prop · GG0331 · 1992-12-31 00:00:00 — Genomändringen iförsta stycket får försäkrade som avses i denna paragraf ävenfortsättningsvis rätt till sjukpenning med en 80-procentig kompensationsgradredan fr.o.m. . Vid bedömningen av om en försäkrad kan antas haett större antal sjukperioder med rätt till sjuk- Prop. penningbeaktas även sjukfall som bara skulle ha varat och som sjukpenning inteskulle ha utgivits för enligt bestämmelsema om karensdag. Bestämmelseni andra stycket att en Qärdedels sjukpeiming högst får utges för 365 dagarunder samma sjukperiod slopas. Skälen härför anges i den allmänna motiveringen(avsnitt 8.2). Iett nytt tredje stycke anges att sjukperming utges med en kompensationsgrad av80 % även för de tre första dagama vid medicinsk behandling eller medicinskrehabilitering som ordinerats av läkare och ingår i en av försäkringskassangodkänd plan. ffärde stycket finns den grandläggande definitionen av sjukperiod enligt AFL.Till detta stycke förs i huvudsak över besfåmmelseraa i nuvarande 1 § fjärdestycket. En sjukperiod skall i visst fall således omfatta även ensjuklöneperiod. Här föreskrivs att det gäller om rätt till sjukperming enligt 3kap. uppkommer i omedelbar anslutning till en sjuklöneperiod, dvs. inte somtidigare enbart i anslutning till utgången av en sjuklöneperiod. Bestärrunelseni nuvarande femte stycke blir därvid obehövlig. Istt femte stycke anges i stället att det i visst avseende skall anses som enfortsättning på den tidigare sjukperioden om en person insjuknar på nytt från det en sjukperiod avslutats. Den senare perioden skall ansessom fortsättning på den tidigare sjukperioden när det gäller vilkenkompensationsnivå som skall gälla för sjukpenningen. Regleraa har sinmotsvarighet i 7 § tredje stycket sjuklönelagen. Det senare sjukfallet skallinledas med en sjuklöneperiod endast om sjuklöneperioden hos sammaarbetsgivare varat när det första sjukfallet avslutedes.Den senare sjuklöneperioden skall endast pågå så att den tillsammansmed den tidigare varar . Om någon sådan sjuklöneperiod eller nysjuklöneperiod hos annan arbetsgivare inte skall börja löpa blir innebörden attsjukpenning utges redan fr.o.m. och medden kompensationsgrad som följer av hur länge det tidigare sjukfallet pågick. Havandeskapspenningberäknas enligt besfåmmelseraa om sjukpenning. Havandeskapspenning skall dockäven utges för och då på 65 procents kompensationsnivå. Iförstastycket anges att timberäkning av sjukpenning enligt huvudregeln skall görasför de förste 14 dagaraa av sjukperioden. Härav följer att sjukpenningen efteren sjuklöneperiod skall timberäknas endast om sjuklöneperioden undantagsvis ärkortare än . Det torde främst bli fallet när en person slutar sinanställning. De nuvarande bestämmelseraa i 1 § fjärde stycket blir därförobehövliga. Ändringeninnebär inte att sjukperming skall kunna utges för tidigare dag än enligtnuvarande bestämmelser. Huvudregeln är således fortfarande att ersättning inteutges för tid före sjukanmälan. följer av 14 §. Däremot är kompensationsgradeninte kopplad till när sjukanmälan gjordes. Eftersomtimsjukpenningperioden inte knyts till när sjukanmälan görs är andra stycketobehövligt. 1paragrafen regleras storleken av s.k. timberäknad sjukperming. Redan i 10 § harangivits att sådan sjukpenning endast utges för dag då den försäkrade skulle haförvärvsarbetet om han inte hade varit sjuk. Iförstastycket i paragrafen anges med vilken kompensationsgrad timberäknadsjukpenning skall utges. I förste punkten anges att sjukpeiming inte utges förden i sjukperioden som den försäkrade skulle ha utförtförvärvsarbete om han inte varit sjuk. I punktema 2 och 3 anges attkompensationsgraden är för den andra och tredje dagen i sjukperioden somförvärvsarbete annars skulle ha utförts och för tid därefter. Iandra och tredje styckena anges formiema för hur sjukperming enligt förstastycket skall beräknas. Formiema avser beräkningen såväl om det är fråga om ensom resp. om det är fråga om samma eller olika procentandelar