prop · GG03159 · 1992-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen med anknytning till omsorgslagen iförsta styckel föreslås bli ersatt av en bestäramelse i 4 § som, vad gällersekretess, jämställer verksamhet enligt den föreslagna lagstiftningen ora stödoch service till vissa funktionshindrade med socialtjänst. Paragrafenhandlar om sekretess inom och därmed jämförbar verksamhet.Verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade stårsocialtjänsten nära. En bestämmelse föreslås därför bli införd i dennaparagraf sora, vad gäller sekretess, jära-ställer verksamhet enligt denföreslagna lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade raedsocialtjänst. Till detma lagstiftning hör också verksamhet på vårdhem ochspecialsjukhus, inkl. vård oberoende av samtycke, i enlighet med den föreslagnainförandelagen lill LSS. Ansvaret för ifrågavarande verksamheter är uppdelatraellan landsting och kommuner. Sekretess enligt denna bestämmelse gällersåledes i såväl landstingskommunal som verksamhet. övergångsbestämmelsen tUllagen (1986:345) om ändring i Prop. sekretesslagen (1980:100) Bilaga I Dessaövergångsbestäramelser tillkom 1986 med anledning av att bestämmelser omtvångsvård inte hade införts i omsorgslagen, utan i dess införandelag. Denregel som tidigare fanns i 7 kap. 2 § 2 sekretesslagen om att sekretess enligt1 § inte gäller beslut i ärende enligt lagstiftningen om omsorger om psykisktutvecklingsstörda, om beslutet angår frihetsberövande åtgärd, togs då bort.Enligt övergångsbestämmelsen skall dock äldre bestämmelser gälla alltjämtifråga om uppgifter som hänför sig till sådana ärenden, dvs. gamla ärendenenligt omsorgslag eller ärenden enligt införandelagen till 1985 årsomsorgslag. Övergångsbestämmelsen behöver nu kompletteras på så sätt att äldresekretessbestämmelser även gäller för uppgifter som hänför sig till ärendenenligt den föreslagna lagen om införande av lagen om stöd och service tillvissa funktionshindrade, dvs. som rör de i denna lag övergångsvisa regleraa omvård utan samtycke. Lagrådet har föreslagit att förslaget om ändring i dessaövergångsbestämmelser skall brytas ut till en särskild lag om ändring i lagen(1986:345) om ändring i sekretesslagen. Jag finner dock inte anledning attfrångå förslaget i lagrådsremissen i denna del. 14.8 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) I19 § anges vilka ersättningar ra.m. sora inte skall räknas till skattepliktiginkomst. Assisstansersättning som erhålles med stöd av den föreslagna lagen omassistansersättning, liksora ekonoraiskt stöd till kostnader för sådanassistans som erhålles med stöd av den föreslagna lagen ora stöd och servicetill vissa funktionshindrade är sådana kostnadsersättningar som inte bör varaskattepliktig inkomst. Ett tillägg föreslås därför i 19 § så att den omfattaräven dessa ersättningar. Undantaget från skatteplikt omfattar givetvis inte denersättning som assistenten i sin tur får för utfört arbete. 14.9 Förslaget till lag om ändring i I20 kap. 7 § finns bestämmelser om när åklagare får besluta underlåta åtal förbrott. Under föratsättning att något väsentligt allmänt eller enskilt intresseinte åsidosätts har åklagare möjlighet att underlåta åtal för brott bl.a.om särskilda omsorger enligt omsorgslagen kommer till stånd. Detsamma bör gällaom insatser enligt den nya lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade koramer till stånd. Den nya lagen har därför ersatt denföreslagna upphävda omsorgslagen i denna bestämmelse. 14.10 Förslagettill lag om ändring i lagen (1964:143) om Prop. 1992/93:159 bidragsförskott Bilaga 1 I 8§ ijärde stycket sägs bl.a. att om ett bam under hel månad bor i elevhem eller gmppbostad sora avses i omsorgslagen så utgår inte bi dragsförskott för den raånaden. Eftersom omsorgslagen föreslås upp hävd och ersatt med en ny lag om stöd och service till vissa funktions hindrade ersätts boendebegreppen och angiven lag i detta stycke med "bostad med särskild service för bam och ungdomar, som avses i lagen om stöd och service fill vissa funktionshindrade". Eftersomomsorger på vårdhem och specialsjukhus föreslås bli fortsatt tillåtet enligtregler i införandelagen till den nya lagen, har vidare föreslagits atthänvisningen till den nuvarande införandelagen till omsorgslagen iövergångsbestämmelsema till denna lag ersätts med hänvisning till lagen ominförande av den nya lagen. 