prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — En viktig föratsättning för en gradvis ökandeaktivitet i den svenska ekonomin är att realräntoma kommer ner. Definanspolitiska åtgärder som vidtas bör tillsammans med lägre tyska räntorunder 1993 möjliggöra att räntenivån faller i en sådan omfattning attåterhämtningen säkerställs. Det finns andra faktorer som också motverkarnedgången i ekonomin och bidrar till att skapa betingelser för tillväxt nästaår. Visserligen ter sig de internationella utsiktema nu något sämre äntidigare, men svenska företag kommer ändå att möta växande utlandsmarknaderunder prognosperioden. Exporten gynnas också av all industrinskonkurrenskraft håller på attförbättras dramatiskt. Lönekostnadema ökarlångsamt, som produktiviteten stiger snabbare i än iomvärlden. Till detta ska läggas effekterna av sänkningen avarbetsgivaravgifterna, den förkortade semestern och den lägre kronkursen.Sammantaget beräknas de relativa enhetsarbetskostnadema förbättras i åroch med . Diagram 1:1 K- respektive S-sektorns produktion. -.-'"'' / 1983 1985 1987 1989 1991 Prop.1992/93:100 Bilaga l.l Anm.: Indelning enligt EFO-modellen, men där S-sektornockså inkluderar stat och Källor:Statistiska cenralbyrån och . Den svenska ekonomin kommer underfrämst 1993, men även , att präglas av två motsatta tendenser. Denkonkurrensutsatta sektorn kommer gradvis all expandera, vilket ger ett stortpositivt bidrag till tillväxten. kommer den skyddade sektorn attpressas av fallande efterfrågan och dålig lönsamhet. Diagram 1:2 Procentuell utveckling av nominella BNP1980-1994 il i;i! 'å Mil III i' # i! :if'i ill i r i k m iliif' iiil II ' 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 Källor: , ochFinansdepartementet. Sammanlagetväntas denna utveckling leda till att BNP faller med Prop. 1992/93:100 knappt1,. BNP i löpande priser i det närmaste slagnerar, vilket Bilaga 1.1visar på kraften i desinflationsprocessen. börjar de expansivakrafterna att ta överhanden så att BNP kan börja stiga igen. Tillväxten blirdock sannolikt inte tillräckligt hög för att förhindra attkapacitets-utnyttjandet i ekonomin fortsätter att falla. Därmed växerarbetslösheten ytterligare. Flera faktorer ligger bakom att ekonomin utvecklatsbetydligt sämre än vad som föratsågs i den preliminäranationalbudgeten och även i den reviderade nationalbudgeten . Ensådan faktor är den svagare intemationella konjunkturen som inneburit attmarknadstillväxten för svensk export reviderats ned. Orsakerna står att finna itrögheten i den amerikanska uppgången, bl.a. beroende på att skuldsaneringenoch anpassningen till fallande tillgångsvärden tagit än vänlat.Dessutom har kostnaderna för den tyska återföreningen blivit högre än beräknat,vilket hållit uppe räntoraa på en hög nivå. Den turbulens som inträffade på deneuropeiska valutamarknaden har också haft stor betydelse. Flera inhemska faktorer har också bidragit till attekonomin utvecklas sämre än vad som tidigare föratsågs. Desinflationsprocesseni ekonomin totalt och deflalionsprocessen på olika delmarknader har gett storanegativa effekter på aktivitetsnivån. Den med obalanserna i ekonominsammanhängande höga nivån på realräntorna och den djupa finanskrisen har verkati samma riktning. De ålgärdspaket som regeringen ochsocialdemokraterna har utarbetat har naturligtvis också påverkalprognosföralsättningarna, liksom beslutet att låta kronan flyta. Revideringarna har såledesorsakats