prop · GF0348 · 1992-01-01 00:00:00 — Egenavgifterna för den som driver enskild näringsverksamhet beräknas på den taxerade inkomsten och således på ett eventuellt jämkat förmånsvärde. Drivs verksamheten däremot i aktiebolagsform beräknas arbetsgivaravgifterna enligt 5 § lagen (1984:688) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare alltid på ett ojämkat förmånsvärde. Dessa skillnader kan vara av avsevärd ekonomisk betydelse i vissa fall. Det torde framstå som omotiverat och orättvist för många näringsidkare att valet av företagsform avgör möjligheten till jämkning av underlaget för socialavgifterna. Det finns enligt min mening anledning att ändra reglerna på så sätt att ett jämkat förmånsvärde i dessa fall även påverkar underlaget för arbetsgivaravgifter. Ett arbete med att ta fram ett förslag med den angivna inriktningen har bedrivits inom . Det har emellertid visat sig att de ändringar som erfordras för att uppnå denna förändring medför komplikationer av såväl lagteknisk som administrativ art bl.a. vad gäller jämkningsförfarandet, beräkningen av pensionsgrundande inkomst och uppbördsfrågor. Det krävs därför ytterligare beredning av frågan innan ett förslag kan läggas fram. Denna beredning skall ske skyndsamt och jag räknar med att kunna återkomma med ett förslag till och att de nya reglerna bör kunna tillämpas redan under . I nu förevarande proposition kommer jag, vad gäller inkomst av tjänst, att ta upp frågan om en förlängning av den tillfälliga regleringen av nivån på avdraget för bilresor mellan bostad och arbetsplats. Dessutom kommer jag att föreslå vissa mindre justeringar av närmast lagteknisk art av schablonavdraget och det särskilda grundavdraget för pensionärer. Jag kommer vidare att ta upp frågorna om skattereduktionen för fackföreningsavgift och arbetsgivares avdragsrätt för kostnader för organisationsverksamhet. Förslag lämnas också om vissa tekniska ändringar i beskattningen för personer som är bosatta utomlands. Slutligen kommer jag att ta upp ett par begränsade frågor rörande sjömansskattesystemet, nämligen förlängningen av den s.k. sexmånadersregeln och en administrativ förändring vad gäller sjömansskattekontorets arbetsuppgifter. 2 Avdraget för kostnader för resor till och från arbetet Mitt förslag: Avdrag för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats med bil skall medges med . per mil vid taxering. Beloppet skall gälla oavsett körsträckans längd. Skälen för mitt förslag: Avdragsrätten för kostnader för resor till och från arbetsplatsen är reglerad i punkt 4 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370), KL. Enligt anvisningspunkten skall avdraget bestämmas enligt schablon. Beräkningen av schablonavdragets storlek har utförts av . Nämnda bestämmelser lämnades oförändrade skattereform. Emellertid kom avdragsbeloppet att uttryckligen regleras -- samt att höjas -- genom föreskrifter i en särskild lag, nämligen lagen (1990:1451) om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1991 och taxeringar. Som framgår är höjningen av endast tillfällig karaktär. Avdragsbeloppet som stadgas i denna lag uppgår vid taxeringen till . per mil, oavsett körsträckans längd. Som inledningsvis aviserats kommer grunderna för avdraget att ses över. I avvaktan på resultatet av en sådan utredning anser jag att det är angeläget att tillfälligt reglera avdragsrätten även vid taxering på samma sätt som skett vid de två föregående taxeringarna. Detta bör ske genom en särskild lag. 3 Skattereduktion för fackföreningsavgift och arbetsgivares avdragsrätt för kostnader för organisationsverksamhet Mitt förslag: Skattereduktionen för fackföreningsavgift avskaffas års taxering. Min bedömning: Arbetsgivares rätt till avdrag för avgift till arbetsgivarförening, till den del den inte avser medel för konfliktändamål, avskaffas för avgifter som avser tiden efter . Skälen för mitt förslag och min bedömning: Enligt punkt 1 första stycket av anvisningarna till 20 § KL är avgifter till föreningar och andra sammanslutningar i vilka den skattskyldige är medlem i princip inte avdragsgilla. Från regeln om att avdrag inte får ske för medlemsavgift har i praxis undantagits avgifter till arbetsgivarorganisationer. Sådana avgifter har åtminstone delvis ansetts ha karaktär av försäkringspremie. Skattereduktion för fackföreningsavgifter infördes med tillämpning första gången vid taxering (prop. 1982/83:50, SkU 15, SFS 1982:1193). Det huvudsakliga skälet till att medge reduktion för fackföreningsavgift var enligt propositionen att skapa skattemässig jämställdhet mellan arbetsgivarens och löntagarens kostnader för resp. facklig organisationsverksamhet. Skattereduktion för fackföreningsavgift medges fysisk person som varit bosatt eller vistats i under någon del av inkomståret. Underlaget för beräkning av skattereduktion är den medlemsavgift samt mätnings- och granskningsavgift som den skattskyldige under inkomståret har erlagt till arbetstagarorganisation. Skattereduktionen uppgår till av underlaget. En skattskyldig som vill erhålla skattereduktion skall framställa särskilt yrkande om det. Yrkandet kan framställas genom den skattskyldiges arbetstagarorganisation taxeringsåret till . Om organisationen vidarebefordrar yrkandet på ADB- medium är tidsgränsen taxeringsåret. Den skattskyldige kan även själv taxeringsåret framställa yrkande hos skattemyndigheten. Även efter nämnda tidpunkt kan den skattskyldige framställa sådant yrkande såsom en begäran om omprövning enligt 84 § uppbördslagen (1953:272). Frågan om avdragsrätt för fackföreningsavgifter har i allmänhet kopplats till frågan om arbetsgivares rätt till avdrag för avgift till arbetsgivarförening. Enligt gällande praxis har arbetsgivare rätt till avdrag för dessa avgifter. Konfliktbidrag från arbetsgivarförening är i enlighet härmed skattepliktiga. Konfliktunderstöd från fackföreningar är däremot skattefria. Det har i rått bred enighet om att det bör råda skattemässig jämställdhet mellan arbetsgivare och arbetstagare beträffande kostnader för organisationsverksamhet resp. fackföreningsavgifter. Även jag delar denna uppfattning. Den utformning som reglerna har är emellertid principiellt felaktig. Som tidigare nämnts är avgifter till föreningar och andra sammanslutningar som den skattskyldige är medlem i normalt inte avdragsgilla. Fackföreningsavgiften är således att betrakta som en privat levnadskostnad för vilken avdrag inte bör medges. Å andra sidan bör konfliktersättningar inte vara skattepliktiga. Även arbetsgivares kostnader för organisationsverksamhet bör i enlighet med de nämnda principerna inte vara avdragsgilla, med undantag för sådana kostnader som avser medel för konfliktändamål. Avgifter av sistnämnda slag har karaktär av försäkringspremie och bör därför enligt de grundläggande principerna för företagsbeskattningen vara avdragsgilla även i fortsättningen. I konsekvens härmed bör utbetalda konfliktersättningar vara skattepliktiga. En förändring i enlighet med vad jag här anfört innebär skattemässig likabehandling mellan arbetsgivares och löntagares kostnader för resp. facklig organisationsverksamhet. uppnås bättre överensstämmelse med grundläggande skatterättsliga principer än vad nuvarande regler innebär. Enligt min mening talar starka principiella och statsfinansiella skäl för att skattereduktionen för fackföreningsavgift avskaffas. Samma skäl motiverar att avdragsrätten för arbetsgivares kostnader för organisationsverksamhet, till den del dessa inte avser konfliktändamål, tas bort. Av rättviseskäl bör båda åtgärderna vidtas . Med hänsyn till bl.a. den statsfinansiella situationen anser jag det synnerligen angeläget att denna förändring sker . Åtgärden medför en väsentlig budgetförstärkning på i storleksordningen . Jag föreslår således att skattereduktionen för fackföreningsavgift avskaffas års taxering. Fackföreningsavgifter som erläggs skall således inte vara skattereduktionsgrundade. Frågan