14.11 Förslaget till lag om ändring i stadgan(1970:88) om enskilda vårdhem m.m. Dennya lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, som föreslåsersätta orasorgslagen, föranleder en ändring i 2 §, som föreskriver undantagfrån stadgans tillämplighet. 14.12 Förslaget till lag om ändring i lagen(1992:1529) om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Länsrättär enligt den nuvarande lydelsen av 14 § behörig att pröva beslut om särskildaomsorger enligt omsorgslagen. Enligt förslaget till lag om stöd och servicetill vissa funktionshindrade, som föreslås ersätta orasorgslagen, skall ocksåbeslut om insatser m.m. enligt den lagen överklagas hos länsrätten. En ändringi bestäraraelsen behöver göras med anledning därav. Beträffande de mål som rörtvångsvård bör vidare hänvisas till den nya införandelagen. Den lagliga grandenför tvångsvård är enligt förslaget införandelagen till den nya lagen. Densenaste lydelsen av 14 § framgår av en av beslutad ändring som inteännu i sin helhet trätt i kraft. Den här föreslagna ändringen skall därförgöras i näranda ändringsförfattning. 14.13 Förslaget till lag om ändring i lagen(1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. Tilläggenär föranledda av de ökade möjligheter att få tillfällig föräldrapenning somföreslagits i lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Samma regler förrätt till ledighet bör gälla i de nya situationerna enligt den föreslagna 10 a§ AFL som i situationer enligt 10 och II §§samma lag. 14.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1419)om Prop. 1992/93:159 försöksverksamhet inom , hälso- och Bilaga l sjukvårdens samt omsorgsverksamhetens område Dennya lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade föranleder enändring av beskrivningen i denna lag av vilka verksamheter som kan bli föremålför ifrågavarande försöksverksamhet. 14.15 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) 112 kap. 3 §, som handlar om hemsändande av utlänningar i vissa fall, syftas påreglema om tvångsvård av utvecklingsstörda i 35 § lagen (1967:940) angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. De lagar som gör att dennabestämmelse är tillämplig behöver inte anges. Hänvisningen till omsorgslagensinförandelag föreslås därför utgå i stället för att kompletteras med anledningav förslaget till införandelag till lagen om stöd och service till vissafunktionshindrade. 14.16 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård Medanledning av förslaget till lag ora stöd och service till vissa funktionshindrade,som föreslås ersätta orasorgslagen, har ordet "psykiskt" före"utvecklingsstöraing" föreslagits utgå. Någon laghänvisning för attförklara vad sora menas med "utvecklingsstöming" behövs inte varförockså denna föreslås utgå. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att anta förslagen till 1.lag om stöd och service förvissa funktionshindrade, 2.lag om införande av lagen omstöd och service för vissa funktionshindrade, 3.lag ora assistansersättning, 4.lag om ändring isocialtjänsflagen (1980:620), 5.lag om ändring i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763), 6.lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, 7.lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 8.lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 9.lag om ändring irättegångsbalken, 10.lag om ändring i lagen(1964:143) om bidragsförskott, 11.lag ora ändring i stadgan (1970:88)om enskilda vårdhem m.m., 12. lag om ändring i lagen (1992:1529) om ändring ilagen (1971:289) om allmäima förvaltningsdomstolar. 