prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Medantillväxten väntas öka svagt i , föratses en fortsatt avmattning ivästra . Penningpolitiken i OECD-området under 1992karaktäriserades av de inledningsvis motsatta rörelseriklningama i å ena sidanUSA och och å andra sidan och därmed i praktiken övrigavästeuropeiska länder. 1 de förstnämda ländema lättades penningpolitikensuccessivt för att stimulera ekonomierna. 1 har detta bidragit till ettuppsving i investeringama, framför allt bostadsbyggandet, medan konsumtionenpåverkats i mindre utsträckning. De långa räntoma har tenderat att falla mindreän de korta, vilket sannolikt begränsat effekten på företagsinvesl-eringama. ITyskland var politiken fortsatt stram 1992 efterallt fler tecken på ihållande pris- och kostnadsstegringar. Därefter har politiken lättats något i syfte att minska spänningama inom EMS, vilket resulterat i fallande marknadsräntor. 1 föreliggande prognos väntas penningpolitiken lättas ytterligare i , i takt med alt inflationstrycket avtar. Finanspolitiken i OECD-området 1992 var lättexpansiv. har som enda större industriland mer aktivt använtfinanspolitiken för att stimulera den inhemska efterfrågan genomtidigareläggning av offentliga infrastrakturinvesteringar. Ett redan ansträngtbudgetläge i övriga har försämrats till följd av att utgifter förbl a arbetslöshetsunderstöd har ökat som skatteinkomstema eroderats.Finanspolitiken under 1993 och1994 föratses vara inriktad på fortsatt budgetkonsolidering. Om återhämtningen dröjer kan det dock inte uteslutas att det sker en viss lättnad i och vissa . EG-ländema enades vid i om ett tillväxtinitiativ i syfte att stärka den ekonomiska utvecklingen. Den direkta stimulanseffekten blir sannolikt begränsad och uppgår till av EGs samlade BNP utspritt över . Avsiklen med initiativet är att det framför allt skall verka på förväntningarna. Inflationen inom OECD-området dämpades markantunder 1992. Bland de större länderna var del endasl i sominflationstrycket ökade. väntas prisstegringslakten inomOECD-området stabiliseras på en låg nivå. Ledig kapacitet inom såväl industrinsom på arbetsmarknaden dämpar kostnadsutvecklingen. 1 väntasinflationen avta som en följd av den svaga ekonomiska utvecklingen. Vissaländer får en inflationsimpuls efter höstens valulakursförändringar, mendeprecieringama föratses inle få fullt genomslag i konsumentiedet. Tabell 2:2 Konsumentprisernas utveckling i vissaOECD-länder Prop. Årlig procentuell förändring 0:1 , , 4,2 3,3 3,5 3,2 5,9 3 2 4 3 3 3/4 3 1/2 2 3/4 4 2 1/2 3 3 4 2,4 4,1 3,4 9,4 2 1/2 2 1/2 2 1/4 3 1/2 3 1/2 5 2 1/4 3 2 1/2 3 2 1/2 2 1/2 3 1/2 3 1/4 Arbetslösheten inom OECD-området steg lill nära 8procent . Den föratsett svaga återhämtningen kan knappasthindra att arbetslösheten stiger ytterligare och först väntas endämpning påbörjas. Utsikterna om en fortsatt ökning av arbetslösheten i Europahar inneburit att arbetslöshetsfrågan givits högre prioritet i delintemationella samarbetet. Världshandeln ökade med ca 5 procenl 1992. När dengradvisa återhämtningen fortsätter beräknas världshandelnfortsätta att utvecklas positivt. En betydande osäkerhetsfaktor är dockutgången av GATT-förhandlingarna inom ramen för Uraguayrandan. En positivutgång av förhandlingaraa skulle lägga granden lill en långsiktigt gynnsamutveckling för världshandeln. Det finns ett antal stora osäkerhetsmoment i delaktuella konjunkturläget. I ljuset av den senaste kvartalssiffran för BNP ochfortsatt posiliiv utveckling av flertalet konjunkturvariabler i , bedömsriskerna vara mer balanserade . I och däremot kandet inte uteslutas all utvecklingen blir svagare än beräknat. I förgranden för utvecklingen i står riskenför ett fortsall uppdrivet ränteläge. Utformningen av den ekonomiska politikeni är avgörande för möjligheten till lägre realräntor i övriga . Permingpolitikenbedöms lättas , men därvidlag finns en storosäkerhet. Fördröjs denna lättnad kommer sannolikt tillväxten i att blisvagare än prognosticerat. Vidare föreligger