somsjukpenningen skall utges med. De tidigare fjärde och femte styckena är obehövliga och upphävs,vilket föranleder en ändrad hänvisning i ffärde stycket. Iett nytt femte stycke återfinns regleraa om det allmänna högriskskyddet medanpassning till fimsjukpenningregleraa. Här anges - på motsvarande sätt som i 4§ femte stycket - att sjukpenning utges även för den förste dagen och med 65-procentigkompensationsgrad, om den försäkrade under den senaste tolvmånadersperiodenredan gått iniste om sjukpenning fill följd av besfåmmelsen iförste stycket 1 eller motsvarande bestämmelse i 4 §. Förändringaraa i 10 a§ medför att hänvisning här skall ske till förste-Qärde styckena i den paragrafen.Hänvisningen är endast avsedd att reglera om kalenderdag- eller timberäkning avsjukpenningen skall ske. Bestämmelser om t.ex. högriskskydd är ändå avsedda atttillämpas i förekommande fall. 6 1992/93. 10c § Prop. Tredjestycket upphävs till följd av att kompensationsgraden i sjukförsäkringenenligt 4 § första stycket 2 och 3 samt motsvarande bestämmelser i 10 a § ärangiven i förhållande till vilken dag i sjukperioden ersättningen avser. Tidmed rehabiliteringsperming ingår i sjukperioden enligt vad som anges i 8 §fjärde stycket. Reglernaom arbetsgivarinträde i sjätte stycket anpassas till vad som gäller enligt 4 §andra stycket om arbetsgivarens möjlighet att utge kompletterande ersättningvid sjukdom. Regleraa bygger på föratsättningen att arbetsgivaren inte utgerersättning för innan högriskskyddet inträtt. Någon regleringav derma dag finns därför inte. Den ändrade hänvisningen i sista meningen ärföranledd av en tidigare ändring i 4 § i samband med att bestämmelser omsjukhusvårdsavdrag tagits bort (SFS 1991:1639) och av att ett nytt fjärdestycke tillkommit i 4 §. I femte stycket anges attföräldrapenning skall utges även för den första 1andra stycket görs en redaktionell ändring med anledning av ändringama i 6 kap. 1 § Ålderspensionkan tas ut såväl före som , s.k. förtida respektiveuppskjutet uttag. I andra stycket anges att sådant uttag nu även kan göras medtre fjädedelar av pensionen. Ändringamai första stycket är en konsekvens av att nya pensionsnivåer, trefjärdedels och en fjärdedels pension, inom förtidspensioneringen Andringeni denna paragraf är en konsekvens av ändringen i 1 §. Andringeni första stycket irmebär att en försäkrad under vissa föratsättningar har rätttill förtidspension om hans arbetsförmåga på grand av sjukdom eller annannedsättning av den fysiska eller psykiska preste- Prop. fionsförmåganär nedsatt med minst en Värdedel. Nedsättningen av arbetsförmågan skallbedömas som varaktig. Dermaparagraf anger vilka nivåer som förtidspension kan utges med. Nivåeraa, sommotsvarar de nivåer som gäller för sjukperming inom sjukförsäkringen, är hel,tre fjärdedelar, halv respekfive en fjärdedel av hel förtidspension. Iförsta stycket anges att hel förtidspension utges till försäkrad vars arbetsförmågaär helt nedsatt. Ändringen i dette stycke innebär en skärpning avhittillsvarande regler. För rätt till hel pensionsförmån krävs nu att denförsäkrade på gmnd av sjukdom helt saknar förmåga att skaffa sig inkomst avarbete. Andrastycket anger att om arbetsförmågan inte är helt nedsatt men är nedsatt medminst tre Qärdedelar utges tre Qärdedels förtidspension. Pensionsnivån tvåtredjedels förtidspension slopas. De som uppbär två tredjedelsförtidspension behåller denna pensionsnivå till dess en omprövning av pensionenblir aktuell. framgår av övergångsbe-sfåmmelseraa till lagändringen. Paragrafenstredje stycke anger att halv förtidspension skall utges när den försäkradesarbetsförmåga är nedsatt i mindre grad än tre fjärdedelar men med minsthälften. Iett nyii ffärde stycke anges att en fjärdedel av hel förtidspension utges iövriga fall. I den allmänna motiveringen framförs att bestämmelseraa om enfjärdedels förtidspension bör tillämpas restriktivt. Vid bedömningen avarbetsförmågans nedsättning skall de omständigheter som anges i 3 § beaktes ivanlig ordning men med tyngdpunkten lagd på medicinska faktorer. För att en så- relativt sett - liten nedsättning av arbetsförmågan som en Qärdedel skallkunna konsteteras föreligga, kommer höga krav att behöva sfållas på att detfinns ett klart samband mellan de medicinska faktoreraa och nedsättningen avden försäkrades arbetsförmåga. 