prop · GG0377 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:77 om väpnadstyrka för tjänstgöring utomlands Regeringenöverlämnar denna proposition till rUcsdagen. Föredragandevid regeringssammanträdet har varit chefen för . Stockholmden På regeringens vägnar Propositioneninnehåller förslag tUl en ny lag som skall ersätta lagen (1974:614) omberedskapsstyrka för FN-tjänst. Enligtförslaget utvidgas möjlighetema för regeringen att utan hörandeställa en väpnad styrka till förfogande för fredsbevarande verksamhetutomlands. Dennya lagen föreslås träda i kraft . 1 1992/93. Propositionom väpnad styrka för tjänstgöring Prop. 1 Ärendet och dess beredning Deninternationella utvecklingen har gett vid handen att internationellafredsbevarande operationer kan komma att äga rum i nya former ochunder annat huvudmannaskap , som . Förenta nationemas (FN:s). Inom Försvarsdepartementet har upprättats en promemoria med förslag tillny lag om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. Enligt förslaget skall möjligheternaför regeringen att utan hörande ställa en väpnad styrka tillförfogande för internationella uppdrag utvidgas till att omfatta framställningarsom görs även från annat håll än FN. Promemorian bör fogas till dennaproposition som bilaga 1. Remissyttrandena finns tillgängliga ilagstiftningsärendet. I bilaga 2 finns en förteckning över de remissinstanser somavgett remissyttranden. Regeringenbeslutade att inhämta Lagrådets yttrande över delagförslag som är bifogade propositionen som bilaga 3. Lagrådethar yttrat sig över förslagen. Lagrådets yttrande framgårav bilaga 4. Lagrådets granskning har lett till vissa omformuleringar avförslaget till lag om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. I övrigt harLagrådet lämnat förslagen utan erinran. Enligt10 kap. 9 § första stycket regeringsformen får regeringen sätta in försvarsmakteneller en del därav vid väpnade angrepp mot riket. I övrigt fär svensk väpnadstyrka sättas in i strid eller sändas till ett annat land endast om riksdagenmedger det (första punkten), om det är medgivet i lag som angerförutsättningarna för åtgärden (andra punkten) eller om en skyldighet attvidta åtgärden följer av internationell överenskommelse eller förpliktelse somriksdagen har godkänt (tredje punkten). Enligtlagen (1974:614) om beredskapsstyrka för FN-tjänst, som ersatt den tidigaregällande kungörelsen (1967:18) om svensk beredskapsstyrka för FN-tjänst, finnsmöjlighet för regeringen att efter framstäUning av FN:s generalsekreterareställa personal ur den beredskapsstyrka, som enligt lagen skall finnasorganiserad inom försvarsmakten, till FN:s förfogande för att delta ifredsbevarande verksamhet. Regeringen får också besluta att beredskapsstyrkanskall biträda i humanitär verksamhet utomlands. Genom1974 års lag regleras säledes dels det enligt 10 kap. 9 § första stycketregeringsformen delegeringsbara området i fråga om insättande av väpnad styrka utomlands,dels annan användning av beredskapsstyrkan än Prop. 1992/93:77 sådan somkan betecknas som väpnad insats. Närmarebestämmelser om hur beredskapsstyrkan skall organiseras, personalensanställning och tjänstgöring m.m. finns i förordningen (1984:309) omberedskapsstyrkan för FN-tjänst. Avförordningen framgår bl.a. att Överbefälhavaren eller på Överbefälhavarensuppdrag Chefen för armén rekryterar, organiserar och utbUdar beredskapsstyrkansamt att den som anställs i beredskapsstyrkan är skyldig att tjänstgörautomlands. Anställdai beredskapsstyrkan är under tid då de tjänstgör utomlands underkastadedisciplinsystemet för krigsmän enligt 2 § lagen (1986:644) om disciplinförseelserav krigsmän, m.m. Bestämmelserom förmåner tUl beredskapsstyrkans personal finns i förordningen (FFS 1984:31)om förmåner till anställd i beredskapsstyrkan för FN-tjänst och iövervakningskontingenten i . EnligtFN-stadgans artikel 42 kan säkerhetsrådet som en yttersta åtgärd i en internationellkonflikt inskrida med mUitära operationer. En medlemsstat som efter ett sådantbeslut av säkerhetsrådet anmodas att delta är