14 1992/93 1 samL Nr 159 13.lag om ändring i lagen(1978:410) om rätt tUl ledighet för Prop. 1992/93:159 vård av bam, m.m., Bilaga1 14.lag om ändring i lagen(1988:1419) om försöksverksamhet inom , hälso- och sjukvårdenssamt omsorgsverksamhetens område, 15.lag om ändring iutlänningslagen (1989:529), 16.lag om ändring i lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 17.under femte huvudtitelnsförslagsanslag Bidrag till föräldraförsäkringen för /94 anvisa9 utöver vad sora föreslagits i prop. 1992/93:100 bil. 18.till Kostnader för statligassistansersättning för /94 under femte huvudtiteln anvisa ettförslagsanslag på 1 , 19.till Vissa statsbidrag inomhandikappområdet för /94 under femte huvudtiteln anvisa ettreservationsanslag på , 20.under femte huvudtitelnsramanslag anvisa utöver vad som föreslagitsi prop. 1992/93:100 bU. 21.under femte huvudtitelnsramanslag anvisa utöver vad som föreslagits iprop. 1992/93:100 bU. dels låter tadel av 22.vad jag anfört i fråga omhabilitering och rehabiUtering (avsnitt 5), 23.hjälpmedelsförsörjning (avsnitt6), 24.små och mindre kändahandikappgrapper (avsnitt 7), 25.tolktjänst (avsnitt 10) 26.kostnadsfrågor och uppföljning(avsnitt 11). Sammanfattning av °P- 1992/93:159 huvudbetänkande (SOU 1991:46) Handikapp "a i i - Välfärd - Rättvisa 1989års handikapputredning har uppdraget att utreda vissa frågor om samhällets stödtill människor med funktionshinder. Huvuduppgiften är att kartlägga ochanalysera insatser som görs inom samt habiliteringen ochrehabiliteringen. Utgångspunkten för utredningsarbetet är situationen för bam,ungdomar och vuxna med omfattande funktionshinder samt de små och mindre kändahandikappgmppema. det föreligger brister i ochhabiliteringens/rehabilite-ringens insatser bör utredningen lämna förslag somkan leda till förbättringar och tillförsäkra personer med omfattandefunktionshinder ett väl fungerande stöd. Skillnader i standard ochavgiftssättning mellan enskilda och grapper liksom mellan olika delar avlandet skall uppmärksammas. Uppdraget omfattar vidare bl.a. tillgång fillsysselsättning resp. fritids- och rekreationsmöjligheter Den generella tillgänglighetentill miljöer och verksaraheter samt behovet av en lag mot diskriminering ärytterligare frågor som skall utredas. Regeringensuppdrag till oss i dessa frågor har lämnats i direktiv (dir 1988:53) jämtetilläggsdirektiv (dir 1988:65 resp 1990:24). Därjämte har tillHandikapputredningen överlämnats vissa skrivelser och riksdagsuttalanden. Utredningenhar tidigare avlämnat tre delbetänkanden och presenterat ett antal rapporter Deredovisas mera ingående i andra avsnitt av detta betänkande. Utredningenavser att fullfölja sitt uppdrag genom dels ett särskilt betänkande omtolkservice m.m. till döva/dövblinda, hörselskadade och talskadade, dels ettslutbetänkande . Grundläggandesynsätt i värt betänkande Detär oomstritt att framväxten av det miljörelaterade handikappbegreppet haft ochhar stor betydelse för svensk handikappolitik. Handikapporganisationeraasintressepolitiska arbete har lett till en förankring av begreppet som kommertill uttryck i många sammanhang. Att beskriva handikapp som ett förhållandemellan skadan eller sjukdomen och personens omgivning (som i prop. 1979/80:1till socialtjänstlagen) är viktigt av två skäl. Det betonar att handikappetinte är den enskildes egenskap och det ger möjligheter till förändring. Vihar emellertid kunnat konstatera (i vår lägesrapport, SOU 1990:19) attbegreppets möjligheter inte tagits tillvara för många människor med omfattandefunktionsnedsättningar. Det är tvärtom så att vi kuimat se hur vissasamhällsförändringar vidmakthåller och t.o.ra. skapar nya och Prop.1992/93:159 betydande hinder, dvs. Vihar också kunnat se hur enskilda och grapper med stora funktionsnedsättningarhar levnadsvillkor som tydliggör kvarstående klyftor i välfärdens utveckling.Väl kända mål om full delaktighet och jämlikhet har inte uppnåtts. Storaförväntningar knöts till det nationella handlingsprogrammet i handikappfrågor(1982) med dess breda förankring hos