prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Detta beskedriktar sig såväl till den enskilda eleven och i förekommande fall dennesföräldrar som till blivande arbetsgivare eller läroanstalt där elevenfortsätter sina studier. Regeringens bedömning är således att betyg frångymnasiala studier även måste kunna fungera som ett urvalsinstrument. Denviktigaste uppgiften är dock att ge besked om hur elevens studieresultatförhåller sig till kunskapsmålen som de uttrycks i respektive kursplan. Ettomdiskuterat syfte med betyg är deras studiemotiverande effekt. Regeringensuppfattning är att ett betygssystem som upplevs som informativt och rättvisthar förutsättningar att även vara studiemotiverande. Ettmål- och kunskapsrelaterat betygssystem Detfinns i remissyttrandena över Betygsberedningens betänkande mycket litet avkritiska tankegångar mot betyg generellt. Att kritik mot betyg som sådanapraktiskt taget försvunnit är enligt vår bedömning en effekt av de klara beskedsom regeringen gett om att ett nytt betygssystem skall vara kunskapsrelaterat.Ett sådant betygssystem har betydligt större förutsättningar än ettgrupprelaterat system att uppfattas som rättvist. Skolan skall förberedaeleverna för livet efter skolan. Till detta hör även insikten att det underhela livet ställs krav på oss människor och att vi bedöms. Detrelativa betygssystemet är konstruerat så att det i första hand ger besked omhur en enskild elevs kunskaper förhåller sig till andra elevers, närmarebestämt de elever i riket som läser samma ämne på samma nivå. Detrelativa betygssystemet har kritiserats, både på sina egna"meriter" och på grund av de missuppfattningar som ofta vidlåttsystemet. Att det behållits så länge trots den omfattande kritiken och demånga utredningar som föregått Betygsberedningen beror på att det hittillsinte fuimits något acceptabelt alternativ, framför aUt som urvalsinstrument. Nusynes det vara en näst intill fullständig uppslutning kring principen om ettmål- och kunskapsrelaterat betygssystem. Regeringenser övergången från ett grupprelaterat till ett mål- och kunskapsrelateratbetygssystem som en naturlig konsekvens av föränd- ringen av skolan till attbli mål- och resultatstyrd. Ett kunskapsrelaterat Prop. 1992/93:250betygssystem innebär att varje elevs kunskaper jämförs med de kunskapsmål somanges i kursplanen. Det betygssystem regeringen föreslår för gymnasialutbildning är en naturlig konsekvens av dessa skolformers uppbyggnad. Denreformerade gymnasieskolan är, som framgått av vår tidigare redovisning, redantill stor del uppbyggd efter ett kurssystem och kommer alltmer att utvecklastill en kursutformad skola. Komvux har i princip alltid varit en kursutformadskolform. Det är därför synnerligen naturligt att betyg sätts på kurs både igymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning. Den gamla ordningen innebär attbetyg sätts i ämnen. I de fall ett ämne kan läsas med olika omfattning med storskillnad i kunskapsnivå ger betyg i ämnet otillräcklig information. Somexempel kan nämnas att det i de av beslutade timplanerna för denreformerade gymnasieskolan finns fem olika nivåer i ämnet matematik. I avvaktanpå ett helt nytt betygssystem har regeringen måst göra en provisoriskförändring av betygsföreskrifterna för gymnasieskolan såtillvida att det iämne, där det finns flera kurser, av betyget i ämnet skall framgå vilken kursbetyget avser. Vi föreslår att i det nya betygssystemet betyg sätts på varjeavslutad kurs i gymnasial utbildning. Betyget skall ange i vilken utsträckningeleven uppnått de kunskaper som anges i kursplanen för den aktuella kursen, Iämnet svenska ges två betyg, nämligen ett i svenska språket och ett ilitteraturkunskap och språklig orientering. Regeringen anser det viktigt attdet av en elevs slutbetyg även i fortsättningen framgår vilket betyg han ellerhon har i svenska språket respektive litteraturkunskap och språkligorientering. Detta behöver dock inte nödvändigtvis innebära att det skall gestvå betyg på varje