prop · GG03127 · 1992-12-31 00:00:00 — Jag är inteheller beredd att föreslå något skattefritt belopp för hobbyinkomsten Jag villdock erinra ora att utredningen i sitt fortsatte arbete avser att återkoraraatill frägan om beloppsgränser i inkomstelaget tjänst. Begränsningenatt utnyttja gamla underskott före beskattningsåret har kritiserateför att vara alltför restriktiv. Kritiken har kommit från flera håll men kanskefrämst frän företrädare för trav- och galoppsporten. Det har bl.a. framhålliteatt kostnaderaa för travsportverk-sarahet dels kan uppgå till höga belopp, delstill viss del belöpa pä tid längt före den då eventaella intäkter börjar flytein. I sistaämnda avseende gäller exempelvis att en travhäst i regel inte börjarfåvla förrän tidigast två till tre är efter födseln och att det i vissa fallkan dröja ända upp till fem är innan nägra intäkter uppkommen Föregen del anser jag att det finns visst fog för kritiken och att det finnsanledning att göra den aktaella regeln niindre restriktiv. För vissaverksamheter skulle en sädan utvidgning vara av påteglig betydelse. Bl.a.skulle de problera sora framhållite från bl.a. travsporthåll då minska. Nackdelenmed en utvidgad avdragsrätt torde främst ligga i att den, såsora utredningenpåpekat, komplicerar systemet saratidigt som behovet av en utvidgad avdragsrättär litet för de flesto hobbyverksamheten Vidare kråvs ökade kontrollinsateerfrån skatterayndigheteraa. Dessanackdelar är dock enligt min mening inte sä allvarliga att de utgör hinder moten utvidgad avdragsrätt. Beträffande kontrollproblemen vill jag framhålla attdet i enlighet raed allraänna skatterätteliga principer i förste hand måsteankomma på den skattekyldige att styrka sina avdragsyrkanden. Det liggersåledes i den enskildes intresse att prestera ett fullständigtdeklarationsunderlag. Det torde dessutora röra sig ora ett förhållandevisbegränsat antol fall där den utvidgade avdragsrätten kan bli aktaell atttillärapa. Jagföreslår därför att avdragsrätten utvidgas med ytterligare fyra ån Avdrag börsålunda få göras för utgifter sora betelate under beskattningsåret särat underde som föregått beskattningsåret i den mån de överstiger resp. årsintäkten Avdrag får, liksom , inte medges med högre belopp än sora raotsvararbeskattningsårete intäkt av verksaraheten. Natarligtvis gäller detto allhobbyverksamhet och inte endast trav- eller galoppsportverksarahet. Förslagetföranleder en ändring i 33 § 1 raom, tredje stycket KL. Vadgäller beskattningen av hobbyverksamhet avser jag att avslutningsvis to uppfrågan om hobbybiodling. Företrädareför hobbybiodlaraa har i olika sammanhang hävdat att skattereformen inneburitpåtogliga nackdelar för hobbybiodlingen. Kritiken har framför allt riktot insig på att biodlaraa nödgas föra anteckningar och deklarera blygsamma belopp,Sora en lösning på detto problera har föreslagite att biodling som omfattor fem eller fårre Prop. 1992/93:127 bisamhällenskall vara skattefri. En aiman lösning som förespråkate av Kammarrätten iGöteboig är att det införs ett skattefritt belopp på . Denutvidgning av avdragsrätten för kostnader hänförliga fill änbeskattningsåret som jag föreslagit i det föregående måste anses förbättra ävenhobbybiodiaraas skattesituation i vissa fall. Den löser dock inte det problemsom kritiken främst riktot in sig på, näraligen kravet pä att föra anteckningarm.m. För att helt korama till rätto med detto torde krävas att man inför enskattefrihet för mindre biodlingar antingen genora en beloppsgräns eller genomatt ett visst antol bisamhällen undantas. Jagär eraellertid inte beredd att nu föreslå särregler för biodling eller nägonannan typ av hobbyverksamhet. Såsom utredningen påpekat är särreglerförknippade med inånga nackdelar Skattefrihet för en viss typ av verksarahetinnebär avsteg frän en neutral beskattning samt raedför gränsdragningsproblemoch risk för spridningseffekten Jagtror dessutom att probleraen för biodlaraa i prakfiken inte bör bli alltförbesvärande. Den typ av redovisning