prop · GG03150 · 1992-12-31 00:00:00 — Upplåningsbehovet beståri princip av imderskottet i stotsbudgeten, korrigerat för vissa poster sompåverkar upplåningen, underskottet i stotens verksamhet utanför stotsbudgetent.ex. Arbetsmarknadsfondens underskott och övrig upplåning viaRiksgäldskontoret, t.ex. för studielån och investeringar i infrastruktur. 1992/93:150 Bilaga1.2 Diagram 4 Stotsskuldens utveckling /93 - 1997/98 92/93 93/94 95/96 96/97 UnderLK-perioden sker en kraftig ökning av stotskulden från en nivå på ca 970miljarder kr efter /93 till ca /98. Uttryckt som procent av BNP ökar stotsskulden från 69 %till . IAP-fonden ökar utgiftema snabbare än inkomstema framför allt beroende på attlönesumman utvecklas i långsammare takt än ATP-utbetolningama. kommer fondens utgifter att överstiga avgiftsinkomstema. Som följd avdetto försämras AP-fondens finansiella sparande med ca underperioden. Fondens löpande avgiftsinkomster täcker således inte de löpandeutgiftema utan avkastningen från fonden kapitol tas i anspråk. Fondstyrkan (hurlänge fonden kan täcka utgiftema) feller från till 4,9år. Beräkningamabygger på finansplanens krav på realt oförändrade utgifter för offentligkonsumtion. /94 försämrasdet finansiella sparandet något, men är fortfarande positivt. Under resten avLK-perioden uppvisar kommunsektorn ett negativt finansiellt sparande på mellan5-16 miljarder kronor. Det är framförallt /94 till 1995/96 somdet sker en kraftig försämring. Till stor del förklaras försänuingen avskatteinkomstemas utveckling. Jämfört med steten har kommunsektom enförhållandevis sterk finansiell ställning. DiagramS Den kommunala sektoms inkomster och utgifter, löpandepriser (mdkr) 1992/93:150 Bilaga1.2 30000 ISÄ'' Summanav skatteinkomster och stetsbidrag till konununsektom i förhållande till BNPsjunker från /94 till /98. Nedgången förklaras delsav den effekt som det nya systemet för utbetelningar av skatteinkomster fär viden nedväxling av löne- och prisökningstakten och dels av de förväntodeekonomiska regleringama mellan stoten och kommunsektom. bedömsstotsbidragen utvecklas restriktivt vilket svarar för en delav minskningen. Givetatt det kommunala skatteuttoget inte höjs och att de stotiiga överföringamatill kommunsektom utvecklas restriktivt blir slutsatsen att den kommimalasektom står inför betydande krav på anpassning av utgiftsnivån till detfinansiella utrymmet. Även de kommunalautgiftemas andel av BNP sjunker från en topp på /94 till ca 23 %år 1997/98. 1992/93:150 Bilaga1.2 Detfinansiella sparandet i den offentliga sektom förbättras från -13,av BNP1993/94 till -5,av BNP 1997/98. Huvuddelen av underskottet utgörs underhela perioden främst av de fortsatt stora underskotten i stotsbudgeten.Stotsbudgetens utveckling svarar dock för den förbättring som sker i densamlade offentliga sektoms finansiella sparande. Det finansiella sparande ikommuner och i AP-fonden försämras under hela LK-perioden. Diagram6 Offentlig sektors utgiftsnivå och finansiering I % av BNP i% av BNP 80i Finansiellt underskott Totalutgiftsnivå pSO 1992/93 1993/94 1994/95 1995/96 1996/97 1997/98 Förden offentliga sektorn ökar inkomstema i förhållande till BNP underLK-perioden. Skattekvoten i offentlig sektor ligger i stort sett underperioden på . De offentliga utgiftemas andel av BNP sjunker underperioden från till . Somen känslighetskalkyl redovisas ett scenario där ett antol förändringar i deekonomiska fömtsättningama gjorts gentemot huvudaltemativet. Förändringama somvidtogits är i huvudsak följande: -inget besparingsprogram på 10miljarder per budgetår - ej realt oförändrade utgifter för offentligkonsumtion. Tillföljd av förändringama revideras antogandebilden för den ekonomiskautvecklingen. Finanspolitiken blir i detto scenario betydligt mer expansiv.Till en början leder utvecklingen till en högre BNP-tillväxt genom en totoltsett storkare konsumtionsutveckling. Efterhand blir de negativa effektema allttydligare. Det allt större offentliga upplåningsbehovet