kurs i svenska. Huruvida ett eller två betyg skall ges på enkurs i svenska skall fastställas och anges i samband med beslutet om kursplanför kursen. Ettbetygssystem uppbyggt efter principen att riksgiltiga betyg ges vid avslutadkurs gör att de tidigare terminsbetygen blir överflödiga. När betyg ges påkurser och inte på ämnen i varje årskurs, finns inte heller något för allagemensamt betygstillfälle. Förutsättningar för terminsbetyg farms i den gamlagymnasieskolans årskursfördelade timplaner uttryckta i veckotimmar samt derelativt utförliga kursplanerna. För de ämnen, där det finns centrala prov,styr även tidpunkten för dessa planeringen av undervisningen. En av de fördelarsom en mer kursutformad gymnasieskola ger, är just friheten att lokalt planeraundervisningen. Vi anser därför att terminsbetyg skall slopas. I stället kommereleverna att få besked på sina studieresultat i anslutning till att en kursavslutats, dvs. betyg kommer att ges fortlöpande. Det är dock rimligt attelever på begäran kan få en skriftlig redovisning av lästa kurser och betyg.På så sätt kan eleverna alltid ha ett aktuellt betygsdokument om det behövs föratt söka feriearbete e.d. Slutbetygetskall utgöra en sammanställning av betygen i samtliga kurser. För lokalakurser bör betyget kompletteras med en beskrivning av kursens innehåll ochomfattning. Regeringen anser att begreppet slutbetyg skall användas i såvälgrundskolan som gymnasial utbildning. Ett slutbetyg från gymnasieskolan kommeratt vara tämligen omfattande. Därför har vi övervägt om det skulle kunna varatillräckligt att i slutbetyget ange betyget på den högsta kursen i ett ämne.Det är naturligt om en elev vill kunna visa att han eller hon fått ett högtbetyg på en kurs även om eleven läst ytterligare kurser i ämnet. Skulle dettainte framgå av slutbetyget, skulle det i värsta fall kunna leda till att enelev drar sig för att läsa högre kurser. Om det i något sammanhang krävs enviss kurs, är det av vikt att betyget just på denna framgår av slutbetyget. Annarsskulle detta behöva leda till en form av översättning av ett betyg på en högrekurs till betyg för den lägre. Mot denna bakgrund är regeringens uppfattningatt betygen på samtliga kurser skall anges i slutbetyget från bådegymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning. För tydlighetens skull börnämnas att ingen ändring är aktuell beträffande det s.k. samladebetygsdokumentet från komvux. Genomställningstagandet att betyg sätts på kurs får definitionen av kurs storbetydelse. Frågan har behandlats mer utförligt i avsnittet om kursplaner i enmål- och resultatstyrd och mer kursutformad gymnasieskola. Det är knappastrimligt att elever skall behöva vänta till slutet av en omfattande kurs, somstuderas , innan de får några betyg. Som vi redan redovisat bören indelning av ett ämne eller ämnesblock i kurser ske i anslutning tillarbetet med kursplanen och fastställas av samma instans som beslutar omkursplanen. Detta innebär att i de fall kursplanen fastställts av regeringeneller får någon underindelning av en kurs i delkurser medriksgiltig betygsättning inte göras lokalt. Ett betyg på en avslutad kurs skallsåledes alltid avse studieresultat på en riksgiltigt definierad kunskapsnivå.Detta utesluter självfallet inte att betyg på lokalt fastställda kurser skallvara riksgiltiga. I annat fall skulle betygssystemet motverka förekomsten avlokala kurser. Lokala kurser skall dock, som framgår av 2 kap. 12 §gymnasieförordningen (1992:394), svara mot sådana behov som inte tillgodosesgenom en nationellt fastställd kursplan. Som vi anfört i avsnitt 5,1 kommerbestämmelserna om lokala kurser i gymnasial vuxenutbildning att i viss månavvika från detta. Betygsättningav mindre delar av en ämneskurs skulle kunna ge eleverna enmotivationsskapande förstärkning i omedelbar anslutning tillstudieprestationen. Även om regeringen är medveten om betygens motivationsskapandefunktion, bör det dock kunna användas åtskilliga andra metoder än formellabetyg för att under