sora kan krävas är av enklaste slag. Normalttorde det räcka att notera vilka mtäkter man haft och spara de kvitton somavser kostaader för biodlingen. RSV har också uttelat att hobbyverksamhet sominte ger överskott inte behöver redovisas i självdeklaration. Vidare kannämnas att RSV i en information angående biodling (RSV Dt 1978:6) fuimit attdet minste antolet bisamhällen som krävs för att vinst skall kunna uppkomma ivart fall snarare torde ligga över än under tio per odlare. Förbiodlare med tio eller fårre bisamhällen torde det därför i praktiken sällanbli aktaellt att deklarera inkomster från biodlingen raed hänsyn till attverksaraheten i dessa fall normalt inte synes ge någon vinst. Motbakgrand av det anförda mäste det anses att biodlamas krav i stor uteträckningredan är tillgodosedda. Mittförslag: Regleraa om hemresor för den som pä grand av sitt arbete vistas päannan ort än sin hemort ändras på så sätt att den särskilda avståndsgräns somgäller för flygresor slopas. Avdragsrätten för fågresor utvidgas också nägot. Utredningensförslag: Denna fråga har inte tegite upp av utredningen. Skälenför mitt förslag: Vid vistelse för arbete på annan ort än hemorten harskattekyldig enligt punkt 3 b av anvisningarna till 33 § KL rätt till avdragför kostnad för hemresor mellan arbeteorten och hemorten. Avdragsrätten fördenna i och för sig privato levnadskostaad har införte av sociala skäl och föratt inte försvåra rörligheten på ar-betemarknaden. Avdraget gäller för enhemresa om avståndet mellan hemorten och arbeteorten är längre än50 kilometen Avdraget skall normalt motsvara kostaaden för billigaste fårdsätt.Såvitt avser kostaad för flygresagodtas den dock om avståndet raellan hemorten och Prop. 1992/93:127arbeteorten överstiger eller resan företagite till eller frånGotland, Saknas godtogbara allmänna kommunikationer får avdrag medgesför kostnader för resa raed egen bil enligt den schablon sora anges i punkt 4av anvisningaraa till 33 § KL. Deinskränkningar i raöjlighetema att företo hemresor med flyg som nuvaranderegler innebär är enligt min mening inte längre motiverade. Inrikesflyget harutvecklate kraftigt under senare är och används alltmer frekvent. Prisskillnaderaamellan flyg- och fågbiljetter har också minskat och är det möjligtatt flyga en sträcka för i stort sett samma kostnad som för fågbiljetten påmotsvarande sträcka. Nuvaranderegler missgynnar på ett enligt rain raenmg inte försvarbart sätt de som hartidsmässigt långa resor på grand av stora avstånd eller bristande tillgång tillandra kommunikationer än flyg. Jag anser raot bakgrand härav att avdrag förkostnader för hemresor med flyg bör medges även om dette inte är billigastefårdsätt. Avdragsrätten bör dock begränsas till skälig kostaad för flyg.Därraed bör avses det billigaste till buds sfående alteraativet för denaktaella sträckan vid den ifrågavarande tidpunkten. Vidare bör förateättos attresan företas raed reguljär flygförbindelse och inte med t.ex. ett chartratflygplan. Avdrag bör dock kunna medges i sistnämnda fall ora detto alteraativär billigare. Jagvill framhålla att det i realiteten torde bli sällsynt att flygresor utayttjasvid resor med kortore avstånd än 30 rail raed hänsyn till att det under dettoavstånd knappast lönar sig tidsmässigt med flyg. En annan återhållande faktorär att det ligger i den enskildes intresse att hålla nere kostnaderaa förhemresoraa. Även om kostnaden är avdragsgill drabbar den till betydande delockså den enskilde. Man kan därför förvänto sig att de skattekyldiga normaltväljer billigaste fårdsätt även i fortsättningen. Mot bakgrand härav och av vadjag tidigare framhållit om att prisskillnaderaa mellan flyg och fåg ofta inteär så stora bör förslaget inte raedföra några stotefinansiella konsekvenser avbetydelse. miljöskäl är det angeläget att fågresor inte raissgyrmas i förhållandetill flygresor Avdrag för kostnader för fågresor bör därför medges även om fåginte skulle vara billigaste fårdsätt. Vidare bör beträffande fågresor intekrävas