prop · GF0338 · 1992-01-01 00:00:00 — För sammantagna beräknas BNP-tillväxten avta till , från 2,1990, för att därefter öka till 2,1992 och 1993. Avmattningen av BNP-tillväxten inom OECD- området väntas leda till att även inflationen dämpas . Marknadstillväxten för den svenska exporten har bromsats upp markant, främst p.g.a. den kraftiga nedgången i . Utsikterna för den finska ekonomin ser något sämre ut . Tabell 4 Internationella förutsättningar Årlig procentuell förändring 1990 1991 1992 1993 BNP 1 - 1/2 2 1/2 3 1/4 5,6 4 3/4 3 3 3/4 4,6 3 2 1/4 2 Norden1 1 - 1/4 1 1/4 2 1/2 2,8 1 1/4 2 1/4 2 1/2 totalt 2,5 1 2 1/2 3 Nyckeltal Konsumentpriser, OECD-totalt 4,9 4 1/4 3 1/2 3 3/4 Dollarkurs i kr. 5,93 6,11 6,18 6,18 Råoljepris, dollar per fat 23,6 20 21 22 1 Exklusive Källor: och Trots att ekonomin i fortfarande präglas av låg aktivitet, pekar en rad indikatorer på att ekonomin har passerat vändpunkten. har industriproduktionen och kapacitetsutnyttjandet ökat, som ledande indikatorer har pekat uppåt och arbetslösheten stabiliserats. Den uppmjukning av penningpolitiken som genomförts väntas bidra till att totalproduktionen ökar väntas tillväxten - som genereras av den privata inhemska efterfrågan - att öka i styrka ytterligare. Sammantaget förutses BNP minska med drygt 1/, för att därefter öka med 2,1992 och 1993. befinner sig f.n. i den längsta expansionsfasen sedan . mattades dock tillväxten av markant, främst p.g.a. en långsammare tillväxt av den privata konsumtionen och ett fall i husbyggnationen. Tidsfördröjda effekter av en relativt av stram penningpolitik samt en sämre inkomstutveckling för hushållen till följd av en dämpad löneutveckling väntas resultera i att investeringar och konsumtion under det närmaste året fortsätter att utvecklas svagt. Nettoexporten väntas - till skillnad - bidra positivt till tillväxten under hela prognosperioden. Sammantaget beräknas BNP öka med och med och 1993. Även i västra har tillväxten mattats av. föll BNP, främst p.g.a. en avmattning av exporten och av den privata konsumtionen. Ett högt kapacitetsutnyttjande, höga lönekrav och stark inhemsk efterfrågan fortsätter att utgöra klara inflationshot i den tyska ekonomin. Penningpolitiken förväntas därför vara fortsatt stram. Tillsammans med de skattehöjningar som trädde i kraft beräknas detta resultera i att BNP-tillväxten dämpas från till 1992 och 1993. I de nordiska länderna är det utvecklingen i som markant avviker från övriga OECD-området. Recessionen har blivit betydligt kraftigare än tidigare förutsett. har investeringarna och den privata konsumtionen minskat dramatiskt. väntas BNP minska . Under förutsättning att tillväxten i OECD-området vänder uppåt kan en exportledd återhämtning av konjunkturen förväntas . I och förutses en fortsatt ökning av produktionstillväxten, till vilken inhemsk efterfrågan bidrar i ökande grad . Ett osäkerhetsmoment i bedömningen knyter sig till styrkan i den amerikanska återhämtningen. En fortsatt restriktiv kreditgivning från bankerna kan försvåra nyinvesteringar för företagen. En ökad osäkerhet om den framtida ekonomiska utvecklingen kan också resultera i att företag och hushåll är obenägna att öka sin skuldsättning ytterligare. Detta skulle kunna leda till att återhämtningen blir svagare än förväntat. Ett annat osäkerhetsmoment rör pris- och kostnadstrycket i flertalet av de större industriländerna. I har den relativt korta och grunda nedgången medfört att inflationen är förhållandevis hög för att vara i slutet av en konjunktursvacka. Om den ekonomiska politiken därför inte är tillräckligt stram när aktiviteten stärks kan inflationen tillta relativt snart. En sådan utveckling skulle antagligen leda till att den ekonomiska politiken måste stramas åt i ett senare skede, och då sannolikt mycket kraftigare än vad som tidigare krävts. Även i och innebär pris- och kostnadstrycket problem. Det kan därför inte uteslutas att den ekonomiska politiken måste förbli Det är dessutom möjligt att den strama penningpolitik som förts i dessa länder ännu inte slagit igenom fullt ut. En ytterligare skärpning av penningpolitiken i skulle få en dämpande effekt på övriga , dels via en svagare importefterfrågan och dels p.g.a. ett fortsatt högt ränteläge även i dessa länder. 