medför ett tryck uppåtpå räntenivåema. Inflationsimpulsema blir också större än i huvudaltemativetvilket ställer krav på en mer restriktiv penningpolitik vilket motverkar enräntesänkning. Denna utveckling leder till lägre export ochinvesteringsvolym och därmed lägre BNP-tillväxt. Skillnaden i genomsnittligBNP-tillväxt blir dock inte så stor eftersom de negativa konsekvensema för denreala ekonomin endast i begränsad omfattning hinner to sig uttryck underkalkylperioden. Densammantogna inkomst- och utgiftsutvecklingen innebär att statsbudgetens saldovisar på ett underskott på ca slutåret i LK-perioden.Utvecklingen leder även till att stotens upplåningsbehov ligger på i genomsnittca 200 mdr med en minskning . De storaupplåningsbehovet beror främst på de stora negativa primärsaldot och att dendärmed högre stotsskulden, ca slutåret, ger högre utgifterför stotsskuldräntor än i huvudscenariet. Därtill kommer ett större underskotti arbetsmarknadsfonden. 1992/93:150 Bilaga1.2 Diagram 7Budgetsaido i huvudaltemativ och i känslighetsaltemativ I % av BNP H-alt i %av BNP 1993/94 1994/95 1995/96 1996/97 1997/98 Offentligasektoms underskott blir betydligt svagare i känslighetsalternativet utifråndessa förutsättningar. För att få kontroll över utgiftsutvecklingen och skuldtillväxtenkräver detto scenario att betydligt kraftfullare åtgärder än i huvudscenarietmåste vidtas i ett senare skede. 1 Den långsiktiga konsekvenskalkylen pop- 1992/93 :150 1993/94 -1997/98 " ' Denlångsiktiga konsekvenskalkylen (LK) är ett av regeringens underlag inför beslutom utformningen av en långsiktig utgiftsstrategi. Beräkningama i denlångsiktiga konsekvenskalkylen visar bl.a. hur stor del av samhällets resursersom - givet redan fettode beslut - konuner att tas i anspråk av stoten ochkommunema och därmed hela den offentliga sektom /94 -1997/98. 1årets LK beskrivs i kapitel 6 utvecklingen för stotens utgifter inom olikaområden /88 - 1997/98. Utgångspunktenför LKn är att beräkna utgifter och inkomster till följd av fettede beslut ochgjorda åtoganden. På följande punkter bör det dock särskilt poängteras attstotsmaktema ännu inte fettot några slutgiltiga beslut, men att effektemalikväl är beaktade i kalkylen. Detto gäller för förslagen i finansplanen om: - budgetförstärkningar, i 1993/prisnivå, på 10miljarder kronor per budgetår fr.o.m. budgetåren 1994/95 - 1996/97 och 15miljarder kr. - realt oförändrade utgifter för offentlig konsumtion. Iberäkningaraa har kravet på realt oförändrade utgifter för offentlig konsumtionbehandlats på följande sätt: - Engenerell neddragning av stotens utgifter, för den stotiiga för valtningen inkl. försvaret. Neddragningen är gjord med 0,5 mdr kr 1994/95, 1 mdr kr 1995/96, 1,5 mdr kr 96/97 och 2 mdr kr 1997/98. Iövrigt gäller för beräkningarna att: - Utgiftsökningar och inkomstbortfeU till följd avett eventuellt medlemskap i fömtsätts finansieras inom ramen för befintligaresurser. - Nominellt oförändrade generella stotsbidrag tillkonununsektom. - Ingen hänsyn har togits till den tillfälligastotsbudgetförsvagning på som den ej utförda regleringenavseende det sänkto grundavdraget för kommunsektom iimebär för budgetåren1993/94 och 1994/95. - Inga ytterligare utgifter är beräknade för insatseri det finansiella systemet. - östeuropaprogrammet bibehålls även efter 1994/95. - Utgifter för flerårsprogram som t.ex. forskningligger kvar på oför- Bilaga 1.2 ändrad real nivå efter programmets slut. - En förväntod nedgång i arbetslösheten i slutet avperioden har omsatts i en minskning av resursema för arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Beräkningama avseende arbetsmarknadsfonden är konsistento med dennautveckling. - Barnbidragen är ej värdesäkrade och har därför interäknate upp med prisutvecklingen. - Infrastrukturinvesteringar på ca 10 mdr kr per årfinansieras via lån i . - Antogandet om ränteutvecklingen påverkarberäkningama av stots-skuldräntor /95. /93 och 1993/94gäller stoppräntan vid