skyldig att ställa väpnadestyrkor till förfogande. För svenskt vidkommande är 10 kap. 9 § första stycket3 regeringsformen tUlämplig i ett sådant fall. Regeringen är alltså direktbehörig att utan hörande av och utan tillämpning av lagsätta in väpnad styrka utomlands. Militäraoperationer i FN:s egen regi direkt gmndade på artikel 42 har inteförekommit. Däremot har det förekommit att medlemsstater kunnat företa väpnadeinsatser sanktionerade av FN. bidrag med sjukvårdsinsatser iKoreakriget och under är exempel pä svensktdeltagande i sådana internationella operationer utanför FN:s direkta regi.Under den senare konflikten mellan och ställdes ett svensktfältsjukhus till den brittiska regeringens förfogande i . Bakgmndenvar att FN i resolution 678 hade godkänt att de stater som samarbetade medKuwait använde våld för att åstadkomma ett irakiskt tillbakadragande från kuwaitisktterritorium samt uppmanat alla medlemsstater att på lämpligt sätt stödjaoperationerna. Fältsjukhuset och dess personal organiserades urberedskapsstyrkan för FN-tjänst och tillhörde därför den svenska försvarsmakten.Personalen var dock utrustad med vapen endast för självförsvar och ansågsdärför inte utgöra väpnad styrka i regeringsformens mening. Regeringen varföljaktligen oförhindrad att utan hörande besluta om svensktdeltagande. Regeringens handläggning av ärendet har granskats avkonstitutionsutskottet som inte funnit anledning att göra något särskiltuttalande i frågan (bet. 1990/91:KU30s.60). S.k.fredsbevarande operationer har förekommit i FN:s regi i andra fallän sådana som regleras i artikel 42. Det saknas uttryckliga regler i FN-stadganom sådana insatser och de har ansetts förutsätta samtycke av de i konflikten inblandadeparterna inom vars territorium de skall genomföras. 1992/93:77 Fredsbevarandeoperationer har genomförts på många håll i världen i FN:s regi. hardeltagit flitigt i dessa fredsbevarande operationer. ingårsvensk personal i , i föratvarande , på , i MellerstaÖstern, i Kashmir, i och , i , i , i Angolasamt i . Sverigemedverkar vidare i en insats i förutvarande som kom till stånd påinitiativ av de Europeiska gemenskapema (EG) och som stöds av de stater somdeltar i Konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK). Insatsen bestårav en organisation av obeväpnade övervakare. Merparten av den svenskapersonalen har i detta fall inte hämtats från beredskapsstyrkan utan harställts till förfogande av den myndighet där var och en är anställd. Tillsvenska engagemang utanför FN:s ram hör också deltagandet i den i . IEuropa har förutsättningarna för ett utvecklat och fördjupat samarbete ländernaemellan ändrats i flera hänseenden. Stora omvälvningar har ägtrum sedan först det frigjort sig från det sovjetiskainflytandet och sedan därefter själv upplösts. ochpå sistone i ökad takt pågår också den ekonomiska och politiskaintegrationsprocessen i . Awecklingenav den tidigare bipolära situationen har gett ökade möjligheter tillinternationellt samarbete men dessvärre också utrymme för aktivering avregionala och etniska motsättningar. På flera håll har våldsamma konflikterblossat upp. Det framstår som angeläget att alla möjligheter att fä tiU stånd konfliktdämpandeåtgärder i sädana situationer tas till vara. Detfinns ingen formell motsättning mellan medlemskap i och deltagande iregionala säkerhetsarrangemang. Sådana arrangemang är önskvärda och godtasenligt artikel 52 i FN:s stadga så länge de är förenliga med FN:s ändamål ochgrundsatser. ESKutgör en samarbets- och förhandlingsprocess där 52 stater -däribland - deltar. Inom ramen för konferensen äger bl.a. förhandlingarram om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. Resultatet av dessaförhandlingar har tidigast kommit till uttryck i Stockholmsdokumentet, enöverenskommelse om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder som ingicks iseptember 1986 och som för svensk del föranledde regeringen att utfärdaförordningen (1988:935) om föranmälan och observation av vissa militäraövningar. Wiendokumentet90 