prop · GF03128 · 1992-01-01 00:00:00 — I propositionen föreslås att tillträder konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område som antogs av EGs och EFTAs medlemsländer i . Propositionen innehåller också förslag till den lagstiftning som krävs för att skall kunna tillträda konventionen. Vidare föreslås vissa ändringar nordiska verkställighetslag som innebär att ett ökat antal nordiska exekutionstitlar skall kunna verkställas här. Lagstiftningen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag med anledning av tillträde till Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den i antagna konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område skall gälla som lag här i landet. Konventionens svenska, engelska och franska texter finns intagna som bilaga till denna lag. 2 § Om det inte finns någon behörig domstol när svensk domsrätt föreligger enligt denna lag, skall frågan tas upp av . 3 § Ett avgörande som rör ett sådant civilrättsligt anspråk som avses i artikel II andra stycket i Protokoll Nr 1 skall varken erkännas eller verkställas här. 4 § Vid den handläggning som avses i artikel 32 skall hovrätten bestå av en lagfaren domare. För det förfarande som avses i artikel 37.1 och artikel 40 gäller regler om besvär i hovrätt i tillämpliga delar, om inte konventionen föreskriver något annat. En sådan ansökan om ändring som avses i artikel 40 skall göras skriftligen. Den skall ha kommit in till hovrätten från den dag då beslutet meddelades. En domare som har handlagt ett mål enligt artikel 32 är jävig att handlägga mål om samma sak enligt artikel 37.1 och artikel 40. 5 § För det förfarande som avses i artikel 37.2 och artikel 41 gäller regler om besvär i högsta domstolen i tillämpliga delar, om inte konventionen föreskriver något annat. Talan får inte komma under högsta domstolens prövning utan att högsta domstolen meddelat sökanden tillstånd till detta enligt 54 kap. 10 § . 6 § Om en ansökan om verkställighet bifalls, skall det utländska avgörandet verkställas på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, såvida inte annat följer av artikel 39. Vid verkställighet av ett utländskt avgörande som rör säkerhetsåtgärd skall i stället utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas. 7 § Om hovrätten vid det förfarande som avses i artikel 32 bifaller en ansökan om verkställighet, skall hovrättens beslut anses innefatta ett beslut om kvarstad eller annan åtgärd som avses i 15 kap. . 8 § Regeringen skall tillkännage innehållet i sådana underrättelser som avses i artikel VI i Protokoll Nr 1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom föreskrivs att 337 § sjölagen (1891:35 s. 1)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 336 § skall bestämmelserna om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. Talan får även väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Har säkerhet för en fordran ställts hos myndighet till befrielse från kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angående en fordran som säkerheten har avsett får väckas vid sistnämnda sjörättsdomstol, även om säkerheten har frigetts. Talan om ansvarighet på grund av avtal om befordran av passagerare eller resgods får väckas endast vid domstol 1. för den ort där svaranden är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse; 2. för den avtalsenliga avgångs- eller bestämmelseorten; 3. i den stat där käranden har sitt hemvist eller eljest är varaktigt bosatt, förutsatt att svaranden har driftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt; eller 4. i den stat där befordringsavtalet träffades, förutsatt att svaranden har driftsställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Efter det att tvist som avses i andra stycket har uppstått får parterna avtala att talan skall väckas vid annan domstol eller att tvisten skall hänskjutas till skiljemän. Finns inte sjörättsdomstol i den ort där svaranden har kunnat sökas enligt första stycket, andra stycket 1 eller 2 eller tredje stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Om flera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som rederiets hemvist. Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte om annat följer av lagen (1992:000) med anledning av tillträde till . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag äger ej Denna lag gäller inte i tillämpning å dom eller fråga om dom eller förlikning som gäller förlikning som skall erkännas och verkställas enligt lagen (1992:000) med anledning av tillträde till . Den gäller inte heller i fråga om dom eller förlikning som avser 1. konkurs eller ackordsförhandling utan konkurs, däri inbegripen fråga om ogiltighet av rättshandling som ingåtts av konkursgäldenären; eller 2. rätt till fast egendom i annat land än eller skyldighet att träffa förfogande om dylik rätt eller påföljd av sådan skyldighets åsidosättande, dock att även i ty fall domen eller förlikningen gäller, där den avser ämne av familjerättslig eller arvsrättslig natur. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) Härigenom föreskrivs att 14 § sjömanslagen (1973:282) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tvist om om anställningsförhållande anställningsförhållande får ej dragas inför får inte dras inför utländsk myndighet. Första stycket gäller inte om annat följer av lagen (1992:000) med anledning av tillträde till . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område Härigenom föreskrivs att 5, 7 och 10 §§ lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Verkställighet här i riket skall på ansökan ske även av 1. förlikning som i fråga av privaträttslig beskaffenhet har ingåtts inför domstol eller annan myndighet i , , eller och som får verkställas i den stat där den har ingåtts, 2. förlikning som avses i § 478, stk 1, nr. 4, loven om rettens pleje (udenretligt forlig), om förlikningen har träffats och får verkställas i samt gäldenären hade hemvist där när den ingicks, 3. lagakraftvunnet beslut av 3. skuldebrev som enligt dansk finsk exekutiv myndighet lag kan utgöra grund för varigenom köpare eller verkställighet utan säljare har ålagts rättegång, om betalningsskyldighet i samband skuldebrevet har undertecknats med återtagning av gods som av gäldenären i har sålts på och han då hade hemvist i avbetalning, om den , betalningsskyldige för 4. skuldebrev som enligt norsk återtagningen hade hemvist lag kan utgöra grund för i . verkställighet utan rättegång, om skuldebrevet har undertecknats av gäldenären i och han då hade hemvist i , 5. lagakraftvunnet beslut av finsk exekutiv myndighet varigenom köpare eller säljare har ålagts betalningsskyldighet i samband med återtagning av gods som har sålts på avbetalning, om den betalningsskyldige för återtagningen hade hemvist i . Denna lag tillämpas inte om lagen (1992:000) med anledning av tillträde till är tillämplig eller om annat följer av särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden och förlikningar på särskilda rättsområden. Lagen tillämpas icke Lagen tillämpas inte heller beträffande beträffande 1. dom eller förlikning i mål angående boskillnad, legal separation, äktenskapsskillnad, återgång av äktenskap, antagande av adoptivbarn eller adoptivförhållandes hävande, omyndighetsförklaring eller dess hävande eller i mål angående bodelning eller skadestånd med anledning av legal separation, äktenskapsskillnad eller återgång av äktenskap, om ej fråga är om verkställighet av dom som skall gälla här i riket enligt 22 § förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap, 2. dom eller förlikning rörande vårdnad om eller rätt till umgänge med barn eller överlämnande av barn i annat fall, om ej fråga är om verkställighet enligt 6 §, 3. dom eller förlikning rörande familjerättslig underhållsskyldighet, 4. dom eller förlikning rörande faderskapet till barn, 5. dom eller förlikning angående rätt på grund av arv eller testamente, efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anledning av dödsfall eller ansvarighet för den dödes gäld, om ej den avlidne var medborgare i , , , eller och hade hemvist i någon av dessa stater, 6. dom eller förlikning angående a) gäldenärs försättande i konkurs, b) inledande av förhandling om offentligt ackord utan konkurs, c) andra på konkursdomares eller konkursdomstols prövning beroende frågor eller d) rättshandlings eller annan åtgärds ogiltighet eller återgång på grund av konkurs eller förhandling om offentligt ackord utan konkurs i något av de nordiska länderna, om av konkursbeslutet eller beslutet om offentlig ackordsförhandling framgår att gäldenären inte hade hemvist i något av de nordiska länderna, 7. dom eller förlikning i mål som skall upptagas av särskild domstol för handläggning av tvister rörande kollektivavtal. Lagen tillämpas ej heller i övrigt, i den mån detta följer av särskilda bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden eller förlikningar på särskilda rättsområden. Beslut om verkställighet, Beslut om verkställighet, som sökes hos som söks hos kronofogdemyndighet, meddelas kronofogdemyndighet, meddelas utan motpartens hörande, om utan motpartens hörande, om ej kronofogdemyndigheten inte kronofogdemyndigheten bestämmer annat. Ansökan om Ansökan om verkställighet av verkställighet av förlikning som avses i 5 förlikning eller skuldebrev § 2 får ej bifallas utan som avses i 5 § 2--4 får att tillfälle har beretts inte bifallas utan att motparten att yttra sig. tillfälle har beretts Inkommer han med bestridande motparten att yttra sig. som ej är uppenbart Inkommer han med bestridande ogrundat, skall ansökningen som inte är uppenbart avslås. Innehåller ogrundat, skall ansökningen förlikningen bestämmelse avslås. Innehåller om skyldighet att ersätta förlikning som avses i 5 kostnad, får detta belopp § 2 bestämnmelse om jämkas. skyldighet att ersätta kostnad, får detta belopp jämkas. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag är tillämplig Denna lag är tillämplig på domar som har meddelats på domar som har meddelats i i ämnen av i i ämnen av privaträttslig privaträttslig beskaffenhet. Lagen tillämpas på domar i tillämpas på domar i sådana ämnen, även om sådana ämnen, även om de har meddelats i ett de har meddelats i ett straffrättsligt straffrättsligt förfarande. Lagen tillämpas inte om lagen (1992:000) med anledning av tillträde till är tillämplig. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om enligt någon särskild föreskrift en tvist angående en förpliktelse skall tas upp av en annan myndighet än tingsrätt, kan saken prövas enligt denna lag endast om det finns bestämmelser som medger sådan prövning. Vad som sägs i denna lag om tingsrätt skall i sådana fall i stället gälla den andra myndigheten. Bestämmelserna om betalningsföreläggande och vanlig handräckning gäller inte om svaranden för ansökan har hemvist i en främmande stat som har tillträtt den i antagna konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område eller om det i en sådan stat pågår rättegång om samma sak och denna rättegång kan leda till ett avgörande som är verkställbart i . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Lagen omtryckt 1985:176 1 Senaste lydelse 1981:8 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , P. Proposition om tillträde till innehåller regler om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. Den antogs av EGs och EFTAs medlemsländer och trädde i kraft . är parallell till och så gott som identisk med den mellan gällande Brysselkonventionen. Den konventionen ingicks mellan de ursprungliga medlemsländerna , , , , och . Brysselkonventionen har sin grund i artikel 220 i , som föreskriver att medlemsländerna skall förhandla med varandra på olika områden i syfte att bl.a. förenkla formaliteterna för ömsesidigt erkännande och verkställighet av olika rättsliga avgöranden. Konventionen kompletterades med ett protokoll angående EG- domstolens behörighet att tolka den. Sedan , och blivit medlemmar i ingick medlemsstaterna en särskild konvention om dessa staters tillträde till konvention. En motsvarande konvention ingicks efter det att inträtt i gemenskapen. Dessa s.k. tilläggskonventioner innehåller förutom en teknisk anpassning av den ursprungliga texten en del sakliga ändringar och preciseringar av konvention. bildades en arbetsgrupp med deltagare från EGs medlemsländer samt EFTA-länderna , , , och . Arbetsgruppen hade till uppgift att studera förutsättningarna för att upprätta en separat multilateral konvention som skulle vara parallell till Brysselkonventionen. Syftet var att de enhetliga regler som gällde emellan skulle kunna utsträckas till att gälla även EFTA-länderna. Arbetsgruppens arbete resulterade i ett utkast till en sådan konvention. Konventionsutkastet presenterades i en inom upprättad promemoria (Ds 1988:8) Parallellkonvention till Brysselkonvention om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. Frågan om bör tillträda konventionen besvarades positivt av remissinstanserna. Några av dessa intog dock en mera avvaktande attityd och ansåg att borde fördjupa sitt samarbete med EG på andra områden innan frågan om ett svenskt tillträde till konventionen aktualiserades. Vid en diplomatkonferens mellan EGs och EFTAs samtliga medlemsländer i antogs så den konvention om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område