beräkningstillfället. Beräkningarnai LKn är gjorda utifrån vissa antoganden om den ekonomiska utveckling. Dessaredovisas i avsnitt 1.3. I prognosen för den samhällsekonomiska utvecklingeningår en bedömning av den offentliga sektoms utveckling. är nödvändigtför att kunna to fram prognoser för BNP, inflation, löneutveckling ete. FörLK-perioden är beräkningama i festo priser räknade i 1993/prisnivå ominget annat anges. Detto gäller även för den historiska perioden. diagram där utgifter och inkomster har satts i relation till befolkningenhar en genomsnittlig folkmängd på 8,8 milj använtsgenomgående. Inkomstberäkningarnabaseras på rikstevisionsverkets (RRV) beräkningar med utgångspunkt i denekonomiska utveckling som redovisas i tobell 1.1 och 10.1. Deninkomstnivå vid vilken skyldighet föreligger för fysiska personer att betolastotlig inkomstskatt skrivs upp med utvecklingen av konsumentprisindex från och med . Beräkningamaav inkomstskatter för juridislca personer baseras på bl.a. antoganden ombruttodriftsöverskott, exkl egna hem, i industrin och privatkonsumtionenspåverkan på detaljhandeln. Denkommunala utdebiteringen, d.v.s. kommunalskatten, antas vara oförändrad underLK-perioden. Bilaga1.2 Utgångspunkten är att beräkna utgifter till följd av redan fettode beslut och gjorda åtoganden. Enkonsekvens av beräkningsmetoden är att många anslag antas ha realtoförändrad nivå . Transfereringamaantas utvecklas i enlighet med beräkningen av volymförändringar. För dessaanslag har den demografiska utvecklingen stor betydelse, t.ex. antalet föddabam och antalet pensionärer. Vissautgifter för investeringar har under /94 till stora delar lyftsur stotsbudgeten. Förändringen innebär ingen förbättring av stotens finansiellasituation. Upplåningbehovet är oförändrat. Däremot belastas stotsbudgetenenbart med utgifter för räntor och avskrivningar och kan därmed redovisa ettminskat underskott. Denna "saidoförbättring" uppgår till ca 10miljarder kronor för /94. Vissainkomst- och utgiftsförändringar redovisas som tillkommande utgiftsbehov,netto. Antolet sjukdagar (inom sjukförsäkringssystemet) antas under LK-periodenligga kvar nivå, . Beräkningenav stotsskuldräntor för /94 grundas på gällande räntenivåer vidberäkningstillfället. För perioden därefter baseras ränteberäkningama påantegen räntenivå. I beräkningarna antas nettoupplåningen i utlandet varaoförändrad. Uppräkningen av utgiftema från feste till löpande priser har gjortsenligt de anteganden om pris- och löneutvecklingen som redovisas i tebellema1.1 och 10.1. Denoffentliga sektoms finansiella utveckling bestäms dels av beslut omförändringar i de offentliga systemen, dels av den samhällsonomiskautvecklingen. Detfinns en rad kopplingar mellan samhällsekonomin och offentliga utgifter ochinkomster. Skatteinkomstema bestäms ytterst av den ekonomiska tillväxten.Lönesumman, dvs sysselsättning och löneutveckling är jämte den privatekonsumtionen den viktigaste skattebasen. En större andel löner och privatkonsumtion i BNP ger därför på kort sikt ökade skatteinkomster, men innebärsamtidigt att vinstandel och resurser till investeringar pressas tillbakavilket reducerar BNP-tillväxten. Ekonomisktillväxt ger den offentliga sektom ökade reala inkomster. De offentligautgiftema följer till stor del prisutvecklingen, men påverkas inte direkt avökade realinkomster. Istället leder en högre tillväxt via ökad sysselsättningtill lägre utgifter för t.ex. arbetsmarknadsåtgärder och arbetslöshetsunderstöd.I ekonomiska situation med nrcket stora offentliga underskott ikombination med ett högt skattetryck bör utgiftskvoten minska. En sänktutgiftskvot kan inte förväntas komma till stånd enbart genom en god tillväxtutan kräver också sänkt ambitionsnivå på många områden. Påkort sikt bestäms BNP-utvecklingen i hög grad av den samlade efterfrågan iekonomin. Ökade offentliga utgifter leder då till ökad efterfrågan och därmed,i situationer med ledig kapacitet i ekonomin, till högre produktion. Ett stortbudgetunderskott verkar