3 Utrikeshandel Konjunkturförloppet i och missgynnar , efter-som dessa länder väger relativt tungt som mottagare av svensk export. av den svenska varuexporten går till och till . Motsvarande andelar för uppgår till till och till . Marknadstillväxten för bearbetade varor på viktigaste exportmarknader inom beräknas stiga med . bedöms ökningstakten bli , vilket kan sägas vara en relativt svag återhämtning. 1993 beräknas importen av bearbetade varor till OECD-området öka ytterligare, med . Under högkonjunkturen 1984-1986 växte marknaden i genomsnitt . Den mycket svaga marknadstillväxten medför att svensk export av bearbetade varor minskar med i volym. Marknadsandelsförlusterna blir emellertid inte lika stora som , men är fortfarande betydande och beräknas uppgå till . Andelsförlusterna kan delvis förklaras av att den svenska exportens varusammansättning nu är fortsatt oförmånlig. Den internationella konjunkturnedgången medför minskad efterfrågan på investerings- och insatsvaror. av den svenska varuexporten utgörs av investeringsvaror och av insatsvaror. Detta drabbar främst verkstadsindustrins export. Transportmedelsindustrin mötte minskad efterfrågan från exportmarknaden. har också maskinindustrin fått problem. Under de närmast följande åren beräknas marknadsan- delsförlusterna för svensk exportindustri successivt avta. En bidragande orsak till förbättringen är att den tidigare uppgången i exportpris relativt konkurrentländerna bröts , då det svenska exportpriset på bearbetade varor istället steg långsammare än det sammanvägda konkurrentpriset. Förutom att exportindustrin pressade sina priser gynnades den av att konkurrentländernas valutor effektivt apprecierades mot den svenska kronan med , främst till följd av dollarns nedgång och D-markens uppgång. deprecieras kronan konkurrentvägt med (valutakurserna är låsta rent tekniskt med genomsnittskurserna för september under resten av prognosperioden). Innan kronan blev knuten till ecu:n hann den följa med dollarkursuppgången till följd av den tidigare konstruktionen av den svenska valutakorgen. Genomsnittskurserna för dollarn samt japanska yen stiger jämfört med , medan ecu-relaterade valutor sjunker. beräknas relativpris för bearbetade varor minska med 0,. En relativt låg kostnadsökning i industrin ger möjlighet till en återhållsam prisutveckling. Industrins vinstmarginal väntas ändå öka något. Även 1993 bedöms exportpriset stiga relativt långsamt, men i takt med konkurrentpriserna. totala varuexport minskade med jämfört med . Den säsongrensade volymutvecklingen under första och visar emellertid en utplaning. En ovanligt stor leverans till OPEC drog upp exportvolymen totalt sett. beräknas exportvolymen bli i stort sett oförändrad, vilket innebär att varuexporten minskar med jämfört med . beräknas den totala varuexporten öka med 2 1/och med 5 1/1993. Förutom en ökad marknadstillväxt, beror uppgången på stärkt konkurrenskraft. dämpades den svenska varuimporten. minskade varuimporten med i volym jämfört med motsvarande halvår 1990. En nedgång inträffade för i stort sett samtliga varukategorier, men särskilt för investerings- och insatsvaror samt personbilar. Importen steg endast för råolja samt dagligvaror. Importen av petroleumprodukter föll däremot relativt kraftigt i samband med avtagande förbrukning i industrin och i hushållssektorn samt neddragning av lagren. Medan råoljeimporten beräknas minska väntas en uppgång i importen av petroleumprodukter. Den totala varuimporten beräknas också återhämta sig något . Nedgången för varuimporten totalt begränsas därmed till . Importpriserna för varor sjönk under loppet av . Världsmarknadspriserna på oljor och metaller har främst bidragit till detta. Importpriset för bearbetade