prop · GG03200 · 1992-12-31 00:00:00 — Ändringeni 14 kap. 8 § ärde stycket innebär att sekretess för uppgift vid särskUd sambandstjänstinom totalförsvaret utvidgas tiU att omfatta uppgifter som utomstaende utväxlarpå aUa telenät, såväl allmänna som enskUda. 7.8 Lag om ändring i lagen (1992:1775) om ändring isekretesslagen (1980:100) Ändringeni denna paragraf innebär att den meddelarfrihet som föreskrivs 1 kap. I §ttedje stycket tryckfrihetsförordningen (TF) och I kap. 2 §yttrandefrihetsgmndlagen (YGL) med stöd av 7 kap. 3 § första stycket 3 TF och 5kap. 3 § första stycket 3 YGL genombryts i fråga om tyst- nadspUkt enUgt 25 § förstastycket och 26 § i den förslagna telelagen. 1992/93:200 Etettamotsvarar vad som föreskrivs i denna bestämmelse för den sekretess somgäller inom enUgt 5 kap. 1 § och 9 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen. 7.9 Övriga förslag till lagändringar Ändringarnai fegen (1975:88) med bemyndigande att meddefe föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer, fastighetstaxeringsfegen (1979:1152), fegen(1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler,förvalttungslagen (1986:223), fegen (1991:572) om SärskUd utiänningskonttoU,fegen (1992:1527) om teleterminalutmstning och fegen (1992:1529) om ändring ifegen (1971:289) om aUmänna förvaltningsdomstolar kräver inga särskUdakommentarer utöver vad som anförts i den allmänna motiveringen. dels föreslår riksdagenatt ante förslagen tiU 1. telefeg, 2.feg om radiokommunikation, 3.feg om ändring i , 4.feg om ändring irättegångsbalken, 5.feg om ändring i radiolagen(1966:755), 6.feg om ändring iledningsrättslagen (1973:1144), 7.lag om ändring i fegen(1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter ochkommunikationer, 8.feg om ändring ifastighetstaxeringsfegen (1979:1152), 9.feg om ändring i sekretesslagen(1980:100), 10.feg om ändring i fegen(1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler, 11.feg om ändring iförvalmingslagen (1986:223), 12.lag om ändring i fegen(1991:572) om särskUd utiänningskonttoU, 13.feg om ändring i fegen(1992:1527) om teleterminalutmst-mng, 14.feg om ändring i fegen(1992:1529) om ändring i fegen (1971:289) om aUmänna förvaltiiingsdomstolar, 15.lag om ändring i lagen(1992:1775) om ändring i sekretessfegen (1980:100), 16.gcxlkänna att TeleverketombUdas till ett av steten hefegt aktiebolag den 1 juU 1993 (avsnitt 5.3), 17.bemyndiga regeringen attgenomföra bolagiseringen och överföraTeleverkets verksamhet med tiUgångar och skulder tiU 335 TeUaAB resp. tiU de av hefegda dotterbolagen . 1992/93:200Mobitel AB och Telaris (avsnitt 5.3), 18.gcxlkänna vad jag förordat omvissa särskUda åtgärder för utveckling av konkurrensen på telemarknadenbeträffande fastighetsnät (avsnitt 5.5), 19.bemyndiga regeringen att genomavtal med åfegga dette bofeg att upprätthålfe telefoni i hefe landetutan kompensation genom samtrafikavgifter (avsnitt 5.5), 20.bemyndiga regeringen att träffaavtal med om taxeutveckling för telefonitjänst tiU fest anslutningspunkt(avsnitt 5.6), 21.bemyndiga regeringen att utövervad som följer av lämnade fegförsfeg överföra ansvar förtelesystemets funktion m.m. tiU annan myndighet (avsnitt 5.7), 22.gcxlkänna vad jag föreslagit omfinansieringen av totalförsvarets behov av telekommunikationer samthandikappades behov av särskUda teletjänster och anpassade terminaler (avsnitt5.7 och 5.8), 23.bemyndiga regeringen att träffaavtal med