jag anseratt regeringen bör begära ett generellt bemyndigande att få besluta att medel,som har anvisat på ett anslag för ett universitet eller en högskola,vid treåisperiodens slut får användas för liknande ändamål vid ett annatuniversitet eller högskola. De belopp som kvarstår efter en eventuellomfördelning bör återföras till statsbudgeten som en besparing. Underlagför den årliga justeringen av anslagsbeloppen kan inte erhåUas förränvårterminens tentamina rättats och resultaten rapporterats, normalt först efterbudgetårets utgång. För att såväl bokslut som redovisningen mot anslagen skallbli rättvisande krävs att beslut om ersättningsbelopp och justeringsbeloppfattas före det att universiteten och högskolorna upprättar sina bokslut.Detta innebär att den tid som står till förfogande för att beräkna vilkenersättning som skall utgå blir kort. Detligger i sakens natur att universitetens och högskolornas beräkningar aversättningen måste granskas. Jag anser att det bör utgöra ett naturligt led iRiksrevisionsverkets granskning av de årsredovisningar som universiteten ochhögskolorna skall göra i enlighet med budgetför- Prop. 1992/93:169ordningens grundläggande krav att också granska redovisningen av helårsstudenteroch helårsprestationer och den därpå följande beräkningen aversättningsbeloppen. Riksrevisionsverketsuttalande över universitetens och högskolornas årsredovisningar bör därmedockså omfatta beräkningsunderlaget för ersättaingsbeloppet. Jag är medveten omatt en sådan granskning blir mer omfattande än en sedvanlig granskning av andramyndigheters årsredovisningar. Denföreslagna modellen får konsekvenser för universitetens och högskolornasredovisning. Vadgäller redovisning mot anslaget på statsbudgeten skall utgifter i anslagsfinansieradverksamhet, som ej avser statsbidrag, avräknas löpande mot anslaget närutgiften uppstår. Jag anser dock att avsteg bör göras från denna princip förhögskoleanslagens del. I stället bör avräkning ske vid de månatligautbetalningarna till universitetens och högskolornas räntekonton. Vidbudgetårets slut kommer således av anslagsbeloppet att haavräknats mot anslaget. I awaktan på att ersättningen slutligt fastställs böruniversiteten och högskolorna bokföra dessa som en preliminär intäkt. I den månuniversitetet eller högskolan inte får belasta anslaget med hela det tilldeladeanslagsbeloppet på grund av att den slutliga ersättaingen vid budgetårets slutinte uppgår till det tilldelade beloppet, skall mellanskillnaden återförastill anslaget före bokslutet. Beloppet får reserveras till nästkommandebudgetår. Detnya resurstilldelningssystemet ställer helt nya och ökade krav påuniversitetens och högskolornas löpande redovisning och årsredovisning. Fömtomden generellt höjda ambitionsnivån vad gäller kvaliteten på myndigheternasredovisning som följer av bokföringsförordningen i dess nya lydelse krävs attuniversiteten och högskolorna utvecklar sin internredovisning och andrauppföljningssystem så att såväl deras egna som statsmakternas behov avinformation kan tillgodoses. För att nå en så stor jämförbarhet som möjligtmellan olika redovisningar är det viktigt att god redovisningssed iakttas. Jagvill i sammanhanget understryka att ersättning från statsbudgeten inte skallkomma ifråga för prestationer som utförts inom ramen för uppdragsutbildning.Universiteten och högskolorna förutsätts därför lägga upp sinstudiedokumentation så att dessa prestationer inte ingår i underlaget förberäkning av ersättning för helårsprestationer och studentpeng. Föratt det skall vara möjligt att på ett bättre sätt kunna följa upp verksamhetenavser jag att föreslå regeringen att i regleringsbreven lämna föreskrifter omatt universiteten och högskolorna skall lämna en delårs- rapportper verksamhetsgren, grundutbildning respektive forskning och Prop.1992/93:169 forskarutbildning, omfattande en samlad redovisning för uppnåddaprestationer (och därmed upplupna inkomster) samt utgifter och en prognos förintäkter och kostnader avseende hela budgetåret. Denföreslagna anslagstekniken är bl.a. föranledd av svårigheter för universitetenoch högskolorna att löpande () mot anslaget redovisa de faktisktuppnådda ersättningarna för prestationer, vilka skulle behöva användas somunderlag för prognoser över statsbudgetens utfall. Detta måste därför ske isärskild ordning. Dåunderlag för finansstatistiken (s.k. realekonomiska utgiftsslag) inte kommeratt kunna hämtas ur riksredovisningen krävs att universiteten och högskolornalägger upp sin redovisning så att det går att få fram sådana uppgifter förrespektive universitets eller högskolas totala verksamhet och fördelat pågrundutbildning och forskning/forskarutbildning