varor har varit så gott som oförändrat jämfört med . väntas endast en långsam prisuppgång för bearbetade varor. beräknas importpriset för varor totalt därmed bli ungefär oförändrat. Prognoserna för efterfrågan medför att varuimporten 1992 bedöms öka med i volym och med 1993. Tabell 5 Export och import av varor Miljarder Procentuell Procentuell kr. 1990 1990 1991 1992 1993 1990 1991 1992 1993 Varuexport Bearbetate varor 283,9 0,7 -1,3 2,9 2,0 2,4 3,0 Fartyg 3,2 -11,6 -20,6 11,9 6,7 5,5 5,5 Petroleumprodukter 9,1 3,5 1,0 8,0 17,2 2,0 0,5 Övriga råvaror 43,7 0,8 0,6 -3,0 -2,7 -9,7 5,4 Summa Varuexport 339,9 0,4 -1,1 2,5 5,5 1,9 0,7 3,2 3,0 Varuimport Bearbetade varor 254,3 -0,6 -6,6 1,5 2,3 0,6 2,2 Fartyg 3,8 -22,1 43,2 6,6 4,6 3,5 4,0 Råolja 17,0 8,3 -3,6 7,3 17,0 -12,9 6,3 Petroleumprodukter 10,9 -2,5 -0,5 -1,0 18,9 -3,0 1,4 Övriga råvaror 37,6 -1,0 -2,9 -0,2 -1,7 3,4 4,2 Summa Varuimport 323,6 -0,3 -5,0 1,8 3,9 2,6 -0,1 2,4 3,8 Handelsbalansen visar ett överskott på , ungefär dubbelt så mycket som . bytesförhållande har knappt förbättrats under loppet av året till följd av de pressade exportpriserna. Förbättringen i handelsbalansen hänför sig därför så gott som helt till volymutvecklingen. 1991 beräknas överskottet i handelsbalansen bli ca . Detta bidrar till att underskottet i bytesbalansen minskar från . 1990 till ca . Resevalutautgifterna sjönk , vilket till stor del förklaras av den kraftiga nedgången i resandet i samband med kriget vid . Charterresandet från fortsatte emellertid att minska även månaderna efter kriget. Det kan sättas i samband med den allmäna nedgången i den privata konsumtionen . Resevalutainkomsterna minskade ännu mer än utgifterna, vilket delvis beror på relativprishöjningarna på svenska turisttjänst- er, men också på den internationella konjunkturnedgången. Resevalutainkomsterna beräknas falla med i volym och utgifterna med . Räknat i löpande priser försämras emellertid turistnettot marginellt jämfört med . För övrigt beräknas tjänstebalansen förbättras jämfört med . Sjöfartsnettot samt övriga transporter visar växande överskott, medan underskottet i nettot för övriga tjänster minskar till -4,. Importen av provisions- och försäljningstjänster samt enteprenader har fallit kraftigt i samband med den svaga inhemska efterfrågan, vilket stärkt nettot för övriga tjänster. Avkastning på kapital visar liksom ett betydande underskott. beräknas underskottet i räntenettot till , vilket är nära 9 miljarder mer än . Underskottet beräknas fortsätta att växa , men i en avsevärt lägre takt. Det hör samman med att den räntebärande skulden till utlandet inte ökar lika snabbt som tidigare, till stor del p.g.a. att de svenska direktin- vesteringarna utomlands fr.o.m. väntas vara betydligt lägre . Den internationella ränteutvecklingen är också nedåtgående, vilket bromsar försämringen i räntenettot. 1990 1991 1992 1993 Export 339,9 338,7 358,1 389,1 Import 323,6 307,1 320,2 345,3 Korrigeringspost -1,3 -1,3 -1,3 -1,3 Handelsbalans 15,0 30,2 36,6 42,5 Tjänstenetto -12,4 -10,4 -10,4 -12,5 Avkastning på kapital -23,6 -31,0 -31,5 -32,5 därav återinvesterade vinstmedel 11,8 11,4 11,7 13,0 Transfereringsnetto -13,5 -13,9 -14,6 -15,0 Bytesbalans -34,5 -25,0 -19,9 -17,5 Andel av BNP -2,6 -1,8 -1,3 -1,1 P.g.a. avrundning summerar inte alltid delarna till totalerna. Källor: och . Överskottet i handelsbalansen beräknas öka med . medan underskottet i tjänstebalansen stiger med ca . Avkastningsnettot försämras , med . och transfereringsnettot med ca . Sammantaget förbättras bytesbalansen med ca . Underskottet 1993 beräknas uppgå till -1,av BNP, vilket kan jämföras med -2,av BNP 1990. 