om ändrade regler för arbetsgivares avdragsrätt för kostnader för organisationsverksamhet är av betydligt mer komplicerad natur än frågan om slopad skattereduktion för fackföreningsavgift. Bl.a. gäller det att på ett rimligt sätt skilja den del av kostnaderna som avser konfliktändamål från övriga kostnader för organisationsverksamhet. Ett sådant förslag bör inte föreläggas utan att ha varit föremål för remissbehandling. Något preciserat förslag i denna del kan därför inte läggas fram . Jag avser att återkomma med ett författningsförslag i denna del. Det kommande förslaget bör gälla från och med ingången av . De skäl som jag har redovisat i det föregående utgör enligt min mening anledning att med tillämpning av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen avskaffa avdragsrätten för här avsedda kostnader som hänför sig till tiden utgång. Mätnings- och granskningsavgift som den skattskyldige erlagt till arbetstagarorganisation har genom en lagändring, som gäller års taxering, räknats in i underlaget för beräkning av skattereduktion för fackföreningsavgifter. Därmed slopades avdragsrätten för dessa avgifter. I och med att skattereduktionen för fackföreningsavgifter avskaffas bör avdragsrätten för dessa avgifter återinföras. Slopandet av skattereduktionen för fackföreningsavgifter medför att ändringar behöver göras i 20 § KL, 2 § 2 mom. uppbördslagen, 12 § 4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt och 4 § lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall. I samband med att 20 § KL föreslås ändrad bör i detta sammanhang även några redaktionella rättelser i lagtexten vidtas. 1991/92:60 om skattepolitik för tillväxt föreslås också ändringar i såväl 20 § KL som 12 § 4 mom. lagen om sjömansskatt och lagen om begränsning av skatt i vissa fall. Frågorna bör samordnas vid utskottsbehandlingen. 4 Justering av schablonavdraget i inkomstlaget tjänst Mitt förslag: Vissa justeringar av lagteknisk karaktär företas rörande schablonavdraget i inkomstslaget tjänst. Skälen för mitt förslag: I samband med skattereform höjdes det s.k. schablonavdraget i inkomstslaget tjänst från . -- jfr 33 § 2 mom. KL. Dessutom vidtogs bl.a. en förändring avseende beräkningen av schablonavdraget som sammanhängde med skattereglerna för hobbyverksamhet. Enligt dessa är intäkter från hobbyverksamhet i princip skattepliktiga i inkomstslaget tjänst enligt 31 § KL medan avdrag medges för kostnader i sådan verksamhet enligt 33 § 1 mom. tredje stycket KL. I korthet innebär avdragsreglerna att avdrag under vissa förutsättningar kan medges ett beskattningsår även för kostnader som betalats året före beskattningsåret. Schablonavdragsgrundande intäkt är som en följd av de nya reglerna viss intäkt av tjänst, dock inte sådan intäkt av självständigt bedriven verksamhet som inte skall hänföras till näringsverksamhet, dvs. Liksom tidigare får schablonavdraget inte överstiga av intäkten och det får inte heller, ensamt eller tillsammans med andra kostnader som avses i närmare angivna anvisningspunkter till paragrafen (ökade levnadskostnader vid resor utom verksamhetsorten, kostnader för hemresor m.m.), överstiga intäkten. Till denna begränsning av schablonavdraget fogades emellertid också ett beaktande av kostnader i hobbyverksamhet genom att i andra meningen i 33 § 2 mom. KL även omnämndes kostnader som avses i 1 mom. tredje stycket. Med hänsyn till uppbyggnaden av den aktuella bestämmelsen bör emellertid schablonavdragets storlek inte begränsas på grund av att kostnader som avses i 1 mom. tredje stycket nämnda paragraf förekommer. Bestämmelsen bör därför ändras i enlighet härmed. I den lydelse av punkt 3 av anvisningarna till 33 § KL som gällde års taxering nämndes som avdragsgilla kostnader i tjänsten inte bara ökade levnadskostnader utan även kostnaden för resan. Därigenom kom kostnader för t.ex. taxi eller tågresor att vara avdragsgilla vid sidan av schablonavdraget. Detta blir inte fallet med den nuvarande lydelsen av punkt 3. Det blir först när man kommer över schablonavdragsbeloppet som man i praktiken kan tillgodoräkna sig avdraget. Det synes inte ha varit avsikten med de ändringar som i samband med skattereformen företogs i nämnda bestämmelse att kostnader för resa i tjänsten skulle ingå i schablonavdraget. Jag föreslår därför en ändring av gällande regler så att kostnader för resor i tjänsten även i fortsättningen blir avdragsgilla vid sidan av schablonavdraget. Även detta föranleder en ändring i 33 § 2 mom. KL. Ändringarna bör gälla retroaktivt års taxering. 