prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Manskulle kunna tro att dessa krav som samhället i olika skepnader stäUer pågymnasieskolan riskerar att konkurrera. Enligt regeringens uppfattning är detdock ett ytligt betraktelsesätt att säga att skolan skall förbereda antingenför vuxenlivet som privatmänniska och samhällsmedborgare eller för yrkeslivet. Mångakunskaper och insikter behövs både i privatlivet, samhällslivet och yrkeslivet.Man kan - eller bör för sin egen skull - inte ha olika syn på t.ex. samarbete,etik och miljö i sitt arbete och på sin fritid. Människor som ständigt sökernya erfarenheter och vidgar sina kunskaper lever ett rikt inre liv. Ofta haren sådan inställning till lärande stor betydelse även för framgång i samhälls-och yrkesliv. Varje elev skall i skolan få grundlagt en tro på sin egenförmåga och sina möjligheter att utvecklas. Det måste vara den mest grundläggandeutgångspunkten för skolans pedagogiska arbete. Regeringen vill betona vikten avatt alla som arbetar i skolan bemödar sig om att anlägga ett helhetsperspektivpå skolans uppgift och på vad den skall ge eleverna som "bagage" förderas fortsatta liv. Detta helhetsperspektiv blir än viktigare att eftersträvai den mer kursutformade gymnasieskolan. Idetta sammanhang vill regeringen peka på sambanden mellan de bådaläroplanerna. Det kan uttryckas som det s.k. 1-12-perspektivet, vilket innebäratt studierna i de olika ämnena i bildar grund för och får endirekt fortsättning i motsvarande ämne i gymnasieskolan. Det är viktigt attkursplanerna hakar i varandra så att de ger en progression i studierna. Viddiskussioner, bl.a. inom , om de framtida kompetenskraven hosarbetskraften ställs förmågan att samarbeta och att ta initiativ och ansvaralltmer i fokus. Att kunna arbeta tillsammans mot olika mål är en förutsättningför såväl effektivitet som tillfredsställelse för den enskilde. Det handlarockså om att kunna samverka med de avnämare eller målgrupper, somorganisationen är till för att betjäna. Man kan tala om social kompetens som enalltmer central faktor i hela samhället. Den nya läroplanen kommer att utformasi medvetenhet om detta. Enligtbestämmelserna i skollagen skall eleverna i gymnasieskolan och komvux hainflytande över hur deras utbildning utformas. Detsamma gäller elever igymnasiesärskolan och särvux. ningen av dessa senareelevers inflytande skall dock anpassas efter deras Prop. 1992/93:250förutsättningar. Regeringens förslag för både den obligatoriska och denfrivilliga skolan utgår från insikten att ett stort utrymme för elevernas valav ämnen och kurser positivt påverkar både studiemotivationen i det valda ämnetoch trivseln i skolan över huvud taget. Vuxenstuderande har redan en storvalfrihet i sitt studieval. För regeringen är det också en väsentligmotivering för en mer kursutformad gymnasieskola att eleverna härigenom fårinte bara ett stort direkt inflytande över sitt eget studieprogram, utan ävenett större ansvar för sina egna studier. Detär också ett välkänt faktum att elevernas studiemotivation ökar, om de får varamed och påverka planeringen av undervisningen. Elevinflytandet begränsas oftatill frågor om cafeterian och annat i och för sig trivselskapande, men med fögarelevans för undervisnings- och in-läriungssituationen. Som regeringen ser det,är ett ökat elevinflytande i undervisningen inte så mycket frågan om att elevernaskall ta för sig, som att lärarna skall ge ifrån sig en del av sitt övertag vidplaneringen. Skolans övergripande värdegrund om demokrati och ansvar måste praktiserasockså i klassrummet. Läraren är dock alltid den som har huvudansvaret förplaneringen och genomförandet av undervisningen. Ingen ifrågasätter därför attlärarens kunskaper och erfarenhet skall vara utslagsgivande vid planeringen avundervisningen utifrån de mål som gäller. Om däremot elevernas intresse ochbehov av kunskaper i större utsträckning får bilda utgångspunkten för dennaplanering blir de mera motiverade, vilket självfallet är till gagn förinlärningen. Det