studiernas gång ge eleverna besked om hur de lyckas. Viförutsätter att kontakten mellan lärare och elever ärsådan att eleverna fortlöpande får återkoppUng vad gäller ut- Prop.1992/93:250 vecklingsbehov eller framgångar i studierna. Regeringen föreslår i likhet med Betygsberedningen attbetyg skall sättas även på specialarbete. Specialarbetet är tänkt att geeleverna möjlighet att dels fördjupa sig inom ett ämnesområde, dels planera ochgenomföra ett självständigt arbete. Varje elev skall välja sitt specialarbeteinom ett kunskapsområde, som finns inom elevens studieprogram. Frågan är då vadbetyget i specialarbetet skall avse. Betyg inom en ämneskurs avspeglarelevemas kunskaper i ämnet. Det är inte rimligt att betyget på specialarbetetger uttryck för samma sak. Det är i stället rimligt att detta betyg uttryckerdet som är speciellt med specialarbetet, nämligen förmågan att själv planera,genomföra och redovisa en undersökande uppgift. I remissyttranden över Betygsberedningens betänkande harnågra instanser betonat att betygens roll som urvalsinstrument minskar genomutbyggnaden av gymnasieskolan och den högre utbildningen. Vi vill förstbehandla frågan om urval till högre studier, dvs. vilken roll betygen frångymnasial utbildning skall spela i detta sammanhang. Antalet studieplatser vid universitet och högskolor harökat högst betydligt under denna regerings mandatperiod. Antalet ansökningartill universitetens och högskolornas utbildningar har under de senaste årenöverstigit vad som förekommit tidigare, delvis beroende på den nuvarandearbetsmarknadssituationen. Det har alltid funnits populära utbildningar, somtilldragit sig betydligt fler ansökningar än det funnits platser. Enligt Verketför högskoleservice (VHS) fanns i det centralaantagningssystemet till de allmänna utbildningslinjerna och merparten av delokala linjerna 80 000 behöriga sökande. Varje individ sökte i genomsnitt sexolika alternativ. De sökande konkurrerade om 29 000 utbildningsplatser. Detfanns vissa linjer med över 16 behöriga förstahandssökände per nybörjarplats.Till de kommunala högskolorna var konkurrensen i vissa fall ännu större.Konkurrensen om platser vid universitet och högskolor varierar över tiden ochde olika utbildningarnas popularitet kan skifta beroende på arbetsmarknadslägeteller av andra skäl. Urvalsinstrumentens utformning får, som VHS påpekar, i ensådan konkurrenssituation en avgörande betydelse för vilka som kommer attantas. För att åstadkomma bästa möjliga resultat inom den högre utbildningenmåste urvalsförfarandet bygga på kriterier, som har stort prognosvärde när detgäller att förutse förmågan att bedriva högre studier,, Behörighetsbestämmelseroch urvalsinstrument bör dessutom fastläggas med sådan långsiktighet, att destuderande ges rimliga förutsättningar att planera sina studier och attmeritera sig. Enligt vår bedömning kommer betyg att vara det mestbetydelsefulla urvalsinstrumentet under över- skadlig tid, även om detkommer att kompletteras av andra underlag, Prop. 1992/93:250 såsomhögskoleprovet och lämplighetsbedömningar av andra slag. Detär universiteten och högskolorna själva som avgör vilken särskildbehörighet som krävs för att bedriva studier där. Enligt regeringens bedömningkommer högskolorna och universiteten att få lov att uttrycka sinasärskilda behörighetskrav i termer av vissa kurser från gymnasial utbildningsnarare än i termer av vissa linjer och program. Degymnasiala betygens funktion som underlag för universitetens och högskolornasurval av studerande påverkar behovet av antal betygssteg. Som vi angavkommer betygen att användas som ett viktigturvalsinstrument då antalet behöriga sökande till en högskoleutbildningöverstiger antalet tillgängliga platser. Om betygen skall kunna spela dennaroll bör de därför inte innehålla alltför få steg. Betygens funktion somunderlag vid urval för högre studier får dock inte skymma betygens övrigafunktioner. I dessa andra funktioner är många betygssteg inte nödvändiga.Regeringen har stannat