dels av omständigheter som svårligen kuimat föratses, dels av atteffekterna av redan påbörjade processer underskattats. Ett problem isammanhanget har varit att erfarenheterna av den anpassning som många länder och inte minst genomgår är mycket begränsade. De ingår inle i deprognosmodeller som används, utan effekterna måste läggas på efter att det"normala" beräkningsarbetet avslutats. De vamingar som tidigareutfärdats för att utvecklingen är osedvanligt svårbedömd med betydande riskför sämre ulfall har visat sig vara berättigade. De största prognosavvikelserna föreligger mol dennabakgrand för privat konsumtion, näringslivets investeringar ochbostadsinvesteringar, där omställningsprocessens effekter är starkast. Dettaslår i sin lur igenom på importen. Den privata konsumtionen har reviderats nedbåde därför att sparkvoten stigit snabbare än väntat 1992 och därför att dedisponibla inkomsterna utvecklas sämre 1993. För exporten har en upprevidering gjoris för 1993.Visserligen har den internationella konjunkturen försvagats, men detta uppvägsmer än väl av konkurrenskraflsförbältringen som leder lill vinster av marknads- För bytesbalansen har mycket små korrigeringar gjorts i Prop. 1992/93:100 prognoserna. När det gäller löneutvecklingen har prognosemagradvis reviderats ned något, i takt med del allt sämre arbetsmarknadsläget.Detsamma gäller synen på den underliggande inflationstakten. Däremot har olikapolitiska åtgärder, liksom kronans depreciering, medfört att prognosen för KPIhar behövts justeras upp. Recessioneninom OECD-området kulminerade . 1 och , de länder somligger tidigast i konjunkturcykeln, har tillväxten därefter ökat. Uppgången hardock varit trög och fylld av besvikelser. I och Kontinentaleuropadämpades å andra sidan den ekonomiska aktiviteten . Eftersom de storaländema ligger i olika faser i konjunkturförloppet blir uppgången måttlig, setti ett historiskt perspektiv. För OECD-området totalt väntas tillväxten i från 11/1992 tUl 1 3/1993 och till 2 3/1994. Den svagautvecklingen beror till stor del på den skuldsanering och deflationsprocess påtillgångsmarknadema som de anglosaxiska ländema. och genomgår,samt på del höga ränteläget som etablerats i . Inflationstrycket har gradvis dämpats inomOECD-området. finns det gott om ledig kapacitet inomnäringslivet som arbetslösheten ligger kvar på en hög nivå. Pris- ochkostnadsstegringama kommer att vara måttliga och bedöms inte utgöra något hotmot den ekonomiska stabiliteten. Tabell 1:1 Internationella förutsättningar 1991 1992 1993 1994 Konsumentpriser i (KPI årsgenomsnitt) Råoljepris (dollar per fat) Dollarkurs (i kr.) Växelkursförändring SEK/ECL Anm.: Stoppdatum för växelkursen var dåECU-index noterades till 113,9. Detta motsvarar en appreciering av ECU motkronan på 13,jämfört med riktmärket index = 100. Motsvarande depreciering avkronan mot ECU:n blir då 12,(13,9/1,139) Källor: ochFinansdepartementet. Den amerikanska ekonomin verkar nu ha kommit in ien mer påtaglig tillväxtfas, efter det all merparten av den finansiellakonsolideringen sannolikt klarats av. Den främsta drivkraften bakomåterhämtningen föratses bli den privata konsumtionen, även om en svag reallöne-och sysselsättningsutveckling håller tillbaka hushållens disponibelinkomsler.Skuldsättningen och arbetsmarknadsläget väntas dessutom dämpa hushållenskonsumtionsulgifter lill förmån för en uppgång i sparandet. Stigande vinster och lågaräntor medför att företagens