dock kontraktivt genomatt det tenderar att driva upp ränteläget i ekonomin och därigenom Prop.1992/93:150 hämma den private efterfrågan. På lång sikt ärproduktivitetsutvecklingen Bilaga 1.2 och arbetskraftsutbudet avgörandefektorer för den ekonomiska tillväxten. Produktivitetens långsiktiga utvecklingbestäms av ett konlicerat samspel mellan storleken på kapitelstocken,utbildningsnivån och den tekniska utvecklmgen. Även institutionellaförhållanden såsom marknadsstrukturer och ägandeförhållanden har storbefydelse för den ekonomiska utvecklingen. Den ekonomiska politiken påverkardessa tillväxtfektorer. Denekonomiska utvecklingen i omvärlden bedöms bli gynnsam under kalkylperioden.När de kontraktiva effektema av de finansiella obalanserna i de anglosaxiskaländema och av den tyska återföreningen ebbat ut väntas den intemationellaekonomin komma in i en mer normal tillväxtbana. Avregleringar och en ökadintegration bör möjliggöra en BNP-tillväxt pä 2,5 - 3 % under perioden1994-1998. Handeln av varor mellan ländema kan då väntas öka i en takt avnärmare . Inflationsbekämpningen kan förväntas ha fortsatt högprioritet i den ekonomiska politiken, varför konsumentprisökningama bedömstill . Detfinns en rad hotbilder mot denna utveckling. Spänningama på dethandelspolitiska området fycks ha tilltegit . En utvecklingmed betydande protektionistiska sfömingar mellan de stora handelsblocken EG,och kan därför inte uteslutas. Dessutom kan de anpassningprocessersom nu pågår i många länder visa sig mer utdragna än beräknat. En aiman feraför tillväxten är om realräntoma i etebleras på en alltför hög nivå tillföljd av det stora kapitalbehov som föreligger i Öst- och . Densvenska ekonomin befiimer sig nu mitt i efterkrigstidens djupastelågkonjunkhu-. BNP-nivån 1993 ärdärmed lägre än nivå. Nedgången i den svenska ekonomin harvarit betydligt allvarligare än i omvärlden. Omställningsprocessen har varitkraftigare och de tidigare grundlagda obalansema i ekonomin större än i andraländer. Överhettningeni svensk ekonomi under 1980-tolets sisto år ledde till en kostnadsexplosion ochdärmed kraftigt försvagad konkurrenskraft. Den försto fesen av nedgångenkännetecknades därför av en exportnedgång som förstärktes av den intemationellakonjunkturavmattningen. Efterhand har emellertid hemmamarknaden alltmerförvagats. Det kraftigt ökade hushållssparandet, raset i bostadsbyggandet samtsnabbt fellande investeringar i näringslivet är de avgörande fektorema bakomdetto. Finanskrisen och de exceptionellt höga realräntoma har tillsammans medfellande priser på ett flertal tillgångsmarknader bidragit till och förstärktdeima utveckling. Parallellt med försvagningen av henunamarknaden har dockfömtsättningama för export och konkurrensutsatt sektor successivt 2 1992/93. Nr 150 Bil. förbättrats.Denna utveckling har självfellet förstärkts dramatiskt av den Prop.1992/93:150 kraftiga deprecieringen av kronan. Denärmaste åren kommer därför att kännetecknas av två motsatte tendenser i ekonomin.Den konkurrensutsatto sektom expanderar gradvis medan den skyddade sektompressas tillbaka av fellande efterfrågan och svag lönsamhet. 1993 väntasexporttillväxten bli sä kraftig som . Den inhemska efterfrågan väntas dockfella med . En exceptionellt svag inkomstutveckling förhushållen samt fortsatt kraftigt fell i bostodsbyggandet bidrar till detto. BNPfömtsätts därför ininska med 1,. Nästo år fömtses en ännu starkareexporttillväxt, . Fallet i den inhemska efterfrågan väntas då blibefydligt mindre än varför en tillväxt i BNP på bör vara möjlig.En så svag tillväxt är dock inte tillräcklig för att förbättra situationen påarbetsmarknaden. Den öpnna arbetslösheten hålls dock tillbaka genom ökadearbetsmarknadspolitiska satsningar. Motbakgrund av de snabba förändringar som den svenska ekonomin genomgår ter sigvarje scenario över utvecklingen på medellång sikt som mycket osäkert.Varaktigheten av de anpassningsprocesser som pågår i ekonomin är avgörande förhur återhämtningsförloppet