för att föreslå fyra betygssteg för gymnasieskolan ochgymnasial vuxenutbildning, nämligen Icke godkänd (IG), Godkänd (G), Väl godkänd(VG) och Mycket väl godkänd (MVG). Eftersom det kursanpassade betygssystemetinnebär att slutbetyget blir en redovisning av betygen på samtliga kurser ochinte bara på hela årskurser, innebär detta de facto en större nyansrikedom,variation och därmed rättvisa för eleven. Förslag om fyra betygssteg har ocksåSAF och LO framfört i sina respektive remissyttranden. Det har i vissaremissyttranden ifrågasatts om betyget Icke godkänd skall ges och om det inteär tillfyllest att något betyg inte ges förrän kursen godkänts. Vårutgångspunkt är att betyget Icke godkänd visar att en elev deltagit i en kurs,även om studieresultatet är otillfredsställande. Detkan också diskuteras om det behövs fyra betygssteg i alla kurser i gymnasialutbildning. Så har t.ex. ifrågasatts om kurserna i yrkesämnen ochspecialarbetet bör ha lika många betygssteg som övriga ämnen. Det har ävenifrågasatts om kurser som omfattar ett så litet antal timmar som 30 börbetygsättas. Regeringens uppfattning är att samtliga kurser i gymnasialutbildning skall betygsättas efter samma skala. Att inte alls sätta betyg på30-timmarskurser som religionskunskap, naturkunskap eller estetisk verksamhetskulle ge en inte avsedd signal om att dessa kurser är mindre angelägna. Förvissa kurser, såsom t.ex. kurserna i yrkesämnen, skulle det kunna varatillfyllest med godkänt eller endast ett steg över godkänt. Vi anser attnackdelarna med olika skalor för olika kurser inom en och samma skolformöverväger. Frågan om olika skalor för olika ämnen kan också kopplas till denfråga om värdering av kurser efter elevens arbetsinsats snarare än efternormalbehovet av lärarinsats eller efter kursens svårighetsgrad, som vi berörti avsnittet om en mer kursutformad gymnasieskola. Det är också fråga om vilkaämneskurser som har den största betydelsen i urvalssituationer t.ex. vid enan- ställning eller ansökantill högre utbildning. Det finns möjligheter att ge Prop. 1992/93:250 kursersom anses vara av större betydelse i sammanhanget en större vikt, dvs. Enligt vår mening är det bättre att avnämarna i varje situationbestämmer vilka kursbetyg som har störst prognosvärde, än att skolan gör någonvärdering av kurserna. Samma betygsskala bör således tillämpas för alla kurseri gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning. BådeBetygsberedningen och har övervägt frågan om hur bedömningenav elevernas kunskaper skall kunna få stöd i centrala måldokument som läroplanoch kursplaner. Båda kommittéerna har framhållit att kriterier förbetygssättning lämpligen kan fogas till kursplanerna. harsärskilt betonat vikten av att kriterier för bedömning av prestationer inte böruttryckas i form av mål, utan i stället utformas i relation till de mål allaskall uppnå i ämnet med hänsyn till den kvalitetsambition, som kommer tilluttryck i de s.k. strävansmålen. Kriterier som stöd för lärares bedömning avelevprestationer bör därför dels relateras till angivna mål i ärnnet, delsutformas så att kraven på kunskapernas art och kvalitet klart framgår. Vihar beskrivit kursplanernas struktur i avsnitt 5. Förslaget innebär attkursplanerna kommer att innehålla dels kursmål, dels kunskapsmål som allaelever skall nå, kursens krav. För att precisera olika kvalitetsnivåer vidbedömningen av elevernas resultat på kursen bör betygskriterier utarbetas förvarje kursplan. Vårt förslag till betyg omfattar två steg ovanför godkänt. Medutgångspunkt i kravnivån och med hänsyn tagen till kursmålen bör i anslutningtill varje kursplan utarbetas betygskriterier för två nivåer, nämligen delsför godkänd nivå, dels nivån Väl godkänd. Vår uppfattning är att lärare utanstöd av ytterligare centralt utarbetade betygskriterier kan definierakvalitetsnivån för det högsta bety-get. Regeringenavser ge i uppdrag att utarbeta betygskriterier. Betygsberedningenhar föreslagit att komplettering skall få göras av avgångsbetyg från