prop · GG0332 · 1992-12-31 00:00:00 — Medrenskötselrätt avses även i fortsättningen rätten att enligt bestämmelserna irennäringslagen använda mark och vatten till underhåll för renägaren och hansrenar. Utttycket "enligt bestämmelserna i denna lag" innebär attutövandet begränsas av rennäringslagens bestämmelser. Det innebär också attrenskötselrätten är uttömmande reglerad i lagen. Paragrafensförsta stycke har utformats efter förslag av Lagrådet med den jämkningen attkravet på medlemskap i sameby förts till ett nytt tredje stycke. Idet nya andra stycke* slås fast att renskötselrätten tillkommer den samiskabefolkningen i . Det ställs dock inte något krav på svensktmedborgarskap för att vara bärare av renskötselrätten. Som Lagrådet har påpekati sitt yttrande omfattas även andra nordiska medborgare somär samer av bestämmelserna i den mån de förvärvar medlemskap i en svensksameby. I andra stycket finns också en grundläggande definition avrenskötselrättens art och ursprung. Som framgår av den allmänna motiveringen(avsnitt 2.2) grundar sig samernas rättigheter vad gäller renbete, jakt ochfiske inte på lagstiftning eller på upplåtelse. Samernas särskilda bruksrätttill renbetesmarkerna bygger på urminnes hävd. Detta förhållande är av sågrundläggande betydelse att det bör framgå av lagtexten. 13 §1 föreskrivs inom vilka områden renskötseln får bedrivas och i 3 § 2inom vilka områden den får bedrivas . Ändringen innebär attde allmänt vedertagna utttycken "året-runt-markerna" resp. "vinterbetesmarkerna"förs in i lagtexten. Vidare införs benämningen "renskötselområdet" ilagtexten. Någon ändring av det område inom vilket renskötsel får ske är inteavsedd. Enligt 3 § första stycket1 får renskötsel bedrivas i och länslappmarker dels ovanför odlingsgränsen, dels nedanför denna gräns på mark somtillhör eller vid utgången av tillhörde staten (kronomark) ochrenbetesland där-skogsrenskötsel av ålder bedrivs , sommaren ellerhösten. Paragrafens andra stycke innehåller vissa definitioner. Medrenbetesland förstås enligt bestämmelsen mark som vid awittringen förklaratsutgöra renbetesland eller av ålder använts som sådant land. I lagen (1928:309)om de svenska lapparnas rätt till renbete i , som föregick den nuvaranderennäringslagen, gjordes skillnad mellan fjällrenskötselns och skogsrenskötselnsrätt till betesområden. Skogssa-merna fick enligt 3 § 1 mom. lagen uppehållasig med sina renar inom lappmarkerna ovanför odlingsgränsen samtnedanför denna gräns pä mark som antingen tillhör kronan eller utgörrenbetesland, "dock att de må uppehålla sig endast å trakter, därskogsrenskötsel av ålder förekommer un- 1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. der våren,sommaren eller hösten". I betänkandet (SOU 1968:16) Rennäringen i Sverigeföreslog Rennäringssakkunniga att rådande skillnad i rättsställningmellan fjäll- och skogsrenskötseln skulle avskaffas. "Någon väsentlig varesig inskränkning eller utvidgning av de nuvarande rättigheterna, vilkalagfästs efter ingående överväganden och får betraktas som hävdvunna,har inte ansetts böra vidtagas," anförde de sakkunniga.Rennäringssakkunnigas förslag om renskötselområdets omfattning antogs i detväsentliga av (prop. 1971:51, bet. Någon diskussion omändring av områdesbestämningen förekom inte, vare sig i propositionen eller iutskottets betänkande. Bestämmelsen har i sin nuvarande lydelse vidtillämpningen ibland uppfattats så, att renskötsel får bedrivas påall mark nedanför odlingsgränsen som tillhör staten (bet. 1990/91:JoU22). Genomen redaktionell ändring av punkten 1 framgår klarare att som villkor för attrenskötseln skall få bedrivas krävs, även i fråga om kronomark, attskogsrenskötsel av ålder bedrivs där , sommaren eller hösten. Även iövrigt har några redaktionella ändringar gjorts. 