prop · GG032 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:2 om vissa organisatoriska frågor inom trafiksäkerhetsområdet Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokolletden för de åtgärder som framgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås vissa organisatoriska förändringar inom trafiksäkerhetensområde. Förändringama innebär att läggs ned fr.o.m. den 1januari 1993. överförs de uppgifter som Trafiksäkerhetsverketutför till . Regeringen kommer senare att återkomma tUl nksdagen medförslag till ett samlat trafiksäkerhetspolitiskt program. 1Riksdagen 1992/93. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:statsråden , ordförande, och , , , ,, , , , , , , , ,. Proposition om vissa organisatoriska frågor inom trafiksäkerhetsområdet 1 Ärendet och dess beredning 1samband med det trafikpolitiska beslutet (prop. 1987/88:50) slogs ettantal trafiksäkerhetsmål fast. Dessa mål innebar att antalet dödade och skadadei trafiken liksom risken för att dödas eller skadas i trafiken skulle minska.Antalet olyckor har emellertid fortsatt att öka under i stort sett hela 1980-talet.Den förutvarande regeringen beslöt därför att utreda behovet av en ändradtrafikantutbildning, ett nytt hastighetsbegränsningssystem samt en förändradorganisation av trafiksäkerhetsarbetet. Utredningarna har skett såväl iparlamentariska former som i form av särskilda utredare och genom uppdrag tillmyndigheter. Denparlamentariska utredningen om en förändrad trafikantutbildning har i sittbetänkande (SOU 1991:39) Säkrare förare kommit med ett antal förslag både vadgäller utbildning av förare som påföljdssystem. ()har föreslagit ett nytt hastighetsbegränsningssystem för andra vägar äntätortsvägar. En särskild utredare har i betänkandet (SOU 1991:79) Det framtidatrafiksäkerhetsarbetet lämnat förslag till en framtida inriktning ochorganisation av trafiksäkerhetsarbetet. Samtliga dessa utredningar har remissbehandlats. Remissammanställningarnafinns att tillgå i . Jagavser nu att, med utgångspunkt i främst den sistnämnda utredningen, ta upp ettantal organisatoriska frågor vad gäller de framtida formerna för trafiksäkerhetsarbetet.När det gäller de förslag som de olika utredningarna har lämnat avseende trafiksäkerhetsarbetetsnärmare innehåll och inriktning anser jag att dessa frågor kräver ytterligareöverväganden. Jag avser därför att senare för regeringen redovisa minaöverväganden vad gäller dessa frågor. Däremot finns det enligt min meningstarka skäl att redan nu klargöra och skapa organisatoriska förutsättningar förett framtida offensivt och effektivt trafiksäkerhetsarbete. Åtgärderför en ölcad trafiksäkerhet Tillföljd av den oroande olycksutvecklingen samtden splittring av trafiksäkerhetsarbetet som råder mellan ett stort antalmyndigheter och frivilligorganisationer bemyndigade den förutvaranderegeringen den dåvarande kommunikationsministern att tillkallaen särskild utredare med uppgift att se över det offentliga trafiksäkerhetsarbetetsinriktning och organisation. Utredningen fick därefter genom tilläggsdirektivi i uppdrag att även överväga en lämplig inriktning ochorganisation av fordonskontrollen på väg. Utredaren avlämnade den 30 december1991 betänkandet (SOU 1991:79) Det framtida trafik-säkerhetsarbetet. Utredningenkonstaterar inledningsvis att det finns ett 30-tal myndigheter och ettstort antal frivilligorganisationer som på olika sätt aktivt arbetar medtrafiksäkerhetsfrågor. Det stora antalet aktörer motiveras av att trafiksäkerhetsproblemenär komplexa, svårlösta och kräver olika insatser från ett stort antalorganisationer inom alla samhällsområden och på alla nivåer i samhället. Dettaställer stora krav på samordning. Utredningen konstaterar vidare att ett antalav de insatser som görs inte alltid betraktas som förbättringar avtrafiksäkerheten. Exempel på sådana åtgärder är byggande och underhåll avvägar. Till de mot trafikanterna riktade insatsema som är viktigast hör allmäntrafiksäkerhetsinformation, trafikantinformation, trafikövervakning