om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder ersatte Stockholmsdokumentetoch innebar en utvidgning av samarbetsformerna mdlan staterna. Wiendokumentet90 innehåller bestämmelser om utbyte och kontroll av militär information,rapporteringsskyldighet i vissa fall, observation och inspektion av övningar m.m.De föreskrifter som behövs för svenskt vidkommande med anledning avWiendokumentet 90 har tagits in i förordningen (1991:1256)om utbyte av militär information mellan stater m.m. som trätt i stället för1988 års förordning. Förhandlingar om envidareutveckling av Wiendokumentet 90 har resulterat i ett nyttWiendokument 92 som gäller . Med anledning av dettanya dokument pågår ett arbete med att ändra nyssnämnda förordning. Vid toppmötet i inovember 1990 beslutades bl.a. att ett Conflict Prevention Center (CPC) skulleinrättas. Dess roll har därefter livligt diskuterats liksom möjligheterna attinom ramen för ESK skapa förutsättningar för fredsbevarande operationer medmilitära inslag. Ett första steg i denna riktning togs genom att ESK:s ämbetsmannakommittéuttalade sitt stöd för den av EG organiserade övervakningsinsatsen iförutvarande . I övervakningsgrappen är även andra än EG:smedlemsstater representerade, däribland som nämnts . avslutades detfjärde uppföljningsmötet inom ESK i . I Helsingforsdokumentet har ESK:sroll i fråga om krishantering och konfliktförebyggande verksamhet stärkts. Dedeltagande staterna har uttalat sin vilja att, i samarbete med deinternationella organisationer som verkar i , utveckla möjligheterna attfå till stånd fredsbevarande insatser. Vidare har ESK vid Helsingforsmötetförklarats som ett regionalt säkerhetsarrangemang enligt FN:stadgans artikel52. Regeringensförslag: I en ny lag om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands ges möjlighetför regeringen att utan hörande ställa en väpnad styrka tillförfogande för fredsbevarande verksamhet utomlands - förutom på begäran av FN- efter beslut som fattats av ESK. Promemoriansförslag: Enligt förslaget får regeringen utan rUcsdagens hörande ställa en väpnadstyrka tUl förfogande för fredsbevarande verksamhet utomlands, inte bara påbegäran av FN, utan även på begäran av andra internationella organisationer ochefter beslut som fattats inom ramen för intemationellt samarbete i vilketSverige med godkännande deltar. Remissinstansema:De flesta remissinstanserna har tiUstyrkt förslaget eller lämnat det utanerinran, i vissa fall med påpekanden om behövliga följdändringar. och har avstyrktförslaget med motiveringen att värdet i att en svensk väpnad styrka uppträderutomlands med stöd av ett riksdagsbeslut uppväger den ringa fördröjning som enriksdagsbehandling medför. Överbefälhavaren,för armén och Chefen för marinen har anfört att yrkesofficerare börkunna beordras att delta i den väpnade styrkan. har angett attverket finner det principiellt viktigt att den väpnade styrkan såvittgäller värnpliktig personal endast rekryteras på fri- Prop. 1992/93:77 viUiggrund. Skälenför regeringens förslag: har ett starkt intresse av att delta i detsamarbete som förekommer inom ramen för ESK i syfte att hantera och dämpakriser och konflUcter. Det är mot bakgrund av den ddsnöd som kan råda närställning skaU tas till ett svenskt militärt deltagande angeläget att desvenska beslutsformerna - inom ramen för vad regeringsformen medger - görs så flexiblasom möjligt. SverigesvUja att delta i samarbete inom ramen för ESK för hantering av kriser ochkonflikter bör komma till uttryck genom att de formella föratsättningama förett militärt deltagande i dessa fall blir lika smidiga och lättUI-lämpade somde som gäller för att en väpnad styrka skall kunna ställas till förfogandeefter en framställan från FN. Det delegeringsbara utrymmet enligt 10 kap. 9 §första stycket 2 regeringsformen bör därför utnyttjas på så sätt att en ny laginförs som vidgar regeringens möjligheter att ställa en väpnad styrka tillförfogande även för uppdrag enligt beslut som fattats av ESK. Det finns däremotinte nu skäl att därutöver utsträcka regeringens möjlighet att