kommer att gestolto sig. Den flytande valutan ändrarockså påtogligt möjlighetema aft fömtse utvecklingen. I det scenario som liggertill grund för huvudkalkylen i LK:n utvecklas den svenska ekonomin i inånga avseendengynnsamt . BNP ökar med i genomsnitt underperioden. Inflationstakten överstiger inte 2,5 procent.Arbetslösheten feller succesivt from 1995 även om nivån under hela periodenförblir hög jämfört med tidigare. Tabell1.1 Nyckeltel för den ekonomiska utvecklingen -1,7 -1,7 -1,5 KPI (årsgenomsnitt) politiska åtgärder, nivå Settfrän produktionssidan råder ingen tvekan om att en tillväxt av denna storlek ärmöjlig. Kapacitetsutnyttjandet är i utgångsläget extremt lågt. En rad reformerhar också genomförts som skapar fömtsättningama för en god utveckling av produktivitetoch arbetskraftsutbud. Ekonomins underliggande produktionsförmåga kan därförförväntas växa med under senare delen av 1990-tolet. Till dette kommeren gradvis Denavgörande frågan är emellertid om det kan genereras en efter- Bilaga 1.2 fråganpå svensk produktion som gör att denna tillväxtpotential kan utnyttjas. Enfömtsättning för kalkylen är att det besparingsprogram för den offentligasektom som annonserades finansplan genomförs. Detto innebär beslutom ytterligare budgetförstärkningar på i festopriser samt realt oförändrade konsumtionsutgifter, vilket innebär att denoffentliga konsumtionen måste ininska . Eftersomden totala konsumtionen på detto sätt hålls tillbaka krävs en kraftig expansionav export och investeringar för att tillväxten ska bli så pass hög som igenomsnitt. Huvudkalkylen iimebär att en sådan expansion blir möjlig.Nödvändiga fömtsättningar är dock bl.a. den goda intemationella tillväxten samten väl fimgerande arbetsmarknad som gör att låga nominella löneökningar ochdärmed låg inflation kan kombineras med den höga tillväxten. Jämförelsemed skillnader och likheter Dagensekonomiska läge påminner i vissa avseenden om situationen i början på1980-talet. Även då var de offenfliga underskotten stora. Stotensbudgeftmderskott uppgick t.ex. 1982 till av BNP. Detto underskotteliminerades emellertid påfellande snabbt under loppet av 1980-tolet. Det finnsen dock rad fektorer som gör att man inte kan förvänto sig samma snabbabudgetkonsolidering under 1990-tolet. Inkomstema ökade snabbt under 1980-talet.Den kraftiga inflationen i kombination med det gamla skattesystemets högaprogressivitet bidrog i hög grad till detto. Skillnaden gentemot bedömningamaför är därvidlag stor. Inflationen var i genomsnitt jämfört med beräknade för perioden till1998. Detto innebär också att nominella BNP ökade mycket snabbare under1980-tolet även om den reala tillväxten var lägre. Mer avgörande förutvecklingen av budgetsaldot är emellertid sammansättningen av BNP-tillväxten.Andra delen av 1980-tolet kännetecknades av att den privato konsumtionenexpanderade kraftigt. Detto berodde delvis på att avregleringen avkreditmarknaden möjliggjorde en mycket hög lånefinansierad konsumtion. Denstora konsumtionsboomen var dock också en följd av höga löneökningar vilketockså innebar att löneandelen i ekonomin ökade kraftigt pä bekostnad avvinstandelen. När de tunga skattebaserna expanderar på dette sätt medför detförstås att stetsinkomstema ökar på kort sikt. På lång sikt hämmas emellertidfillväxtmöjlighetema genom försämrad lönsamhet, fellande investeringar samtminskat utrymme för export. Diagram 1.1 Utvecklingen -1998 iOr vissaparametrar 1992/93:150Bilaga 1.2 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 * Arbetslöshet som öppen arbetlöshet ochpersoner iarbetsmarknadspolitiska åtgärder som andel av arbetskraften Skillnadengentemot är som kan utläsas i diagramet här påteglig. Utvecklingensom den fömtsätts kännetecknas av en mycket måttligkonsumtionsökning medan istället investeringar och export håller uppetillväxten. Löneökningama är måttliga även om de tilltarnågot som näringslivets lönsamhet gradvisnormaliseras. På utgiftssidan iimebär scenariot att kostnadema