5 Justering av det särskilda grundavdraget för pensionärer Mitt förslag: Bestämmelsen om att det särskilda grundavdraget för pensionärer skall avtrappas mot kapitalinkomster endast till den del de överstiger . utvidgas till att omfatta även skattskyldig som gått i pension under beskattningsåret. Skälen för mitt förslag: Enligt punkt 29 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om ändring i KL avtrappas det särskilda grundavdraget för pensionärer vid 1992 och taxeringar mot kapitalinkomster, inkomster av passiv näringsverksamhet och mot förmögenhet. års taxering avtrappas det särskilda grundavdraget inte mot inkomster av nämnt slag eller mot förmögenhet. Den ursprungliga utformningen av bestämmelsen innebar att även pensionärer som endast har små ränte- eller utdelningsinkomster och relativt låga pensionsinkomster skulle få ett minskat särskilt grundavdrag på grund av kapitalinkomsterna. För att undvika denna effekt föreslogs i prop. 1990/91:54 en ändring av nämnda övergångsbestämmelse så att det särskilda grundavdraget skulle avtrappas mot kapitalinkomster endast till den del de överstiger . Den föreslagna justeringen gällde endast dem som varit pensionärer under hela beskattningsåret. För skattskyldiga som gått i pension under beskattningsåret infördes ingen motsvarande lättnad. godkände propositionens förslag i dessa delar (1990/91:SkU10, rskr. 106, SFS 1990:1421). genomfördes en ändring i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter så att folkpensionärer inte skall behöva lämna självdeklaration så snart de har kapitalinkomster. Även här anges en gräns på . Skälen för att medge en lindring av avtrappningen av det särskilda grundavdraget mot kapitalinkomster är i och för sig inte lika starka när det gäller den grupp pensionärer som går i pension under beskattningsåret. Avtrappningen av det särskilda grundavdraget sker för denna grupp mot taxerad inkomst och påverkas således av arbetsinkomsterna. De har också i stor utsträckning betydande arbetsinkomster och därmed ofta inte högre särskilt grundavdrag än vad som motsvarar grundavdraget för ickepensionärer. De måste vidare i regel ändå deklarera. Även i denna grupp kan det emellertid finnas pensionärer för vilka det är lika motiverat att begränsa avtrappningen mot kapitalinkomster som beträffande dem som varit folkpensionärer under hela beskattningsåret. Jag föreslår därför att en motsvarande begränsning av avtrappningen mot kapitalinkomster införs för dem som går i pension under beskattningsåret. Detta innebär också en viss administrativ förenkling. Den nya bestämmelsen bör gälla redan vid taxering. Förslaget föranleder en ändring i punkt 29 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om ändring i KL. 6 Beskattning av sjömän Mitt förslag: De arbetsuppgifter som enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt, sjömansskattekungörelsen (1958:301), lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter eller enligt annan författning ankommer på sjömansskattekontor skall i stället fullgöras av skattemyndigheten i . Skälen för mitt förslag: I promemoria (Ds 1991:41) Beskattning av sjömän, föreslogs att sjömansskattesystemet skulle avskaffas . Ett genomförande av detta förslag hade inneburit att särskilda sjömansskattekontor i hade måst avvecklas. Regeringen har valt att inte nu lägga fram ett sådant förslag. En ny