det en osäkerhet om effektema avden valutaoro som rådde i . och Storbritannienlämnade växelkurssamarbetet inom EMS med stora deprecieringar som följd.Spanien samt skrev ned sina valutor. har aviserat enmer expansiv ekonomisk politik efter beslutet att lämna . gårmotsatt väg och har presenterat ett omfattande åtstramningspakel. Osäkerhet kvarstår vidare om hur långtskuldsaneringen bland hushåll och företag har konunit. Processen är sannoliktinle slutförd och kommer 11 1992/93. attmedverka till en dämpad utveckling . Anpassningen Prop.1992/93:100 inleddes tidigast i och har där underlättats av de lågaräntorna. Bilaga l.l Vidare är deflalionsprocessen i tillgångspriserna iJapan sannolikt inte avslutad. Oklarhet råder dessutom om styrkan i deljapanska finansiella systemet och den möjliga inverkan på den reala ekonomin. De offentliga finanserna försämrades i flertaletOECD-länder 1991 och 1992. Till största delen beror försämringen påkonjunkturella faktorer men i vissa länder har även diskretionära åtgärderbidragit till budgetförsvagningen. Endast ett fåtal uppfyller dekonvergenskrav för de offentliga finanserna som stipulerats för deltagande iden monetära unionen. 1 har kostnaderna för återförening med de östradelstaterna systematiskt underskattats. Det står nu klart att storabudgetförstärkningar krävs . 1 har det federalaunderskottet ökat ytterligare. Det har därmed uppstått behov för medelfristigbudgetkonsolidering i flertalet , vilket på kortsikt kan ha en dämpande inverkan på den ekonomiska aktiviteten. Denamerikanska ekonomin nådde konjunkturbotten . Återhämtningen därefterhar kännetecknats av att den varit betydligt svagare än i tidigare uppgångar,trots stöd från en mycket expansiv penningpolitik. Orsakerna till dennautveckling har främst varit dels en hög skuldsättning hos hushåll och förelag,dels en svag framtidstro hos dessa grupper. Tillväxten i hushållens realadisponibla inkomster har dessutom varit svag. Totalproduktionen ökadepreliminärt med 1992. Den svaga tillväxten i efterfrågan ikombination med stabila oljepriser medförde att inflationen dämpades till 3procent, en historiskt sell låg nivå i . Den snabbare tillväxten under tredje kvartalet 1992bedöms i stor utsträckning varit tillfällig. Huvudscenariot i föreliggandeprognos är att återhämtningen även fortsättningsvis blir relativt svag. Vad valet av till president kommer attinnebära för den amerikanska ekonomin är för tidigt att sia om. Optimismenbland hushållen tycks redan spira i hopp om en expansiv och sysselsättningsskapandefinanspolitik. Clintons hittillsvarande planer för finanspolitiken infrastraktursatsningar, skattekrediter för investeringar,arbetsmarknadsutbildning och utbildningsinsatser skulle innebära en måttligstimulans fr o m . En svår fråga är hur Clinton kankombinera dessa planer med kraven på medelfristig budgetkonsolidering som lagtsfast budgetuppgörelse mellan kongressen och presidenten. I principkrävs att alla utgiftsökningar och skattesänkningar finansieras. Vid oförändradpolitik skulle budgetunderskottet minska både 1993 och 1994. Om Clintonsprogram verkställs innebär det sannolikt att underskottet ökar något och attanpassningen mol budgetbalans fördröjs. Penningpolitiken väntas vara fortsattexpansiv för att stötta Prop. 1992/93:100 den svaga återhämtningen. Även ompenningpolitiken inle Bilaga 1.1 givit märkbart stöd för deninhemska efterfrågan, har den underlättat hushållens och företagensansträngningar att reducera skuldbördan. Denna anpassning bedöms allmänt hakommit långt i i jämförelse med andra länder med likartadeproblem. I den mån processen håller på att avslutas kommer konsumtion ochinvesteringar att alltmer gynnas av en expansiv politik. Det kan dock inteuteslutas att anpassningen fortsätter och därmed lägger en hämskopå ekonomin. Den främsta drivkraften bakom återhämtningenföratses bli den privata konsumtionen, även om en svag reallöne- ochsysselsättningsutveckling håller tillbaka hushållens disponibelinkomsler.Skuldsättningen och