ställa en väpnadstyrka tiU förfogande för tjänstgöring utomlands. Någraremissinstanser har ansett att yrkesofficerare bör kunna beordras att ddta iden väpnade styrkan. Regeringen anser dock inte att det är lämpligt att idetta lagstiftningsärende - som ju endast syftar tiU ett vidgat bemyndigandeför regeringen att sätta in den väpnade styrkan utomlands - föreslå någraändringar vad avser det förhållandet att styrkan skall rekryteras på frivilliggrund. Ienlighet med vad som har anförts har inom Försvarsdepartementet upprättatsförslag till 1.lag om väpnad styrka förtjänstgöring utomlands, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i lagen(1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. och 4. lagom ändring i lagen(1939:727) om förbud mot uppsägning eller av skedande av arbetstagare med anledning av värnpliktstjänstgöring m.m. Förslagetunder 2 har upprättats i samråd med . Lagrådethar granskat lagförslagen. 7.1 Förslaget till lag om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands Ilagens första paragraf anges förutsättningarna för att regeringen skall få stäUaen väpnad styrka tUl förfogande för tjänstgöring utomlands. Enligtparagrafen utvidgas rätten för regeringen att sätta in en väpnad styrka iförhållande till vad som gäller enligt lag på så sätt att regeringenkan göra detta även efter beslut som fattats av ESK, om syftet är att styrkanskall användas för fredsbevarande verksamhet. Ettbeslut av ESK, som inte har stäUning av internationell organisation utan utgörett organiserat samarbete mellan stater, förutsätter att de deltagandestaterna, alltså även , är eniga om beslutet. Bestänunelseni lag om vilken befattningshavare inom FN som är behörig att göraframställning till regeringen har tagits bort. Det behövs inte någon regel ombehörigheten, utan den får prövas av regeringen med utgångspunkt frånorganisationens stadga eller andra regler som styr dess verksamhet. Närdet gäller begreppet fredsbevarande verksamhet har detta sanmia betydelse som i1974 års lag. FN:s generalsekreterare har i sin rapport beskrivit begreppet såsom en teknik som ökar möjligheterna attbåde förebygga konflikter och att skapa fred. Detbehövs ingen reglering i lag motsvarande bestämmelsen lag omanvändning av beredskapsstyrkan för hjälpverksamhet utomlands i samband mednaturkatastrof eller lUcnande händelse. Det finns ingen begränsning iregeringsformen i fråga om regeringens möjligheter att använda militärpersonal, som inte utgör väpnad trapp, för humanitär verksainhet utomlands. Lageninnehåller inget ställningstagande tUl hur personalen skall vara utrustad vidtjänstgöring i olika sammanhang. Endast för det faU att en styrka som skallsändas utomlands utrustats på sådant sätt att den kan betecknas som väpnadfaller frågan om dess användning inom lagens tUlämpningsområde. Iparagrafen anges att den personal som ingår i en väpnad styrka som används förfredsbevarande verksamhet utomlands skall anställas särskilt för detta ändamåli en utlandsstyrka inom försvarsmakten. Bestänunelsen motsvarar 4 § i 1974 årslag och utgör i likhet med den bestämmelsen en markering av att styrkan skallrekryteras på frivillig grund. Varken försvarsmaktens fast anställda personaleller värnpliktiga kan alltså beordras att ingå i styrkan (prop. Däremot finns givetvis inget hinder mot att i andra sammanhang åläggaförsvarsmaktens anställda personal att enligt arbetsrättsliga regler inom ramenför anställningsförhållandet och försvarsmaktens verksamhet tjänstgörautomlands. Användningen av annan personal än sådan som utgör väpnad trupp regle- ras,som tidigare framhållits, inte i lagen. Det kan emellertid inte uteslutas Prop.1992/93:77 att andra personalkategorier på motsvarande sätt som varit falletmed beredskapsstyrkan för FN-tjänst av praktiska skäl knyts till sammaorganisation. Det ankommer på regeringen att på motsvarande sätt som i frågaom beredskapsstyrkan enligt lag närmare reglera anställningsförhållandenoch förmåner för personalen. Därvid får ställning också tas tUl hur utlandsstyrkannärmare