111 § anges att medlem i sameby skall vara renskötselberättigad.Utttycket renskötselberättigad, som förekommer i nuvarande 2,11,12, 14, 85 och86 §§, är en benämning för den som har renskötselrätt. Enligt den nya 1 § haralla samer renskötselrätt. Det saknas därför anledning att behålla uppdelningeni renskötselberättigade och icke renskötselberättigade samer. Detta ordutmönstras därför ur paragrafen och ersätts i punkterna 1 och 2 med ordet same.I ett avseende får det ändrade synsättet på vem som har renskötselrättbetydelse. Enligt nuvarande 2§ förvärvar nämligen den som ingår äktenskap med renskötselberättigadrenskötselrätt. I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2) anförs attrenskötselrätten skall vara förbehåUen samerna och att något undantag fråndetta betraktelsesätt inte bör göras. Den nuvarande 2 § slopas därför. För attden som har gift sig med en same utan att själv vara same skall kunna blidelaktig i samebyns renskötsel bör denne kunna antas som medlem i byn. Iparagrafens tredje punkt har därför en ändring gjorts som innebär att den somär make till en medlem i en sameby eller efterlevande make till sådan medlemockså är medlem i byn. I denna egenskap får medlemmen utöva renskötselrätt ienlighet med rennäringslagens bestämmelser utan att själv ha någonrenskötselrätt. Som Lagrådet har påpekat i sitt yttrande den 18 juni 1990torde det inte vara möjligt att analogivis utsträcka bestämmelsens tillämpningtill samboförhållanden. I paragrafen har vidare några redaktionella ändringargjorts. I paragarafen har ordet "renskötselberättigad"bytts ut mot "same". Skälen till ändringen har utvecklats under 11 §.1 paragrafen har vidare några redaktionella ändringar gjorts. Prop.1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. I paragrafen har ordet "renskötselberättigad"tagits bort. Skälen till ändringen har utvecklats under 11 §. Det kommer äveni fortsättningen att vara tillåtet för en icke samisk dödsbodelägare att underbegränsad tid fortsätta en av renskötande samebymedlem bedriven renskötsel. Lagrådet har i sitt yttrande påpekat attlagen inte medger att dödsbo blir medlem i sameby. På förslag av Lagrådet hardärför införts en regel om undantag från det i 1 § införda kravet på sådantmedlemskap. I paragrafens första stycke har en redaktionell ändringgjorts. I paragrafens andra stycke har införts en föreskrift omatt hänsyn skall tas till andra intressen när bestämmer dethögsta antal renar som får hållas på bete inom en samebys betesområde. Skälentill stadgandet har utvecklats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.7 och2.12). Det finnsför närvarande inga bestämmelser eller uttalanden i förarbetena om vilkafaktorer som skall ligga till grund för att fastställa det högsta antal renarsom får hållas på bete inom en samebys betesområde. Ingen kan räkna med attkunna använda mark och vatten inom renskötselområdet för egna ändamål utanhänsyn till andra intressen. Det går inte att närmare ange den hänsyn som måstetas till dessa motstående intressen. Som grund för fastställande av högstatillåtna renantal måste ligga en betesinventering för samebyn. Den reduktionav renantalet i förhållande till betesinventeringen som kan komma i fråga måstevara beroende av de näringar som i övrigt bedrivs i området, liksom tillnaturvårdens intressen. I paragrafens tredje stycke har en redaktionell ändringgjorts. Iparagrafens fjärde stycke, som är nytt, har införts en möjlighet för länsstyrelsenatt vid vite förelägga en sameby att följa ett beslut av om dethögsta antal renar som får hållas på bete inom byns betesområde. Sådantföreläggande skall också kunna avse beslut om inskränkning i betesrätten. Detankommer på att avgöra om ett vitesföreläggande skall meddelas.Avgörande för detta är inte enbart det förhållandet att renantalet är för högt,utan även den omständigheten att skada eller olägenhet drabbar tredje man. Detkan då röra sig om exempelvis en grannsameby, en markägare eller en arrendator.