att billigaste alteraativ utnyttjas. Även kostaader för reguljär resa iförsto klass eller med s.k. snabbfåg bör berättiga till avdrag, givetvis underförateättning att den skattekyldige vid påfordran kan styrka sina kostnaden Jagföreslår mot bakgrand härav en justering av den aktaella besfåmmelsen iförhållande till lagrådsremissens förslag som innebär en utvidgad avdragsrättför kostnader för fågreson 3 Beskattning av vissa utbildningsstipendier Mittförslag: Skattefriheten för vissa utbildningsstipendier slopas. Skälenför mitt förslag: Enligt 19 § KL räknas inte till skattepliktig inkomststipendium som är avsett för mottegarens utbildning och inte utgör ersättningför arbete som har utförts eller skall utföras för utgivarens räkmng.Stipendium som är avsett för andra ändamål och som inte utgår periodiskt ochinte utgör ersättmng för arbete som har utförts eller skall utföras förutgivarens räkning är inte heller skattepliktigt. Besfåmmelsenom utbildningsstipendier har i sin nuvarande lydelse gällt fno.m. 1988 ärstexering och umebär en permanentning av en tidsbegränsad lagstiftning somavsåg 1983 - texeringar Enligt den tidigare lydelsen av 19 § KL var stipendierskattefria om de utgått till staderande vid undervisningsanstolter eller annarsvarit avsedda för mottogarens utbildning. Syftet med regeländring varatt inkomstbeskattning inte längre skulle utiösas i de fall då mottogaren avstipendiet deltor i utbildning som stipendiegivaren visserligen har nytto avmen där stipendiet inte utgör ersättning för en besfåmd prestetion. Stipendiersom utgår till någon som är helt frisfående från stipendiegivaren skulle inteheller i fortsättningen beskattos. Principen om beskattaing av stipendier tillansfållda eller som eljest kan antas utgöra ersättaing för nägon prestotionskulle således kvarsfå. Ändringeninnebar en viss utvidgning av skattefriheten och tog sikte på stipendier somutgår för deltogande i fackliga kursen Dessa stipendier avsåg att göra detraöjligt för ansfållda som inte har rätt till ledighet för stadier att raedbibehållen lön delto i fackliga kursen Stipendieraa avsåg allteå att fåckainkomstbortfall. Bakgrandentill den ovan angivna lagändringen var en serie avgöranden från Regeringsrätten(RÅ 81 1:31) där det fastelogs att stipendier sora utgick för deltogande ifackliga kurser beskaffades ora raottogaren innehade ett förtroendeuppdraginora den fackliga organisationen trote att något ansfållningförhållande inteförelåg. Om kursen däreraot hade till syfte att höja den allraännakunskapsnivån var stipendiet skattefritt även ora det utgick till enförtroendeman. Den sora enbart var raedlera kunde utan skattekonsekvenser teeraot ett stipendium för deltegande i även fackligt orienterade kursen Fråganora beskattningen av stipendier har därefter vid ett par fillfållen togite uppi utredningssaramanhang. Ibetänkandet (SOU 1989:33) Reformerad inkomstbeskattning som Utredningen omreformerad inkomstbeskattning, RINK, lade frara föreslogs att skattefrihetenför stipendier borde slopas. RINK anförde vidare att skattefriheten förfackliga stipendier syntes från neutralitetesynpunkt tveksam, med hänsyn delstill att dessa stipendier i realiteten ersätter misted inkomst, dels tilluppdragsgivarens intresse av utbildningen. Utredningens slutsate var att fleraskäl såsom neutralitete- och enkelheteskäl samt krav påbasbreddnmg tolade för att slopa skattefriheten Prop. 1992/93:127 för stipendierRINK ansåg emellertid att det krävdes en del kartläggningsarbete för att lösade frägor som uppkom vid en ändring av regleraa och att det på denna grund varlämpligare att Stiftelse- och föreningsskat-tekommittén behandlade denna fråga. avgav ett betänkande, (SOU 1990:47)Beskattmng av stipendier Kommittén föreslog att huvudprincipen skulle vara attstipendier inkomstbeskattodes. Vad beträffar utbildningsstipendier skulle dockäven i forteättningen stipendier avsedda för mottegarens grandutbildning varaskattefria. Skälen till förslaget var desamma som låg bakom