prop · GG03256 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:256 om sekretess i mål om barnpornografibrott j~ Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdragur regeringsprotokollet . Ipropositionen läggs fram förslag till en ändring i sekretesslagen (1980:100) sominnebär att sekretess införs hos domstol i mål om ansvar för barnpomo-grafibrott.Lagändringen föreslås träda i kraft . 1Riksdagen 1992/93. Lag omändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 16 § sekretesslagen(1980:100)' skall ha följande lydelse. Sekretess gäller hos domstol i mål om ansvar försexualbrott, utpressning, brytande av post- eller tele-hemlighet, intrång iförvar eller olovlig avlyssning samt i mål om ersättning för skada medanledning av sådant brott, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närståendelider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller dock inte föruppgift om vem som är tilltalad eller svarande i målet. I fråga om uppgift i allmän handling Sekretessgäller hos domstol i mål om ansvar för sexualbrott, utpressning, brytande avpost- eller tele-hemlighet, intrång i förvar eller olovlig avlyssning samt imål om ersättning för skada med anledning av sådant brott, för uppgift omenskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskildeeller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs.Sekretessen gäller dock inte för uppgift om vem som är tilltalad ellersvarande i målet. Sekretess gäller hos domstol även i mål om ansvar för bampomografibrotteller motsvarande tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott för uppgift om denunge, om det kan antas att denne eller någon denne närstående lider skada ellermen om uppgiften röjs. gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft dagen efter den dag då den kommitut från trycket i . ' Lagen omtryckt 1992:1474. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , , ,, Proposition om sekretess i mål om barnpornografibrott Justitiekanslern() har i en skrivelse till (dnr 93-2060) föreslagit atten fråga om ändring i sekretesslagen (1980:100) tas upp till skyndsam prövning.Framställningen har sin bakgmnd i ett nu anhängigt mål om barnpornografibrott.Ändringsförslaget syftar till att möjliggöra ett sekretesskydd hos domstol föruppgifter om barns personliga förhållanden i sådana mål. Iframställningen pekar JK även på att avvägningen mellan å ena sidan rätten attfå ta del av en kopia av en allmän handling med stöd av offentlighetsprincipenoch ä andra sidan intresset av att skydda i brottmål beslagtagna handlingar äri behov av ett närmare studium. JK:sframställning bifogas detta ärende sombilaga 1. Framställningen har behandlatsvid en hearing. De myndigheter, organisationer m.m. som deltog i hearingenanges i bilaga 2. Densom skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt att bilden sprids eller somsprider sådan bild av barn döms, om inte gärningen med hänsyn till omständigheternaär försvarlig, för barnpornografibrott (16 kap. 10 a § , BrB). Omskildringen finns i tryckt skrift kan spridandet av skriften innefattatryckfrihetsbrott enligt 7 kap. 4 § 12 tryckfrihetsförordningen (TF), och omden finns i en film, varmed avses även videogram, kan spridandet innefattayttrandefrihetsbrott (5 kap. 1 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen, YGL). Tvångsmedeli tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål Enligt7 kap. 7 § TF får en tryckt skrift som innefattar ett tryckfrihetsbrott konfiskeras.Motsvarande bestämmelse vad gäller filmer finns i 5 kap. 6 § YGL.Vid konfiskering skall i princip alla exemplar som är avsedda för sprid- Prop.1992/93:256 Dessutom skall tillses att föremål som kan användas särskilt föratt mångfaldiga skriften eller filmen inte skall kunna användas för att Om det förekonmier anledning att filmen ellerskriften på grund av yttrandefrihetsbrott eller tryckfrihetsbrott kan konfiskeras,får i avvaktan på