arbetsmarknadsläget väntas dessutom leda lill all hushållenhåller tillbaka konsumtionsutgifterna till förmån för en uppgång i sparandet.Stigande vinster och låga räntor medför att förelagens finansiella positionstadigt förbättras. Företagens investeringar tilltar därför i styrka såväl 1993som 1994. Det kraftiga uppsvinget i bostadsinvesteringama 1992 väntas fortsätta1993 bl a mot bakgrand av att bostadsräntoraa är på den lägsta nivån sedanbörjan av . Den stigande inhemska efterfrågan leder till en fortsattkraftig importtillväxt 1993 som exporten stagnerar. Nettoexportenväntas därför ge ett betydande negativt bidrag till tillväxten under 1993.Först 1994 när tillväxten i världsekonomin kommit igång ordentligt bedömsexporten kunna öka i takt med importen. Sammantaget bedöms tillväxten uppgå till 2'/2procent 1994. Inflationen väntas ligga kvar på denärmaste två åren. Efteratt ha uppvisat en stark tillväxt dämpadesaktiviteten betänkligt i den japanska ekonomin under det andra och tredjekvartalet 1992. Nedgången är den kraftigaste sedan första oljeprischocken imitten . Den främsta orsaken var en kraftig försvagning av inhemskefterfrågan. Penningpolitiken, som lättats avsevärt , kundeinte förhindra en betydande avmattning i privat konsumtion och företagensinvesteringar. Regeringens tidigareläggning av offenlliga infrastrakturinvesteringarsedan våren 1992 utgjorde en motvikt till den vikande aktiviteten inom andrasektorer. Byiesbalansöverskollet steg till rekordnivå , främstberoende på att den svaga inhemska efterfrågan lett till vikande import. Sammantagetbedöms tillväxten 1992 ha dämpats till 1 3/. Penningpolitiken i väntas vara fortsattexpansiv . Det kan inle heller uteslutas att genomförytterligare diskon-tosänkningar om det visar sig att inhemsk efterfrågan intetar fart. är det enda större OECD-land som ulanpåfrestningar har möjlighet att bedriva en expansiv finanspolitik. Regeringensåtgärdsprogram inkluderar tidigareläggning av offentliga investeringsprojekt,åtgärder för att stimulera de privata investeringarna Prop. 1992/93:100 samtinsatser för att stödja den finansiella sektorn med sikte på att minska Bilaga 1.1 trycket från fallande aktie- och fastighetspriser. Totalt uppgårpaketet till motsvarande av BNP. De direkta stimulanseffekterna påekonomin bedöms emellertid bli avsevärt mindre, eller av BNP,och infaller främst under . Ett flertal faktorer pekar på att den japanskaekonomin vänder först emot mitten av 1993. I ljuset av 1980-talets massivainvesteringar talar det försämrade vinstläget i industrin för en fortsattneddragning av maskin- och anläggningsinvesteringar . Hushållensförväntningar om den egna ekonomin kan också föratses förbli dämpade. Minskadebonusutbetalningar, lägre övertidsersättning och låg sysselsättningstiUväxtkan i det försämrade arbetsmarknadsläget medföra att hushållens inkomsttillväxlstagnerar och håller tillbaka konsumtionsutgifterna. Därtill skall läggas attde japanska hushållen är högt skuldsatta, även om räntebördan är lägre än i tex . Det av ändrade beskattningsregler framdrivna uppsvinget i de privatabostadsinvesteringama som inleddes väntas fortsättaunder för att därefter mattas av. Nettoexporten kommer att ge ett kraftigt bidragtill BNP-tillväxten 1993, liksom var fallet föregående år, p g a en stagnerandeexporttillväxl i kombination med fallande importefterfrågan. Sammantaget väntastillväxten uppgå till 2 1/1993 och 3 1/1994. Inflationenberäknas till 2 resp. 2'/1993 och 1994. Tillväxtendämpades ytterligare något i . En viktig förklaring ärden kraftiga avmattningen i västra . De höga realräntorna i harstått i förgranden när utvecklingen analyserats. Arbetslösheten ökadeytterligare och frågan om hur denna utveckling skall kunna brytas har givitshögre prioritet. Oron på de internationella valutamarknaderna under hösten 1992har ökat osäkerheten om den ekonomiska utvecklingen. Ett nödvändigt villkor fören återhämtning i förefaller vara lägre realräntor. Räntorna i Tysklandbedöms sjunka , vilket borde bereda