skattereforraen,nämligen att beskattaingen skulle vara likformig och neutral. Koraraitténsförslag ledde inte till lagstiftning. Enviss justering av stipendiebesfåmmelseraa företogs i samband medskattereforraen (prop. 1990/91:54, bet. SkU 10), Syftet härraed var attklargöra att stipendier och liknande bidrag skulle vara skattefria i sararaauteträckning sora tidigare. Föregen del gör jag följande bedöraning i denna fråga. Föratt en sora stipendiura betecknad ersättning skall undgå inkomstbeskattningbör den vara av benefik karakfån Stipendier från arbetegivare eller honoranärsfående samt frän uppdragsgivare till ansfållda resp. uppdragstegare liksomstipendier som eljest utgör ersättning för prestotion bör däremotinkomstbeskattas. Närett direkt ansfållnings- eller uppdragstogarförhållande föreligger råder detnormalt knappast någon tvekan om att en ersättning för en utförd prestotion skallbeskattas, även om den betecknate som ett stipendiura. Ivissa fall kan dock gränsen raellan skattepliktiga och ej skattepliktigastipendier vara svär att dra. Så har exempelvis varit fallet beträffande vissautbildningsstipendier där mottogaren har någon form av förtroendeuppdrag förstipendiegivaren. tidigare näranda avgörandena frän Regeringsrätten drogs i dessa fall gränsenmellan skattepliktiga och ej skattepliktiga stipendier på så sätt att oramottogaren hade ett fackligt förtroendeuppdrag och kursen var inriktod pä denfackliga verksamheten bedömdes stipendiet sora skattepliktigt. kursendäreraot hade raer allraänbildande karakfår ansågs skatteplikt inte föreligga. Enligtmin bedömning är den gränsdragning beträffande utbildningsstipendier somgjordes i praxis genora Regeringsrättens avgöranden riralig och iöverenssfåraraelse raed inkorastbeskattningens granden Föreligger ettuppdragstogarförhållande raellan givaren av stipendiet och raottogaren, t.ex. iform av ett förtroendeuppdrag, och givaren har ett eget intresse av attmottogaren deltor i utbildningen bör således skatteplikt föreligga. 1 dessafall kan det enligt min menmg hävdas att mottogaren utför en prestotion som ärav direkt intresse för givaren och alltså ersättning för arbete. Den utvidgningav det skattefria området som skedde i och med lagstiftning är motbakgrand härav från principiella utgångspunkter alltför vidsträckt. i skattefriheten till vadsom gällde före denna lagändring bör därför ske. I övrigt finner jag inteanledning att nu föreslå några ändringar beträffande beskattningsreglerna förstipendier Förslaget föranleder en ändring i 19 §KL. Prop, 1992/93:127 4Upphävande av lagen mot skatteflykt Mittförslag: Lagen (1980:865) mot skatteflykt upphävs fr,o.m. Denupphävda lagen skall dock alltjämt tillämpas på rättshandlingar som företogitsunder tiden - den 31 deceraber 1992. Lagenmot skatteflykt infördes genom lagstiftning (prop. 1980/81:17, SkU 8,rskr. 27, SFS 1980:865). Lagen tidsbegränsades till att gälla i fråga omrättehandlingar som företogs t.o.ra. Tidsbegränsningenmotiverades med att klausulen mot slutet av femårsperioden skulle utvärderasfrån rättesäkerhetesynpunkt och kunna oraprövas på nytt. Justitiekanslera (JK)erhöll regeringens uppdrag att utföra en sådan värdering. Generalklausulentog sikte på sådana skatteflykteförfaranden som innebar att den skattekyldigevid genoraförandet av ekonomiska affårer skaffar sig skatteförmåner som inte äravsedda av lagstiftoren genora att använda förfaranden som frän kommersiellaoch liknande synpunkter utgör omvägar Genomlagstiftning (prop. 1982/83:84, SkU 20, rskr, 139, SFS 1983:75), somträdde i kraft , utvidgades klausulens tillärapningsoraråde tillatt gälla även sädana förfaranden som - utan att kunna karakteriseras somomvägar - tillkommit uteslutande i avsikt att uppnå skatteförmånenTidsbegränsningen av klausulens tillämpning gällde såväl den ursprangliga soraden utvidgade utforraningen av klausulen. Lagens giltighetetid förlängdesytterligare genora lagstiftning (prop. 1987/88:150 (bil. 3), SkU40, rskr, 397, SFS 1988:780), dvs. t.o.m. utgången