3a och 4 §§ Ändringaraa i paragraferaaär en följd av att nya pensionsnivåer införs. 6 och 7 §§ Nyanivåer införs för särskild efterlevandepension på samma sätt som förförtidspension i 7 kap. 1 och 2 §§. För hel särskild efterlevandepension krävsatt möjligheten för efterlevande make att bereda sig inkomst genom arbete ärhelt nedsatt. 11 kap. Prop.1992/93:31 Ändringen i deima paragrafär en följd av att nya pensionsnivåer införs. Ändringamai paragrafema är en följd av att uttag av ålderspension nu även kan göras med trefjärdedelar av pensionen. Ändringeni derma paragraf är en följd av att den nya pensionsnivån en Fjärdestycket, som jämfört med det remitterade förslaget ändrats redaktionellt,anpassas till att en karensdag normalt gäller i den allmänna sjukförsäkringenoch att dessa regler är tillämpliga även på den frivilliga försäkringen. 1femte stycket görs en redaktionell ändring med anledning av en tidigare ändringi denna paragraf, varvid nuvarande tredje stycke infördes (SFS 1987:223). Ändringeni paragrafen innebär att kompensafionsgraden för rehabiliteringspenning sänkstill av den sjukperminggrandande inkomsten. Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:392) omhustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension Ändringeni paragrafen är en följd av att nya förlidspensionsnivåer Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) ompensionstillskott 2 och2 iJ §§ Ändringamai paragraferaa är en följd av att nya pensionsnivåer införs. Förslag tilländring i dessa paragrafer har tidigare föreslagits i prop. 1992/93:7 och prop.1992/93:116. Förslagettill lag om ändring i lagen (1976:380) om Prop. Ändringen av procenttaleni tredje stycket är en anpassning till de nya ersättningsnivåema inomsjukförsäkringen i lagen om allmän försäkring. Enredaktionell ändring görs också med anledning av en tidigare ändring i lagenom allmän försäkring (SFS 1991:1639). Itredje stycket anges vidare att den som inte har rätt till sjuklön vid recidivav arbetsskada som inträffar efter samordningstiden vid retroaktiv utbetalningfår sjukpenning enligt LAF för i sjukperioden. Förslaget dll lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättningoch ledighet för närståendevård Tillägget i paragrafeninnebär att ersättning för närsteendevård utges fr.o.m. den förste dagen. Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättningtill smittbärare Tillägget i paragrafeninnebär att ersättning till smittbärare utges med även för de treförsta dagaraa. Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter Ändringeninnebär en höjning av sjukförsäkringsavgiften så som anges i avsnitt 8.4.Ändring i denna paragraf har tidigare föreslagits i prop. 1992/93:50. Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:680) omändring i uppbördslagen (1953:272) Ändringeni 2 mom. är en följd av att kompensationsgraden inom sjukförsäkringen sänkstill från och med den 366:e dagen i en sjukperiod och attkompensationsgraden för rehabiliteringspenning sänks till . Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslagen till 1. lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön, 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, 3. lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrafilläggoch kommunalt bostedsfillägg till folkpension, 4. lag om ändring i lagen (1969:205) ompensionstillskott, 5. lag om ändring i lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring, 6. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättningoch ledighet för närsteendevård, 7. lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning fillsmittbärare, 8. lag om ändring i lagen (1981:691) omsocialavgifter, 9. lag om ändring i lagen (1992:680) om ändring iuppbördslagen (1953:272). Ärendetbör behandlas av under innevarande år. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att ante de förslag som föredraganden har lagtfram. Sammanfattningav departementspromemoria (Ds 1992:49) Prop- 1992/93:31 Karensdagar vid sjukersättning Bilaga 1 Idepartementspromemorian redovisas bedömningar och förslag från en arbetsgrappinom som har utrett hur regler om karensdagar kan införas isjuklönesystemet, sjukpermingförsäkringen och anslutande ersättningssystem. I grappensarbete ingick att utforma högriskskydd, att pröva nödvändig regelanpassninginom arbetsskadeförsäkringen och att analysera ekonomiska och administrativaeffekter. Arbetsgrappenföreslår ett karensdagssystem som i princip skall innebära att den som blirsjuk inte får ersättning för de två förste dagar i sjukperioden som han harrätt till sjuklön eller sjukpenning. I sjuklönelagen anges detta som attsjuklön inte utges för de två förste dagaraa i sjuklöneperioden som arbetstegarentill följd av nedsättningen i arbetsförmågan gått miste om lön och andra ansfållningsförmåner. Närkarensdagar införs bör nuvarande lägre kompensationsnivå för de tre första dagamates bort. Därigenom kan ersättningssystemet göras mer enhetligt. Vid sjuklönblir då kompensationsnivån och inom sjukpenningförsäkringen t.o.m. 90:edagen i sjukperioden särat för tid därefter. Förarbetstagare med koncentrerad arbetstid föreslås en särreglering. Vidutformningen av detma har beaktats dels att inte skall irmebäraen orimligt stor självrisk för arbetstagare med koncentrerad arbetstid, delsatt den med hänsyn till krav på administrativ enkelhet inte skall behövatillämpas när en begränsad arbetsinsats skujle ha fullgjorts under karensdagama. Isamband med införande av karensdagar föreslås vidare en särskild återinsjuknanderegelså att en ny sjukperiod som börjar från det tidigare sjukperiodupphörde skall betraktes som sanuna sjukperiod som den tidigare när det gällerkarensdagar, ersättningens storlek och avgränsning av sjuklöneperioden. Syftetär bl.a. att härigenom tillgodose tidigare begäran från om förslagsom undanröjer att nuvarande utformning av sjukförsäkringssystemet kan vara rehabiliteringshämmande. Föratt arbetstegare med flera arbetsgivare inte skall drabbas av mer än tvåkarensdagar i en sjukperiod föreslås att arbetsgivare som arbetstegaren skulleha arbetat hos den tredje eller därpå i sjukperioden påarbetstagarens begäran skall utge sjuklön om annan arbetsgivare innehållitsjuklön under karensdagar tidigare i sjukperioden. Påsamma sätt skall arbetsgivaren utge sjuklön för de första dagama i ensjuklöneperiod om arbetstegaren begär det under åberopande av att försäkringskassaninnehållit sjukpenning fill följd av karensdagar tidigare i samma sjukperiod. Förförsäkringskassan föreslås gälla att sjukpenning alUid skall utges från förstaersättningsdagen om arbetsgivare tidigare i samma sjukperiod inte utgivitsjuklön för karensdagar. Vidareföreslås ett fillägg i den s.k. sjuklönegarantin så att den komraer att Prop.1992/93:31 omfattevissa situationer där arbetstegaren inte erhållit sjuklön trots att Bilaga1 hanuppfyller villkoren för det allmänna högriskskyddet eller på gmnd av attarbetsgivaren ifrågasätter uppgifter om att ersättning innehållits underkarensdagar tidigare i samma sjukperiod. Medhänsyn till att karensdagar skall gälla alla föreslås att sjukpenningförsäkringför egenföretegare och frivillig sjukpenningförsäkring anpassas till systemet . Karensdagarföreslås inte införas i andra förmånssystem med dagersättning inomsocialförsäkringen. Däremot föreslås ändring av vissa ersättningsnivåer föratt få en anpassning till huvudregeln vad avser ersättningsnivåeraa. När detgäller sjukpenning enligt 3 kap. 7 b § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL)föreslås ersättning utgå fr.o.m. förste dagen. På samma sätt föreslåshöjning till fr.o.m. första ersättningsdagen i förmånema närsteende- och smittbärarpenningsamt havandeskapspenning. irmebär