är således viktigt att uppmärksamma riskerna för att elevernasinflytande bara får gälla valet av kurs men inte utformningen av den. Detta fårinte en kursutformad skola leda till. Detär viktigt att ansvar och inflytande inte bara kommer de elever till del, somär vana att hävda sin rätt och framföra sina synpunkter. Den del av läroplanensom rör elevernas ansvar och inflytande skall utformas på ett sådant sätt attbåde ansvar och inflytande kommer alla elever till del. Regeringentillsatte en arbetsgrupp som skall arbeta med frågor omkvinnligt och manligt i skolan. Gruppen skall initiera åtgärder som ger kvinnoroch män lika förutsättningar och möjligheter i skolan. Det är av vikt attskolan uppmärksammar hur elevernas könstillhörighet påverkar derasskolsituation och att undervisningen till innehåll och uppläggning speglarbåde kvinnliga och manliga perspektiv. Regeringen kommer att lyfta framjämställdhetsaspekterna i läroplanen. Läroplanskommitténhar i sitt förslag till läroplan för gymnasieskola och komvux i kapitlet omSkolans värdegrund och uppgifter angett den värdegrund som de frivilligaskolformerna bör vila på. Denormer som skolans verksamhet skall bygga på, såsom respekt för människansvärdighet, individens frihet och integritet, jämställdhet mellan kvinnor ochmän, omsorgen om den som har det svårt och det per- sonliga ansvaret, har endjup förankring i vårt land och vår kultur. 1992/93:250 är normer ochgrundläggande värden som har djupa rötter i vår historiska utveckling. Somsärskilt viktig framstår skolans värdegrund, förankrad i etik ochvästerländsk humanism. Skolan har en viktig uppgift i att hävda dessa värdenoch förklara hur de vuxit fram och förankrats. Eleverna skall under skoltidenfå insikter i dessa normer och värden, utveckla ett personligt förhållningssätttill dem och den grund de vilar på samt stödjas så att de uppnår den mognad somkrävs för att kurma ta ställning i olika frågor. Ipropositionen om läroplan för m.m. förs ett närmare resonemang omskolans värdegrund och etiska ansvar. Detta har minst lika stor giltighet förde frivilliga skolformerna. Den etik, som skolan skall stå för, skall geeleverna en etisk kompass och en moralisk kompetens. Det etiska perspektivetbör därför prägla såväl undervisningen som skolans förhållningssätt i stort. Dessafrågor har en given plats i religionskunskapsämnet, men också i alla andraämnen. I gymnasieskolan är det dessutom än mer aktuellt med en undervisning somförbereder för yrkeslivet, och därmed ofta svåra etiska ställningstaganden ochkonflikter - inte minst i yrken inom omsorg och vård. Det är därför specielltviktigt att det etiska perspektivet ingår som en naturlig och realistisk del iden yrkesförberedande undervisningen. Det är självfallet betydelsefullt attalla elever, dvs. även de elever som följer mer studieförberedandeutbildningar, tillägnar sig grundläggande etiska värderingar som bas för deställningstaganden de kommer att behöva göra i samhällsfrågor, i yrkeslivetoch som privatpersoner. Detfaktum att de frivilliga skolformerna har elever som är eller blirmyndiga, innebär inte att skolans ansvar för att sätta gränser för rätt och feloch för att tjäna som ett gott föredöme är mindre. De resonemang som förs ipropositionen om läroplan för m.m. om skolans attityd till våld,förföljelse, mobbning, främlingsfientlighet och rasism har precis sammagiltighet i de frivilliga skolformerna. Ingen -vare sig elev eller anställd - iden svenska skolan skall behöva utsättas för mobbning eller trakasserier.Regeringen har i propositionen om läroplan för m.m. förslagit atten bestämmelse införs i skollagen för att ytterligare skärpa kravet på attmobbning måste motverkas på alla sätt. Bestämmelsen kommer att gälla för heladet offentliga skolväsendet. Detär dock viktigt att betona att skolan inte skall isolera sig i en missriktadsträvan efter att "lösa sina egna problem" utan dra nytta avomvärlden i form av t.ex. socialtjänst och polis när problem uppstår. Denpågående internationaliseringen