skall organiseras och om andra personalkategorier än den militärapersonalen skall knytas till samma utlandsstyrka. Bestämmelseni denna paragraf motsvarar 3 § lag. Vid tillkomsten av lagangavs att en styrka om tre bataljoner motsvarade ca 3 000 man. Det framstårsom lämpligt att nu direkt ange ett visst antal personer som gräns för styrkansstorlek utan närmare precisering av styrkans organisatoriska uppbyggnad. Avkonstitutionellt intresse är endast antalet personer som vid varje given tidpunktsatts in för att tjänstgöra utomlands i väpnad tjänst. Det saknas därföranledning att i lag begränsa möjligheterna att dämtöver anställa mUitärpersonal exempelvis för övningar i eller att anställa personal för annanverksamhet än väpnad tjänst. Beredskapsstyrkan har inte vid något tillfälleuppgått tUl den högsta tillåtna numerären och denna bör inte sättas högre . 7.2 Förslaget till lag om ändring i 3 § innehåller vissa specialbestänunelser angående svenskdomstols behörighet och tillämplig lag i fråga om brott begångna utom riket.Enligt tredje punkten döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottetbegåtts vid tjänstgöring utom rUcet av någon som är anställd i svenskberedskapsstyrka för FN-tjänst. Bestänunelsen fick sin nuvarande utformning isamband med tillkomsten av lagen om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. (prop.1985/86:9 s. 93 ff och s. 125). Regeln har sin bakgrand i det förhållandet attmilitär FN-personal i brottmål på grand av överenskonunelser mellan FN och deländer där fredsbevarande insatser ägt rum inte blivit underkastad någon annandomsrätt än sitt hemlands. De stater som ställt personal till FN:s förfogandehar i aUmänhet inför en fredsbevarande insats utomlands förbundit sig attupprätthålla en bestämd och effektiv domsrätt beträffande alla brott ochförseelser såväl i som utom tjänsten. Det får föratsättas att motsvarandeöverväganden görs i samband med andra beslut om att ställa utlandsstyrkan tUlförfogande för tjänstgöring utomlands. Bestämmelsen bör därför nu ändras såatt den bUr tillämplig på brott begångna vid tjänstgöring utom riket av densom anställts vid försvarsmaktens särskilda utlandsstyrka. Motsvarandeföljdändring bör också göras i 2 kap. 5 § som bl.a. reglerar rätten att väckaåtal för brott som förövats utom riket. 7.3 Förslagettill lag om ändring i lagen (1986:644) om Prop. 1992/93:77 disciplinförseelser av krigsmän, m.m. I2 § lagen om discipUnförseelser av krigsmän, m.m. anges vilken personal som ärkrigsmän och pä vilka lagen således är tillämplig. I sjunde punkten nämnsanställda i svensk beredskapsstyrka för FN-tjänst, när de tjänstgör utomlands. 1986års lag bör nu göras tillämplig pä alla som anställts vid försvarsmakten förtjänstgöring i den särskilda utiandsstyrkan, när de tjänstgör utomlands. 7.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1939:727) om förbud mot uppsägning eller avskedande av arbetstagare med anledning av värnpliktstjänstgöring m.m. 11 § andra stycket andra meningen anges att den som enligt frivilligt åtagandeblivit tjänstgöringsskyldig vid avdelning organiserad inom krigsmakten för uppdraghos FN inte får sägas upp eller avskedas om han har underrättat arbetsgivarenom sitt åtagande. Lagen bör nu i stället göras tillämplig på den som blivittjänstgöringsskyldig i utlandsstyrkan. Regeringenföreslår att antar förslagen till 1.lag om väpnad styrka förtjänstgöring utomlands, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i lagen(1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. och 4.lag om ändring i lagen(1939:727) om förbud mot uppsägning eller avskedande av arbetstagare medanledning av värnpliktstjänstgöring m.m. 1* 1992/93. 9Propositionens lagförslag Prop. Lag om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands 1§ Regeringen får på begäran avFörenta nationerna eller enligt beslut som fattats av Konferensen om säkerhetoch samarbete i ställa en väpnad styrka till förfogande för fredsbevarandeverksamhet utomlands. 