då samtliga riksdagspartier, de bådakommunförbunden och handikapprörelsen. Genom den uppföljning som på regeringensuppdrag utförts av och genom våra egna kartläggningar hardet klargjorts att det visserligen tillkommit reformer som i flera avseendenfrämjat situationen för mäimiskor med fuiUctionsnedsättningar. hardet emellertid uppstått betydande olikheter i villkor, också mellan grapper medskilda funktionsnedsättningar, mellan olika delar av landet och inom olikasamhällssektorer, t.ex. inom arbetslivet resp. inom fritids-, rekreations- ochkulturområdena. Förenklat kan det uttryckas så att de som tUl följd avomfattande funktionsnedsättningar har mycket stora svårigheter i sin dagligalivsföring lever raed de största bristema i tillgången till bostäder,sysselsättning och arbete, fritid och rekreation, hälso- och sjukvård, allmännakommunikationer, information etc. Därmed ställs de också utanför möjligheteratt utöva inflytande. Bristerna förblir osynliga, enundantagsställning etableras. I denna cirkelgång befästs de attityder hosomgivningen som kan ta sig uttryck i att enskildas självbestämmande i denprivata situationen nonchaleras och fråntas dem som är helt eller mycketberoende av stöd och hjälp i sitt dagliga liv. Dettaär alarmerande och uppfordrande både med hänsyn till enskildas villkor ochsamhällets utveckling. Det har lett oss till en fördjupad analys av olikasynsätt på situationen för mäimiskor raed funktionsnedsättningar ochsamhällets strakturförändringar. Sammantaget har detta givit en grand för våraförslag och för de kvalitetskrav, bärande principer, som vi uppställt. Föratt häva den undantagssituation som vi påtalar och tillförsäkra enskilda medomfattande funktionsnedsättningar trygga och goda levnadsvillkor har vi enutgångspunkt i det synsätt som den samlade handikapprörelsen formulerat i ettdokument till (1991). Videlar handikapprörelsens uppfattning som innebär att funktionsnedsättningarskall betraktas som en av flera naturliga och oundvikliga variationer hos enbefolkning. Människor med funktionsnedsättningar och deras behov är inteständigt nya "problem" som skall lösas i särskild ordning.Mångfalden och människors funktionsnedsättningar -finns alltid att räkna med.Denna vetskap skall vara utgångspunkt för den generella välfärdspolitiken ochsamhällets utveckling. Alla människor skall ges lika rättigheter samtmöjligheter att leva ett gott liv. Vimenar att detta perspektiv ger en tydlig färdriktning för nödvändiga ochkraftfulla reformer. I det läge som råder menar vi att det finns behov av både generellaoch individuellt inriktade åtgärder. 1 de förslag Prop. 1992/93:159 som viframlägger i detta betänkande och i det utredningsarbete som Bilaga 1.1ftiUföljs i ett slutbetänkande ingår insatserför förändringarav personliga föratsättningar genom habilitering, rehabUitering,hälso- och sjukvård, m.m. förändringarav samhällets utformning genom åtgärder som i vid stödoch service med särskild inriktning för att tillgodose behov hosenskilda med funktionsnedsättningar Vi menar att gmndläggande värderingar ochsamhällsekonomiska överväganden kräver att förändringar av samhällets generellatillgänglighet blir en starkt hävdad strategi. vill vi betona attbehov av individuellt inriktade insatser måste tillgodoses. De särskilda ochindividuellt inriktade insatsema ersätter dock inte de stora och generellaförändringar som behövs för att göra skolor, bostadsmiljöer, arbetsplatser,föreningsliv, media, kulturliv, kollektivtrafik etc. tillgängliga. Enskildainom vår personkrets konfronteras med ojämlikhet och brister i såvälden generella tillgängligheten som i det särskilda stöd som ställs tillförfogande. Den otrygghet sora uppstår för den enskilde (och hans/hennesanhöriga) ger en psykisk och fysisk förslitning vars kostnader i alla avseendenär svåra att beräkna. Vi har därför ansett det nödvändigt att tillförsäkraenskilda goda levnadsvillkor och behövligt stöd genom särskild lagstiftning.Det kan tyckas vara motsägelsefullt i förhållande