för arbetslöshetsunderstödoch arbetsmarknadspolitik förblir hög under hela LK-perioden. Nivån påarbetslösheten kommer att ligga betydligt högre än på1980-telet. Någon snabb nedgång från de rekordhöga nivån 1994 kan inteförväntas trots den relativt starka tillväxten. Anledningen till dette ärflera. Goda fömtsättningar för en hög produktivitetstillväxt när ekonomin tarfert gör att behovet av nyanställningar begränsas. En stor gmpp latentarbetssökande som väntar på att träda in på arbetsmarknaden har skapats underden djupa lågkonjunkturen. Därtill kominer troligtvis vissa skadeverkningar påarbetsmarknadens funktionsätt av den höga arbetslösheten. Realräntan väntas vara fortsatt hög . Även om nivåninte är nämnvärt högre än imder blir verkningama allvarligareeftersom stetsskulden som andel av BNP nu når betydligt högre nivåer. Därtillkommer att realräntan efter skatt nu är betydligt högre än i det gamlaskattesystemet. Underbudgetåren 1986/87 - 1988/89 gick stotebudgeten från underskott till överskott.Denna utveckling förklaras firamför allt av en snabb inkomstökning 1988/89 och 1989/90samt att investeringar lyftes ut från stetsbudgeten för att bl.a. finansierasvia . Till följd av saidoförbättringen minskade även utgiftemaför stetsskuldräntor. /90till 1992/93 försämrades budgeten återigen kraftigt. Denna försämring kandelvis förklaras av den sämre konjunkturen samt den finansiella krisen somlett till stora utgiftsökningar för insatser i bankväsendet. Diagram2.1 Budgetsaldots utveckling /87 - 1997/98. Miljarder kronor och somprocent av BNP 1992/93:150 Bilaga1.2 i % av BNP 1986/87 1988/89 1990/91 1992/93 1994/95 1996/97 UnderLK-periden sker en viss återhämtning av underskottet från ca 190 miljarderkronor /94 till ca 1997/98. Underskottet är dockfortferande betydande 1997/98. Förbättringen förklaras främstav: - finansplanens besparingsprogram som för slutåret1997/98 fördelats med 20 miljarder som skatteökningar och 25 miljarder somtotela utgiftsminskningar, - att inga ytterligare utgifter för insatser i detfinansiella systemet är beräknade , - successivt minskade utgifter förarbetemarknadspolitiska insatser, - kraftigt minskande utgifter för asyl- och flyktingmottegning, - anteganden om sjunkande räntenivå och högtillväxttakt . Stetsbudgetensunderskott är som störst det förste året i LK-perioden, (1993/94), för attsedan förbättras successivt . Trots den höga tillväxttaktenkvarstår dock ett betydande underskott på ca slutåret1997/98. Diagram 2.2 Inkomsteroch utgifter brutto /87 tiU 1997/98, i miljarder Prop. 1992/, löpande priser Bilaga 1.2 Mdr kr 650i---------------------------------------------------------- 300 86/87 87/88 88/89 89/90 90/91 91/92 92/93 93/94 94/9595/96 96/97 97/98 Framtill och med /90 följdes utgifter och inkomster åt, dvsbudgetsaldot låg i stort sett kring noll. Från och med /91fortsatte utgiftema att öka medan inkomstema låg kvar på en relativt oförändradnivå i löpande priser, dvs en realt sett fållande inkomstutveckling.Utgiftsökningen förklaras delvis av aft en stor del ov stetens utgifter styrsav automatik vilket innebär att de följer inflationen (se vidare kapitel2.3.4). Ökad inflation leder därmed automatiskt till ökade utgifter. Attinkomstema faller beror på skattereformen i kombination med en allt svagarekonjunktumtveckling. Budgetåren 1992/93 och 1993/94 är skillnaden mellaninkomster och utgifter som störst vilket även innebär att budgetunderskottet ärsom sförst under dessa år. Mot slutet av LK-perioden närmar sig inkomstemaåterigen utgiftsnivån. förklaras av en fömtsatt stramare finanspolitiksom dels minskar utgiftsnivån dels ökar skatteinkomsterna samt en högtillväxttakt som gör att inkomstema utvecklas gynnsamt. Diagram2.3 Inkomster och utgifter brutto /87 till 1997/98, i miljarder kronorfeste priser Mdr kr 86/87 87/88 88/89 89/90 90/91 91/92 92/93 93/94 94/9595/96 96/97 97/98 Utvecklingen för utgifts- och inkomstnivån i feste priserföljer den i Prop. 1992/93:150 löpande priser.