väg för lägreräntor i i övrigt. Stora ekonomiska obalanser i flera av devästeuropeiska länderna innebär emellertid att tillväxten förblir dämpad underprognosperioden. Återhämtningen fördröjs och blir svagare än tidigareprognosticerat men förutses ändå komma igång . Den ekonomiska aktiviteten i västradelstater mattades och särskilt då . Orderingången tillindustrin fortsätter att minska och kapacitetsutnyttjandet sjunker.Enkätundersökningar visar att företagens förväntningar för den närmasteframtiden präglas av pessimism. Konjunkturindikatorema pekar mot attåterhämtningen fördröjs och inte inleds förrän senare delen av 1993. Turbulensenpå valutamarknaderna har resulterat i Prop. 1992/93:100 enappreciering av D-marken mol de flesta övriga europeiska valutor Bilaga l.lDessutom har höga löneökningar och sjunkande produktivitet medfört altenhetsarbetskostnaden ökar snabbare i än i konkurrentländerna. Dentyska industrin har därmed förlorat konkurrenskraft. Den grandläggande orsaken till problemen i dentyska ekonomin är kostnadema för återföreningen med de östra delstaterna.Återföreningen har bl a medfört en snabb ökning av de offentliga utgifterna ochen stark penningmängdstill växt. har resulterat i ett stigandeinflationstryck. För att hålla tillbaka pris- och kostnadsökningarna har dentyska fört en stram penningpolitik. Prognoserna för underskotteti de offentliga finanserna har succesivt justerats upp och behovet av budgetkonsolideringhar ökat. BNP-tillväxten i de västra delstaterna kommer attdämpas betydligt och beräknas till endast 1/2 procenl. Den privatakonsumtionen hålls tillbaka av den svaga utvecklingen av hushållens disponiblainkomster. Investeringsaktiviteten sjunker p g a fallande kapacitetsutnyttjande,svag exporteflerfrågan samt lägre vinster inom industrin. Vidare bidrar detuppdrivna ränteläget lill en dämpad efterfrågan. Först under senare delen av1993 föratses konjunkturen vända och tillväxten 1994 kan nå upp till ca 2procent. En starkare interaationell efterfrågan och lägre ränlor stimulerarekonomin. En positiv faktor för utvecklingen framgent är att tyska företag ochhushåll, lill skillnad från i många andra , inte genomförde en snabbskulduppbyggnad . Arbetslösheten konuner all stiga underprognosperioden, vilket bidrar till lägre löneökningar. Inflationen beräknasgradvis dämpas till 1994. Låg ekonomisk aktivitet och minskalinflationstryck antas innebära att den strama permingpolitiken kan lättas under1993. Det föratsätter emellertid att finanspolitiken stramas åt och attlöneavtalen sluts på lägre nivåer. Tillväxten i östra blev svagare än väntatunder 1992 även om botlen i den ekonomiska nedgången passerades. Även denärmaste åren kommer utvecklingen att bli sämre än tidigare beräknat. Det berorpå ett i det närmaste totalt bortfall av efterfrågan från , en iförhållande till produktiviteten allt för snabb löneutveckling, en föråldradproduktionsapparat samt ett varautbud som saknar konkurrenskraft. De östradelstaleraa kommer för att vara beroende av transfereringar frånväst för sin åtemppbyggnad och sin standard. I regeringens medelfristigafinansplan beräknas transfereringama till östra uppgå till ca 100 mdrD-mark om årel. Lågkonjunkturen i blev mer utdragenän förväntat och BNP föll med 1992. Sedan recessionen inleddes imitten 1990 har BNP fallit med . Hög skuldsättning och högarealräntoma förklarar lill en del att ekonomin utvecklats svagt. Nedgångenplanade emellertid ut och vissakon-junkiurindikatorer pekar mot att en återhämtning inleds . Arbetslösheten har ökat snabbt och överstiger avarbetskraften. Den svaga efterfrågan harmedfört att deprecieringen av pundet ännu inte Prop. 1992/93:100 fullt ut slagit igenom i konsumentprisema. Pundet lämnade isamband med valutaoron. Det övergripande målet för den ekonomiska politikendefinieras numera som långsiktig tillväxt. Den underliggandeinflationstakten ska hållas mellan under återstoden avmandatperioden. Den förda penningpolitiken sedan utträdet ur bekräftar attStorbritannien