beslut om detta filmen resp. skriften läggas underbeslag (10 kap. 1 § TF och 7 kap. 3 § YGL). Justitiekanslernutövar tillsyn på TF:s och och är ensam behörig åklagare i målom tryckfrihetsbrott och yttrandefrihetsbrott. I princip kan endast Justitiekanslernbesluta om tvångsmedel, bl.a. beslag, med anledning av misstanke om sådanabrott. Sedan åtal för tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott väckts elleransökan gjorts hos rätten om konfiskering, förfogar rätten över frågor omtvångsmedel. När målet avgörs, skall rätten pröva om tidigare meddelatförordnande om tvångsmedel skall bestå. Ifråga om rättegången i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål skall rättegångsbalkentillämpas i den mån annat inte följer av TF, YGL eller lagen (1991:1559) medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagensområden (11 kap. 3 § sistnämnda lag). Enligt 45 kap. 7 § skallåklagaren när åtal väcks eller därefter, till rätten ge inutskrift av protokoll eller anteckningar från fömn-dersökningen samt deskriftliga handlingar och föremål som han vill åberopa som bevis. När åtalväcks i tryckfrihets- eller yttrandefrihetsmäl ges normalt den skrift, filmeller liknande vars innehåll det är fråga om in till rätten och åberopas tillstyrkande av den brottsliga gärningen. Den framställning som påstås habrottsligt innehåll kan därmed bli ansedd som en allmän handling enligt TF. Allmännahandlingar och rätten att ta del av dem Tillfrämjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varjesvensk medborgare ha rätt att ta del av allmänna handlingar (2 kap. 1 § TF).Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det ärpåkallat med hänsyn till de intressen som närmare anges i 2 kap. 2§ TF,däribland intresset att förebygga eller beivra brott och skyddet för enskildspersonliga eller ekonomiska förhållanden. Begränsningarna av rätten att ta delav allmänna handlingar skall anges noga i en bestämmelse i en särskild lag(sekretesslagen), eller i annan lag vartill denna hänvisar. Med handling avsesi TF framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnaseller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel, t.ex. en filmeller videogram. Handlingen är att betrakta som allmän om den förvaras hos enmyndighet och är inkommen eller upprättad hos myndigheten (2 kap. 3 § TF). Enallmän handling som inte omfattas av sekretess skall på begäran till handahållas den som vill ta del av den, sä att den kan läsas, avlyssnas eller uppfattas på annat sätt. En allmän handling får också skrivas av, avbildas, 4 eller tas i anspråk förljudöverföring. Den som vill ta del av en allmän hand- Prop. 1992/93:256 linghar som huvudregel rätt att mot avgift få kopia eller liknande av handlingentill den del den får lämnas ut (2 kap. 12 och 13 §§ TF). Sekretessi mål om sexualbrott m.m. Enligt9 kap. 16 § sekretesslagen gäller sekretess hos domstol i mål om ansvar försexualbrott, utpressning, brytande av post- eller telehemlighet, intrång iförvar eller olovlig avlyssning samt i mål om ersättning för skada med anledningav sådant brott, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närståendelider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller dock inte föruppgift om vem som är tilltalad eller svarande i målet. Någonbestämmelse om sekretess för uppgift om enskilds förhållanden i mål om ansvarför barnpornografibrott finns inte. Enförhandling vid domstol kan enligt 5 kap. 1 § hållas inomstängda dörrar, om det kan antas att det vid förhandlingen kommer attförebringas uppgifter som hos domstolen omfattas av sekretess enligt 9 kap. 16§ sekretesslagen. Sekretessgäller även vid fömndersökning i brottmål och i angelägenhet som gäller straffprocessuellatvångsmedel i brottmål, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon honom närståendelider skada eller men om uppgiften röjs (9 kap. 17 §) .Denna sekretess upphörvisserligen i princip att gälla om