om upprätthåUande av olönsamma telefonautomater i glesbygd(avsnitt 5.8), 24.godkänna vad jag anfört omstetens andel av kosmadema för alarmeringstjänsten i (avsnitt5.8), 25.tiU Kostnader förenade medstatens ägande i för /94 anvisa ettreservationsansfeg på (avsnitt 5.9), 26.tiU /94 anvisa ett ramanslag på (avsnitt 5.9), 27.tiU : Upphandlingav särskilda samhäUsåtaganden för /94 anvisa ettreservationsanslag på (avsnitt 5.9), samt 28.godkänna att /94 får disponera en låneram i på 8 200 (XX) kronor VidarehemstäUer jag att regermgen ger tiUfaUe att te del av vad jag anförtom 29.målsättning och huvudmrikmmgm.m. för Teliakoncemen (avsnitt 5.4), och 30.vissa särskUda åtgärder förutveckling av konkurrens på telemarknaden (avsnitt 5.5). Regeringenansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionförelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärder och de ändmålhan har hemstäUt om. Telelagsutredningenssammanfattning av Prop. betänkandet(SOU 1992:70) Telelag Bilaga i Etetekniska och ekonomiska förändringama har betytt mycket förtelekommunikationemas utveckling. Datortekniken med aUt mindre CKh kraftfullaremikroelekttoniska komponenter har härvid spefet en stor roU. Ett nytt viktigtöverföringsmedium är fibertekniken. Eten optiska fibem cKh den nyaöverföringstekniken möjUggör en kraftigt ökad överföringskapacitet. HärtiUkommer satelUter ckU radiolänksystemsom jämte de optiska fibrerna gjort det möjUgt att snabbt ckU refetivt biUigt eteblera nyakonkurrerande nät. I takt med att informationsud)ytet och intemationaUseringenhar ökat har telekommunUcationema bUvit aUt vUctigare för ekonomiers tiUväxtoch för utvecklingen av industri och handel. Den snabba tekniska utvecklingenoch den intemationeUa UberaUseringen på telekommunikationsområdet kanförväntes medföra förändringar CKh en väsentUgt ökad konkurrens på den svenskateletjänstmarknaden. Antalet enskUda operatörer, såväl svenska som utiändska,torde komma att öka. En annan viktig faktor är telekommunikationers betydelsesocialt, kulmreUt och regionalpoUtiskt. Förändringamamnebär en helt ny simation på telekommunikationsområdet. Nya regler krävs föratt dels säkra de telepoUtiska mål som steten StäUer upp, dels utveckla denkonkurrens på marknaden som den nya tekniken och andra förändringar möjUggjort. Motbakgmnd av det nya regelverk som sålunda krävs består mitt uppdrag i attutarbete förslag tiU en telelag och de övriga författningsändringar som kanbehövas. Jag skall också fegga fram försfeg om att återstaende delar avTeleverkets myndighetsutövning skaU flyttas över tiU någon annan myndighet. Idet sammanhanget noteras att radioområdet redan har behandlats avFrekvensrättsuttedningen i betänkandet (SOU 1991:107) Lag omradiokommunikation, m.m. Etet skaU också nämnas att avses ombUdastiU aktiebolag (prop. 1991/92:100 bU. Uppdraget bestårsåledes av två huvuddelar. Jag behandlar myndighetsutövningen först ochdärefter förslaget tiU telefeg samt sist övriga förslag. del av myndighetsutövningen har tidigare flyttats över tiU , som den 1 juU 1992 tiUsammans med frekvensförvaltningen inomTeleverket har ombUdats tiU . Läget är aUtså nu det att vi harTelestyrelsen som föreskrivande myndighet och som 22 1992/93. praktiskt utövande organmed funktioner såväl inom den civUa sektom Prop. 1992/93:200 som inomtotalförsvaret. I firamtiden får vi, såvitt man kan se, flera Bilaga Ioperatörer CKh flera telenät av olika sfeg. Etet