som kallas . Den är i allt väsentligt identisk med Brysselkonventionen i dess lydelse efter 1978 och tillträdeskonventioner. Endast på ett par punkter avviker konventionerna från varandra. Till har fogats tre tilläggsprotokoll och tre förklaringar. och inträde i EG har föranlett ytterligare en konvention om tillträde till 1968 års Brysselkonvention. Genom konventionen anpassas vissa bestämmelser i till bestämmelser. Härigenom har Brysselkonventionen och ytterligare närmat sig varandra. har undertecknats av femton av EFTAs och EGs medlemsländer. De som inte undertecknat konventionen är , och . Därtill kommer , som är medlem av EFTA. Konventionen trädde i kraft . Den har ratificerats av , , , och . Konventionen är upprättad på fjorton språk, de tio EG-språken samt finska, isländska, norska och svenska. Alla versioner har samma giltighet. Inom har upprättats en promemoria (Ds 1991:54) tillträde till om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område. I promemorian föreslås att tillträder och att konventionens regler införlivas i svensk rätt genom s.k. inkorporering, dvs. att det i en lag föreskrivs att reglerna blir direkt tillämpliga i . Promemorian innehåller också förslag till den lagstiftning som krävs för ändamålet. Den har remissbehandlats. Remissyttranden har avgetts av justitiekanslern, , , hovrätten över och , , kommerskollegium, juridiska fakultetsstyrelsens forskningsnämnd vid , juridiska fakultetsnämnden vid , , , patent- och registreringsverket, , , , , , , , , , , , , , , sjömanslagsutredningen (K 1990:01), dispaschören , och och annan transporträtt. Yttrande har dessutom avgetts av . har i sitt yttrande instämt i vad yttrat. Yttrandet från har avgetts även för Exportråds räkning. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 88-682). Till protokollet i detta ärende bör fogas de lagförslag som läggs fram i promemorian som bilaga 1. Lagstiftningsärendet har beretts i nordiskt samarbete. Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrande över de lagförslag som utarbetats i ärendet. De till lagrådet remitterade förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådet har godtagit lagförslagen. När det gäller lagförslag 1 har lagrådet utvecklat sin syn på 8 § (se avsnitt 3.3.2). Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 4. Jag har gjort några redaktionella ändringar i de remitterade lagförslagen. 1991/92 128 är, som tidigare nämnts, i stort sett en kopia av Brysselkonventionen. Om inte annat sägs, är den följande beskrivningen av i princip också tillämplig på Brysselkonventionen. är en s.k. dubbel konvention. Den reglerar inte bara frågor om erkännande och verkställighet av utländska domar utan innehåller också regler om domstols internationella behörighet, domsrättsregler, och vissa andra regler som är tillämpliga redan under rättegången. Genom att konventionens ena del innehåller regler som är tillämpliga redan på rättegångsstadiet är erkännande- och verkställighetsreglerna i konventionens andra del förenklade jämfört med vad som brukar gälla i s.k. enkla verkställighetskonventioner. I enkla verkställighetskonventioner brukar normalt ingå indirekta behörighetsregler som tillämpas på verkställighetsstadiet, i verkställighetsstaten. Som exempel kan nämnas om erkännande och verkställighet av avgöranden angående underhållsskyldighet som föreskriver att underhållsavgöranden som har meddelats i en fördragsslutande stat skall erkännas och verkställas om de har meddelats av en myndighet som anses behörig, varefter det i särskilda artiklar anges vad som krävs härför. En enkel verkställighetskonvention hindrar således inte staterna från att fortsätta tillämpa sina egna internationella behörighetsregler. Om en dom meddelas i en stat som har tillträtt en sådan verkställighetskonvention och domstolen därvid har grundat sin behörighet på en behörighetsregel som inte är godkänd i konventionen kan andra stater i stället vägra erkänna och verkställa domen. Denna typ av indirekta behörighetsregler saknas nästan helt i . Tvärtom gäller enligt huvudregeln att domstolens behörighet inte får ifrågasättas i verkställighetsstaten och konventionen söker i största möjliga mån att åstadkomma en ''''''''fri rörlighet för domar'''''''' över statsgränserna. De enhetliga behörighetsreglerna gäller bara konventionsstaterna emellan. Staterna är alltså fria att behålla och tillämpa andra behörighetsregler i förhållande