prop · GG03169 · 1992-12-31 00:00:00 — Utredarenhar föreslagit att SMH, LU och UG får i uppdrag att lägga fram förslag om ämnesmässigprofilering av utbildningen inom musi-keriinjen inför budgetperioden1996/97-1998/99. Avdet tiotal remissinstanser som har yttrat sig i frågan instämmer de flesta ibehovet av en profilering. RRVhar i en egen granskning av musikerutbildningén konstaterat ett behov avtydligare profilering mellan musikhögskolorna. SMH, SFS och Svenska KompositörerAv Populärmusik framhåller att beslut om profilering måste fattas av varjehögskola för sig efter interna överväganden. LUframhåller att en profilering inte bör förändra antalet utbildningsplatser påmusikerutbildningen. KMAanser att orkesterutbildning skall finnas vid samtliga högskolor som harmusikerutbildning, om än inte med full symfonisk besättning. Utredarenhar framfört förslag om differentierad utbildningslängd förmusikerutbildningarna i vid LU och UG. Utbildningen i gitarrspel vid UG delasin i två etapper, den' första omfattande 120 poäng, den andra 80 poäng. Ettdrygt femtal remissinstanser har yttrat sig i frågan. KMAframhåller att det generellt inte går att göra vissa utbildningar kortare, dåinlärningstiden är individuellt betingad. KMA framhåller också att likadanaexamensbeteckningar med olika utbildningslängd varken är upplysande förarbetsmarknaden eller stimulerande för studenterna. och framhåller att den föreslagna120-poängsmvån inte är tillräcklig som utbildning för orkestermusiker,speciellt som det inte finns en adekvat förutbildning som motiverar detta. 1992/93:169 Bilaga 5 Utredarenframhåller att grundutbildningen inom vissa områden är överdimensionerad ochatt behovet av en ökning av påbyggnadsutbildningen är stort. Vidare föreslås ibetänkandet en koncentration av resursema för påbyggnadsutbildning till SMH. Etttiotal remissinstanser har yttrat sig i frågan. RRV,KMA, , Föreningen och framhåller attmusikerutbildningen är överdimensionerad. LUavstyrker förslaget om en koncentration till och framhåUer att påbyggnadsutbildningenär av stor betydelse för varje musikerutbildning och en viktig stimulans förde studerande på grundutbildningsnivå. LU framhåller vidare att det avresursskäl vore olyckligt att inte använda sina professorsresurser förpåbyggnadsutbildning. UGavstyrker utredarens förslag då resurserna för påbyggnadsutbildning på siktkan möjliggöra en rimligare tjänstestruktur och garantera en rekrytering på högnivå till den kreativa forskarutbildningen. SFSanser att påbyggnadsutbildning bör bedrivas vid den högskola som är mestlämplig. tillstyrker en koncentration till då resursernaför påbyggnadsutbildningen där är för små. blir en del av påbyggnadsutbildningen vid iStockholm Utredarenhar föreslagit att utbildningen vid skall bli en del avpåbyggnadsutbildningen vid SMH, och att stiftelseformen vid bibehålls. Omkringhälften av det tiotal remissinstanser som yttrat sig tillstyrker utredarensförslag. anser att studenter från övrigamusikerutbildningar bör ges reella möjligheter till antagning om bliren del av påbyggnadsutbildningen vid SMH. KMA,Stiftelsen och Stiftelsen musikinstitutavstyrker utredarens förslag då ankytningen till SMH är omotiverad ochoförenlig med stiftelseformen. SMH framför liknande synpunkter. Utredarenshar föreslagit att tre årsstudieplatser på nuvarande kyrkomusikerlinjenöverförs från SMH till HLu. Merpartenav de sju remissinstaner som yttrat sig i frågan är tveksamma. KMA,SFS och tillstyrker en viss ökning av utbild- ningsplatserna vid HLu,men anser inte att någon indragning av platser Prop. 1992/93:169 bör ske i . LUframhåller att tjänsteorganisatoriska skäl inte bör motivera en utökning avstudentantalet. UGframhåller att det är svårt att besätta platserna vid HLu med kompetentasökande. Då UG nu genomför uppbyggandet av ett orgelcentrum bör de treplatserna fördelas jämnt över landet. Sammanfattning av (SOU 1990:105) Studenten pp- i992/93:i69 och tvångsanslutningen. Vad händer om '' Destuderande vid de statliga högskolorna är skyldiga att tiUhöra studentkåren, iUppsala och även nation och vid studentföreningför fakultet. Denna tvångsanslutning, i dagligt tal kaUad obligatoriet, harsedan länge ifrågasatts, utretts och blivit föremål för skiftande beslut.Motståndarna har hävdat att obligatoriet måste avskaffas därför att detstrider mot föreningsfriheten, anhängarna har pe-katpå vad de menar varapraktiska fördelar. Vidde statliga högskolorna finns i vårt land ca 170 000 studenter. Högskolornavarierar både i inriktning och i storlek. Vid de sex universiteten och en radspecialhögskolor som och de tekniska högskolornabedrivs förutom grundläggande utbildning även forskarutbildning, vid de övrigaendast grundläggande utbildning. av studenterna finns vid de sexuniversitetsorterna. Det lägsta antalet studerande uppvisar en radkonstnärliga specialhögskolor. Sammanlagtfinns