4 Industrin Industriproduktionen minskade från den senaste konjunkturtoppen till (9 kvartal), enligt industristatistik. En jämförelse med de senaste konjunkturnedgångarna visar att produktionsminskningen nu gått snabbt. Från konjunkturtoppen i mitten av 1974 till bottennivån i mitten av 1978 (16 kvartal) minskade industriproduktionen med . Under den följande konjunkturnedgången till slutet av 1982 (12 kvartal) minskade industriproduktionen med . Skillnader i den internationella konjunkturen, industrins konkurrensläge, den ekonomiska politiken m.m. under de olika perioderna gör att konjunkturförloppen skiljer sig åt. Produktionsfallet under den nuvarande lågkonjunkturen har medfört att industrins andel av BNP minskat till . Så låg har andelen inte varit under de tidigare konjunkturnedgångarna. För att hitta en lika låg siffra måste man gå tillbaka till början av seklet. Industrins andel av BNP har krympt under . uppgick andelen till drygt en tredjedel av BNP. Den ekonomiska återhämtningen i omvärlden är svagare än tidigare beräknats, vilket i hög grad drabbar industrin. Orderingången från exportmarknaden försämras visserligen inte ytterligare, men väntas ligga kvar på en låg nivå . Orderingången från hemmamarknaden fortsätter däremot att falla, enligt den senaste konjunkturbarometern. av industriföretagen angav senast efterfrågeläget som främsta hindret mot ökad produktion. Produktionen minskade mer än väntat . Konjunkturbarometern visar en fortsatt nedgång och industriproduktionen väntas ligga kvar på den låga nivån åtminstone . Förutom den svaga efterfrågan hör den låga produktionen samman med att industrin drar ned sina färdigvarulager. av industriföretagen bedömde sina färdigvarulager som för stora . skedde en ofrivillig uppbyggnad av färdigvarulagren, men lyckades industrin i viss mån med en neddragning. Lageravvecklingen kommer senare än väntat vilket också motverkar en uppgång i produktionen. Enligt industristatistiken minskade industriproduktionen med jämfört med . Enligt nationalräkenskaperna är nedgången inte lika kraftig, -4,. Prognoserna över industriproduktionen utgår från nationalräkenskaperna, som är avstämda med beräkningar av BNP från efterfrågesidan. Industriproduktionen beräknas minska , öka 1992 och med 4 1/1993. Viktiga förutsättningar för industriproduktionens tillväxt är att konkurrenskraften stärks och lönsamheten förbättras. steg industrins arbetskraftskostnader per producerad enhet i genomsnitt snabbare än i konkurrentländerna. Konkurrensläget försämrades särskilt då industrins relativa enhetsarbetskostnad steg med totalt . kostnadsökningen berodde till stor del på överhettningen i ekonomin, med arbetskrafts- och kapacitetsbrist som följd. steg industrins lönekostnad (timlön inkl. sociala avgifter) med drygt 10 1/och produktiviteten med bara knappt 1/. Arbetskostnaden per producerad enhet ökade sålunda med . Motsvarande ökning i konkurrentländerna uppgick till . Kronans effektiva depreciering med medförde att den relativa kostnadsförsämringen begränsades till . Tabell 7 Industriproduktion Procentuell volymförändring 1989 1990 1991 1992 1993 Basindustri 1,0 -1,3 -2,0 1,1 Verkstadsindustri exkl. varv 2,2 -4,5 -7,0 1,0 Övrig industri 0,1 -1,3 -4,0 1,0 Industri, totalt 1,2 -2,8 -5,0 1,0 4,5 Anm. Basindustri omfattar gruvor, sågverk, massaindustri, pappersindustri samt järn-, stål- och metallverk. Källor: , och . beräknas industrins lönekostnader växa med , en klar dämpning jämfört med föregående år. Den svaga efterfrågan och det växande överskottet på arbetskraft har starkt bidragit till att bromsa löneökningstakten. Industrins produktivitet beräknas även öka med endast omkring 1/vilket sammantaget ger en ökning i industrins enhetsarbetskostnad med ca 6 1/, att jämföra i konkurrentländerna. Räknat i gemensam valuta, med en effektiv depreciering av kronan med , stiger lönekostnaden snabbare i relativt de viktigaste konkurrentländerna inom . beräknas industrins enhetsarbetskostnad däremot öka något långsammare än i konkurrentländerna. Den negativa trenden ser därmed ut att brytas. bedöms lönekostnadsökningen inom industrin bli fortsatt måttlig, 4,, medan produktiviteten förbättras med lika mycket. Det innebär att industrins arbetskostnad per producerad enhet blir oförändrad medan den beräknas stiga i konkurrentländerna med . För att motverka