finansiella situation Prop. 1992/93:100 stadigtförbättras, vilket stimulerar investeringarna. Så länge världs- Bilaga 1.1marknadstillväxten förblir svag kommer dock exporten att utvecklas trögt.Sammantaget bedöms tillväxten uppgå till 2 1/1993 och till 1994.Inflationen väntas ligga kvar på . Den ekonomiskaaktiviteten i västra mattades påtagligt under 1992 ochen regelrätt recession kan inle uteslutas. med de östra delstaterna har resulterat i ett stigande inflationstryck. För att hålla tillbaka pris- och kostnadsökningarna har fört en fortsatt stram penningpolitik, vilket hållit uppe räntorna. Den privata konsumtionen hålls tillbaka av den svaga utvecklingen av hushållens realinkomster, investeringarna sjunker p.g.a. fallande kapacitetsut nyttjande och exporten motverkas av den gradvis försämrade konkurrens kraften. BNP väntas stiga med 1/och . En ännu svagare utveckling kan emellertid inte uteslutas. Det höga tyska ränteläget påverkar i övrigtoch bidrar till en dämpad ekonomisk aktivitet i ett flertal länder. Efter detatt pundet lämnade det europeiska valutasamarbetet och började flyta fritt harStorbritannien aviserat en mer expansiv ekonomisk politik, även om risken förhögre inflation därmed ökal. BNP väntas stiga med 1993 och med 2 1/2%1994. Utvecklingen i de tre nordiska grannländema blevsvag , beroende på den försämrade intemationella konjunkturen och denfortsatta skuldsaneringen i den privata sektorn. föratses allaländerna uppvisa en viss tillväxt då den finansiella anpassningen kommit en brabit på väg i och och då efter raset i ekonomin under 1991och 1992 kan räkna med en stark expansion för exporten. Den internationella prognosen är behäftad medbetydande osäkerheter. Statsfinansema är pressade i många länder och behov avbudgetkonsolidering föreligger. Finanspolitiken kan därför få en stramareinriktning än vad som här antagils. Även penningpolitiken är svårbedömbar. Ominflationstrycket i kvarstår kan den föratsedda räntenedgången uteblieller gå långsammare än beräknat. Del kan emellertid inte uteslutas all delamerikanska uppsvinget får en mer normal karaktär med högre tillväxtsiffror somföljd. Riskema förefaller vara mer balanserade . Dennedväxling av lönestegringstakten i som påbörjades väntasfortsätta också . Den viktigaste faktora för lönebildningenär arbetsmarknadsläget. kommer att förbli svagt , även om ökningen av den öppna arbetslösheten gradvis konmieratt dämpas. Visserligen kommer vinstläget i den konkurrensutsatta sektorn attstärkas efter det att kronan deprecierats, men i den skyddade sektom sker istället en försvagning. En viss löneglidning uppstår även vid enlågkonjunktur, eftersom de Prop. 1992/93:100 sist anställda vanligtvis avskedasförst, när personalstyrkan ska reduceras. Bilaga 1.1 Denna grapp har för detmesta lägre lön än genomsnittet, varför en ökning av timlönerna registreras.Samma effekt uppstår om hela företag, med en genomsnitfligt lägre lönenivå,slås ut. Dessutom innebär avgångsvederlag vid avskedande alt företagenslönekostnader i förhållande till antalet arbetade timmar höjs, vilketregistreras som löneglidning. Mot denna bakgrand bedöms den genomsnittligatimlönen stiga och med 3 1/, då aktiviteten stärksnågot. Tabell 1:2 Löner och priser Anm.: KPI = Konsumentprisindex, NPI = Nettoprisindex. Prisutvecklingen förväntasbli mycket lugn, om man ser till den underliggande utvecklingen. Lönema ökarlångsamt, den inhemska efterfrågan är svag