till stater som inte har tillträtt konventionen. gäller inte bara i förhållandet mellan och utan gäller också EFTA-länderna inbördes. Den gäller däremot inte EG- länderna inbördes. I deras inbördes förhållande gäller Brysselkonventionen (artikel 54 B; se avsnitt 2.7). Jag skall inledningsvis (avsnitt 2.2 -- 2.11) göra en mer övergripande -- uttömmande -- presentation av konventionens allmänna innehåll och struktur. Resonemang som är gemensamma för flera artiklar har härigenom kunnat samlas på ett ställe. En bestämmelse eller ett avsnitt i konventionen som till synes uttömmande reglerar en viss fråga måste ofta läsas samman med olika undantag och kompletterande bestämmelser på annat håll i konventionen. Redovisningen i denna del innehåller hänvisningar mellan olika delar av konventionen och syftar således till att ge en mer generell och heltäckande bild av konventionen. Jag återkommer senare med en redovisning artikel för artikel (avsnitt 5). Där finns också en redogörelse för de rapporter som upprättats med anledning av Brysselkonventionen och . Till dessa hör en rapport rörande Brysselkonventionen av Jenard som jag då och då kommer att hänvisa till. Konventionens tillämpningsområde framgår av artikel 1. Det är begränsat till privaträttens område (''''''''civil and commercial matters'''''''', ''''''''matière civile et commerciale''''''''). Konventionen omfattar således inte straffrätten och heller inte skattefrågor, tullfrågor och liknande offentligrättsliga frågor. Den är å andra sidan inte tillämplig på hela privaträttens område. Konventionen omfattar tvister om underhållsbidrag men flera andra familjerättsliga frågor har uttryckligen undantagits från tillämpningsområdet. Inte heller omfattas exempelvis konkurs- och skiljedomsförfaranden. Konventionens tillämpningsområde är begränsat till att avse tvister med internationell anknytning. Det internationella momentet är uppenbart när det gäller konventionens regler om erkännande och verkställighet av utländska domar. Men även när det gäller reglerna om domstols behörighet krävs det att tvisten innehåller ett internationellt element för att konventionens regler skall gälla. Detta framgår inte uttryckligen av konventionstexten men kan utläsas av bl.a. preambeln som talar om domstolars internationella behörighet. Konventionen blir alltså normalt inte tillämplig när båda parterna har hemvist i en och samma stat. Innehåller tvisten ett internationellt moment, t.ex. att svaranden har hemvist i en konventionsstat eller att domstol i en annan konventionsstat är exklusivt behörig att pröva tvisten, blir dock konventionens bestämmelser tillämpliga på rättegången. 2.3 Domstols behörighet m.m. Reglerna i konventionens Avdelning II om domstols behörighet är indelade i nio olika avsnitt och innehåller de olika behörighetsregler och vissa andra regler som skall tillämpas av domstolarna i den stat där rättegången äger rum. Konventionens bestämmelser om domstols internationella behörighet är bindande i så måtto att de måste tillämpas oberoende av om de åberopas eller inte; om talan väcks vid svensk domstol mot en svarande med hemvist i en konventionsstat under åberopande av reglerna i 10 kap. 6 § (RB) om kontraktsforum måste domstolen avvisa käromålet om svaranden invänder att svensk domstol inte är behörig och detta även om konventionens regler inte åberopas. I vissa fall måste domstolen t.o.m. oberoende av invändning självmant beakta omständigheter som utesluter dess behörighet (artikel 19 och 20). Inga andra behörighetsregler än de som framgår av konventionen får tillämpas gentemot en svarande som har hemvist i en konventionsstat. Vissa s.k. exorbitanta behörighetsregler som förekommer i de olika konventionsstaternas rättsordningar och som alltså är förbjudna räknas upp särskilt i konventionens artikel 3. För gäller detta exempelvis artikel 14 i Code Civil som tillåter franska medborgare att stämma utlänningar inför fransk domstol även om det i övrigt skulle saknas anknytning mellan tvisten och . För del anges här förmögenhetsforum. Uppräkningen är inte uttömmande. Inte heller andra regler i som inte har stöd i , t.ex. kontraktsforum enligt 10 kap. 6 § RB, får användas i mål där är tillämplig. En betydelsefull artikel i detta sammanhang är dock artikel 18 som tillåter s.k. tyst prorogation, vilket innebär att domstolen blir behörig om svaranden går i svaromål utan att göra invändning om domstolens behörighet.