uppgiften lämnas lämnas över till domstol isamband med att åtal väcks, men den består i vissa fall, bl.a. om sekretessskall gälla hos domstolen enligt 9kap. 16 § (9kap. 18§ andra stycket). Isin framställning anför JK att det i ett mål där talan inte förs om ansvar för sexualbrottutan för det tryck- eller yttrandefrihetsbrott eller det brott mot allmänordning som spridande av bampornografisk skildring utgör enligt 16 kap. 10 a § BrB,inte finns någon möjlighet att vägra utlämnande av allmän handling sominnehåller uppgifter av integritetskänslig natur. Frågan har varitföremål för prövning i . Hovrätten har därvidkonstaterat att den i 9 kap. 16 § sekretesslagen uppställda sekretessen tillskydd för enskilds personliga förhållanden (i detta fall närmast integritetenhos de barn som avbildas i skildringarna) inte kunde åberopas till stöd föratt vägra utlämnande, eftersom den talan som fördes i målet inte avsåg ansvarför sexualbrott utan ansvar för ett brott mot allmän ordning i 16 kap. BrB. JKhar i framställningen framfört två möjligheter att åstadkomma en lös ning som på ett tillfredsställande sätt beaktar de motstående intressen som i liknande fall gör sig gällande, nämligen den viktiga principen om öppenhet i domstolarnas verksamhet och intresset av barnets personliga integritet. En ändring i sekretesslagen ter sig enligt JK som den snabbast framkomliga vä gen. Det skulle också kunna övervägas att inskränka den rätt som ansetts 5 finnas att erhålla kopiorav sådant material som i domstol är under beslag och yrkas konfiskerat.Bestämmelser härom skulle dock fordra grundlagsändring och kan därför inte fåsnabbt genomslag. Mittförslag: Sekretesslagen ändras så att sekretess skall gälla hos domstol i målom ansvar för barnpornografibrott för uppgift om den unge, om det kan antas attdenne eller någon denne närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Framställningenfrån Justitiekanslern överensstämmer i princip med mitt förslag. Lämnadesynpunkter vid hearingen: Företrädare för har ifrågasattom inte en s.k. absolut sekretess borde införas. Företrädare för Svenska Tidningsutgivareföreningenhar å sin sida framfört att absolut sekretess inte bör införas. Företrädare förStockholms tingsrätt och JK har betonat att det är angeläget att lagändringenträder i kraft möjligt. Skälenför mitt forslag: Principen att domstolsförhandlingar skall vara offentliga ochatt det material som ligger till grund för domstolens bedömning skall varaoffentligt är av gmndläggande betydelse för rättssäkerheten och förallmänhetens tilltro till rättsväsendet. Domstolsförhandlingar och processmaterialetskall därför vara offentliga i största möjliga utsträckning. Ettsekretessintresse bör därför få väga över endast om det finns ett mycket starktbehov av sekretess. Den som har blivit utsatt för eller anser sig ha blivitutsatt för ett sexualbrott har ofta ett starkt intresse av sekretess för uppgiftersom läggs fram i brottmålet liksom i ett mål om skadestånd pä grund av sådantbrott. Skälen för sekretess i sådana mål har ansetts vara så starka attsekretessintresset fått sätta åsido huvudregeln om att förhandlingen och processmaterialetskall vara offentligt. Barnpornografibrottutgör ett brott mot allmän ordning. Det finns således ingen enskild målsägande(den som utsatts för brott) i mål om ansvar för sådant brott. Föratt styrka att barnpornografibrott har begåtts, krävs normalt att handlingar,bilder eller filmer ges in till domstolen bl.a. för att företes vid domstolsförhandlingen.Detta kan i sin tur innebära att de barn som har utsatts för den kränkning somframställningen skildrar ytterligare förnedras genom att skildringen i t.ex.videogrammet blir tillgänglig för allmänheten. Därmed inträder frågan om behovav skydd för enskilds integritet även i ett mål om ansvar för brott mot allmänordning. Påsamma sätt som i mål om ansvar för sexualbrott väger hänsynen till dessa barnsintegritet