ochsanktioner. Till denna grupp hör även utbildning tUl vilken även körkortsutbildningenräknas. Därutöver tillkommer åtgärder riktade mot fordonen samt åtgärderriktade mot den fysiska trafikmiljön. Denallmänna trafik- och trafiksäkerhetsutbUdningen bedrivs bl.a. av skolorna menockså av () och andrafrivilliga organisationer. De totala kostnaderna för denna verksamhet beräknasav utredningen till , varav ca avser förarproven.TSV och NTF ansvarar för den allmänna trafiksäkerhetsinformationen på centralnivå. På den regionala nivån ansvarar emellertid de olikatrafiksäkerhetsförbunden och trafiksäkerhetsföreningarna för dennainformation. Statens kostnader för denna information har av utredningenberäknats tUl ca . Tillgruppen trafikinformation har utredaren även fört trafikreglering såsom hastighetsbestämmelserocb skyltning. Till denna grupp förs även den väglagsinformation som Vägverketi dag tillhandahåUer liksom trafikmeddelanden vad gällerolyckor och begränsad framkomlighet. Ansvaretför trafikövervakningen åvilar polisen och kommunerna. Polisen svarar förkontroll av efterlevnaden av trafikregler och behörighet medan kommunernasövervakning omfattar parkeringsövervakning. Kostnaderna för polisensövervakning beräknas av utredningen till ca 500 mUjoner kronor. Utredningenkonstaterar vidare att även rättsväsendet avsätter betydande resurser för trafiksäkerhetsbetingadeåtgärder. Enbart de s.k. körkortsmålen kostar ca per år.Däremot går den sammanlagda samhällsekonomiskakostnaden enligt utredaren inte att ange. Den torde Prop. 1992/93:2 dockväsentligt överstiga polisens kostnader för trafikövervakningen. Samhälletssanktionsmöjligheter har som sitt yttersta sjrfte att förhindra ett felaktigttrafikbeteende. Mot denna bakgrund anser utredningen att sådana sanktioner är trafiksäkerhetsmotiverade. Deåtgärder som riktas mot fordonen delas av utredningen in i konstruktionskravoch säkerhetsutrustning samt kontroll av fordonens tekniska standard. Denfordonstekniska kontrollen utförs periodiskt av Aktiebolaget () samt av TSV och polisen vid kontroll på väg eller s.k. flygandebesiktning. ASB:s kostnader för denna verksamhet beräknas av utredningen tillca . Utredningendelar vidare in de fysiska trafikmiljöåtgärderna i byggande av ny trafikmiljö,förändring av befintlig miljö samt underhåll av befintlig vägmiljö. Som exempelpå de två första områdena kan nämnas vägar och bostadsområden resp.trafikseparering och vUtstängsel. Som exempel på det sista området kan nämnassnöröjning och halkbekämpning. De sammanlagda kostnaderna 1989 till ca , varav ca 3 000 bekostades av kommunema.De sammanlagda investeringskostnaderna uppgick till ca , varav hälften bekostades av kommunerna. Utredningenkonstaterar att huvuddelen av dessa insatser inte primärt motiveras av trafiksäkerhetsskälmen att de i många fall bidrar till en höjd trafiksäkerhetsnivå. Denna utveckling harinneburit en drastisk ökning av trafikolyckorna. Antalet dödade i trafiken fyrdubbladesunder . uppgick antalet dödade till ca 1 200per år. Det var också mot denna bakgrund den nuvarande trafiksäkerhetsorganisationeni huvudsak byggdes upp . ASB bildades och TSV . ASB:suppgift blev att utföra periodisk kontroll av fordonen utifrån bestämdasäkerhetsnormer. Vägmiljön skulle göras säkrare genom en utbyggnad av vägbeståndet.Tätortsmiljön skulle bli säkrare genom fastlagda normer för bostadsbyggandet.Det regelverk som omfattar trafiken reformerades och utvidgades och hastigheternareglerades. Den personliga utrustningen utvecklades och användningen ökade somen effekt av informationskampanjer och lagstiftning. Dessutom skulletrafikanternas beteende påverkas genom en centralt styrd utbildning och olikakampanjer. Denorganisatoriska strukturen på nationell nivå för trafiksäkerhetsarbetet blevsålunda att svarade för vägarna och vägmiljön, ASB för kontrollen avfordonen. för planbestämmelsema och TSV för regler riktade motfordonstrafikanter och trafikmiljö. Polisen svarade i sin tur för