såvälkomvux som gymnasieskolan, dock tidigast för avgångsbetyg frånslutet av vårterminen . Förslaget tillstyrks av remissinstanserna, mende flesta anser att det inte bör finnas någon datumgräns för komplettering. Varoch en har rätt att gå upp och pröva för ett nytt betyg inom bådegymnasieskolan och komvux. Betyg får alltså redan förbättras genom prövningar.Det finns ingen tidsgräns nu och i likhet med remissinstanserna anser vi attdet inte heller behöver införas någon sådan. Enligtden nya högskolelagen kan bl.a. betyg användas som urvals-grund vid antagningav sökande till högre utbildning. Det finns inga fö- reskrifter om hurbetygspoäng skall beräknas. Det innebär t.ex. att varje Prop. 1992/93:250universitet och högskola bestämmer om och hur kompletterade betyg skall räknasvid urval. finns det vissa begränsningar i rätten att använda ett nytt betyg i ettavgångsbetyg eller slutbetyg. 1 ett kunskapsrelaterat system utgör betyget ett"kvitto" på vissa definierade kunskaper. Så snart det nya betygssystemetinförts bör det givetvis vara den verkliga nivån på kunskaperna somdokumenteras i slutbetyget. Därför avser regeringen att slopa nuvarandebegränsningar i rätten att beakta kompletterade betyg när slutbetyget utfärdas. Närslutbetyg är utfärdat skall kompletterade betyg utfärdas på separat dokument.Det är, som sagt, varje universitet och högskola som avgör om detta skallbeaktas vid urval. Detta gäller oavsett i vilket betygssystem somkompletteringen gjorts. Rent faktiskt finns det dock goda skäl att beakta ettkompletterande betyg, eftersom det visar att eleven sedermera har förvärvatden kunskapsnivå som framgår av detta nya betyg. Behörighettill gymnasieskolans nationella program Betygsberedningenbehandlade även frågan om behörighet till gymnasieskolans nationella program.Beredningen preciserade skolans resultatansvar så att alla elever skall hauppnått betyget Godkänd i alla ämnen, när de lämnar . Beredningenföreslog i linje med detta att för generell behörighet för gymnasieskolansnationella program skall eleven vara godkänd i alla ämnen i slutbetyget frångrundskolan. För att inte hamna i en återvändsgränd bör dock eleven, enligtberedningen, kunna tas in på ett nationellt program, om eleven nåttGodkänd-nivå i kärnämnena svenska, engelska och matematik och i det aktuellaprogrammets karaktärsämnen. ansåg beredningen att eleven skall kunnatas in även utan betyget Godkänd i några ämnen av mindre vikt för det söktaprogrammet. Eftersom kravet på Godkänd i alla ämnen för generell behörighetsatts för att garantera att eleven nått en bas för att klaragyrtmasiestudierna, måste eleven komplettera de aktuella ämnena. Detta kan skeredan vid slutet av , under sommarferien eller, i undantagsfall,för tillval i gymnasieskolan. Förslagenhar mötts av olika reaktioner i remissyttrandena beroende på vilken del avförslagen som satts i förgrunden. Flertalet remissinstanser tillstyrkerförslaget om godkända betyg som krav för allmän behörighet till nationellaprogram. Elevorganisationenavvisar beredningens förslag att elever som "skolan bedömer som ickegodkända ska nekas tillträde till vidare studier i gymnasieskolan".Svenska Kommunförbundet anser att förslaget får direkta ekonomiskakonsekvenser för kommunerna. Enligtgällande bestämmelser i skollagen används begreppet behöriga sökande om elever,för vilka kommunen är skyldiga att erbjuda utbildning på nationella program.Skyldigheten gäller alla ungdomar i kommunen fram till och med förstakalenderhalvåret det år de fyller tjugo år, förutsatt att de harslutfört sista årskursen i gmndskolan eller mot- Prop. 1992/93:250 svarandeoch inte har gått igenom utbildning på ett nationellt program ellerlikvärdig utbildning. Regeringenhar förståelse för fördelen med att de elever som skall påbörja sina studierhar så homogena kunskaper som möjligt. Frågan är hur detta motiv skall vägasmot elevernas rätt till gymnasial utbildning. Det är helt klart att kommunernaenligt nuvarande lydelse av skollagen är skyldiga