och inflationsförväntningama ärdämpade. kommer dock en del tillfälliga faktorer att dra uppkonsumentprisindex. Mervärdeskatten på livsmedel m.m. stiger till ,bensinskatten liksom vissa mUjöavgifter ökar som räntebidragenreduceras. Deprecieringen av den svenska kronan innebär att importprisemastiger, även om utländska förelag som exporterar till sannolikt pressarsina marginaler. Sänkningen av arbetsgivaravgifteraa med 4,3 procentenheterverkar i prisdämpande riktning. Under loppet av 1993 beräknas KPI öka med knappt 5%och med . Bilden blir dockaimorlunda avseende den underliggande inflationstakten. I detta mått ärfrånräknat effektema av ändrade indirekta skatter och arbetgivaravgifter, extrasänkning av räntebidragen samt depreciering. Mätt på detla sätt liggerinflationstakten i kring . Denomställningsprocess som den svenska ekonomin är inne i påverkar i hög gradhushållens situation. Fram har de realt disponibla inkomsterna ökatkontinuerligt, trots lågkonjunktur och växande arbetslöshet. Nytt skattesystem,höga realräntor, behovet av skuldkonsolidering, fallande tillgångsvärden ochoro har medfört att sparkvoten stigit mycket snabbi, med ca 11procentenheter . Detta resulterade i en nedgång i den privatakonsumtionen med ca 1 1/. Lågalöneökningar, växande arbetslöshet, extraordinära prishöjningar Prop.1992/93:100 och besparingar i transfereringssystemen gör att realinkomstemafaller Bilaga 1.1 markant , med . Eftersom en del av dessaeffekter klingar av , upphör då nedgången. Vad som händer medsparkvoten är osäkert. Många av de krafter som drivit upp sparandet under degångna åren kommer att fortsätta att verka, även om anpassningsprocessen nuhunnit en bit på väg. Däremot kan hushållen väntas vara obenägna att dra nedsin privata standard alltför mycket, särskilt om de tror att den starka nedgångeni köpkraften är tillfällig. Huvudscenariel är därför all sparkvoten kommeratt minska något för att sedan plana ul 1994. Fallet i privatkonsumtion bedöms ändå bli betydande , 3 - 3 1/, medan en stabUisering ärsannolik . Den statliga konsumtionen steg 1992 p.g.a. ökadeutgifter för arbetsmarknadspolitiken m.m. De besparingskrav som ställs påstatliga myndigheter väntas resultera i fallande konsumtion under prognosperioden.För konununema bedöms antalet sysselsatta avla i en takt av per år.Antal arbetade limmar minskar dock inle lika mycket, eftersom andelen vikarieroch deltidsarbetande sjunker. Dessutom tillkommer en uppdragande effekt viaberedskapsarbeten, motsvarande ca 1/. Den totala kommunalakonsumtionen beräknas minska med drygt 1/1993 och 1994. Den starka investeringsnedgången som registreratsunder de båda senasie åren har främst varit koncentrerad till näringslivet.Industriinvesteringarna har pressats av höga räntor, lågl kapacitetsutnyttjande,oförmånligt kostnadsläge och vikande lönsamhet. Inom övrigt näringsliv harfastighetskrisen haft slor inverkan, liksom den fallande inhemska efierfrågan.En gradvis återhämtning av industriinvesteringaraa föratses. Konkurrenskraftenförbättras och lönsamheten stiger. Inom övrigt näringsliv fortsätterinvesteringama att minska, men i avtagande takt. Desinflationsprocessenseffekter slår hårt mot denna sektor. Eftersom omställningen av ekonomin hunniten bit på väg, borde merparten av investeringsrasel redan ha inträffat. Genom beslul har närmare 25miljarder kr. utöver ordinarie anslag tillförts infrastrakturområdet. En slordel av dessa satsningar beräknas