bl.a. ökad enhetlighet vad gäller ersättningsnivåemai sjukersättningssystemen. Föratt säkersfålla att inkomstförlusten till följd av karensdagar inte skall blialltför omfattande för personer som är sjuka ofte föreslås att karensdagssystemetkompletteras med två olika högriskskydd. För det förste bör ett allmänthögriskskydd gälla så att antalet karensdagar begränsas till tio under en tolvmånadersperiod.Regleraa utformas så att alla karensdagar som beräknas för den som har fleraarbetsgivare eller för den som omfattes av sjuklöne- ochsjukpenningsystemen skall kunna beaktes. För resterande sjukfall inom tolvmånadersperiodenskall sjuklön eller sjukpenning utgå med 90 respektive fr.o.m. försteersättningsdagen i sjukperioden. Fördet andra föreslås ett särskilt högriskskydd för personer med handikapp ellerkroniska sjukdomar. utformas i överenssfåmmelse med nuvarande besfåmmelseri fråga om arbetstegare med omfattande korttidsfrånvaro. Personer som omfattesav det särskilda högriskskyddet skall ha 90 eller i sjuklön respektivesjukpenning fr.o.m. förste ersättningsdagen. Försäkringskassanföreslås kunna utfårda intyg om att arbetstegaren företett visst underlag såsomlönespecifikation för att sfyrka att ersättning innehållits under karensdag. Dettekan bli aktuellt när arbetstegaren har flera arbetsgivare eller erhållerersättning från såväl sjuklöne- sora sjukpenningsystemet, dels i enstakasjukfall, dels vid åberopande av reglema om allmänt högriskskydd. Medhänsyn till att är bundet av Interaationella arbetsorganisationens() konvenfion (nr 121) om förmåner vid yrkesskada bör den sora drabbas avarbetsskada lägst få ersättning av inkomstbortfallet fr.o.m. denförste dagen med inkomstförlust vid varje sjukfall. För att garantera denskadade en ersättning på denna nivå föreslås att ersättning vid arbetsskadaunder samordningstiden utges av den sjukpenninggrandande inkomsten förde förste 14 dagaraa. Ersättningen bör utges som en särskild arbetsskadesjukpenningmen endast i den mån och till den del den är högre än den sjukpeiming enligt AFL eller lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF) respektive den Prop. sjuklönsom den försäkrade är berättigad till för sararaa period. recidiv av godkänd arbetsskada efter samordningstiden föreslås att ersättning utges med 100 %av den sjukpenninggrandande inkomsten även för de förste två dagaraa. föreslås få gilfighetockså i fråga om sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring (YFL)och andra anknytande lagar. föreslås attförsäkringskassan ges möjlighet att kräva läkarintyg när en försäkradanmäler ett sjukdomsfall om som arbetsskada. Isamband med att regeringen i proposition 1991/92:38 om inriktningen av denekonomiska politiken aviserade förslaget om införande av karensdagar betonadesvikten av att skapa system som är rättvisa. gällande sjuklöneavtal äranpassade till hittillsvarande regler om sjuklön enligt sjuklönelagen ochsjukpenning enligt AFL. Ett införande av karensdagar enligt de principer somföreslås torde innebära att avtalen i vissa stycken behöver anpassas. Enföratsättning för införande av nya regler för karensdagar är, i likhet med deförändringar av regleraa för sjukersättning som trätt i kraft den 1 mars 1991och , att utfallet av förändringaraa skall bli enhetligtbland olika grapper på arbetsmarknaden. Utgångspunkt för de förslag som läggsfram i departementsproraemorian är att den nödvändiga anpassningen avsjuklöneavtal även fortsättningsvis skall fungera så att särskildalagstiftningsåtgärder raed syfte att åstedkomma likformighet inte skall bliaktuella. Sammanställningav remissyttranden över Prop. departementspromemoria(Ds 1992:49) Karensdagar Bilaga 2 Följanderemissinstanser har yttrat sig: Försäkringsöverdomstolen(FÖD), Arbetsdomstolen (AD), . Kammarrätten i (KaRG),Länsrätten i (LR), , (),Stetens handikappråd (SHR), Stetskontoret, Arbeterskyddsstyrelsen (ASS), (), (), Stetens arbetsgivarverk (SAV), Statens löne- ochpensionsverk (SPV), (), (),ILO-kommitten, (Lf), (), (),Företagamas , i (LO),(), akademikerscentralorganisation (), (),(), och . Därtill koraraer yttranden från bl.a. ett antel lokala grapperoch enskilda raedlemmar i och yttrat sig. Utöverde remissinstanser sora departementet särskilt anmodat eller berett fillfålleatt yttra sig har bl.a. ett antal lokala grapper och enskilda medlemmar i yttrat sig. Ipromemorian föreslås ett karensdagssystem som i princip innebär att den somblir sjuk inte får ersättning för de två förste dagama i sjukperioden som hanhar rätt till sjuklön eller sjukpeiming. En majoritet av remissinstansema ärnegativa till ett system med . FÖD,Kammarrätten i , Länsrätten i , tingsrätt.Statskontoret, RRV och SAF förordar sänkt ersättning i flera ersättningsslagmed åberopande av överströmningsrisken eller att karensdagar är administrativtkomplicerat. Andrainstanser däribland SPV och SLV bedömer att förslaget inte skulle orsaka alltför besvärande konsekvenser för deras administration. FÖD anser att karensdagsreformengör lagstiftningen svåröverskådlig. Domstolen saknar analys av den hopkopplingav civilrättslig och offentUg-rättsHg lagstiftning som sjuklönesystemet irmebär. Kammarrätteni , och varnar för att steglösheteni sjuklönelagen kan utnyttjas genom att personal vid mindre sjukdomssymtomsjukskriver sig de siste minutema av arbets-fiden för att få denna dag räknadsom karensdag. Enrad remissinstanser avstyrker karensdagar med mofiveringen att Prop.1992/93:31 dettadrabbar kviimor, lågavlönade, människor med dålig arbetsmiljö Bilaga2 Arbetarskyddsstyrelsen, LO och FKF anser att karensdagar kanleda till att mäimiskor går sjuka till arbetet och därigenom riskerar attsmitta andra eller skada sig själva. anser att ett system med karensdagar motsvarar organisationenskrav på sjukersättningssystemet. delar regeringens uppfattning attbudgetunderskottet och de stetliga socialförsäkringskostnaderaa måste minska.Införande av karensdagar är dock fel metod då den inte leder till önskat resultet.Det vore bättre att genomföra en total och samordnad översyn avsocialförsäkringssystemet. har inget att invända mot att ett system med karensdagar införs. påpekar att sjömän har en lagstedgad rätt till sjuklön enligt besfåmmelseraai sjömanslagen (1973:282). Vid införande av karensdagar skulle arbetsgivarenskostnader öka genom att sjömän enligt sjömanslagen har rätt till sjuklön imderi vart fall de förste 30 - 60 dagama av en sjukperiod. Föreningen hemsfåller omatt ett eventuellt införande av karensdagar inte får medföra en kostaadsökningför redarna. Karensdagarvid sjukfrånvaro - huvudregel Utgångspunktför förslagen i promemorian är att karensdagar skall innebära en självrisk somi möjligaste mån är lika för alla. För att systemet skall vara enkelt föreslåsen huvudregel att karensdagar skall utgöra de två första dagama isjuklöneperioden eller som sjukperming skulle ha utgått. Fåremissinstanser har särskilt berört denna fråga. SAF påpekar dock att den lågasjälvrisken den tredje sjukdagen skapar stor risk att sjukfallen förlängsonödigt . RFV anser att förslaget är enkelt och lättför-sfåeligt. Begreppetsjukperiod och regler vid återinsjuknande Ipromemorian föreslås en regel med innebörd att en ny sjukperiod som börjar från en tidigare sjukperiod bör betraktes som samma sjukperiod somden tidigare när det gäller karensdagar, ersättningens storlek och avgränsningav sjukperioden. Förslagethar vunnit stöd hos i huvudsak alla remissinstanser som yttrat sig i frågan.Många anser att ett skydd vid återinsjuknande skulle ge en positiv effekt påbenägenheten att snabbare återgå till arbete efter en sjukperiod. Någrainstanser framhåller att förslaget kan innebära administrativt merarbete förarbetsgivaren. notemr att regehi i vissa fall kan behöva fillämpassamfidigt av flera arbetsgivare. En åsikt som framförs från bl.a.Arbetarskyddsstyrelsen, FKF, LO och FF är att är . Någrainstanser föreslår att undantaget skall utsträckas till att omfatte återinsjuknandeinom . Arbetstagare medkoncentrerad deltid Prop.