sjöfartspolitik skall läggas fast och frågan om den framtida beskattningen av sjömän är beroende av ställningstagandena till sjöfartspolitiken i sin helhet. Det nuvarande sjömansskattesystemet blir således kvar 1992. Situationen för personalen vid sjömansskattekontoret i , ca 20 personer, har utmärkts av osäkerhet om den framtida anställningen. Enligt promemorians förslag skulle de kvarvarande arbetsuppgifterna efter ett upphävande av sjömansskattelagen överföras till skattemyndigheten i . har i sitt remissvar framhållit att oavsett om någon reformering av sjömansskatten kommer till stånd eller inte bör det nuvarande sjömansskattekontorets uppgifter överföras till skattemyndigheten i . På detta sätt klargörs situationen för sjömansskattekontorets personal. Även för medför denna lösning administrativa fördelar. Jag delar uppfattning att det är lämpligt att föra över handläggningen av de ärenden som behandlas av sjömansskattekontoret till skattemyndigheten i . En särskild lag bör därför införas som föreskriver att de uppgifter som enligt sjömansskattelagen eller andra författningar ankommer på sjömansskattekontoret i stället skall fullgöras av skattemyndigheten i . bör dock även i fortsättningen vara en av regeringen förordnad nämnd inom . Lagen föreslås träda i kraft . 6.2 Anställda ombord på utländska fartyg Mitt förslag: Den särskilda sexmånadersregeln för sjömän på utländska fartyg ges fortsatt giltighet års taxering. Skälen för mitt förslag: Inkomster som åtnjutits under vistelse utomlands och som uppburits vid anställning hos arbetsgivare som bedriver näringsverksamhet från fast driftställe i det land där arbetet utförs är, års taxering, skattefria om anställningen och vistelsen utomlands varat och inkomsten belastat driftstället som omkostnad. Sådan skattefrihet gäller normalt inte vid anställning ombord på utländskt fartyg. Från denna huvudregel infördes dock genom lagstiftning ett tidsbegränsat undantag (prop. 1984/85:175, SkU 59, rskr. 351, SFS 1985:362). Undantaget tar sikte på ombordanställda på utländska fartyg, vilka huvudsakligen går i sådan oceanfart som avses i 1 kap. 7 § 8 fartygssäkerhetsförordningen (1988:594), och där anställningen och vistelsen utomlands varat hos arbetsgivare, som är inländsk juridisk person eller en här i riket bosatt fysisk person. Regeln avsågs gälla enbart vid 1986--taxeringar. Bakgrunden till bestämmelsen var det s.k. internationaliseringsavtalet som kom till för att stärka svensk sjöfarts konkurrenskraft. Regelns giltighetstid har dock förlängts till att gälla även 1989 års taxeringar. Som jag nämnt avser regeringen att göra en allmän översyn av sjöfartspolitiken. I avvaktan på att en sådan översyn blir färdig föreslår jag att giltighetstiden för den särskilda sexmånadersregeln för sjömän förlängs till att avse också taxering. Mitt förslag föranleder en ändring i punkt 3 av anvisningarna till 54 § KL. 7 Vissa tekniska ändringar i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta Mitt förslag: föreslås få möjlighet att meddela beslut om skattebefrielse enligt 8 § lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Arbetsgivare som betalar ut ersättning vilken är undantagen från skatteplikt enligt denna lag föreslås lämna kontrolluppgift om detta i stället för meddelande månaden efter utbetalningen. Skälen för mitt förslag: Med den utformning som 3 § lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta erhållit är det inte möjligt för skattemyndigheten att med stöd av 8 § utfärda beslut om skattebefrielse i det fall en person uppburit inkomst som är undantagen från beskattning enligt denna lag. Det är angeläget för såväl den som uppbär ersättningen som för utbetalaren -- vilken kan bli ansvarig för inte innehållen skatt -- att genom ett formellt beslut erhålla besked från skattemyndigheten om huruvida en inkomst är undantagen från beskattning eller inte. Därför föreslås att den formella skattskyldigheten enligt ovan nämnda