falla ut som investeringar underprognosperioden. Förra årel höjdes de totala investeringarna med ca 1 1/2procentenheter till följd av dessa satsningar. beräknas nivånbli högre än vad den skulle ha varit fallet utan dessaåtgärder. Efterfrågan på lägenheter avtar i takt med stiganderealräntor, ökade boendekostnader, minskad sysselsättning och sjunkandeinkomster. Nybyggandel hölls dock uppe relativt väl ,delvis p.g.a. effektema av övergångsreglema för investeringsbidraget. Nedgångenunder prognosperioden väntas bli kraftig, per år.Ombyggnadsinvesteringama har hållits uppe av den tidigareläggning som uppkommitgenom successivt sjunkande räntebidrag. Även på della område väntas storaminskningar framöver. Sammantagetinnebär dessa bedömningar att brattoinvesteringama faller med ca 9 1/i åroch med . Lagreninom näringslivet minskade mycket kraftigt . Höga realräntor och svag produktionsutveckling har bidragitlill detta. Även föratses en avveckling, bl.a. av färdigvaror inomindustrin samt av parti- och detaljhandelslagren. förväntas lagrenvara ungefär oförändrade. Eftersom det är förändringen i lagerinvesteringaraasom påverkar BNP-lillväxten ger lagerposten ett positivt bidrag underprognosperioden. 1992/93:100 Bilaga1.1 -1,8 -1,2 -1,4 -5,9 -0,5 -2,9 -0,7 -1,1 -1,5 -3,2 -0,5 -0,8 -0,7 -0,3 -0,5 -0,6 -0,9 -8,3 -8,7 -9,5 -3,0 -25,0 -2,1 -2,2 -2,9 -0,7 -1,1 -3,2 -1,4 -3,4 -0,3 ' Förändring i procent av föregående ärs BNP. Den svaga marknadstillväxten och fortsattaandelsförluster gjorde att exporten bara ökade . Dekrympande andelama hänger bl.a. samman med oförmånlig varasammansättning ochökad konkurrens från nyindustrialiserade länder. En något bättre marknadsutvecklingkormner att ge viss draghjälp åt exporten . Den viktigastefaktom är dock att konkurrenskraften nu förbättrats starkt p.g.a.produktivitetsförbättringar, sänkningen av arbetsgivaravgiftema och kronanslägre kurs. Den relativa enhetsarbetskostnaden väntas falla med i åroch med . Därmed skapas föratsättningar för betydandemarknadsandelsvinsler framöver, även om en del av förelagensprissänkningsutrymme sannolikt används till marginalförstärkningar. Exportenkan komma att öka resp. under de båda åren. Delta gör attindustriproduktionen kan börja stiga något 1993 för att sedan accelerera 1994då också fallet i den inhemska efterfrågan bromsas upp. minskade importen myckel kraftigt,beroende på fallet i maskin- och lagerinvesteringaraa, för att sedan plana utunder . bidrar framför allt efterfrågan från exporten ochlageratvecklingen till högre import, medan privat konsumtion och investeringarverkar i andra riktningen. Sammantaget väntas importen falla svagt 1993 menstiga någol 1994. Sammanfattningsvis kan konstateras att den inhemskaefterfrågan sjunker med ca 3 1/1993, vilket är betydligt mer än året innan.Nedgången motverkas dock till en del av nettoexportens allt större positivabidrag. upphör i det närmaste fallet i inhemsk efterfrågan, medannelloexporten fortsätter att utvecklas starkt. 