så tungt att huvudprincipen om att domstolsförhandling ochprocessmaterialet till alla delar skall vara offentligt måste få vika. Tilldetta kan läggas att det vore olämpligt om åklagaren nödgades väga in hänsynentill barnets integritet i frågan om det över huvud skall väckas åtal för barnpornografibrott.Ett sådant hänsynstagande skulle ytterst leda även Prop. 1992/93:256 till det anstötligaresultatet att åklagaren måste avstå från att låta ett under fömndersökningengjort beslag av t.ex. ett videogram med barnpornografi bestå och i stället låtadet beslagtagna materialet återlämnas till den misstänkte. Bestämmelser somgör det möjligt att förhindra att barnens integritet kränks i mål ombarnpornografi bör därför införas. Närdet gäller frågan om hur detta lagtekniskt skall ske kan följande anföras. Vadsom utgör en allmän handling och rätten att ta del av dessa handlingar reglerasuteslutande i TF. Rätten att ta del av allmänna handlingar tillkommer varjesvensk medborgare till "främjande av ett fritt meningsutbyte och enallsidig upplysning" (2 kap. 1 § TF). TF är även exklusiv lag när detgäller ingripanden på gmnd av innehållet i tryckt skrift. Och TF medger atttryckta skrifter med visst innehåll tas i beslag och konfiskeras om innehålletutgör tryckfrihetsbrott. Ett förordnande om konfiskering innebär som tidigare nämntsi princip att den tryckta skriften som tagits i beslag skall förstöras. Syftetmed åtgärden är självfallet att förhindra vidare spridning av skriften. I såvälTF som YGL finns bestämmelser om straff för spridande av framställningar somär föremål för beslag eller förklarats konfiskerade (6 kap. 3 § TF och 3 kap.13 § YGL). Förhållandet mellan å ena sidan om allmänna handlingaroch om rätten att erhålla kopior av allmänna handlingar och å andra sidan TF:sregler om beslag och konfiskering (till vilka YGL hänvisar) framgår inteuttryckligen av TF. synes inte ha fått någon belysning i denjuridiska litteraturen. Inte heller har frågan behandlats vid tillkomsten avnu gällande TF eller av YGL. Den uppkomna frågan kan dessutom ses i ett vidareperspektiv, nämligen det som omfattar beslag av handlingar i ärenden och målsom ej avser tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott. Dessa frågor ärkomplicerade och förtjänar att få en närmare belysning. En sådan analysfordrar emellertid en grundlig genomgång av hur gällande bestämmelser förhållersig till varandra och ingående överväganden av möjligheterna till förtydligandeneller ändringar av gällande regler, vilka i detta sammanhang till stor del ärav grundlagskaraktär. Jag avser att åter-konuna i annat sammanhang tillregeringen i denna fräga. Medhänsyn till det stora behovet av att snabbt komma till rätta med den situationsom uppstått, bör nu en ändring ske i sekretesslagen. Detsätt på vilket detta låter sig snabbast göra är att göra ett tillägg till 9 kap. 16 §. En sådan ändring ligger nära till hands också med beaktande av att barnet kan betraktas som ett offer för det sexuella övergrepp som skild ras. Därför förordar jag att en bestämmelse om sekretess motsvarande den som redan finns i 9 kap. 16 § om sekretess hos domstol i mål om ansvar för sexualbrott införs till skydd för barnets identitet. nämnda bestämmelses s.k. raka skaderekvisit, att sekretess föreligger om det kan antas att barnet lider skada eller men om uppgiften röjs, motiveras av att det är fråga om domstolsförfarande och att grundprincipen skall vara att rättegångar i dom stol skall vara offentiiga (jfr 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen). Be stämmelsen blir tillämplig så snart ett barn går att identifiera och detta oav sett om det i det enskilda fallet är svårt att göra en sådan identifiering, t.ex. därför att det finns anledning att tro att barnet finns i något annat land.Lag- 7 textenbör utformas så att inte bara den som är barn i den betydelse detta Prop.1992/93:256 ordhar i ansvarsbestämmelserna