övervakningenav regelefterlevnaden. Skadeutvecklingen och i böljan av 1980-talettyder också på att denna organisationsstruktur och de olika aktörernasansvarsområden var ändamålsenlig. Under1980-talet ökade dock antalet olyckor återigen. En förklaring till detta ärenligt utredaren att flertalet s.k. komponentinsatser var genom- De flesta bilisteranvände bilbälte, nästan alla motorcyklister och mo- Prop. 1992/93:2 pedisteranvände hjälm och fordonsparken hade i huvudsak en hög standard.Förnyelsetakten av bostads- ocb övriga tätortsmiljöer hade avstannat. Utredningenanger att den enda generella åtgärd som återstår sannolikt är ytterligarehastighetsbegränsningar. Utredningen har i sitt arbete studerattrafiksäkerhetsrådets program för och därvid funnit att - utöver förslagtill ett nytt system för hastighetsbegränsningar - det i programmet redovisasett stort antal förslag till ändringar i vägmiljön. Inget av dessa förslag kandock genomföras utan att beslut fattas av de ansvariga myndigheterna, dvs.Vägverket och kommunerna. Utredningen anser därför att rådets program endastkan betraktas som en rekommendation eller ett räkneexempel. Utredningen villmed detta visa att trafiksäkerhetsproblemens lösning snarare kräver ett stortantal åtgärder på det lokala planet än ett fåtal centralt styrda åtgärder. Utredningensförslag till ny organbation på central och regional nivå Utredningenanger som en utgångspunkt för sina överväganden att det framtida trafiksäkerhetsarbetetkräver en organisation vars struktur byggs upp utifrån principen om ett sålångt möjligt totalt ansvar för säkerhetsnivån inom lokala och/eller regionalatrafikmiljöer. Utredningen anser dock att som en förutsättning för att kunna tadetta ansvar krävs att tillräckliga befogenheter och resurser ställs tillaktöremas förfogande. Utredningenanger att länen är den självklara grunden för myndigheternasregionala organisation. Såväl som TSV har regionalaorganisationer som griper över flera län. Mot denna bakgrund konstaterarutredningen att det inte finns någon stark och enhetlig organisation som kanutgöra en naturlig grund för trafiksäkerhetsarbetet. Kommunerna i sin tur harvalt att organisera sitt trafiksäkerhetsarbete på olika sätt. Medutgångspunkt i det sagda föreslår utredningen att ansvaret för trafiksäkerhetenpå central nivå skall åläggas den som ansvarar för anordnandet av trafiken,dvs. Härigenom får väghållaren, som för det statliga vägnätet ärVägverket, ett avsevärt vidare ansvar och uppgifter än vad verket förnärvarande har. Detta innebär således att en ny statlig myndighet tillskapasoch åläggs ansvaret för säkerheten på det statiiga vägnätet och att vaijekommun i sin tur tar ansvar för säkerheten inom sitt gatu- och vägnät. Utredningensförslag innebär att TSV awecklas och att en huvuddel av de uppgifter verket har inom sin centralförvaltning överförs till den nya myndigheten, somföreslås få namnet . 1 den nya myndighetens organisationinordnas även TSV:s registeravdelning i . Utredningen anser emellertidatt registeravdelningen även fortsättningsvis bör bedriva sin verksamhet understor självständighet. Utredningen anger att denna lösning skulle leda tUl de störstaförutsättningarna att uppfylla kraven på en effektiv och samordnad verksamhet. Decentrala myndighetsfunktionerna på trafiksäkerhetsområdet bör ledas av ensärskild trafiksäkerhetsdirektör. Denna bör placeras under generaldirektören iVägtrafikverket. I direktörens uppgifter ingår att, förutom ledningsarbetet,ansvara för den centrala trafiksäkerhetsplaneringen, uppfölj- ningenoch utvärderingen av trafiksäkerhetsarbetet samt säkerheten på den Prop.1992/93:2 regionala nivån. Dessutom bör direktören ges ett stort inflytandeöver investerings- och driftplanering. Utredningenanser att en kraftfull central styrning från central politisk nivå krävs föratt effektivt koppla samman olika aktörers verksamhet och resurser. Krav bördärför ställas på att utarbetar regionala planer för att minskaolyckorna på det statliga