nya telebofeg, som TeleverketenUgt planema skaU ombUdas tiU, blir aUtså en av dessaoperatörer/nätinnehavare. I en sådan situation krävs det att en firistaendemyndighet får ansvaret för att telesystemet i dess helhet skaU ftmgera, aUtsåfunktionsansvaret. Häri mnefettas ansvar för standardisering, tiUgängUghet tiUsamhäUets alarmeringstjänst CKh totalförsvarsaspekter Etetta gäUer såväl dencivUa sidan som den miUtära. Jag föreslår att skaU anförttosfiinktionsansvaret för telekommunikationssystemet i . Blandövriga myndighetsfunktioner som föreslås flyttas över tiU kannämnas uppdrag att företräda i det intemationelfesamarbetet på telekommunikationsområdet ckUatt ingå intemationeUa överenskommelser Beträffandeforskningen på telekommunikationsområdet ansluter jag mig tiUTransportforskningsuttedningens förslag (SOU 1992:55) att Televerketsnuvarande sektoransvar för forskning och utveckling skaU tas över av och delasmellan Transportforskningsberedningen (övergripande kommunikationspoUtisktinrikted forskning) och (övergripandeforskning med industripoUtisk inrikt-nmg). Enviktig del av myndighetsansvaret gäller nummerplanema. Jag kommer närmare m pådenna fråga i samband med att jag behandlar Telelagen, som även i övrigt medförnya uppgifter för . Meddet sagda skiljs regulators- och operatörsfunktionema åt fiiUt ut. i linje med utveckUngen inom EG. Idhektiven sägs att en gmndläggande utgångspunkt är att steten genom en telelagskaU ges fömtsättningar att styra och konttoUera verksamheten påtelekommunikationsområdet så att gällande telepoUtiska mål kan uppfyUas. Etetsägs också att en telelag skaU vara konkurrensneuttal och bygga på likabehandUng. Beträffandede telepoUtiska målen gäller beslut om inriktning av telepoUtiken(prop. 1987/88:118, TU28, rskr. 402) och riksdagsbeslutet medanledning av propositionen om näringspoUtik för tiUväxt (prop. 1990/91:87,TU28, rskr. Mitt försfeg tiU telelag bygger på de mål för och deninriktning av telepoUtiken som statsmaktema sålunda har bestämt. Ifråga om konkurrensaspekten har jag noterat de uttalanden som nyUgen har gjortsom önskvärdheten och behovet av en effektiv konkurrens (prop. 1991/92:100 bU.7). I fegförslaget sägs att det vid tiUämpningen av lagen skaU eftersträvas attdet skapas utrymme för och upprätmåUs en effektiv konkurrens inom aUa delar avtelekommunikationsområdet såsom ett medel att uppnå de syften som fegen skaUfrämja. Lagförsfeget är utformatmed hänsyn tagen tUl EG:s rättsakter (du-ektiv Prop. 1992/93:200 m.m.) påtelekommunikationsområdet. Vidare bör framhåUas att det är Bilaga 1 såuppfegt att den föresfegna fegen om radiokommunikation, m.m. skaU gälfejämsides med telelagen. Denförsta komponenten i ett nytt regelsystem som nämns i direktiven är ettevenmeUt krav på tiUstånd för att få bedriva kommersieU televerksamhet.Sverige är ett av de få länder som inte har någon tiUståndsplikt. Motden bakgmnden krävs det starka skäl för att införa tiUståndskrav. Man kan kommalångt med föreskrifter i feg, regeringsförordningar CKhmyndighetsförfattningar för att garantera att de telepoUtiska målen nås ochkonkurrens skapas och upprätAåUs. Men man når inte ända fram den vägen. Etetbehövs mdividueUt utformade villkor i det enskUda faUet - villkor som är mereUer mindre skräddarsydda. För att få stadga i systemet bör sådana villkorknytas tiU ett tiUstånd. Härigenom och genom en dialog meUantUlståndsmyndigheten () och det enskUda företaget