att erbjuda sina ungdomargymnasial utbildning på nationella program. Kommuner är också skyldiga atterbjuda gymnasieutbildning i form av specialutformade program ellerindividuella program för de ungdomar, som inte har tagits in på någotnationellt program. Regeringen är inte beredd att göra några mera omfattandeingrepp i den i skollagen fastlagda rätten till gymnasial utbildning. Somframgått av den tidigare redovisningen i denna proposition kommergymnasieskolan att alltmer utvecklas till en kursutformad skola. Ett av skälenför detta är just behovet av att låta alla elever påbörja studierna igymnasieskolan på sin egen kunskapsnivå. Eleversom i den nya inte når godkänd nivå i något av de grundläggandeämnena svenska, matematik och engelska bör emellertid enligt regeringensbedömning hänvisas till studier på ett individuellt program i gymnasieskolan.De saknar enligt regeringens bedömning förutsättningar för att följaundervisningen på ett nationellt program innan de kompletterat sina kunskapergenom studier på individuellt program. Detta innebär i princip att detgenerellt, dvs. för alla nationella program, ställs upp behörighetskrav pågodkänd nivå i svenska, engelska och matematik från . En sådanordning föranleder ändring i 5 kap. 5 § första stycket 1 skollagen. Med hänsyntill att förändringarna av och dess betygssystem är fullt genomfördaförst /98 bör dessa behörighetskrav gälla vid intagningen till gymnasieskolansnationella program fr.o.m. /99. Medhänsyn till att de specialutformade programmen i fråga om utbildningens nivåskall motsvara ett nationellt program bör motsvarande krav på godkänt betyg isvenska, engelska och matematik gälla för dem. Regeringenfinner det inte rimligt att en elev som saknar godkänt betyg i några andraämnen än svenska, engelska och matematik skall kunna utestängas från ett nationelltprogram i gymnasieskolan. Det går dock inte att bortse från de svårigheter somkan uppstå i undervisningen och framför allt för eleverna, om eleverna haralltför stora kunskapsskillnader beroende på att någon eller några elever intehar godkända resultat från . Regeringen anser därför att elever sominte har tillräckliga kunskaper från ett sådant ämne i som ocksåingår i elevens studieprogram i gymnasieskolan skall hämta in de felandegrundskolekunskaperna i förväg eller jämsides med studierna iövriga ämnen på gymnasienivå. Dessa återhämtningsstudier kan, beroende på delokala förutsättningarna, ske i särskilda grupper inom gymnasieskolan, ikomvuxgrupp eller genom stödundervisning på annat sätt. Huruvida elevensamtidigt kan följa med i under- visningen i detta ämne pågymnasienivå är en bedömning som endast Prop. 1992/93:250 kan göras av rektor isamråd med läraren i ämnet och eleven. Huvudregeln bör dock vara att en elev igymnasieskolan fortsätter studierna i respektive ämne på sin kunskapsnivå. Avelevens individuella studieplan framgår vilka kurser eleven skall delta i. Denförfattningsreglering som kan behövas om den nu avhandlade inläsningen kan gesi förordningsform. Sombekant finns också möjligheten att eleven befrias från att studera den kurs someleven har uppenbara svårigheter med genom att begära att få mindre studiekurs. 1detta sammanhang vill regeringen också resa frågan om behovet att ha särskildabehörighetsvillkor för vissa nationella program. Betygsberedningen har ianslutning till sitt förslag om generell behörighet också nämnt det aktuellaprogrammets karaktärsämnen. Enligt regeringens bedömning bör särskildabehörighetsvillkor, dvs. krav på godkänt betyg i något eller några ämnen, kunnafastställas i anslutning till kursplanearbete för de nationellaprogrammen. Vi tänker här exempelvis på musik eller bild för det estetiskaprogrammet. Enligt nu gällande lydelse av skollagen får regeringen, eller denmyndighet som regeringen bestämmer, fastställa att särskilda krav påförkunskaper skall gälla för lokala grenar eller utbildningar på främmandespråk. Regeringen förordar att skollagen får en mer generell lydelse på dennapunkt.