fortsatta marknadsandelsförluster började exportindustrin pressa sina priser 1989. Det ledde, i kombination med det höga kostnadsläget, till en relativt kraftig minskning i vinstmarginalen för industrin 1990. beräknas industrins lönsamhet minska ytterligare och nå en botten, ungefär i nivå 1980-1981. bör vinst- marginalerna öka. Medan insats- och lönekostnaderna blir historiskt sett mycket låga bedöms produktpriset stiga något. Vinstandelen, d.v.s. driftsöverskottet brutto som andel av förädlingsvärdet, ligger emellertid fortfarande års låga nivå. 5 Arbetsmarknaden Överhettningen på arbetsmarknaden lättade successivt under loppet av 1990. Antalet lediga platser hos arbetsförmedlingarna avtog i en allt snabbare takt. Bristen på arbetskraft reducerades starkt och började arbetslösheten att stiga. Arbetsmarknadsläget har fortsatt att försvagas. Bristen på arbetskraft har i det närmaste eliminerats. Antalet varsel om uppsägningar har ökat markant sedan sista kvartalet 1990. Under de tre första kvartalen har närmare 100 000 personer varslats om uppsägning, vilket är mer än dubbelt så många som . Hur många som verkligen verkställs är osäkert, men är personal- och driftsinskränkningar den vanligaste orsaken till att arbets- lösheten ökar. Arbetslösheten uppgick till 3,, att jämföra med 1,samma månad . Ökningen är starkare bland män än bland kvinnor. Det sammanhänger med att män i större utsträckning än kvinnor arbetar i den konkurrensutsatta sektorn där sysselsättningsminskningen också varit som starkast. Efterfrågan på arbetskraft har fortsatt att falla i så gott som samtliga delar av ekonomin. Antalet nyanmälda lediga platser ligger nu på ungefär samma nivå som under förra lågkonjunktu- ren. Nedgången är störst inom industrin men även övriga branscher är drabbade. Inom t.ex den offentliga tjänstesektorn har antalet lediga platser halverats. Sysselsättningsutvecklingen stagnerade under loppet av 1990. inleddes en nedgång som sedan har fortsatt i en accelererande takt. har sysselsättningen minskat med i genomsnitt 57 000 personer enligt arbetskraftsundersökningen (). För den i särklass största neddragningen svarar industrin. har antalet minskat med 57 000 personer, eller med ca 5,. För övrigt har sysselsättningen minskat också inom jord- och skogsbruk samt inom den privata tjänstesektorn, där handeln drar ned utvecklin- gen. Inom den kommunala verksamheten samt inom byggsektorn noteras ökningstal. Under loppet av perioden har dock sysselsättningen stagnerat också i dessa branscher. Enligt arbetslöshetskassornas statistik noteras en starkt stigande ar- betslöshet bland byggnadsarbetare. Som framgår av tabellen nedan har sysselsättningen inom staten stigit. Det är dock en överskattning till följd av statistiska mätfel. Antalet är istället troligen oförändrat. Arbetsmarknadsläget väntas försämras ytterligare. Det bekräftas också av länsarbetsnämndernas bedömningar . I många fall säger de sig ha underskattat styrkan och snabbheten i den nedgångsfas som varit. Arbetslösheten beräknas stiga från i genomsnitt 1,1990 till 2,av arbetskraften , eller med i genomsnitt 51 000 personer. Det innebär en arbetslöshet på . Uppgången hålls tillbaka av ett markant minskat utbud av arbetskraft. Antalet sysselsatta väntas sjunka med ca 68 000 personer. Antalet arbetade timmar beräknas minska obetydligt mer än produktionen vilket innebär en svag produktivitetsutveckling. väntas produktionen stiga successivt. Produktivitetstillväxten blir allt starkare i och med en fortsatt neddragning av sysselsättningen 1992 och en ungefär oförändrad nivå 1993. Arbetslös-heten beräknas uppgå till 3,1992 och 3,1993. Enligt denna kalkyl kulminerar arbetslösheten således inte förrän en bra bit in i 1993. Uppgången av den öppna arbetslösheten begränsas av en ökning av arbetsmarknadspolitiska åtgärder med motsvarande ca 0,av arbetskraften i genomsnitt , och med ytterligare ca 1,. Ökningen av antalet platser i det reguljära skol-väsendet (högskola, gymnasium samt