2§ Personal som skall tjänstgörai väpnad tjänst för fredsbevarande verksamhet utomlands skall anställas särskUtför denna uppgift. Personalen skall ingå i en utlandsstyrka inomförsvarsmakten. 3§ Högst tretusen personer urutlandsstyrkan får tjänstgöra utomlands i väpnad tjänst. Dennalag träder i kraft , då lagen (1974:614) om beredskapsstyrkaför FN-tjänst skall upphöra att gälla. 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 2 kap. 3 och 5 §§ skall ha följande lydelse. 3§' För brott som begåtts utom riket dömes även i annat fall än som avsesi 2 § efter svensk lag och vid svensk domstol, 1.om brottet förövats å svensktfartyg eller luftfartyg, så ock eljest om det begåtts i tjänsten avbefälhavaren eller någon som tillhörde besättningen å sådant fartyg, 2.om brottet begåtts av någon somtUlhör försvarsmakten på ett område där en avdelning av försvarsmakten befannsig eller om det begåtts av någon annan på ett sådant område och avdelningenbefann sig där för annat ändamål än övning, 3.om brottet begåtts vid tjänstgö-3. om brottet begåtts vid tjänstgöring utom riket av någon som är an- ringutom riket av någon som är anställd i svensk beredskapsstyrka för ställd iutlandsstyrkan inomförsvars-FN-tjänst, makten, 4.om brottet förövats motSverige, svensk kommun eller annan menighet eller svensk allmän inrättning, 5.om brottet begåtts inom ettområde som ej tiUhör någon stat och förövats mot svensk medborgare, svensksammanslutning eller enskild inrättning eller mot utlänning med hemvist iSverige, 6.om brottet är kapning, sjö-eller luftfartssabotage, flygplatssabotage, försök till sådana brott ellerfolkrättsbrott, eller 7.om det lindrigaste straff som isvensk lag är stadgat för brottet är fängelse eller däröver. Åtalför brott, som inom riket begåtts å utländskt fartyg eller luftfartyg avutlänning som var befälhavare eller tUlhörde besättningen å fartyget ellereljest medförde detsamma mot sådan utlänning eller mot utländskt intresse, måej väckas utan att förordnande därom meddelas av regeringen eller den regeringenbemyndigat därtill. Åtalför brott, som förövats utom riket, må väckas allenast efter förordnande som iförsta stycket sägs. Utan dylikt förordnande må dock åtal väckas, om brottetförövats 1.å svenskt fartyg ellerluftfartyg eller i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhördebesättningen å sådant fartyg, 2.av någon som tillhör försvarsmaktenpå ett område där en avdelning av försvarsmakten befann sig, 3.vid tjänstgöring utomriket av 3. vid tjänstgöring utom riket av någon som är anställd i svenskbered- någon som är anställd i utlandsstyr-skapsstyrka för FN-tjänst, kaninom försvarsmakten, 4.i , , Islandeller eller på fartyg eller luftfartyg i reguljär trafik mellan orterbelägna i eller någon av nämnda stater, eller 'Senaste lydelse 1990:416. Ny lydelse föreslagen i prop.1992/93:81. Senaste lydelse 1986:645. Ny lydelse föreslagen i prop.1992/93:81. Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe Prop. 5.av svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare mot svenskt intresse. Dennalag träder i kraft . 3 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1986:644) om disciplinförseelserav krigsmän, m.m. Härigenomföreskrivs att 2 § lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m.skall ha följande lydelse. 2§'Följande personal är krigsmän: 1.vämplUctiga då deär tjänstgöringsskyldiga enligt värnpliktslagen (1941:967), 2.kvinnor som genomgår utbUdningenligt lagen (1980:1021) om militär grandutbildning för kvinnor, 3.de som genomgår utbildning vidförberedande officersskola eller annan utbildning för att få mUitäranställning vid försvarsmakten, 4.hemvärnsmän då deär tjänstgöringsskyldiga, 5.de som genom krigsfrivilligavtaleller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivUIigt i befattningar iförsvarsmaktens krigsorganisation, då de ärtjänstgöringsskyldiga, 6.de som omfattas av tjänstepliktenligt lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- (Kh sjukvårdspersonal samtveterinärpersonal m.m. och genomgår UtbUdning eller övning vid försvarsmakten, 7.anställda i svensk beredskaps-7.