ställer skolan inför delvis nya uppgifter medkonsekvenser för den nationella styrningen och för det lokala arbetet i skolan.Djupare språkkunskaper - och i fler språk -krävs i allt större utsträckning iarbetslivet genom bl.a. det europeiska integrationsarbete som inletts. Bredareoch bättre språkkunskaper krävs även för kontakter med människor från och iandra länder. Den högre utbildningen efterlyser kunskaper i fler främmandespråk än engelska. Regeringenhar i propositionen om läroplan för m.m. lagt Prop. 1992/93:250fram förslag om förstärkning av språkprogram. Härigenom kommereleverna att börja sina gymnasiestudier med betydligt bättre grund i främmandespråk, vilket kommer att leda till en fördjupad kunskap i dessa ämnen igymnasieskolan. Närregeringen nu talar om behovet av bättre språkkunskaper vill vi än en gångbetona den stora språktillgång, som människor med utländsk bakgrund utgör. ISverige finns tack vare dem över hundra språk. Det finns alla skäl att bättreän ta till vara denna fond av språkligt kunnande såväl inom skolan somi samhällslivet i övrigt. Igymnasieskolan är det också viktigt att underlätta och stimulera internationelltutbyte för elever och lärare. finns ett relativt omfattande utbyte,inom genom Nordplus Jr-programmet och i övriga världen genom ett flertalorganisationer, program och enskilda initiativ. Det är troligt att detta utbytekommer att öka, inte minst som en konsekvens av och ett framtidasvenskt EG-medlems-skap. har detta utbyte haft en tyngdpunkt på deengelskspråkiga länderna. Det är eftersträvansvärt att utbytet nu kompletterasmed ett ökat intresse för de andra stora europeiska språken. Närdet gäller det nordiska samarbetet bör här också nämnas överenskommelsenmellan , , , och om nordiskutbildningsgemenskap på gymnasial nivå. Frågorkring skolans internationalisering finns närmare berörda i betänkandet Svenskskola i världen (SOU 1992:93) och propositionen om skolans internationalisering(prop. 1992/93:158). har godkänt de förslag till bättreorganisatoriska ramar och resurser som regeringen föreslog i propositionen(bet. 1992/93:UbU12, rskr. 1992/93:329). Ävenskolans uppgift att förmedla vårt kulturarv får ny aktualitet som grund för internationell samverkan och för förståelse för andra folks kulturer. Kunskap och medvetenhet om det egna kulturarvet måste för ankras genom undervisningen i många av skolans äm nen. Elever med invandrarbakgrund får på detta sätt en dubbel förank ring, både i den egna och i den svenska kulturen. Iett mer internationellt orienterat samhälle ökar behovet av en fast förankringi kultur, historia och det svenska språket. Skolan har en viktigareuppgift än någonsin att bidra till att människor får en identitet som kaninnefatta och relateras till inte bara det specifikt svenska utan också till ennordisk, europeisk och ytterst en global identitet. Förankringen i det egnakulturarvet står inte i motsats till den internationella solidaritet och tillden förståelse och respekt för andra folk och kulturer som är nödvändig. Denär, tvärtom, en förutsättning. Destora, växande miljöproblemen är en följd av våra konsumtionsmönster ochlevnadsvanor. Många av dessa problem har, liksom lösningarna på problemen,stark anknytning till människans användning av teknik. Detta innebär att vialla har ansvar för att lösa problemen, som konsumenter, som trafikanter, somproducenter och anställda. trender måste brytas ochvanor förändras, ställs det krav på var och en personligen. 