skapas bätttefömtsätmingar för ett obyråkratiskt förfårande än med en rad detaljföreskrifteri olika förfatbiingar. Även för att uppfyUa EG:s direktiv på telekommunikationsområdetär det lämpUgt med individueUa bestämmelser som ges formen av villkor Underuttedningsarbetets gång har ingående övervägts olika sätt att avgränsatiUståndsplUcten. Min utgångspunkt har då varit att söka minimera regleringen.Den avgränsning av tiUståndspUkten som görs (se nedan) skaU ses just mot denbakgmnden. Endast ett begränsat antal operatörer kommer att behöva tiUstånd.Att avgränsningen görs direkt i lag i StäUet för att lämnas över tUlmyndigheten innebär cKkså minsta möjUga byråkrati i förfarandet och lederdärmed tiU att kosmadema begränsas. FörviUca skaU det krävas tiUstånd? Densom inom allmänt tiUgängligt teknät tillhandahålkr tekfoni- tjänster till fasta anslutningspunkter Med allmänt tiUgängUgt telenät avses telenät som står tiU förfogande för användning av allmänheten. Med telefoni menas den bastjänst som det erdigt de telepoUtiska målen åUgger staten att tillhandahålfe. Att reglera just denna tjänst är med gäUande telepoUtiska mål ofirånkomUgt. Utanförtelefonitjänsten feUer exempelvis olika tiUäggstjänster med anknytning tiUdateverksamhet. Dessa blir aUtså tiUståndsfria enUgt försfeget. Densom iru>m allmänt tiUgängUgt teknät tillhandahåller mobila tektjänster (alltså inte bara telefoni). En anledning tiU denna bredare tiUståndspUkt är att bristen på frekvensutrymme gör en komplet terande reglering nödvändig för att ge underlag för att utse dem som 339 skaU få tiUstand (se SOU 1991:107). En samordning av förfårandet enUgttelelagen och enUgt fegen om radiokommunikation, m.m. bör Prop. 1992/93:200 givetvis ske. 3.Den som irwm allmänt tillgängligt teknät hyr ut förbindelser. Motivet tiUtiUståndsplikt ckU - inte minst -därmed förenade villkor är den stora betydelse som denna verksamhetsgren harför konkurrens CKh effektiva telekommunikationer, ett förhållande som harstmkits under kraftigt inom EG. Såsomframgått skaU tiUståndspUkten begränsas tiU att gäUa endast för tjänster cKhförbindelser som tillhandahåUs inom allmänt tiUgängUgt telenät. En ytterUgare begränsningföresfes. Eten innebär att tiUstånd skaU krävas baia om verksamheten har sådanomfattning att den har betydelse för att skapa effektiva telekommunikationerCKh konkurrens. Etet är aUtså endast i sådana £aU som tiUstånd skall behövas.Etet skaU bU möjUgt att få förhandsbesked från tiUståndsmyndigheten omtiUståndsplUcten. TUlståndssystemetföresfes bU kompletterat med ett anmälningsförfarande. AnmälningsskyldighetskaU kunna gälla för dem som mom allmänt tiUgängUgt telenät tillhandahåUerteletjänster men som inte omfattes av tiUståndsplUcten. Ävenanmälningsförfarandet bör vara begränsat och användas bara i den mån det finnsett behov av att följa den verksamhet som bedrivs. MskaU krävas för att få tillstånd? Ingenbehovsprövning skaU förekomma. Presumtionen skaU vara för tiUstånd. Endast omdet finns särskild anledning att tto att en sökande inte kommer att kunnauppfylla tiUståndsviUkoren skaU han diskvaU-ficeras. - Beträffande mobUateletjänster måste det dessutom vara möjUgt att begränsa antalettiUståndshavare för en viss tjänst på gmnd av bristen på frekvensutrymme. Bedrivsverksamheten i strid med telelagen eUer i strid med föreskrifter eUer villkorsom meddelats med stöd av lagen skaU ett tiUstånd återkalfes. Även ett sådantbeslut fettas av . TiUståndkan förenas med de villkor som behövs för att de telepoUtiska målen skaU nåsoch för att främja och upprätmåUa konkurrens. Villkoren skaU fastställas avTelestyrelsen. 