Även om skada för annan inte uppstår kan det i vissa fall ändå vara befogat medett vitesföreläggande. Ett i förhållande till beteskapaciteten för stortrenantal kan nämligen äventyra samebyns fömtsättningar att uthålligt behållasitt tillåtna renantal. En samebykan enligt 35 § första stycket bestämma hur många renar en medlem högst fårinneha. Fjärde stycket i förevarande paragraf innehåller också möjlighet förlänsstyrelsen att rikta ett vitesföreläggande mot samebymedlem som inte följerbyns beslut i detta avseende. I det nya andra stycket ges möjlighet att beslutaatt same som inte är medlem i någon sameby får ta slöjdvirke för eget behovinom det län där han är bosatt. För tillstånd att ta slöjdvirke inomKopparbergs län skall sökanden dock vara bosatt i . Rätten att taslöjdvirke begrän- Prop.1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. sas till att avse dels renbetesfjällen och sådan mark inomlappmarkerna som tillhör eller vid utgången av tillhörde staten, delssådan mark i och som vid utgången av juni 1992tillhörde staten och var särskilt upplåten till renbete. En förutsättning föratt skall meddela tillstånd är att sökanden är bosatt i länetoch att han i en inte oväsentiig utsträckning ägnar sig åt sameslöjd. Han skallsåledes åtminstone delvis försörja sig på slöjdandet. Lagrådet har i sittyttrande den 29 april1992 påpekat att lydelsen i det remitterade lagförslaget inte synes utttycka ett längre gående krav än att verksamheten skall ha en sädan om fattning att den går utöver vad som utgör ren hobbyverksamhet. På förslag av Lagrådet har andra stycket fått en annan lydelse för att en bättre överens stämmelse mellan lagtext och motiv skall uppnås. Som jag anfört i den all männa motiveringen (avsnitt 2.20) får kravet på försörjning inte ställas för högt, i synnerhet inte vad gäller nyetablerade slöjdare. Den som fått länssty relsens tillstånd att ta slöjdvirke är självfallet underkastad de begränsningar som i fråga om rätten att avverka eller tillägna sig naturföremål kan gälla inom områden som med stöd av naturvårdslagen avsatts som nationalpark eller förklarats som naturreservat. tillstånd bör gälla tills vi dare men kan återkaUas när förutsättningarna för tillståndet inte längre före ligger. Skälen till ändringen framgår i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.20). I paragrafen har vidare några redaktioneUa ändringar gjorts. Genom en ändring i första stycket inskränks regeringensmöjligheter att upphäva renskötselrätten till att avse de ändamål som avses i 2kap. expropriationslagen (1972:719). Ändringeninnebär att den nuvarande möjligheten att få renskötselrätten upphävd inte baraför ändamål som avses i 2 kap. expropriationslagen utan också för annat ändamålav väsentlig betydelse från allmän synpunkt faller bort. Detsamma gäller dennuvarande särskilda bestämmelsen om upphävande av renskötselrätt inom områdesom väsentligen är utan betydelse för renskötseln. Ianspräktagandeav renbetesmark för andra ändamål än renbete kan också ske genom att frågan prövasav någon myndighet som har att ge tillstånd till verksamheten enligt särskildlagstiftning. Lagar sominnehåller bestämmelser om prövning i särskild ordning av användningen avmarken är bl.a. vattenlagen (1983:291), naturvårdslagen (1964:822), plan- ochbygglagen (1987:10), väglagen (1971:948), minerallagen (1991:45), lagen(1985:620) om vissa torvfyndigheter och lagen (1902:71 s. 1) innefattande vissabestämmelser om elektriska anläggningar. Paragrafens första stycke ändras så att det blir förbjudetatt vid användningen av marken vidta åtgärder som medför avsevärd olägenhetför renskötseln. Förbudet skärps alltså till att omfatta även andra åtgärderän sådana som innebär en ändrad användning av marken om de är av den angivnakaraktären. Motiven till ändringen har utvecklats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4). Prop.1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. Enligt paragrafens första stycke kan en sameby bl.a.bestämma hur många renar en medlem högst får ha. Redaktionella ändringar hargjorts i första stycket. I ett nytt andra stycke stadgas att en sameby fär beslutaom att undanta visst omräde frän medlemmarnas begagnande för jakt eller fiskeunder förutsättning att det behövs av hänsyn till jakt- eller fiskevärdeneller av andra särskilda skäl. Skälen till ändringen framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 2.15). I det nuvarande andra