till vårt synsätt attmämiiskor med funktionsnedsättningar inte skall ses som "problem" attlösa i särskild ordning. Det är enligt vår uppfattning dock följdriktigt mot bakgrandav erfarenheter från våra kartläggningar av den nuvarande situationen för vårpersonkrets. Behovenförstärks av inslag i den aktuella samhällsutvecklingen. Vi avser bl.a. denuttalade betoningen av individens självständighet, den ökade användningen avmålstyming, decentraliseringen, det ökade intemationella beroendet och vissaförändringar av offenfliga sektom, vilka ger en ökad konkurrens mellan olikainsatsområden i ett läge där gemensamma ekonomiska resurser är knappa. Vianser att lagstiftningen behövs som ett led i processen att hävda den enskildesställning i sarahället och ge honom/henne (och anhöriga) verktyg för att kunnapåverka sin situation. Men också för att han/hon skall kunna delta i samhälletsutveckling och forma det samhälle där bam, ungdomar och vuxna med omfattandefunktionsnedsättningar självklart ingår och respekteras i mångfalden. Pålängre sikt - - anser vi det dock vara ett givet mål att behovenhos vår personkrets skall kunna tillgodoses genom reglering i lagar som ärbärkraftiga nog för alla medborgare. SöTikhirforändringar(Kap 3) Prop. Bilaga1.1 I kapitlet analyseras konsekvensema av ökad intemationell integration ochden nya förvaltningspolitiken med dess inriktning på decentralisering ochmålstyming. Utgångspunkten är möjligheter för enskilda med omfattandefunktionshinder att hävda sin medborgarrätt och ha inflytande över bl.a. stödoch service. Vi diskuterar regelstyrning resp. målstyming av olikaverksamheter. Kritikenav regelstyrning har ofta förbisett skillnader mellan exteraa och interaaregler. Exteraaregler avser medborgaren i relation till myndigheter/staten. Ju mer precisadessa regler är, desto starkare står medborgaren, hans/hennes medborgarrättökar. Interaaregler avser angelägenheter inom en förvaltningsorganisation (budgetregler,personalfrågor etc). För den enskilde medborgaren är det, föratsatt attorganisationen är effektiv, likgiltigt hur den intema styraingen sker. Regelstyrningföratsätter rättslig kontroll genom t.ex. möjligheter att överklaga beslut tilldomstol. Det kan i vissa aspekter leda till ett problematiskt förhållandemellan politik och rättskipning. är dock en domstolsinstans oberoendeoch kan väma om enskildas rättstrygghet vid konflikt mellan medborgare och denmyndighet som de är beroende av. Enaktuell utveckling är att övergå till målstyraing för att åstadkommaflexibilitet. För den enskUde är målbeskrivningar främst användbara som en vissnorm mot vilken en verksamhet kan bedömas offentligt. Sora interatstymingsraedel för t.ex. en förvaltning kan raålstyraingen fungera. Däremot ärdel oklart om den kan fungera i medborgarens relation till förvaltningen, dvs.i den exteraa styraingen. Dessutom har det visat sig svårt att genomföra denutvärderingsverksamhet som ligger i målstyrningens idé. Vaga mål är ett avflera hinder. Värdenkan finnas i en kombination av regelstyming och målstyraing raed Innebörden attmyndigheters/förvaltningars interaa förhållanden ges ökad målstyming ochrelationen mellan medborgaren och förvaltningen en mer preciserad regelstyming. Ytterligareen aktuell utvecklingslinje är privatisering, främst i bemärkelsenprivatisering av produktion av offenflig service. Det konkurrensförhållandesom därigenora kan skapas har för- och nackdelar för människor medfunktionsnedsättningar. En möjlig nackdel är t.ex. risken för segregering, dvs.att det offentliga får ta hand ora komplicerade delar av en verksamhetsaratidigt som kvalificerad personal övergår till andra producenter. En fördelför enskilda med funktionsnedsättningar kan vara att valfriheten ochanpassningen till individuella servicebehov blir bättre. Andradrag i aktuella strakturförändringar rör decentralisering. För människor medfunktionshinder innebär decentralisering i form av kommunalisering en störrenärhet till beslutsfattare. blir det större skillnader mellankommuner över landet vilket ger olika villkor för enskilda med behov avstöd och service. Enskilda kan bli helt ut- Prop. 1992/93:159 lämnade tilllokala politiska majoriteters godtycke och har genom sin Bilaga 1.1situation svårt att agera i den lokala politiska processen - något somytterligare kan accentueras vid decentralisering genom kommun- ellerstadsdelsnämnder. Vitar också upp vissa frågor om brakarinflytande som är tämligenoutredda bl.a. avseende fördelningspolitiska konsekvenser. 