1 skollagen ärfastlagt att var och en som verkar i skolan skall främja respekt fÖr vårgemensamma miljö. Vad regeringen här har anfört skall komma till uttryck iläroplanen. Regeringensbedömning: Särskilda mål bör anges för de olika skolformerna. Läroplanenskunskapsmål är av två slag, mål att sträva mot och mål som skall uppnås. Läroplanskommitténsförslag: har i läroplanen för angett såväl"strävansmål" som "uppnåendemål". I läroplanen förgymnasieskolan och komvux har kommittén uteslutande angett"strävansmål". Kommittén hänvisar till att det finns programmål förgymnasieskolans nationella program och för grundläggande vuxenutbildning.Kommittén föreslår att det bör finnas programmål för komvux, för komvux olikadelar, för individuella program, specialutformade program,kompletteringskurser och lärlingsutbildning. Kommittén har inte utarbetat någrasådana programmål. Remissinstanserna: Fleraremissinstanser, bl.a. , har vänt sig mot kommitténs språkbruknär det gäller beteckningen "uppnåendemål" och"strävansmål" och i stället föreslagit mål att sträva mot och mål somskall uppnås. Det finns någraremissinstanser som behandlat konstruktionen av målen som sådana. Kungl.Tekniska Högskolan (KTH) anser att "strävansmålen" är alltförutopiska och att "uppnåendemålen" kommer att bli de verkliga målen,utifrån vilka skolan kommer att arbeta. framhåller att"strävansmålen" dels är värderingar som borde utarbetas i skolorna,dels är svåra att följa upp. "Uppnåendemålen" däremot kan och börföljas upp på såväl lokal som nationell nivå. Beträffande Läroplanskommitténsförslag att programmål skall fastställas även för individuella program,specialutformade program och lärlingsutbildning framhåller att det är styrelsen för dessa utbildningar som fastställerinriktningen. De syftesangivelser som finns i skollagen ochgymnasieförordningen räcker. Några särskilda programmål är inte nödvändiga.Samma synpunkter har framfört. Statens skolverkdelar kommitténs uppfattning att det behövs styrdokument även för individuellaprogram, där det specifika med dem poängteras. Termen programmål är dock intelämplig. Skälen for regeringensbedömning: Det nya styrsystemet förutsätter att målen är tydligt formulerade.De skall vara en otvetydig grund såväl för planeringen av undervisningen ochverksamheten i övrigt i skolan som för bedömningen av skolans resultat. Målenskall således vara möjliga att operationalisera och möjliga att utvärdera. Regeringen delarLäroplanskommitténs uppfattning att läroplanen Prop. 1992/93:250 skallinnehålla mål som de som verkar i skolan skall sträva mot och som därmed skallprägla skolans verksamhet. Regeringen anser att styrningen av skolan vinnermycket i tydlighet genom kommitténs förslag att dela upp målen i sådana somskall uppnås och sådana som inte går att nå fullt ut men som man skall strävamot. Att tidigare läroplaner kritiserats - eller negligerats - beror enligt våruppfattning till stor del på att de inte haft denna klarhet. Man har iblandtagit ouppnåeliga mål som motiv för att inte bry sig om läroplanen över huvudtaget. Regeringenanser också att det går att utvärdera om skolan och enskilda personer i skolanarbetar mot vissa mål eller inte gör det. Däremot kan det vara förenat medvissa svårigheter att utvärdera graden av måluppfyllelse på det sätt som kanske med de mål som skolan skall nå, kraven. Regeringen bedömer det därför varaangeläget att även läroplanen för gymnasieskolan, komvux och övriga frivilligaskolformer innehåller krav, dvs. sådana mål som skolan har ansvar för att allaelever når. Det är självfallet nödvändigt att kraven anpassas till de olikautbildningarnas målgrupper och uppgifter. Beträffandevalet av beteckning på de olika målen, väljer regeringen de av Svenskaakademien förordade, nämligen mål att sträva mot samt mål att uppnå, krav. Regeringenanser vidare att de skilda målen för de olika utbildningarna skall framgå avläroplanen. Dessa mål finns uttryckta i de nu gällande läroplanerna och börmed vissa smärre justeringar kunna fogas in i den nya läroplanen. Regeringenhar fastställt programmål för de nationella programmen igymnasieskolan. Vissa av dessa mål är gemensamma för alla program och angermålen för kärnämnena. Dessa kan, som några remissinstanser föreslår, flyttas tillläroplanen. Vart och ett av de nationella programmen har därutöver vissaprogramspecifika mål. Målen uttrycker vad eleverna skall ha för kunskaper dåde gått igenom utbildningen. Programmålen styr därmed också arbetet medkursplanerna. I den meningen gäller de även för