1 12 § av försfeget tUl telefeg ges exempel på vad villkor kanavse. I lagen sägs CKkså att staten kan ingå avtal med en eUer fleratiUståndshavare i syfte att garantera att enskUda får tiUgång tiUtelefonitjänst. Härmed avses att vissa teletjänster, t.ex. för handUcappadesbehov, kan upphandlas av staten. Abonnenttaxorför telefonitjänst och taxor för umyming av förbindelser, ibåcfe faUen inom aUmänt tiUgängUgt telenät, skaU vara kosmadsorienterade.Etetta är i linje med EG:s ONP-direktiv. VidareskaU regeringen, med beaktande av telefegens syfte att var och en skaU kunnaumyttja telefonitjänsten, kunna föreskriva att taxor för sådan tjänst tiU fastanslutningspunkt inte får överstiga en viss lUvå. Etetta är aUtså en, som detbmkar kaUas, pristaksbestämmelse. Eten formelfe karaktären på bestämmelsenhindrar givetvis inte att det kommer tiU stånd en sådan ombalansering av taxomasom aUmänt anses nödvändig för att fiämja bl.a. en sund konkurrens. Idirektiven sägs att det fömtsättningslöst bör uttedas hur samtrafikviUkoren(avseende trafik meUan olika operatörer) bör regleras författnings-mässigt ochatt det också bör övervägas om en evenmeU skyldighet för operatörer att öppnasina nät för samtrafik bör regleras i feg eUer i form av villkor för tiUstånd.I fegförslaget sägs uttryckUgen att en tiUståndshavares verksamhet när detgäller telefonitjänst mom allmänt tiUgängUgt telenät skaU bedrivas så attsamtrafik med annan tiUståndshavares verksamhet kan förekomma. Beträffandeavgiftema för sådan samtrafik sägs vidare i fegförslaget, i överensstämmelsemed ONP-reglemas inriktning, att de skall vara rättvisa och skäliga med hänsyntiU kosmadema för prestationema. Skälig hänsyn får tas tiU kosmader försärskUda uppgifter som en operatör kan ha i enlighet med vUlkor i ett tiUstånd.Jag återkommer tiU tvistelösning nedan under TiUsyn. Utrustningsom är avsedd att anslutas till teknät EG:sdirektiv om teleterminaler, dvs. telefoner, telefåxapparater, modem m.m.,omfattas av . Direktivet bör införUvas med svensk rätt bl.a. genomvissa bestämmelser i telelagen. Etet bör sålunda föreskrivas att endast sådanterminalutmstning som uppfyUer krav bettäffande teknisk utformning, märkning,konttoU m.m. får marknadsföras och anslutas tiU allmänt tUlgängUgt telenät. sköts nummerplaneringen av . , med flera konkurrerande operatörer, krävs det samordning för denna viktiga uppgift. Etet är namrUgt att får det övergripande ansvaret för samordningen. Myndigheten skall faststäUa de nummerplaner som behövs, men operatörema får ta fram det nödvändiga underlaget. Vid behov skaU myndigheten kunna medla meUan operatörer och mgripa på annat sätt - se under TiUsyn. MyndighetsverksamhetenenUgt telelagen skaU finansieras genom att ° tiUståndshavamaoch de som är anmälningsskyldiga betalar avgifter Etessa skaU bestämmas avregeringen eUer efter regeringens bemyndigande av . De skaU förtiUståndshavamas del uttaxeras efter bmttoomsättningen CKh innehålfe en fastoch en rörUg del. Beträffande dem som är anmälningsskyldiga förordas attavgiften håUs feg. Eten skaU i de feUen bestämmas utifrån sådana faktorer somnätets storlek, utbudets omfattning CKh den geografiska spridningen. Beträffandefinansiering av särskUda samhäUsåtaganden konstateras