1 vårtutredningsarbete har vi i första hand beskrivit självbestämmande och inflytandeoch prioriterat insatser för att stärka den enskildes möjligheter genom bl.a.personlig assistans. Motbakgrand av denna analys av några strakturförändringar firmer vi attreformarbetet måste ha två inriktningar som kompletterar varandra Den enskildesställning i samhället, hans/hennes rättstrygghet och politiska makt måstestärkas Engenerell samhällsplanering måste inriktas på att medborgare medfunktionsnedsättningar inte skall uteslutas från grandläggande möjligheter attutöva sin medborgarrätt. Dessa inriktningar ger i utredningsarbetet en betoningpå frågor ora o behovet och utforraningen av en rättighetslag o behovetav utvidgat stöd för enskilda via rättshjälpssystemet o vitesföreläggande ominte lagen följs av en huvudman o valfrihet genom olika producenter avverksamhet men med offentlig finansieringoch reglering o insatser för att stärka självbestämmande och inflytandebl.a. 0 förhållandetraellan enskildas rättigheter och samhällets skyldig heter, dvs. möjligheter att dels stärka enskildas ställning genom precisa centralt utformade regler (extema regler), dels lämna huvudmännen frihet vid utformningen av den lokala verksainhet som skall tillgodose enskildas behov (interaa regler). Välfärdi ett samhälle för alla - ett etiskt perspektiv (Kap 4) 1 dettakapitel beskrivs de gmndläggande värderingar som konkretiseras i våra kvalitetskrav och bärande principer. De skall leda till att målen om full delaktighet och järalikhet nås. Viredovisar vårt medvetna val av den humanistiska människosynen som grand förvåra förslag och avvisar därmed tanken på människan som objekt och föremål föråtgärder. Allamänniskors värde är lika, alla har samraa mänskliga rättigheter och samraa rättatt få dem respekterade. Oavsett förlust av eller tillgång till den ena ellerandra individuella förmågan. Självbestämmande(autonomi) är att försvara rätten till integritet. Vissa enskilda är beroendeav att rätten kan försvaras av ställföreträdare, det gäller bl.a. svårtutvecklingsstörda personer. Vi pekar på att sådana situationer kräver storvaksamhet för att inte missbrakas. Ju mer nedsatt självbestämmandet är hos en person desto raer utsatt är hans/hennesintegritet. Därmed är hans/hennes beroende av andras Prop. 1992/93:159 solidaritet också större. Vihar konstaterat klyftor i välfärden mellan människor med och utanfunktionsnedsättningar och sett att dessa klyftor ger betydande svårigheter iden dagliga livsföringen för enskilda inom vår personkrets. Vi har vidareställt frågan vilka värderingar som leder till att välfärdsutvecklingen imindre grad når dem som har svåra funktionshinder. "Lagom-för-funktionshindrade"-tänkandet(W 1989) är en barlast som uttrycker negativa värderingar om enundantagsställning i samhället. Den leder till att t.ex. tillgänglighet igenerell bemärkelse är ett eftersatt område i samhällsplaneringen. Vikonstaterar att ett samhälle för alla inte kan avgränsa vissa områden somtillgängliga eller "tillåtna" för människor med funktionshinder.Samhällsgemenskapen måste i sin helhet räkna med bam, ungdomar och vuxna medfunktionshinder. Ett krav på solidaritet som måste omsättas i handling. Insatserskall enligt vår mening utformas med dessa kvalitetskrav som skall hävda: o Självbestämmande och inflytande o Tillgänglighet o Delaktighet o Kontinuitet och helhetssyn Dessabegrepp är våra bärande principer. Våraförslag handlar inte om förmåner eller välgörenhet.