med den periodicitetRiksrevisionsverket föreskriver. Det är härutöver viktigt att det urinternredovisningen går att erhålla uppgifter för respektive utbildnings- ochfakultetsområde. Redovisningen av prestationer och framtidakvalitetsmdikatorer som skall utgöra grund för resurstilldelningen måste dessutomkunna verifieras vid granskning. Iprincip kan det föreslagna resurstilldelningssystemet också - helt eller delvis- tillämpas för fristående anordnare av högre utbildning. De avvikelser somblir aktuella gäller framför allt formerna för utbetelning av anslagen och hurgranskningen av redovisningen av studenter och prestationer skall organiseras. Deavtal som staten sluter med respektive utbildningsanordnare måste utformas såatt konkurrensneutraliteten i förhållande tdl de statliga universiteten ochhögskolorna upprätthålls. I avtalen bör detaljfrågor rörande utbetalningar ochredovisning regleras. Jag utgår från att Kammarkollegiet kan fungera somutbetalningsmyndighet och att steten har ett avgörande inflytande då derevisorer utses som skall granska ersättningsunderlagen. Denberäkningsmodell som Resursberedningen utarbetade har legat till grund förutformningen av utbildningsuppdragen för universiteten och högskolorna avseendeperioden /94-1995/96. Beredningenkonstaterade vid tillämpningen av sin modell att de enhetliga percapitaersättningarna medförde en viss omfördelning mellan universiteten ochhögskolorna. Som jag redan tidigare framhållit tyder de analyser som gjordesdock inte på att någon viss typ av eller storlek på universitet eller högskolai jämförelse med nuvarande tilldelningssystem skulle gynnas eller missgynnasav det föreslagna systemet. Jagvill för egen del framhålla beredningens konstaterande att de se- Prop.1992/93:169 naste årens beslut om expansion av antalet studenter ökar dentillgängliga ekonomiska totalramen . Denna medger attsamtliga universitet och högskolor - i förhållande till 1992/tilldelningav medel - kan få ökade takbelopp. Även de universitet och högskolor, som tillföljd av de enhetliga ersättningarna får en lägre per capitaersättning än denuvarande kostnaderna per helårsstudent, ges möjlighet att kompensera detta medett större utbildningsåtagande. och högskolor behöversåledes öka antalet studenter proportionsvis mer än vad takbeloppet ökar. Föratt medge rimliga fömtsättningar vid övergången till det nya systemet föreslårjag i enlighet med beredningens förslag att ett universitet eller en högskolafår disponera anslag på lägst samma nivå under /94 som /93 även om antalet redovisade helårsstudenter ochhelårsprestationer inte skulle motsvara denna nivå. De belopp som på dettasätt garanteras för /94 framgår av respektive universitets ochhögskolas utbildningsuppdrag. Summan av dessa belopp är således väsentligtlägre än summan av de takbelopp som föreslås för /94. Meddetta har jag försökt göra en samlad redovisning av alla de överväganden jaghar gjort med anledning av Resursberedningens och förslaginför övergången till det nya resurstilldelningssystemet för grundläggandehögskoleutbildning. har tidigare tagit ställning till principernaför detta system. bör ges möjlighet att ta del av den närmareutformningen av systemet. bör också godkänna storleken på percapitaersättningarna, dvs. beloppen för studentpeng och ersättning förhelårsprestationer. Vidare bör bemyndiga regeringen att dels beslutaom de tidigare beskrivna tekniska justeringarna av per capitabeloppen, delsomfördela anslagsmedel mellan universitet och högskolor vid treårsperiodensslut. Beträffande de konkreta förslagen för den nu aktuella treårsperiodenåterkommer jag under varje universitets och högskolas anslag. Slutligenanser jag att de reservationer som vid utgången av /93 kommeratt finnas på de nuvarande ändamålsinriktade reservationsanslagen förgrundläggande högskoleutbildning bör få föras till repektive universitets ochhögskolas konto i efter det att bokslutet har fastställts.För detta bör inhämtas ett godkännande av . Jagvill redan nu påpeka att kommer regeringens bedömning avresultaten, dvs. utfallet av tidigare givna utbildningsuppdrag -vad gällerstudentefterfrågan och studieresultat i form av examina och helårsprestationer- att tillsammans med kvalitetsbedömningar vara vägledande för utformningen avuppdragen för kommande treårsperiod. 