vägnätet. För att samordna alla statiiga, kommunalaoch frivilliga insatser krävs enligt utredningen ett organ som kan verka förpolitisk styrning och förankring av trafiksäkerhetsarbetet. För detta ändamålbör en särskild trafiksäkerhetsdelegation inrättas. Delegationens uppgift börvara att göra analyser och sammanställningar, disponera medel för forskning ochlokala utvecklingsprojekt m.m. Genpm inrättandet av en särskildtrafiksäkerhetsdelegation blir det s.k. obehövligt ochupphör därmed. Närdet gäller den regionala organisationen föreslår utredningen att de förrättningarav förarprov som utförs av TSV överförs till det nya Vägtrafikverket.Som en konsekvens av detta följer att inordnas iVägverkets regionala organisation. Utredningenlämnar vidare ett stort antal förslag tUl förändringar av olikamyndighetsuppgifter. Jag avser att återkomma tUl dessa förslag i anslutningtill att jag i annat sammanhang för regeringen redovisar mina överväganden vadgäller innehållet i och inriktningen av det framtida trafiksäkerhetsarbetet.Således kommer mina förslag inte heller att omfatta kommunerna, länsstyrelsernaoch frivUligorganisationema. Ettfyrtiotal remissinstanser har yttrat sig över trafiksäkerhetsutredningens förslag.En remissammanställning har upprättats och finns att tillgå i Kommunikationsdepartementet.Jag redovisar nu endast remissyttrandena i den del de har betydelse för detframtida trafiksäkerhetsarbetets organisation. Enövervägande del av remissinstansema tiUstyrker förslaget att knyta ansvaretför trafiksäkerheten tUl väghållaransvaret och att TSV och läggssamman tUl en myndighet. Av de instanser som ställer sig tveksamma tillförslaget anser flera att en ny självständig trafiksäkerhetsmyndighet bör behållasmed ett övergripande ansvar och en förbättrad politisk styrning. Enremissinstans anger att om förslagen genomförs finns en risk att trafiksäkerhetenpå sikt eftersatts och att en återgång sker till de förhållanden som råddeunder då väghållningsmyndigheten hade ett övergripandeansvar för säkerheten på vägama. Den största bristen i nuvarande modell ärenligt yttrandet bristen på politisk förankring i fråga om de åtgärder somkrävs för att nå målen för trafiksäkerhetsarbetet. Vadgäller registeravdelningens framtida organisation anser en övervägande del avremissinstanserna att denna även fortsättningsvis bör bedriva sin verksamhet inuvarande form. Avdelningen är i huvudsak en serviceenhet för myndigheter,allmänhet, bilhandel och försäkringsbranschen och att den därmed inte har någonnaturlig koppling till vare sig TSV eller Vägver- ket.Någon instans förordar att registeravdelningen ges en självständig ställ- Prop.1992/93:2 ning, t.ex. i form av bolag. Någon anser att registret bör föras övertill ASB, medan andra anser att borde få ansvaret för bil-och körkortsregistren. Endastett fåtal remissinstanser har yttrat sig över frågan om förarprovens organisatoriskahemvist. En instans anser att verksamheten temporärt bör föras över till detnya , medan andra anser att ansvaret för körkortsutbildning och förarprovbör föras över till . Enmajoritet av remissinstanserna avstyrker förslaget till inrättandet av ensärskild trafiksäkerhetsdelegation. Dessa remissinstanser anser det visserligenvara viktigt med en bättre politisk styrning och förankring av trafiksäkerhetsarbetet,men att en särskild delegation inte bör inrättas för denna uppgift. Några instanseranser att det politiska ansvaret bör läggas på ,medan andra anser att en vägtrafikinspektion med övergripande insyn i detnationella trafiksäkerhetsarbetet av samma typ som finns inom järnvägstrafikenbör inrättas. Datainspektionen anser att det från integritetssynpunkt saknarbetydelse vilken myndighet som skall vara körkortsmyndighet ochregistermyndighet. anser att de verksamhetssamband somfinns mellan länsstyrelsemas körkorts- och registerverksamhet och Vägverketsallmänna verksamhet är mycket vaga. Länsstyrelseverksamheterna bör därför inteföras över till det nya . Från länsstyrelsernas sida är motståndetstarkt mot att flytta verksamhet från länsstyrelserna till . 