lag utvidgas till att omfatta personer som uppbär vissa i 6 § angivna inte skattepliktiga inkomster. Därigenom ges skattemyndigheten möjlighet att meddela beslut om skattebefrielse enligt 8 § denna lag. Den föreslagna ändringen gör det också möjligt att lämna sådant meddelande som anges i 16 § i fråga om inkomster som undantagits från beskattning i denna lag. Då detta skulle bli onödigt betungande för t.ex. pensionsutbetalare som gör sådana utbetalningar föreslås att utbetalaren i stället lämnar kontrolluppgift enligt bestämmelserna i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter. Förslagen innebär ändringar i 3 och 18 §§ lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta samt att 16 § samma lag upphävs. Eftersom avsikten är att de föreslagna ändringarna skall träda i kraft med lagen i övrigt behövs inte någon särskild bestämmelse om ikraftträdandet. Mitt förslag: Begreppet ''''''''taxerad som jordbruksfastighet'''''''' i lagen om häradsallmänningar och i lagen om allmänningsskogar i och ersätts med begreppet ''''''''taxerad som lantbruksenhet''''''''. Skälen för mitt förslag: I samband med att beskattningsnaturen jordbruksfastighet och annan fastighet slopades vid fastighetstaxeringen fr.o.m. vidtogs vissa begreppsändringar också i annan lagstiftning. Bl.a. ersattes orden ''''''''taxerad som jordbruksfastighet'''''''' i ett flertal författningar med ''''''''taxerad som lantbruksenhet'''''''' (jfr prop. 1990/91:47, SkU6, rskr. 80, SFS 1990:1384--1394). En konsekvensändring av detta slag behöver göras även i 8 § lagen (1952:166) om häradsallmänningar och i 7 a § lagen (1952:167) om allmänningsskogar i och , där orden ''''''''taxerad som jordbruksfastighet'''''''' fortfarande står kvar. Jag har i denna fråga samrått med chefen för . Slopandet av skattereduktionen för fackföreningsavgift och slopad avdragsrätt för arbetsgivares kostnader för organisationsverksamhet medför ökade skatteintäkter om uppskattningsvis . , varav 1,15 miljarder avser skattereduktionen för fackföreningsavgift. De övriga förslagen kan inte antas ge annat än obetydliga budgeteffekter. I enlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid taxering, 3. lag om upphävande av lagen (1982:1193) om skattereduktion för fackföreningsavgift, 4. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 5. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt, 6. lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall, 7. lag om överflyttande av arbetsuppgifter från sjömansskattekontor till skattemyndigheten i , 8. lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 9. lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningar, 10. lag om ändring i lagen (1952:167) om allmänningsskogar i och . Förslagen är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från lagrådet behöver därför inte inhämtas över lagförslagen. Jag hemställer att regeringen dels föreslår att anta de upprättade lagförslagen, dels bereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört i övrigt om arbetsgivares rätt till avdrag för avgift till arbetsgivarförening (avsnitt 3). Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärder och det ändamål som han har hemställt om. 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)2 2. lag om avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid taxering6 3. lag om upphävande av lagen (1982:1193) om skattereduktion för fackföreningsavgift7 4. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)8 5. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt9 6. lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall10 7. lag om överflyttande av arbetsuppgifter från sjömansskattekontor till skattemyndigheten i och län11 8. lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta12 9. lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningar13 10. lag om ändring i lagen (1952:167) om allmänningsskogar i och Dalarna14 Avdraget för kostnader för resor till och från arbetet16