1 den mån den årliga uppföljningen visarpå oacceptabla brister bör regeringen besluta om krav på åtgärder somförutsätts kunna vidtes omgående av berört universitet eller berörd högskola. Jag vill avslutningsvisframhålla att Resursberedningen har till uppgift Prop. 1992/93:169 attkontinuerligt följa införandet av det nya resurstilldelningssystemet. Dettainnebär dels ett ansvar för att samla in erfarenheterna av och analyserasamtliga de effekter - önskade och oönskade - som de olika komponenterna isystemet medför, dels ett uppdrag att föreslå eventuella korrigeringar isystemet. Om det visar sig vara nödvändigt med förändringar för att de avseddamålen skall kunna uppnås är jag beredd att återkomma till regeringen med sådanaförslag. Den1 skall universitet och högskolor - i likhet med andra myndighetersom ingår i budgetcykel 3 och som då övergår till ramanslagsteknik - övertalokalförsörjningsansvaret från Byggnadsstyrelen. Universitet och högskolorskall då själva svara för lokalplaneringen. De är fria att själva väljahyresvärd och själva sluta hyreskontrakten med hyresvärden. Hyresvärd för detav högskolorna disponerade befintliga fastighetsbeståndet blir- i varje fall på de större orterna - ett lokalt fastighetsbolag som ingår iden särskilda koncernen för högskolefastigheter. Genom beslut av regeringenden om tillägg till beslutet om nyariktlinjer för myndigheternas lokalförsörjning kommer de avtal sommyndigheterna har slutit med att för den följandetreårsperioden i stället gälla mellan myndigheterna och de nyafastighetsbolagen. Ändringeni fråga om lokalförsörjningsansvaret är kopplad till övergången tillramanslag. Genom att myndigheterna får totala resursramar att verka inom kandecentraliseringen av beslutsbefogenheter ske. och högskoloruppnås motsvarande funktioner genom det resurstilldelningssystem som jag nysshar redogjort för. Avsikten är således att staten i fortsättningen inte genomställningstaganden av , regeringen eller central myndighet skallbesluta om fördelning av tilldelade resurser mellan olika kostnadsslag somt.ex. löner materiel och lokaler. En viss begränsning ligger emellertid i attmyndigheterna inte utan regeringens godkännande får sluta hyreskontraktöverstigande . För universitetens och högskolornas del är gränsensatt till . Hyreskontrakten kan vidare inte slutas annat än inom ramenför de resurser som redan disponeras genom tilldelade anslag eller andrainkomster som universitet och högskolor med säkerhet kan räkna med. Dessafrågor kommer att behöva följas upp genom de lokalförsörjningsplaner som myndighetemaskall utarbeta och genom den årliga uppföljningsverksamhet som ingår iplanerings- och resurstilldelningssystemet. Detär enligt min mening väsentligt att beakta att för universitet och högskolorhar lokalförsörjningsfrågorna en annan och ofta större betydelse än för andramyndigheter. Detta beror på att lokalförsörjningen i högskolesammanhang intebara avser att förse en verksamhet med loka- ler utan i sig oftainnebär grundläggande ställningstaganden till etable- Prop. 1992/93:169ring av olika forsknings- och utbildningsverksamheter . Förspecialutformade laborativa lokaler kan det t.ex. handla om bindningar förflera decennier. För att sådana etableringar skall vara möjliga fordras detnormalt att resurser är garanterade genom statliga anslag. Demedel som har beräknats i den totala anslagstilldelningen på statsbudgeten /94 till universitet och högskolor motsvarar de beräknadeutgifterna för de hyreskontrakt som slutits med , eller genomByggnadsstyrelsen i vad gäller icke statliga lokaler, med justeringar föråtgärder i budgetarbetet. I hyrorna ingår kapitalkostnader för befintligafastigheter samt driftkostnader m.m. inklusive avkastning till staten somägare. Prisomräkningenför lokalkostnadsdelen bör - i enligt med vad regeringen har föreslagitriksdagen i årets finansplan - ske genom tillämpning av myndighetsspecifikalokalkostnadsindex. För universitetens och högskolornas del skall hyrornafastställas med utgångspunkt i vad som är affärsmässig hyra, vilket innebär atthyran beräknas på återanskaffningsvärdet av lokalerna med beaktande av ålderoch förslitning samt drift- och underhållskostnader (se prop. 1992/93:37 bil. Detta innebär bl.a. att den egentliga marknadens påverkan blir avmindre betydelse. Prisomräkningen behöver således för högskoleområdets delgrundas på vad som är den affärsmässigt motiverade hyresutvecklingen. kommer att lämna bistånd både åt myndigheterna och åtregeringen i fråga om lokalkostnadsindex m.m. Ibudgeterade utgifter för hyra ingår en kapitaldel som motsvarar räntor ochamorteringar på den låneskuld som belastar varje fastighet sedan produktionenav densamma samt utgifter för löpande underhåll, med de justeringar som kan hablivit följden av senare särskilda upprustningar eller standardförbättringar.Vidare ingår medel för mindre, verksamhetsberoende åtgärder sedan innevarandebudgetår i den årliga anslagstilldelningen till universitet och högskolor enligtsamma principer som tidigare när medlen anvisades till .