att någon eUer någratiUståndshavare med dominerande ställning enUgt tiUståndsviUkoren kan bUskyldiga att tillhandahålfe telefonitjänst på likartade villkor i hela landet.Viss kompensation för denna skyldighet kan lämnas genom att åUggandet beaktasnär de ekonomiska villkoren för samtrafikavtal bestäms. Något särskUt systemmed ekonomiska bidrag från andra tiUståndshavare förordas däremot mte förnärvarande. HandUcappadesbehov av särskUda teletjänster och anpassade terminaler fömtsätts finansieraspå samma sätt som , dvs. genom medel ur statsbudgeten. Detsamma föreslåsbeträffande finansieringen av totalförsvarets behov av telekommunikationer , föreslås få olika befogenheter för att kunna utföra sittarbete. Eten skaU bl.a. kunna meddela de förelägganden och förbud som behövsför efterlevnaden av telelagen och av de villkor och föreskrifter som harmeddelats med stöd av fegen. Ett föreläggande får förenas med vite. Ettviktigt område av tiUsynen avser samtrafiken mellan olika tiUståndshavare ochverksamhet med umyming av förbindelser mom allmänt tiUgängUgt telenät. Det rörsig här om rättsförhåUanden mellan två eUer flera rättssubjekt.SamtrafikviUkoren får därför ses utifrån ett privaträttsUgt betraktelsesätt.Operatörema får alltså förhandla med varandra och försöka komma överens, t.ex.om ersättningen för samtrafik. I direktiven sägs att en lämpUg ordning förtvistelösning skaU övervägas. Här kan tänkas olUca mcxleUer, där Telestyrelsenmedverkar i större eUer mindre utsträckning. EnUgt det förslag som feggs framskaU i första hand fungera som medlare. Om en part begär det kanstyrelsen yttra sig om erbjudna tekniska, operationeUa och ekonomiska villkorför samtrafik eUer för umyming av förbindelser. skaU också kunnameddela förelägganden ckU förbudför att komma tiU rätta med en ttedskande operatör I sista hand kan det bUfråga om att återkaUa ett tiUstånd. Etetta förfårande, som syftar tUl sruibbaavgöranden, stämmer väl överens med det synsätt som kommit tiU uttryck iEG-direktiven på området. Ävennummerplaneringen fömtsätts bU föremål för tiUsyn på i princip samma sätt som beskrivits för samtrafik. Vissaintemationelki frågor Prop. Etetföreslås att frågor om erkännande av privat teleoperatör enUgt 1982 ° årskonvention om den intemationeUa teleunionen (Recognized Private OperatingAgency, RPOA) skaU prövas av . Ett sådant erkännande kan iintemationelfe sammanhang ha stor betydelse för den enskUde operatören. Etetfömtsätts att möjUghetema tQl samordning av detta förfarande medtiUståndsförfarandet tas tiU vara. AUabeslut av tiUståndsmyndigheten i särskUda faU skaU kunna överkfegas tiUkammarrätten. Etet gäUer t.ex. beslut om tiUstånd ckU om tiUståndsvillkor, förhandsbesked, beslut omfestställande av nummerplan samt förelägganden och förbud. 1motiven tiU försfeget anges att utvecklingen inom förvaltningspro-cessen nuvisserUgen går i den riktningen att beslut av en förvalttiingsmyndighet skallöverklagas tiU länsrätten. Etet framhåUs emeUertid att det är synnerUgenangeläget att instanskedjan på detta område, som är under omdaning, görs såkort som möjUgt för att snabbt få fram slutUga avgöranden. Itelefegen föreslås en bestämmelse om tysmadsplikt för den som i televerksamhethar fått del av uppgifter om bl.a. teleabonnemang, innehåUet i etttelemeddelande eUer andra uppgifter som angår ett särskUt telemeddelande.TysmadspUkten skaU kunna brytes endast i vissa specificerade