4 och förslag till nyorganisation Motbakgrund av den korta tid som hade till sitt förfogandeansåg den fömtvarande regeringen att utredningens förslag i vissa stycken bordekompletteras. Regeringen gav därför och iuppdrag att redovisa ett gemensamt förslag till sammanläggning av de bådamyndigheterna. Det arbete som pågick inom registeravdelningen i fråga omavdelningens framtida verksamhet skulle enligt uppdraget särskilt redovisas. Debåda verken har i skrivelse redovisat sitt uppdrag förregeringen. Vid redovisningen av uppdraget har de båda verken även lämnatförslag till den nya myndighetens roll och ansvarsområde utöver de rent organisatoriskaförslagen. Jag avser att i detta sammanhang endast redovisa de båda verkensuppdrag i den del de avser de organisatoriska frågor jag behandlar i detföljande. Bådaverken delar utredningens uppfattning att väghåUaren bör få ansvaret förtrafiksäkerhetsarbetet. Verken anger emellertid att ytterligare en uppgift börtillkomma för den nya myndigheten, nämligen att bistå statsmakterna medunderlag för samordning och styrning av det nationella trafUcsä-kerhetsarbetet.Samordningsarbetet bör därför ändras så att planeringen för och resultatet avtrafiksäkerhetsarbetet integreras i den nya myndighetens I denna uppgift ingår även att redovisa det na- Prop.1992/93:2 trafiksäkerhetsläget och dess utveckling. Med en sådanordning får statsmakterna möjlighet att i budgetförslagen och vidfastställandet av de tioåriga nationella programmen styra inriktningen av ochsamordna det nationella trafiksäkerhetsarbetet. Behovet av det s.k.trafiksäkerhetsprogrammet skulle därigenom upphöra. Verkenföreslår vidare att den nya myndigheten ges ansvar för att skapa desamrådsformer som krävs. På central nivå avses en trafiksäkerhetsdirektör fådetta ansvar. På regional nivå kommer motsvarande ansvar att ligga påvägdirektören. Fömtomden gemensamma redovisningen har de båda verken liksom registeravdelningenlämnat särskilda förslag till nya organisationsformer. Dessa återges nedan. 4.1 förslag till ny organisation Vägverketsförslag till organisatorisk lösning vid ett överförande av trafiksäkerhetsansvarettill verket är att det på koncernnivå bildas en funktion för trafUcsäkerhet.Funktionen avses ledas av en trafiksäkerhetsdirektör som skall ingå ikoncernledningen. Trafiksäkerhetsfunktionenskall ha en aktivt beredande roll åt generaldirektören och styrelsen iprincipiellt viktiga och övergripande frågor som rör externt verkande regler, iuppföljning av resultat samt i övrigt bistå generaldirektören i det externaarbetet. Trafiksäkerhetsdirektören skall ha en självständig ställning itrafiksäkerhetsfrågor. Etttrafiksäkerbetsråd direkt knutet tUl generaldirektören bildas. Rådet skallbestå av externa företrädare på hög nivå med en bred kompetens. Rådets beslutskall vara rådgivande. Dennuvarande väghållningsdivisionen utvidgas till att även omfatta huvuddelen av TSV:snuvarande uppgifter. Inom divisionskontoret i bildas nya enheter somskall stödja divisionschefen samt ta fram underlag åt generaldirektör ochstyrelse. Divisionskontoret skall vidare bistå den regionala och lokalaverksamheten samt svara för utvecklingen. Underdivisionschefen avses en enhet bildas för bil- och körkortsregisterverksamheten.Centralt kommer enheten att bestå av den nuvarande registeravdelningen medbibehållen lokalisering tUl . Enheten renodlas för den operativaverksamheten. Uppgifterna skall utformas enligt principen att beställar- och utforarroUerskiljs åt så att myndighetsutövningen skiljs från produktionen. Divisionschefenavses sätta ramarna för verksamheten. Inom dessa ramar får enheten ensjälvständig roU att på affärsmässiga grunder vidareutveckla en effektiv ochändamålsenlig registerverksamhet. 