1992/93:100 Bilaga1.1 Diagram 1:3 BNP och produktivitet i 1981-1994 1983 1985 1987 1989 1991 1993 Under hela prognosperioden ger produktivitetenstora positiva bidrag till tillväxten. dämpas emellertid fallet isysselsättningen så pass mycket att BNP stiger. Tabell 1:4 Bidrag till BNP-tillväxten Procent av föregående års BNP Privat konsumtion Offentlig konsumtion -0,8 0,3 -1,7 -0,1 0,0 -0,2 -1,8 -2,1 -1,8 0,9 0,3 -1,8 0,2 2,1 -0,5 0,5 1,9 -1,8 -1,2 -1,4 Anm.: Pga. avrundning summerar inte alltid delarna tilltotalen. Källor: och . Exportvolymenutvecklas genomgående betydligt starkare än importvolymen underprognosperioden. Återhämtningen av ekonomin beror helt på denutlandskonkurrerande sektorn. Detta gör att överskottet i handelsbalansengradvis växer till en rekordnivå 1994. Därmed förbättras också bytesbalansen. Dessutombedöms utgifteraa för resevaluta avta kraftigt, delvis p.g.a. de fallanderelativprisema på turisttjänster i . Även räntenettot förbättras, trotsdeprecieringen av kronan. beror på att den räntebärande skulden tillutlandet inte ökar lika myckel som tidigare, som en effekt av den starkarebytesbalansen och en nedgång i svenska direktinvesteringar utomlands. Nästa årväntas bytesbalansen uppvisa ett överskott motsvarande 1 1/av BNP. ■ -3,7 Sparkvot (nivå) -5,1 -3,5 -0,9 -15,4 -1,1 Arbetslöshet (nivå) Handelsbalans (mdr. Bytesbalans (mdr. -20,2 -25,6 -4,7 Bytesbalans (% av BNP) -1,4 -1,8 -0,3 Källor: , ochFinansdepartementet. Efterfråganpå arbetskraft är mycket svag. Den öppna arbetslösheten har begränsatsav ett kraftigt fall i arbetskraftsutbudet. Detta orsakas dels av de allt meromfattande arbetsmarknadspolitiska insatsema, dels av att många märmiskorlämnat arbetsmarknaden. Även avtar utbudet. Främst beror delta på allvolymen av arbetsmarknadspolitiska åtgärder stiger, till en nivå motsvarandeöver av arbetskraften. Fallet i BNP medför att arbetslösheten föratses växatill 6,. fortsätter uppgången till en nivå på som årsgenomsnitt.Rationaliseringar och effektiviseringar förväntas leda till en så pass starkproduktivitetsökning att behovet av arbetskraft avlar ytteriigare, trots attekonomin då kommit in i en återhämtningsfas. Bruttosparandeti ekonomin, summan av realt och finansiellt sparande, sjönk ytterligare 1992och uppgick till av BNP, vilket var i paritet med den rekordlåga nivån frånbörjan av . Huvudförklaringen till nedgången var fallet i de fastainvesteringama. Dessa tendenser väntas fortsätta också . stigerdock brattosparandel års nivå, beroende på den förbättradebytesbalansen, vilken är identiskt med det totala finansiella sparandet iekonomin. Procent av BNP i löpande priser -1,7 15,7 16,9 -1,2 14,2 -1,0 13,1 -0,6 -1,4 -1,2 -2,0 -1,8 -8,9 4,4 2,8 -12,0 4.5 7,1 -9,5 4,6 6,4 1992/93:100 Bilaga1.1 Källor:Statistiska centralbyrån, och . Diagram 1:4 Finansiellt sparande i privat- ofTentligsektor samt bytesbalans som andel av BNP 1980-1994 Källor: , ochFinansdepartementet. Fördelningen av det finansiella sparandet påsektorer förändras krafiigt . Den offentliga sektornsunderskott växer mycket starkt beroende på att lågkonjunkturen och den snabbtavtagande inflationstakten minskar de nominella skattebaserna somutgifterna för bl.a. arbetsmarknadspolitiken ökar. Dessutom stigerränteutgifterna på staiskulden. Den ökande aktiviteten i ekonomin och de olikabesparingsåtgärderaa medför dock att den nedåtgående trenden bryts och att underskottetkiymper något 1994. Det strakturella underskottet, dvs. den del som inte berorpå kapacitetsutnyiijandet i ekonomin, beräknas uppgå till av BNP 1992för att sedan sjunka till ca 3 1/av BNP 1994. Försämringen av det offentliga sparandet motverkasemellertid av en uppgång inom privat sektor. Hushållens sparande som andel avBNP steg betydligt och uppgången väntas fortsätta. randel ökade markant 1992p.g.a. de fallande reala investeringarna. 