om barnpornografibrott omfattas, utan ocksåen sådan ungdom som vid tillämpningen av dessa inte anses vara barn. Dettakan ske om den skyddade personen anges som "den unge" och inte "barnet".Liksom när det gäller mål om ansvar för sexualbrott bör sekretess ävenkunna gälla om någon närstående till den unge skulle antas kunna lida skadaeller men om uppgift om barnet röjs. Vidsådant förhållande kan, utan annan följdändring, domstol hälla förhandlinginom stängda dörrar (5 kap. 1 § ) och förundersökningssekretessenbestår när åtal väcks (9 kap. 18 § andra stycket sekretesslagen). Skallsekretess enligt den nya bestämmelsen i 9 kap. 16 § sekretesslagen bestå underhela rättegängen och också efter denna, måste reglerna i 12 kap. 3 och 4 §§sekretesslagen om fortsatt sekretess hos domstol vara tillämpliga, vilket kankräva särskilda beslut av domstolen. Detförslag jag nu har lagt fram avser bampomografibrott. Samma problemställningfinns emellertid också i mål om ansvar för olaga våldsskildring (16 kap. 10 b §BrB) som också kan utgöra tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott (7 kap. 4 §13 TF respektive 5 kap. 1 § YGL). Detta brott låter sig emellertid inte infogalika lätt i 9 kap. 16 § sekretesslagen, eftersom det mera sällan kan vara talom att skydda något visst brottsoffer. Det som i detta fall skulle motivera sekretessär intresset att förhindra brott som består i att en våldsskildring spridssedan den utlämnats som allmän handling. Det har därför inte inom ramen fördet synnerligen brådskande lagstiftningsärende som jag nu föredrar varitmöjligt att behandla brottet olaga våldsskildring när det inte omfattas av JK:sframställning. JKhar emellertid i samarbete med företrädare för utarbetatett utkast till en sekretessbestämmelse som skulle kunna förhindra spridning avfilmer och andra bildframställningar som innefattar olaga våldsskildring ochsom ges in i mål om ansvar för sådant brott. Avsikten är att utkastet snarastskall överlämnas till det utskott i som skall bereda regeringensförslag så att detta utskott genom ett s.k. utskottsinitiativ skall hamöjlighet att komplettera propositionens lagförslag och därigenom snabbastmöjligt komma till rätta med problemet med olaga våldsskildringar som hållstillgängliga enligt offentlighetsprincipen i en rättegång. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtill lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Denföreslagna lagändringen innebär i princip endast att till en redan befintliguppräkning av olika brott fogas ytterligare ett brott. Lagändringen föreslås isyfte att skydda ett ytterst skyddsvärt intresse och den föreslås träda i kraftså snart det över huvud taget är möjligt. Ett hörande av Lagrådet skulleinnebära att en proposition i ärendet knappast skulle kunna avges till riksdageni sådan tid att ett beslut kan fattas före sommaruppehållet. Detta skulle fördröjalagstiftningsfrågans behandling med avsevärt men till följd. dets yttrande bör därförinte inhämtas innan regeringen beslutar proposi- Prop. 1992/93:256 tion. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta förslaget till lag om ändringi sekretesslagen (1980:100). Medhänsyn till att lagändringen föreslås träda i kraft bör regeringenvidare föreslå att förkorta motionstiden . Ärendet börbehandlas under innevarande . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Justitiekanslern Dnr1913-93-22 Prop. Bilaga 1 Regeringen () Framställning om en ändring i sekretesslagen (1980:100) m.m. JustitiekanslernSr härmed föreslå att en fråga om ändring i sekretesslagen m.m. tas upp tillskyndsam prövning i viss anslutning till den inom Justitiedepartementetpågående översynen av lagstiftningen rörande barnpornografibrott. Ändringsförslagetsyftar till att möjliggöra ett sekretesskydd hos domstol för barns personligaförhållanden i mål eller ärenden som rör beivrande av barnpornografibrott. Ettlagförslag biläggs denna framställning. 