4.2 förslag till ny organisation Trafiksäkerhetsverketdelar uppfattning att det på koncernnivå bör bildas en funktion förtrafiksäkerhet. Även TSV anser att funktionen skall ledas av entrafiksäkerhetsdirektör. Denne skall vara direkt underställd generaldirektören.Inom funktionen skall finnas samordnings- och analys- Prop. 1992/93:2 kompetens. Trafiksäkerhetsverketframhåller vikten av att placera trafiksäkerhetsfrågoma på koncernnivå.Härigenom får dessa frågor enligt verket den nödvändiga ställning som krävsför det nya verkets strategiska planering av nationell samordning, uppföljningoch utvärdering av trafiksäkerhetsarbetet. IStäUet för att integrera trafiksäkerhetsfrågoma i anser TSV att en särskild trafikdivision bör inrättas. Trafikdivisionensinsatser skall rikta sig mot trafiksäkerhetsverksamhet som rör andra än väghållarna,är av nationell karaktär och som inte är ett verktyg för den statiiga väghållareni det operativa arbetet. Sådan verksamhet är regelverken för körkort ochfordon samt ansvaret för vissa vägtrafikregler. Genomatt trafikdivisionen har hand om det föreskrivande arbetet och väghållningsdivisionendet operativa ansvaret samt regeltillämpningen uppnås den nödvändiga fömtsättningenatt skilja mellan den föreskrivande och tillämpande rollen. TSVföreslår vidare att verkets registeravdelning, länsstyrelsernas bil- och körkortsadministrativaverksamhet, verksamheten med allmänna ombud i körkortsfrågor samt förarproveninordnas i trafikdivisionen. Verksamheten kräver en regional organisation ivilken TSV:s bUinspektörer bör ingå. Registeravdelningenbör på ett mycket självständigt sätt administrera frågor som rör såväl bil-och körkortsregistrering som administration som är kopplad till förarprov. Förarprovenbör enligt verket placeras i trafikdivisionen eftersom det är en efterfrågestyrdtillämpning av det nationeUa regelverket som inte får påverkas av väghållarnasöverväganden. Trafiksäkerhetsfunktionenavses inrättas genom en funktion för trafiksäkerhet som skall bistådivisionschefen och divisionsledningen med trafiksäkerhetskompetens. Vidareskall avdelningen ekonomi och marknad förstärkas med bredtrafiksäkerhetskompetens. Påregional nivå avses en trafiksäkerhetsfunktion inrättas inom väghållningsområdena. 4.3 Registeravdelningens förslag till organisation av den framtidaverksamheten Registerverksamhetenär ett eget verksamhetsområde som innefattar såväl myndighetsuppgifteroch myndighetsutövning som produktionsinriktade operativa uppgifter.Verksamheten berör flera intressenter. Av dessa är ,och de mest framträdande. Verksamheten utförs i samspelmed intressenternas sakverksamhet men är ansvarsmässigt skild från den. Registeravdelningenframhåller vikten av denna åtskillnad och föreslår primärt attregisterverksamheten förläggs i en separat särskilt inrättad myndighet. Omdetta inte skulle vara möjligt ser avdelningen det som angeläget attverksamhetens självständiga ställning säkerställs. Registeravdelningenanser att den regionala registerverksamheten bör knytas närmare till dencentrala verksamheten. Härigenom skapas bättre möjligheter att påverkaprioriteringen och att utnyttja resurserna effekti- Avdelningen ser enfördel i att all regional registerverksamhet inordnas i en enda organisation. 1sådant fall skulle de administrativa stödsystemen kunna sambrukas och servicentill allmänheten skulle kunna förbättras. Genom en rationell administrationskulle verksamheten också förbilligas. Registeravdelningen anserdock att det inte utan vidare kan hävdas att den regionala körkorts- ochbeskattningsverksamheten är lämplig att föra samman med avdelningen. Det ärnämligen inte lämpligt eller praktiskt att organisatoriskt skiljaregisterverksamhet från sakverksamhet. Det är oklart hur deallmänna ombudens och de regionala körkorts-myndigheternas verksamhet samtverksamheten med förarprov och vägtrafikbeskattningen skall se ut i framtiden.Någon genomgripande organisatorisk förändring i den regionalaregisterverksamheten bör därför inte genomföras inom de närmaste två till treåren. Registeravdelningen föreslår att den regionala verksamhetens tjänster istället för att som finansieras över statsbudgeten upphandlas.