faU. Rättegångsbalkensbestämmelser om hendig teleavlyssning och hemUg teleövervakning anpassas tiUvad den nya simationen med private operatörer kräver Polisen föreslås fåtiUgång tiU teleanläggnmgar i samband med avlyssning och övervakning utaninskränkning tiU allmänt tiUgängUgt telenät. Etessutom föreslås ändringar irättegångsbalkens regler om beslag. Etessa berör även postområdet. Försfeget mnebär att det görs klart att det går att få ledningsrätt för sådana teleledningar, som tiUgcxloser ett visst krav på allmäninttesse, oavsett om ledningama innehas av ett allmänt eUer ett enskilt rättssubjekt. Denya bestämmelsema föreslås ttäda i kraft . Ete som ' *vid fegens Ucraftträdande bedriver tiUståndspliktig verksamhet skaU ansökaom tiUstånd enUgt lagen . Förteckningöver remissinstanser m.fl. som yttrat Prop. 1992/93:200 sig över förslag Bilaga 2 Efterremiss har yttranden inkommit firån Hovrätten för , Kammarrätten iStcKkhohn, Riksåklagaren, , KommerskoUegium,Överbefälhavaren, , , ,, , , ,, Närings- CKh teknikutvecklingsverket. Överstyrelsen för civUberedskap, Radiofegsutiednmgen, Datalagsuttedningen,Datestraffrättsuttedningen, STATTEL-delegationen, Informationstekniskastandardiseringen. , , cKh Date, , Ete , , , , , och . Ytttandenhar dessutom kommit in från ombudsmän, , , , BTWorldwide () AB och . Sammanfattningav Prop.1992/93:200 förslag ibetänkandet (SOU 1991:107) Lag om Uaga 3 Radiovågorär en form av elekttomagnetisk strålning, som utbreder sig fritt i rymden meden hastighet av /sek. Genom en rad upptackter cKh uppfinningar islutet av CKh i början av 19(X)-talet har vi fått kunskaper omradiovågor cKh om möjUghetema att använda oss av detta namrfenomen. Radiovågoranvänds fiämst för överföring av information. Ett annat sätt att använcferadiovågor är radar, där det genom mätning av egenskaper hos den utsända ochreflekterade radiosignalen blir möjUgt att bestämma position,förflyttiiingshastighet m.m. hos ett föremål (radiobestämning). Användningenav radiovågor har varit lagreglerad i under praktiskt taget hela1900-talet. Genomgående i aUa lagar som har gäUt på radioområdet har varit attden som viU använda radiosändare måste ha tiUstånd tiU detta. EnUgtnuvarande ordning prövas frågor om tiUstånd av en särskUd enhet inomteleverket, frekvensförvalötingen. Varken radiolagen (1966:755), som innehållernu gäUande föreskrifter om tiiUståndsskyldig-heten, eUer den därtUl anslutanderegeringsförfattningen innehåUer några bestämmelser om vad som skaU varaavgörande vid prövningen av ansökningar om rätt att använda radiosändare. Uttedningenshuvuduppgift har varit att utarbeta förslag tiU bestämmelser i feg om tiUståndför innehav cKh användning av radiosändare samt om fördelmngen avradiofrekvenser inledande delama av uttednmgens betänkande ges en översiktUg beskrivning avradiotekniken och vad den kan användas tiU. För att ge en bakgmnd redovisasockså det intemationelfe arbetet på radioområdet, förhåUandena inom några andraländer samt den nu gäUande svenska regleringen CKh den praxis som har utbUdatsinom ramen för denna. Utgångspunkterför en ny reglering Somen mledning tiU uttedningens överväganden belyses vissa utgångspunkter som ärav betydelse för förslagen tiU nya fegbestämmelser för användnmg av radio. Uttedningenkonsteterar därvid att radio kan umyttjas inom ett flertal olika områden. Radio används sålunda för utsändningar tiU allmänheten av ljudradio- och televisionsprogram.