inte har för avsikt att återinträda under den närmaste tiden.Basräntan har sänkts vid ett flertal tillfällen och de korta marknadsräntoma ärnu lägre än i . En negativ ränledifferens mot hade varitomöjlig att upprätthålla inom . Till följd av de ekonomiska obalansema antasåterhämtningen bli svagare än normalt efter en lågkonjunktur. BNP-tillväxtenberäknas till 1993. Lägre räntor kan innebära attdesinflationsprocessen i lillgångsprisema upphör och att den privatakonsumtionen stimuleras. Skuldsättningen kommer emellertid fortsatt att varaetl stort problem varför uppgången blir dämpad. Brattoinvesteringama ökar tillföljd av stigande offentliga investeringar och att de privata investeringamaslutar att falla. väntas återhämtningen fortsätta. Exporten beräknasöka som en följd av konkurrenskraftsförbättringen efterdeprecieringen av pundet. Finanspolitiken ges troligen en mer expansivinriktning och det offentliga upplåningsbehovet ökar. Påmedellång sikt finns del dock behov av en konsolidering i de offentligafinansema. Pundets utträde ur antas utnyttjas till att bedriva en expansivpenningpolitik. Inflationsimpulsen av deprecieringen väntas på kort sikt inteslå igenom fullt ut i konsumentledet. Inflationen beräknas till både1993 och 1994. Löneökningskraven från arbetstagama föratses bli förhållandevisåterhållsamma. Den svaga återhämtningen leder sannolikt till en fortsatt ökningav arbetslösheten , eller av arbetskraften. BNP-tillväxten i tog fart igen efter etl kvartal med stagnation. Svag efterfrågan frånutlandet och pessimistiska förväntningar hos förelag och hushåll innebärsannolikt att tillväxten åter kommer att dämpas under återstoden av året ochunder inledningen av 1993. Den franska ekonomin är emellertid, med undanlag förden höga arbetslösheten, i granden stark. Det finns inga underliggande storaobalanser och är ett av de få som uppfyllerMaastrichtfördragets konvergensvillkor. Konkurrenskraften har förbättratsmarkant och när den interaationella konjunkturen vänder kommerFrankrike att ligga väl lill för en stark utveckling, även om det relativakostnadsläget påverkats negativt av höstens valutakursförändringar. Den franska francen utsattes för stark press isamband med folkomröstningen om . Med hjälp avmassiva interventioner i nära samarbete mellan de franska och tyska centralbankeraakunde de akuta devalveringsspekulationema avvärjas. Räntedifferensen molD-marken ligger dock kvar på en högre nivå än före folkomröstningen, vilkethämmar ekonomin. Svag utländsk efterfrågan och lågt förtroende hosförelag och hushåll Prop. 1992/93:100 medför att BNP-tillväxten beräknas tillendast 1 1/1993. BUaga 1.1 Investeringarna föratses fortsätta attfalla och bidraget från nettoexporlen sjunker. Företagens finansiella situationär visserligen god, men ett lågt kapacitetsutnyttjande håller tillbakainvesteringarna. Sjunkande realräntor och ökad internationell ekonomiskaktivitet antas bidra till att tillväxten blir 1994. Arbetslösheten beräknas öka under slörre delen av1993 och närma sig 11 procenl innnan den åter kan börja sjunka. Inflationenbedöms fortsatt att vara bland de lägsta inom EG och löneavtalen väntas slutaspå låga nivåer. Produktiviteten i industrin antas fortsätta att utvecklasgynnsamt, vilket innebär en låg ökningstakt i enhetsarbetskostnaden . Denekonomiska utvecklingen i våra nordiska grannländer blev svag. 1Norge tilltog tillväxten något som den stagnerade i . Finlandsåg för andra året i följd sin BNP falla, om än inle lika starkt som 1991.Under 1993 föratses alla länderaa uppvisa en viss tillväxt som förbättrasytterligare . Prognoseraa innehåller dock fler osäkerhetsmoment ännormalt och flertalet av dessa risker påverkar utsikterna i negativ riktning. fall upplevde en ökning avprivat konsumtion 1992. En förväntad uppgång i brattoinvesteringama uteblevdock, varför tillväxten i den inhemska efterfrågan blev marginell. Skuldsaneringenbedöms vara långl framskriden såväl bland hushållen som i förelagssektorn ochden inhemska efterfrågan väntas