motsvarande vuxenutbildning.Regeringen är dessutom angelägen om att det skall finnas en samlad målsättningför studierna för var och en av gymnasieeleverna. Vi vill här erinra om vad vinyss anfört om vikten av helhetsperspektiv på undervisningen. Det är naturligtatt den samlade målsättningen anges av regeringen för de nationellaprogrammen. Som kommer att framgå föreslår vi att kommunen beslutar omprogrammål för de specialutformade program, som elever kan söka. Regeringendelar de redovisade åsikterna från remissinstanserna om programmål. Någracentralt beslutade programmål bör inte finnas för individuella program ochspecialutformade program. I likhet med den gymnasiala vuxenutbildningen ärdessa utbildningar i hög grad skräddarsydda efter respektive elevs behov. Detär dock angeläget att även var och en av dessa elever har en samlad målsättningmed sina studier. Till skillnad mot anser regeringen att dein- dividuelltsärskiljande målen inte kan anges nationellt utan bör fastställas lokalt.Regeringen återkommer till frågan om individuell studieplan. De särskilda målsom är gemensamma för respektive utbildning bör dock, som framgått, finnas iläroplanen. De särskilda mål som är gemensamma för all lärlingsutbildning börpå samma sätt framgå av läroplanen. För den del av utbildningen som sker iföretag bör anges som mål att eleverna vid slutet av utbildningen skall hauppnått för branschen godtagbart yrkeskunnande. Regeringen avser att iannat sammanhang återkomma till frågan om revidering av programmålen förnationella program efter principerna för läroplanens två typer av mål, dvs. målatt sträva mot och mål som skall nås, krav. Regeringen återkommer också tillprogrammål för kompletteringskurser. Regeringenkommer i ett följande avsnitt att behandla frågan om mål i kursplanerna. Vivill här betona att det är vår avsikt att måldokumenten tillsammans skalluttrycka den strävan som skall genomsyra skolans undervisning och dekunskapsmål, som eleverna skall nå. Detta betyder att inte varje dokument ellermålnivå behöver innehålla både mål att sträva mot och krav. Regeringensbedömning: Mål och riktlinjer grupperas i följande Läroplanskommitténsförslag: Överensstämmer med regeringens indelning i huvudgrupper. Remissinstanserna: Någrainvändningar mot grupperingen har inte redovisats. Synpunkter på innehålletkommer att redovisas under respektive rubrik. Skälen för regeringensbedömning: I det föregående har regeringen behandlat frågor om skolansvärdegrund och uppgifter. Där och i detta avsnitt framgår regeringens syn påflera av de centrala frågor som skall finnas med i läroplanensmålformuleringar, oftast i flera mål och med olika perspektiv under såvälKunskaper som Normer och värden. Regeringen lämnar denna redovisning förriksdagens information, eftersom det ankommer på regeringen att utforma ochfastställa läroplanstexten. Regeringen kommer därvid att användaLäroplanskommitténs förslag till text, bearbetad för att kunna användas ävenför gymnasiesärskolan och särvux, som utgångspunkt. Denna finns återgiven i bilagan.Rege- ringen kommer att görajusteringar i texten i de avseenden, som vi re- Prop. 1992/93:250 dovisar ipropositionen. Regeringenkommer t.ex. att bearbeta förslaget så att skolans ansvar för elever medfunktionshinder och andra svårigheter klart framgår. Flera remissinstanser harpåpekat behovet därav. Ettövervägande flertal av remissinstanserna är positiva till Läroplanskommitténskunskapssyn. Emellertid påpekas att denna inte tydligt nog följs upp iformuleringarna i läroplanen. Skolverketföreslår t.ex. att det i läroplanens avsnitt om kunskaper skrivs in attundervisningen i skolan skall utgå från att kunskap är en mänskligkonstruktion, att kunskap alltid finns i ett sammanhang och att kunskaputvecklas i ett växelspel mellan vad man vill uppnå, den kunskap man har,problem man upplever samt de erfarenheter man gör. Tillde frågor som tilldragit sig ett mycket stort intresse från remissinstansernahör internationalisering, miljöfrågor och globala