stycket har en följdändring ochvissa redaktionella ändringar gjorts. Genom ett tillägg till 59 § 2 begränsas renskötandemedlems rösträtt till att avse det antal renar som samebyn med stöd av 35 § kanha bestämt för honom. Skälen till ändringen framgår av den allmänna motiveringen(avsnitt 2.9). I paragrafen har vidare några redaktionella ändringargjorts. I paragrafens första stycke har ordet "skälig"tagits bort. Skälen till ändringen framgår av den allmänna motiveringen(avsnitt 2.12). I paragrafen har vidare några redaktionella ändringar gjorts. Paragrafen är ny. I paragrafens första stycke bemyndigas regeringen, ellermyndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om den hänsyn somvid renskötseln skall tas till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen.Bestämmelsen är en precisering av 65 § första stycket lagen som i sin nyalydelse stadgar att hänsyn skall tas till andra intressen vid renskötselnsutövande. Föreskrifterna får inte vara så ingripande att pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras. Vad som avses med begreppet "pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras" har jag utvecklat i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.12). För attföreskrifter som meddelats med stöd av första stycket skall efterlevas fårlänsstyrelsen enligt andra stycket meddela förelägganden eller förbud. Enligtparagrafens tredje stycke får dock ett föreläggande eller ett förbud meddelasförst sedan det visat sig att råd och anvisningar inte följts.Förelägganden eller förbud får dock meddelas i brådskande fall ellernär det annars finns särskilda skäl. får enligt fjärde stycket sätta ut vite isitt beslut om föreläggande eller förbud. beslut får enligt 99 § överklagas hoskammarrätten. Av 101 § följer att beslut skall gälla även ombeslutet överklagas. Jag delar Lagrådets uppfattning i yttrandet den 18 juni1990 att regeringen Prop.1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. har möjlighet att i verkställighetsföreskrifter ange huren renräkning skall genomföras. Jag har därför låtit det i lagrådsremissenföreslagna bemyndigandet utgå. I paragrafens andra stycke har därför endastvissa redaktionella ändringar gjorts. I ett nytt tredje stycke ges möjlighet attvid vite förelägga en sameby att genomföra en sädan renräkning som avses iparagrafens första eller andra stycke. Skälen till ändringen framgår av den allmänna motiveringen(avsnitt 2.7). Paragrafen som är ny har fått sin slutliga utformningefter förslag av Lagrådet i yttrandet . Enligt paragrafens första stycke skall en samebyunderrätta om tid och plats för den renräkning som byn enligt 66§ är skyldig att genomföra. Tjänsteman från , eller någon annansom förordnar, har rätt att närvara vid renräkningen. Finnerdenna person att samebyn inte följt föreskrifterna om hur renräkning skall gåtill, får besluta om kompletterande renräkning. För att kunna fullgöra sitt uppdrag skall den avlänsstyrelsen förordnade personen enligt andra stycket ha rätt att få tillträdetill områden och anläggningar där renar håUs och att på begäran få deupplysningar och handlingar som han kan behöva för att fullgöra sitt uppdrag. Paragrafen har motiverats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.7). I paragrafens andra stycke har vissa redaktionellaändringar gjorts. Fjärde och femte stycket är nytt. Ett företagsregister för rennäringen skall införas. Denrenlängd som enligt paragrafens första stycke skall upprättas skall utgöraunderlag för registret. Det skall ankomma på regeringen, eller myndighet somregeringen bestämmer, att meddela närmare föreskrifter om sådan användning avrenlängden och om skyldigheten att lämna renlängden samt andra uppgifter omsamebyns renskötsel till företagsregistret. I det nyafemte stycket ges möjlighet att vid vite förelägga en sameby attupprätta och fastställa renlängd och att överlämna kopia av denna tillmyndighet som avses i det nya fjärde stycket. Skälen till ändringarna framgår av den allmännamotiveringen (avsnitten 2.7 och 2.10). I paragrafens första stycke anges