1992/93:100 successivaförstärkningen av företagssparandet som föratses för prognos- Bilaga 1.1perioden beror dock i stigande utsträckning på högre lönsamhet. Undersommaren och hösten utsattes EG:s monetära samarbete för stora påfrestningar.Turbulensen på de europeiska valutamarknadema i kombination med en sämreekonomisk utveckling i urgröpte gradvis förtroendet för den fastaväxelkursen. Trots omfattande åtgärder i form av räntehöjningar, finanspolitiskåtstramning och sänkning av arbetsgivaravgiften kunde förtroendet inteåterställas. beslutade riksbanksfullmäktige att låta kronanflyta fritt. Den fördjupade ekonomiska krisen bidrog tillsammansmed höga realräntor till en fortsatt försämrad situation för kreditinstitutenunder . För att säkerställa stabiliteten i betalningssystemet och tryggakreditförsörjningen har staten garanterat all banker och vissa andrakreditinstitut kan fullgöra sina förpliktelser. Bedömningen är att en depreciering av kronan istorleksordningen i nuvarande konjunkturläge inle behöver ökaförväntningama om den underliggande inflationen. Målet att begränsainflationstakten ligger fast. Sammantaget bör del finnas utrymme för sänktaräntor innefattande en krympande differens mot . Tillväxteni totalproduktionen i OECD-området nådde sin botten . 1 ochKanada, dvs de stater som leder konjunkturförloppet, har tillväxten därefter ökat.1 dämpades å andra sidan den ekonomiska aktiviteten något1992. Mest markant var uppbromsningen i västra . I Japan sjönktillväxten till den lägsta nivå som noterats sedan den första oljepris-chocken1973-74. Aktiviteten väntas tillta i , och Storbritannienunder 1993, medan avmattningen i allmänhet fortsätter i . Eftersom destora länderna ligger i olika faser blir konjunkturappgången i ell historisktperspektiv förhållandevis svag. För OECD-området som helhet väntasBNP-tillväxten stiga från l'/1992 till 1 3/4 procenl 1993 och 2 3/4procent 1994. Tabell 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissaOECD-länder Prop.1992/93:100 Bilaga 1.1 BNP i %' -1,2 2 1/2 1 3/4 2 1/4 3 1/4 1 1/4 2 3/4 -2,4 1 1/4 1 1/4 1 1/2 2 1/4 -6,5 1 1/4 2 1/2 1 1/2 -1,8 -1 1/2 -1 1/2 1 1/2 -1,0 1 1/2 2 1/4 1 1/2 1 3/4 2 3/4 Källor: och Finansdepanementet Efter att förnyade svaghetstecken gjort siggällande , växte den amerikanska ekonomin kraftigt underförsta och tredje kvartalet 1992. Penningpolitiken väntas bidra till attinhemsk efierfrågan stiger på bred front , somfinanspolitiken kan komma att lättas något av den nytillträddaClinton-administrationen. Det finns dock en betydande risk att en svagsysselsättnings- och realinkomsttillväxt samt fortsatt skuldreducering ihushålls- och företagssektoreraa håller tillbaka konsumtion och investeringar.Styrkan i återhämtningen föratses bli mycket måttlig i jämförelse med tidigareperioder. BNP-tillväxten väntas uppgå till 2'/1993 för att öka lill 3procenl 1994. Såväl som västra erfor en markantavmattning under loppet av 1992. Under intrycket av fallande aktie- ochfastighetspriser började japanskakonsumenter och företag agera alltmer försiktigt, vilket Prop. resulterade i en lägrekonsumtionstillväxt och en fortsatt neddragning av Bilaga 1.1 Grandorsaken till avmattningen i västra är kostnadema föråterföreningen. Som svar på försämringen av de offentliga finansemaoch det för tyska förhållanden höga kostnads- och inflationstrycket försen stram penningpolitik, vilket håller tillbaka den inhemska efterfrågan.Utsikteraa alt undvika recession har försämrats