1framställningen pekas också på att saken rymmer en fråga som är viktig även iett vidare rättsligt perspektiv. Avvägningen mellan å ena sidan rätten attbegära att få del av en kopia av en allmän handling med stöd avoffentlighetsprincipen och å andra sidan intresset av att skydda i brottmålbeslagtagna handlingar är enligt Justitiekanslern i behov av en närmaregenomlysning. Framställningenhar sin bakgrund i Justitiekanslerns erfarenheter från främst ett nu aktuelltmål om barnpornografibrott. Den fråga som behandlas är emellertid av generellnatur för måltypen som sådan. 1 Bakgrunden i korthet Justitiekanslernhar i ett mål vid tinrätt väckt åtal mot två personer med yrkande omansvar för yttrandefrihetsbrott (barnpornografibrott och olaga våldsskildring)avseende spridning av videogram med ett barn pornografiskt resp. våldspornografisktinnehåll. Målet är anhängigt vid tingsrätten. Imålet har med stämningsansökan ett stort antal (över hundra) filmer ochvideogram getts in av Justitiekanslern. Videogrammen är efter beslut av Justitiekanslernunder beslag och yrkas konfiskerade hos domstolen. Hostingsrätten har, sedan stämningsansökan ingetts dit, flera personer begärt attla ta del av de beslagtagna videogrammen med hänvisning till reglerna itryckfrihetsförordningen (TF) om rätt för envar att @ ta del av allmännahandlingar eller att erhålla kopia av dem (2 kap. 12 och 13 §§TF). genom beslut vid två skilda tillfällen avslagitframställningar om att få ta del av videogrammen genom att erhålla kopia av dem, har besluten upphävts av med Prop. 1992/93:256hänvisning till reglerna i TF och sekretesslagen. Kopior av domstolar- Bilaga 1 nas beslut biläggs. Justitiekanslernanmodades i det första av de av prövade fallen att till hovrättenavge yttrande och delgav hovrätten sin syn på uppkomna frågeställningar. Kopiaav Justitiekanslerns yttrande till hovrätten biläggs. Motett beslut att lämna ut en allmän handling kan talan ej föras, 15 kap. 7 §sekretesslagen. Genomden prövning som gjorts av hovrätten har således avgjorts att det inte finnsnågon laglig grund för en domstol att vägra att bifalla en på TF stödd begäranom att genom kopia få ta del av videogram med t.ex. barnpornografiskt innehållsom har ingetts till och förvaras hos domstolen i ett där anhängigt mål som röransvar för barnpornografibrott. 2 Regleringen i TF av rätten att ta del av allmännahandlingar m.m. Enligt2 kap. 1 § tryckfi-ihetsförordningen (TF) skall, till främjande av ett frittmeningsutbyte och en allsidig upplysning, varje svensk medborgare ha rätt attta del av allmänna handlingar. Deaktuella videogrammen torde hos domstolen ostridigt utgöra allmänna handlingari TF:s mening, 2 kap. 3 § TF. Rättenatt ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det är påkallat medhänsyn till de intressen som närmare anges i 2 kap. 2 § TF, bl.a. intresset attförebygga och beivra brott (p. 4) och skyddet för enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden (p. Begränsningarnaav rätten att ta del av allmänna handlingar skall anges noga i en bestämmelse ien särskild lag - sekretesslagen - eller i annan lag vartill denna hänvisar, 2kap. 2 § andra stycket TF. Regleringen i TF på området är exklusiv. Utgångspunktenför prövningen av allmänhetens rätt att ta del av ifrågavarande videogram skallsåledes sökas i dessa föreskrifter meddelade på grundlags nivå och i de regleri sekretesslagen (1980:100) som kan vara tillämpliga. 1sammanhanget bör nämnas att det i TF och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) finnsvissa regler enligt vilka "vidarespridning" efter beslag ochkonfiskation har kriminaliserats. Av dessa bestämmelser kan dock inte utläsasatt de skulle ta sikte på att förhindra domstolen att tillämpaoffentlighetsprincipen. En sådan läsart synes heller inte särskilt naturlig. 3 Regleringeni sekretesslagen Prop. 3.1 Intressetatt förebygga och beivra brott och förundersökningssekretessen