vuxenutbildning) motsvarar ytterligare . Den totala volymen av konjunkturberoende åtgärder beräknas 1992 uppgå till av arbetskraften. De arbetsmarknadspolitiska åtgärder som aviserats i tilläggsbudget I är inkluderade i dessa beräkningar. görs ett tekniskt antagande om oförändrad åtgärdsvolym. Tabell 8 Arbetsmarknad Tusental personer (i åldrarna ) Nivå Förändring från föregående år 1990 1990 1991 1992 1993 Sysselsättning Jord- och skogsbruk 149 -10 -6 -5 -3 Industri 1000 -25 -62 -17 2 Byggnadsverksamhet 313 23 5 -15 -8 Privata tjänster 1638 26 -10 -19 5 verksamhet 1199 16 1 12 8 Statlig verksamhet 203 10 4 -5 -8 Totalt 4508 42 -68 -49 -4 Arbetskraft, totalt 4577 50 -17 -11 5 Arbetslösa 69 8 51 38 av arbetskraften 1,5 1,5 2,6 3,5 3,7 Källor: () och . 6 Löner och konsumentpriser Alltsedan 1983 har lönerna stigit snabbare i än i industriländerna i allmänhet. Överbryggningspolitiken och devalveringarna och medförde lägre krav på anpassning av den nominella löneökningstakten än vad som annars sannolikt skulle ha blivit fallet. Den relativt snabba efterfrågetillväxten i kombination med en svag produktivitetsutveckling medförde en tilltagande överhettning på arbetsmarknaden under andra hälften av 1980- talet och omöjliggjorde även fortsättningsvis en lönedämpning. Som en följd av den överhettade arbetsmarknaden steg lönerna 1990 med . Löneglidningen blev den snabbaste som noterats . Den genomsnittliga löneökningstakten inom OECD-området låg betydligt lägre, 5,. Tabell 9 Timlön för samtliga löntagare procentuell förändring 1990 1991 1992 1993 Avtal 6,1 3,0 3,2 Löneglidning 4,0 2,5 1,8 Summa 10,1 5,5 5,0 4,5 Källor: , och Mot bakgrund av det försämrade konjunkturläget har näst intill samtliga parter accepterat det avtalsförslag som den särskilda förhandlingsgruppen, ledd av , presenterade. De avtalsmässiga nivåhöjningarna ligger på drygt 1 resp. . Avtalets konstruktion och effekter från föregående år, sk. överhäng, medför emellertid en avtalsmässig kostnadsökning på båda åren, sett som årsgenomsnitt. Det inkluderar också effekten med 0,av förlängd semester 1991. Den snabbt stigande arbetslösheten, fallande vinster, dämpad inflationstakt och svag produktivitetsutveckling bidrar till att dämpa löneglidningen, men indikerar att avtalet 1992 eventuellt är högt med avseende på marknadsläget. Totalt bedöms lönerna och öka med 5,5 resp . Lönebikostnaderna ökar arbetskraftskostnaden ytterligare med 1991, till följd av skattereformen. löper ut sista . Det mycket svaga arbetsmarknadsläget tillsammans med förväntningar om låg inflation medför en fortsatt nedväxling av löneökningstakten. Företagens behov av att förbättra lönsamheten från den låga nivån 1992 kommer att ta i anspråk stora delar av produktivitetsutrymmet. Reallönerna kommer ändå att kunna stiga något, såväl före som efter skatt. Inom OECD-området förväntas lönestegringstakten inom tillverkningsindustrin åren 1991 till 1993 bli 5,6, 5,0 resp. 4,, vilket endast är marginellt högre än i , se diagram 1. En snabb produktivitetsutveckling mot slutet av perioden inom den svenska industrin bidrar emellertid till att underlätta konkurrenssituationen. Diagram 1 Nominell timlön inom industrinÅrlig procentuell förändring, nationell valuta Anm.: är sammanvägda enligt varje lands betydelse som konkurrent till på världsmarknaden.Källor: , , och . Prisstegringarna i konsumentledet (KPI) har dämpats mycket kraftigt. (t.o.m. september) har priserna ökat med . Höjningarna inträffade främst och därefter har inflationen varit låg. Priserna stiger långsammare än kostnaderna, vilket innebär att vinstmarginalerna sjunker. Under loppet av 1991 beräknas priserna öka med . Borträknas skattereformens effekter ökar konsumentpriserna med endast 4,. Ett vedertaget mått på den underliggande prisökningstakten är nettoprisindex, NPI, (KPI exkl. indirekta skatter och subventioner), som också beräknas öka 1991. Några av förklaringarna bakom omsvängningen i prisbild- ningen är att den privata konsumtionen stagnerat.