stiga både 1993 och 1994. Utrikeshandelnsbidrag föratses bli mindre än och tillväxten stannar därför på caV/i och . All tillväxten blir så svag innebär, i kombinationmed en ökad produktivitet, alt sysselsättningen påverkas endast marginellt.Arbetslösheten väntas därför ligga kvar på av arbetskraftenunder prognosperioden. har uppvisat en av västvärldenslägsta inflationstakter. Ingen förändring i detta hänseende föratses för 1993och 1994 då siffran beräknas bli 2 respektive 2 1/. Budgetplanen som presenterats är fortsattstram i syfte att få ner budgetunderskottet och förhindra kostnadsökningar.Någol av ell trendbrott för den konservativa regeringen är dock dess beslul attavsätta ca 6 mrd DKK i syfte att motverka den höga arbetslösheten och stimuleraaktiviteten i ekonomin. Detta skall till fullo finansieras genom nedskärningarav andra utgifter. erfor en, mot bakgrand av den svagainteraationella konjunkturen, kraftig exportökning . Detta beroddedels på de låga lönekostnadsökningama, dels på en förbättrad produktivitet.Resultatet blev en ökning av överskottet i bytesbalansen. För prognosperiodenföratses överskottet krympa något bl a lill följd av de föreslagnastimulansåtgärderna. Denfinska ekonomin är på väg ur den svåra recession som följde av Prop.1992/93:100 den kraftiga överhettningen och kollapsenav Bilaga 1.1 handeln med del foma . Efter devalveringen med ca12 procenl trodde många all skulle uppleva enexportledd återhämtning genom vilken BNP-fallet skulle hejdas. En starkexportökning kunde dock inte hindra att BNP föll med 1992 delvistill följd av den svaga intemationella konjunkturen och den finansiella konsolideringen i den privata sektora. En ytterligare bidragan de orsak till BNP-fallet var det mycket höga räntelägel som följde på de återkommande valutakrisema. Den kraftiga valutaoron tvingade att låta marken flyta fritt. Därefter deprecierades marken med . Regeringen lade senare fram etl åtgärdsprogram sominnebär avsevärda besparingar i de offentliga finanseraa de närmaste tre åren.Till följd av regeringens uppgörelse med fackföreningaraa kunde liksom förraårel arbetsmarknadens parter komma överens om ett nollavtal . Tillsammans med de två deprecieringama och markantaproduktivitetsförbättringar i exportindustrin () stärkerdessa åtgärder konkurrensförmåga kraftigt. Vidare innebäråtgärds-paketets åtstramande karaktär alt importökningen blirblygsam. Den starkt förbättrade konkurrenskraften och den låga importtillväxteninnebär att nettoexporten föratses bli så stor att nedgången i den inhemskaefierfrågan motverkas. 1993 väntas bli 1 1/4procent. bidrar sannolikt den inhemska efterfrågani viss mån tUl BNP-tillväxten. Men även delta år förväntas nettoexporten varaden viktigaste faktom bakom ökningen i BNP som beräknas bli 1 3/4 procent.Importökningen väntas bli påtaglig () till följd av denhöga importandelen i de likaledes ökade investeringaraa, medan exportenfortsätter att växa i något lägre takt än 1993. Sysselsättningen sjönk betydligt 1992 ocharbetslöshetsprognosen på överskreds rejält. På grand av det låga kapacitetsulny ttjandel och den höga kapitalintensiteten i industrin förväntas intearbetslösheten sjunka i någon större utsträckning vare sig eller1994. Till följd av den strama finanspolitiken och denallmänt låga aktiviteten i ekonomin är inflationstrycket utomordentligt lågl.Den prisökning som förväntas (3'A procent) är till stor del resultatetav höjningar av indirekta skatter inom ramen för åtgärdspaketet. Inflationstaktenväntas falla tillbaka någol och stanna vid . Deprecieringenbidrar till den ökade inflationen men förväntas inte få fullt genomslag under1993 då den inhemska efterfrågan faller. Den norska ekonomin växte med 2 1/1992och var det i huvudsak oljesektora som förklarar dennasiffra. Fasllands-BNP visade en tillväxt på . Liksom i övriganordiska länder är huvudförklaringen lill den uteblivna återhämtningen denfinansiella konsolideringen i hushållssektora i kombination med den svagaintemationella konjunkturen.