attlänsstyrelsen på framställning av den som lider skada eller olägenhet av någonbetydelse får förordna att renar som uppehåller sig utanför renskötselområdeteller inom detta område skall slaktas och säljas. Stycket harändrats så att i stället vid vite kan förelägga samebyn att förabort renarna. Möjligheterna att förordna om slakt av renar har således upphört.Till följd därav har paragrafens tredje stycke upphävts. Prop.1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. Paragrafens andra stycke ändras så att beslut omföreläggande av vite en- Prop. 1992/93:32 dast får meddelas om samebyn underlåter att ta hand om renarna inom skälig Bilaga 2 tid efter anmaning. I andra stycket har dessutom en redaktionell ändringgjorts. Skälen till ändringarna framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 2.8.) 1 paragrafens första stycke har ordet "renskötselberättigad"bytts ut mot "same". Skälen till ändringen framgår av specialmotiveringen till 11 §. I punkten 1 anges att den som äger ellerbrukar jordbruksfastighet som helt eller delvis är belägen inomkoncessionsområdet har rätt att lämna renar i koncessionshavares vård ompersonen är bosatt på fastigheten eller inom området. Med ordenkoncessionsområdet och området avses koncessionssamebyns betesområde. I fortsättningen skall det vara tillräckligt att någonäger eller brukar jordbruksfastighet som helt eller delvis är belägen inom dendel av där koncessionsrenskötsel får bedrivas. Det skall ocksåkrävas att denne är bosatt inom den länsdelen. Koncessionsrenskötsel bedrivsinom vissa områden nedanför lappmarksgränsen i och älvdalar. Med utttycketområdet i punkten 1 avses i fortsättningen denna del av län.Motsvarande utvidgning har skett i punkten 2 vad beträffar rätten för tidigarekoncessionshavare att lämna renar i koncessionshavares vård. En förutvarande koncessionshavarekan säledes lämna renar i koncessionshavares vård i en annan koncessionssamebyän där denne själv är bosatt eller har sin jordbruksfastighet. I punkten 3 har motsvarande ändring skett för efterlevandemake eUer efterlevande underårigt barn till koncessionshavare eller sådanunder punkten 2 angiven förutvarande koncessionshavare som vidtidpunkten för dödsfallet ägde skötesrenar. Även för dessa blir det således möjligt att äga skötesrenar om de bor inom den del av där koncessionsrenskötsel får bedrivas. Skälen till ändringarna framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 2.11). I första stycket har ordet "renskötselberättigad"bytts ut mot "annan same". Skälen till ändringen har utvecklats ispecialmotiveringen till 11 §. Genom en ändring i paragrafens andra stycke punkt 2begränsas koncessionshavares rösträtt i frågor som avses i 59 § 2 lagen tillatt avse det antal renar som bestämt för koncessionshavarenenligt 88 § första stycket 3. Den rösträtt i samma frågor som tillkommer ägareav skötesrenar har vidare begränsats till en röst, oavsett det antalskötesrenar som han äger. Skälen till ändringarna framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 2.11). Paragrafeninnehåller ett stadgande om att kan återkallakoncession eller föreskriva nya villkor. I ett nytt första stycke föreskrivs att vidvite kan förelägga koncessionssameby eller koncessionshavare att vidta rättelseom de bryter mot villkor som gäller för verksamheten. Med villkor avses de villkorsom anger med stöd av 88 § första stycket 1-5. Enligt 88 § första stycket 3 skall ange dethögsta antal renar som varje koncessionshavare får hålla inom området och dethögsta antal skötesrenar som han får ta emot. Enligt 88 § andra stycket får hosen koncessionshavare för samma hushåll finnas högst trettio skötesrenar ivinterhjord. Det är således fastställt hur många renar en koncessionshavare färinneha för egen räkning liksom det högsta antal skötesrenar som ett hushåll fårlämna i en koncessionshavares vård. Därtill gäller att samebyn kan besluta attantalet skötesrenar skall vara lägre än det i lagen högsta tillåtna antalet.Genom det nya första stycket har möjlighet att vid vite föreläggakoncessionshavare eller skötesrenägare att minska renantalet till dettillåtna. 