av . Samma årtillsattes en särskild utredare för att göra en översyn av lagen eftersom denansågs vara alltför snävt utformad för att utgöra ett tillräckligt instramentför att komma åt skatteflyktsåtgärder och att den därför borde ses öven Betänkandet(SOU 1989:81) Ny generalklausul raot skatteflykt avgavs i oktober 1989.Giltighetetiden för skatteflyktelagen förlängdes , dvs.t.o.m, eftersom lagen borde fortsatte att gälla somberäknades åtgå till remissbehandling och övrig beredning av befånkandet (prop.1989/90:50, SkUlO, rskr. 96, SFS 1989:1037). Remissopinionenvar i de övervägande antelet fall avvaktande eller helt avvisande till utredningens förslag. 1990/91:56 s. 17 att det lånns skäl att vänto med att pröva Prop.1992/93:127 skatteflyktelagens utformning till dess att erfarenheter fråntillärapningen av skattereformens regler förelåg. Han föreslog att lagensgiltighetetid skulle föriängas t.o.m. är 1993 (prop. 1990/91:56, SkUll, rskr.105, SFS 1990:1464). JKhar haft till uppdrag att granska tillämpningen av skatteflyktelagen fränrättesäkerhetesynpunkt. JK har redovisat sitt uppdrag dels är 1985, dels år1988. JK:s granskning upphörde . JK fann vid sin granskning atttillämpningen av lagen präglades av stor försiktighet och att det genomgångnamaterialet inte gav stöd för antegandet att lagen och dess tillämpning letttill att kraven på rättesäkerhet och förateebarhet för de skattekyldiga blivitåsidosatte. En genomgång av rättspraxis ger även vid handen atttillämpningen av skatteflyktelagen synes vara fortsatt restriktiv. Skälenfor mitt förslag: När den nuvarande regeringen tillträdde fastelogs iregeringsförklaringen att en av den nya regeringens avsikter var att sfårka denenskildes rättesäkerhet. Detto har bl.a. kommit till uttryck i att regeringentillkallat en parlamentorisk kommitté för att se över rättesäkerheten vidbeskattningen. Kommitténs uppgift blir att belysa i vilka avseenden det flnnsbrister i rättesäkerheten vid beskattningen och att föreslå åtgärder för attavhjälpa dessa. 1 direktiven (Din 1992:27) till utredningen nämns lagen motskatteflykt som ett exerapel på en lag som rör den enskildes rättesäkerhet. Lagenmot skatteflykt har kritiserate från rättesäkerhetesynpunkt ända sedan desstillkomst. Kritiken har bl.a. gällt att förekomsten av en sådan lagstiftningsfårker det allmannas sfållning gentemot den enskilde pä ett sätt sora inte ärrimligt i ett rättesamhälle. Vidare medför lagen svårigheter för den enskildeatt bedöma skattekonsekvenseraa av olika rättehand-lingan Den omständighetenatt lagen synes ha tillämpate med försiktighet förtor enligt minmening inte dessa principiella invändningan Dekraftiga sänkningar av skattesateeraa som skett genom skattereformen medfördessutom att intresset för skatteundandragande åtgärder minskat avsevärt.Motivet för skatteflyktelagen - att motverka skatteflyktsåtgärder - har därförinte längre sararaa tyngd. Jag anser medhänsyn till det ovan anförda att storka skäl tolar för att skatteflyktelagenskall upphävas . Det finns ingen anledning att avvakto attgiltighetetiden löper ut utan lagen bör upphöra att gällaredan vid utgängen av . Skatteflyktelagen bör således begränsas till attgälla rättehandlingar som företas t.o.m. . 5 Avdraget för kostnader för bilresor till och frånarbetet Prop, 1992/93:127 Mittförslag: Avdrag för kostnader för resor mellan bostod och arbetsplats med bilskall raedges med per rail vid taxering. Beloppet skall gällaoavsett körsträckans längd. Skälenför mitt förslag: Avdragsrätten för kostnader för resor till och fränarbeteplateen är reglerad i punkt 4 av anvisningaraa till 33 § KL. Enligtanvisningspunkten skall avdraget besfåmmas enligt schablon. Beräkningen avschablonavdragete storlek utförs av RSV. Nämndabesfåmmelse lämnades oförändrad skattereforra. Avdragsbeloppet koraeraellertid att uttryckligen regleras - särat höjas -genora föreskrifter i ensärskild lag, näraligen lagen (1990:1451) ora avdrag för kostnader för bilresortill och från