samband. Flertaletremissynpunkter rör texten i bakgrundskapitel. Vissa av dessa synpunkter kan emellertid ha bäring ävenpå läroplanstexten. Högskolanför lärarutbildning i saknar en samlad beskrivning ochviljeinriktning av internationaliseringsbegreppet. Vissa internationellafrågor som miljö, krig, etniska konflikter, internationell solidaritet ochförståelse, respekt för andra folk m.m. nämns utspritt i utredningstexten menges ingen tyngd i senare uppnåendemål. kommun framhåller att miljö inteenbart är en internationell fråga och att internationella frågor är mycket merän miljön. Två så fundamentala frågor bör ges var sitt utrymme, även omgemensamma beröringspunkter inte saknas. kommun föreslår konkreta tilläggoch förändringar av läroplanstexten. Fältbiologernakonstaterar att betänkandet inte följer Agenda 21s anda, där miljöfrågor helatiden kopplas till utvecklingsfrågor - ett måste för den framtidamiljöundervisningen. Detnordiska perspektivet har efterlysts av många remissinstanser, däriblandFöreningen . Västeråskommun framhåller att lärares skyldighet att samverka över ämnesgränsernauttryckligen bör framgå av läroplanen medan () föreslår att det i lärares åligganden bör ingå att kontinuerligt hållasig å jour med utvecklingen inom både de egna ämnena och den pedagogiskaforskningen. Göteborgsuniversitet anmärker på att det i målen för gymnasieskolan och komvux intenämns något om att "kommunikations- och observationsförmåga, analytiskförmåga och förmåga att ta initiativ och att arbeta i lag blir viktigare änfaktakunskaper med kort livslängd". hänvisar till dels kravfrån näringslivet, dels vetenskapliga studier som visat på brister i dennuvarande gymnasieskolan. Regeringen kommer införfastställandet av läroplanen att bearbeta av- Prop. 1992/93:250 snittet omkunskaper och då beakta här berörda synpunkter. Det skall då också klart framgåvilka mål som gäller för alla utbildningsformerna och vad som gäller enbart förnågon av dem. Skolverketföreslår att målet om det svenska samhällets grundläggande värden ochkonsekvenserna för det personliga handlandet kompletteras så att ävenkonflikter mellan grundläggande värden och existerande verklighet blir belysta. Andraaspekter som remissinstanserna lyfter fram är att skolan bör sträva efter atteleverna tillägnar sig kunskap om och föredrar ickevåldsmetoder för att lösakonflikter samt utvecklar en förståelse för innebörden av egna och andrasrättigheter. Någraremissinstanser påpekar att jämställdhetsmålet bör lyftas fram. Regeringenvill här hänvisa till vad som redan angetts om utbildningens värdemässigagrund. Det finns anledrung att inför fastställandet av läroplanen beakta ävende synpunkter som här har redovisats. 3.4.3 Elevernasansvar och inflytande Fleraremissinstanser framhåller att elevernas ansvar för sina studier bör betonas iläroplanen. SFSframhåller att inte genomgående använt sina kunskaper ominlärningssituationen vid utformandet av läroplanen. Nästan genomgående harkommittén formulerat sig: "skolan skall ge kunskaper, eleverna fårkunskaper, lärarna skall ge eleverna". Elevorganisationenoch anser att de av föreslagnaformuleringarna om elevinflytande är för generella och svaga. Rådet tar i sittremissyttrande också upp problemet med mobbning och refererar till enintervjuundersökning av ungdomar i åldern . Drygt en fjärdedel uppgavatt de blivit utsatta för mobbning, den övervägande delen i skolan.Bara en Qärdedel av dem som utsatts för mobbrung hade samtalat med, fått stödeller hjälp av en lärare. Enligt rådets uppfattning skulle mobbningsproble-menkunna förebyggas bättre genom ett utvidgat inflytande och ansvarstagande frånsåväl lärare som elever inom detta område. Rådet framhåller likaså attelevernas sociala utveckling främjas av delaktighet och ansvarstagande. Regeringenanser det vara nödvändigt att eleverna tar ansvar för sina studier och utövarett inflytande i skolan, framför allt för sin egen utvecklings skull men ävenför att främja samhörigheten och ansvarstagandet på skolan.