1 det nya andra stycket ges vidare möjlighetatt efter ansökan av samebyn besluta om slakt och försäljning av övertaligarenar om inte renägaren efter anmaning själv låter minska renantalet. Enligt det nya tredje stycket skall kostnaden för slaktenoch försäljningen tas ur köpeskillingen och återstoden tillfalla renarnasägare. Paragrafens nuvarande första stycke får, med enredaktionell ändring, bilda ett fjärde stycke. Skälentill ändringarna framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.11). I en ny punkt 4 föreskrivs att den som underlåter attfölja ett föreläggande eller btyter mot ett förbud som har meddelats med stödav 65 a § kan dömas till böter om gärningen skett med uppsåt eller av oaktsamhet.En förutsättning är att föreläggandet eller förbudet inte har förenats medvite. I paragrafen har vidare några redaktionella ändringargjorts. Skälentill ändringarna framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.12). I ett nytt andra stycke i 17 § föreslås att länsstyrelsenges möjlighet att under vissa förutsättningar besluta att same som inte ärmedlem i sameby fär ta slöjdvirke på viss statlig mark. I den nya 65 a § fårlänsstyrelsen enligt paragrafens andra stycke möjlighet att meddelaförelägganden eller förbud som behövs för att föreskrift som meddelats med stödav 65 a § första stycket skall efterlevas. får vidare enligt 65 a§ fjärde stycket satta ut vite i beslut om förelägganden eller förbud. Genom enändring i 99 § första stycket får beslut i dessa frågoröverklagas hos kammarratten. Paragrafens tredje stycke ändras så att Jordbruksverketsbeslut i en överklagad fråga som avser upplåtelse av rätt till jakt efter älgendast får överklagas av sameby. Skälet till ändringen framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 2.14). Prop.1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. Densom ingår äktenskap med renskötselberättigad förvärvar enligt nuvarande 2§första stycket renskötselrätt. Upplöses äktenskapet genom äktenskapsskillnadkan enligt andra stycket upphäva en renskötselrätt somförvärvats på detta sätt, om det föreligger särskilda skäl. Enligt den nya 1 § haralla samer renskötselrätt. Den nuvarande 2§ upphävs, varför möjligheten upphörför den som inte är same att förvärva renskötselrätt. Sådan person äremellertid enligt 11 § 3 medlem i sameby och har i denna egenskap rätt attutöva renskötselrätt. Upplöses äktenskapet genom äktenskapsskillnad upphöremellertid även medlemskapet i samebyn. För den som före lagens ikraftträdandeingått äktenskap med renskötselberättigad skall enligt övergångsbestämmelsenäldre bestämmelser gälla. Genom.en ändring i 99§tredje stycket får beslut i en överklagad fråga som avserupplåtelse av rätt till jakt efter älg endast överklagas av sameby. För beslutsom har meddelats före ikraftträdandet skall dock äldre bestämmelser tillämpas. 1992/93:32 Bilaga 2 Jordbruksdep. Paragrafensförsta stycke innehåller i sin nuvarande lydelse en bestämmelse om vilka särskilda.rättighetersom medför rätt till ersättning tUl följd avvägs byggande. Ersättningsrätttillkommer enligt bestämmelsen innehavare av sådan särskild rätt tillfastighet som upplåtits innan marken togs i anspråk. Enligtdet nya andra stycket i 1 § rennäringslagen grundas renskötselrätten påurminnes hävd. Renskötselrätten är således inte upplåten, varför innehavare avrenskötselrätt enligt ordalydelsen i nuvarande 55 § väglagen utesluts frånersättning. Paragrafen har därför ändrats så att rätt tUl ersättning föreliggerför innehavare av nyttjanderätt eller annan särskild rätt till fastighet,såvida rätten inte upplåtits efter det att marken togs i anspråk. 5.3 Lagen om vissa torvfyndigheter Stadgandet ändrasså att även renskötselrätt räknas som särskild rätt till fastighet vidtillämpningen av denna lag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen debatt anta förslagen till 1.lag om ändring irennäringslagen (1971:437), 2.lag om ändring i väglagen(1971:948), 3.lag om ändring i lagen(1985:620) om vissa torvfyndigheter.