arbeteplateen vid 1991 och texeringar Som framgår varregleringen endast av tillfållig karakfån Avdragsbeloppet uppgick vid 1992 årstoxering till per rail, oavsett körsträckans längd. Genom lag (1991:1867)om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbeteplateen vid 1993 ärstoxering stodgades att avdragsbeloppet för resor till och frän arbeteplateenmed egen bil skulle medges med per mil även för sistnämnda toxe-ringsån Utredningen om beskattningav vissa nataraförmåner m.m, har fått till uppgift att lämna förslag till denfraratida utforraningen av kostnadsavdraget för bilresor mellan bostod ocharbeteplate, (Din 1992:3), Utredarens arbete bör i sin helhet vara slutförtsenast den , Om besfåraraelseraa i punkt 4 av anvisningaraa till 33§ KL skulle tillärapas vid 1994 ärs toxering skulle avdraget för kostnader förbilresor - enligt den uppskattaing ora prisutvecklingen sora nu kan göras -uppgå till strax per mil. Någon anledning att sänka avdragsbeloppetfinns enligt min mening inte. Iawaktan på utredningens slutbetänkande anser jag därför att avdragsrätten börregleras särskilt även vid toxering på sarama sätt som skett vid detre föregående toxeringaraa, Detto bör ske genom en särskild lag. 6 Övriga frågor 6,1 Bampension Mittförslag: Skattefriheten för barapension skall överenssfåmma med pensionensgarantibelopp även i de fall utbetelningama avser del av är. Skattefrihetinförs för yrkesskadelivränto till den del den motsvarar nedsättning avskattefri barapension. Skälenför mitt förslag: Partiell skattefrihet för barapension mfördes Prop.1992/93:127 genom lagsfiftning (prop. 1990/91:54, SkU12, rskr. 107, SFS1990:1457). Skattefriheten gäller för bampension till den del den inteöverstiger av basbeloppet (garantinivån ). Barapension somutgär efter båda föräldraraa är skattefri till den del den inte överstiger 80 %av basbeloppet. Skattefriheten,40 eller av basbeloppet, avser barapension som utgår under helabeskattaingsäret. Regleraa medför att den avsedda skattefriheten förgarantinivän inte uppnås i de fall som barapensionen utbetelas retroaktivt förår före beskattaingsäret. Vidare uppkommer en inte avsedd skattefrihet för detfall barapensionen utgär under endast en del av året. Reglernas nuvarandeutformning medför också att den faktiska fördelmngen mellan skattepliktigt ochskattefritt belopp inte kan beräknas med säkerhet förrän efterbeskattningsårete utgång. I de fall byte av utbetelare skett underbeskattningsåret måste dessa utbetolningar först summeras innan den skattefriadelen kan beräknas. Kontrolluppgift har därför länmate på hela denutbetelda barapensionen och beräkningen av den skattefria delen har gjorts avskattemyndigheteraa. Motbakgrand av nyssnämnda brister i nuvarande system föreslår jag att besfåmmelsenjusteras på så sätt att den del av varje månads barapension som motsvarar dens.k. garantinivån den månaden omfattas av skattefriheten men att överskjutandebelopp beskattas. medför att såväl utbetelare som mottogare av barapensionkan beräkna det skattepliktiga beloppet vid varje utbetolning ochskattefrihetens omfattning blir inte beroende av utbetelningstidpunkten.Korrekte skatteavdrag kan också verksfållas. Enligtbesfåmmelser i 17 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring samordnas bl.a.barapension med efterlevandelivränto enligt lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring och vissa andra liknande livräntor, alla avseende skadorsom uppkommit före då bl.a. lagen (1976:380) omarbeteskadeförsäkring trädde i kraft. Saraordningen innebär att tre Qärdedelarav livräntans belopp avräknas från bl.a. barapension enligt vissa i vissa fall att den barapension som utbetolas understiger garantinivån,40 resp. av basbeloppet, samfidigt som livräntan helt beskattas. Denavsedda skattefriheten för barapensionen raotsvarande den s.k. garantinivånuppnås således inte i dessa fall. Jaganser att hänsyn bör tas till samordningens negativa effekter för dem somuppbär säväl bampension som yrkesskadelivränte.