det 79 obligatoriska studentkårer vid de statliga högskolorna. Iflertalet fall endast en per högskola men i åtskilliga fall mer än en, vidSveriges nio och därtiU spridda över hela landet, viduniversiteten i och inte mindre än tio. Därtill kommer i Uppsalaoch sammanlagt 27 nationer och i tre studentföreningar förfakultet. Medlemsavgiften varierar 1990 från . till O kr. Deobligatoriska avgifterna uppgår 1990/91 till sammanlagt drygt 80 milj.kr. Vanligtär att indela de obligatoriska sammanslutningarnas verksamhet i tvåhuvudområden, det studerandefackliga och det studiesociala. TiU detstuderandefackliga hör framför aUt bevakningen av hela verksamhetsområdet; densker främst genom de studerandes representation i högskolans olika organ. Tilldet studiesociala området hör studentbostäder, studerandehälsovården,motionsidrotten, restauranger, samlingslokaler och en hel rad andra aktivitetersom kulturella arrangemang och studiecirklar, vidare nöjesarrangemang ochfadderverksamhet för de nytillkomna. Utredningensuppdrag har varit att utreda konsekvenserna av ett avskaffande avobligatoriet, däremot inte att ta ställning till om obligatoriet skallavskaffas eller behållas. Efteren genomgång av studerandesammanslutningarnas utveckling och regelverket omobligatoriet (kap. 2), av de skiftande synsätt som funnits över tiden vidregleringen av obligatoriet (kap. 3), av studerandesammanslutningarnasverksamhet och ekonomi (kap. 4) och av obligatoriet i ett internationelltperspektiv med jämförelser framför allt med övriga nordiska länder och medTyskland (kap. 5) gör utredningen sina bedömningar av vad som händer om obUgatorietavskaffas (kap. 6). Obligatoriet är ettingrepp i den enskildes rätt att stå utanför en före- Prop. 1992/93:169ning. Avskaffas denna tvångsanslutning, värnas föreningsfriheten. De Bilaga6 nuvarande obligatoriska sammanslutningarna, i den mån de kommer att finnaskvar, blir då att betrakta som vanliga, fria föreningar, jämställda med allaandra studentföreningar som kan finnas vid högskolan. Studeranderepresentanternai högskoleorganen utses av studentkåren. Motiveringen är att denna på grundav obligatoriet representerar samtliga studenter. En sådan ordning kan intebehållas, om obligatoriet slopas. Att låta den gamla ordningen bestå vore attbetrakta som ett försök att bakvägen återinföra obligatoriet; endast genommedlemskap i studentkåren skulle den enskilde studenten då kunna agerastuderande-fackligt med framgång. Föreningsstrukturenkommer att ändras men säkerligen variera från högskola till högskola. Man fårräkna med att både ämnes- och linjeföreningar, liksom fackliga och politiskaklubbar kommer att visa ökad aktivitet i framför allt studerandefackligafrågor. De tidigare obligatoriska sammanslutningarna kommer att klara sigbättre vid de mindre högskolorna och vid de mera homogena, t.ex. de tekniska.1 genomsnitt högst av de studerande torde komma att ansluta sig frivilligttill dagens studentkårer. Attutse studeranderepresentanterna i högskoleorganen kan alltså inte längreankomma på studentkåren. Från allmän demokratisk synpunkt är det ej hellermöjligt att överlåta funktionen till en elektorsförsamling med elektorer frånalla studentföreningar vid högskolan. Istället måste den enskilde studenten sättas i centrum och studeranderepresentanternaväljas i aUmänna val i högskolans regi, ett förfarande som tillämpas i andraländer utan obligatorium och även i länder med obligatorium. sådantvalförfarande med mönster från valen till och de kommunalabeslutande församlingarna. Nomineringsrätten bör vara fri. Att ansvara förvalen av studeranderepresentanterna kommer att medföra kostnader för högskolan,ca 8-10 milj.kr. Iutredningens direktiv sägs att de studerandes inflytande över och insyn ihögskoleorganen är av stor vikt och att utredningen skall beräkna behovet avstatligt stöd till den studerandefackliga verksamheten, om obUgatorietavskaffas. Utredningen har funnit behovet uppgå till ca 35 milj.kr. Stödet börsom i fördelas i proportion till det antal platser i högskoleorganensom respektive grupp fått i de allmänna valen. Vadangår den studiesociala verksamheten gör utredningen följande bedömningar. Studentbostädernaoch restaurangverksamheten är inte beroende av några bidrag från deobligatoriska studerandesammanslutningarna och påverkas därför knappast av ettavskaffande av obligatoriet. Annorlundaförhåller det sig med samlingslokalema. Redan nu har åtskilligastuderandesammanslutningar stora ekonomiska bekymmer med sina lokaler och detär i hög grad tveksamt, om de med sitt starkt reducerade medlemsantal ochdärmed följande minskade inkomster i Prop. form av avgifter kanbehålla beståndet. Om detta reduceras eller helt Bilaga 6 upphör, rycks grundvalenundan för stora delar av den studiesociala Ytterst ärdet ett ansvar för stat och kommun att se till att den studiesocialaverksamheten fungerar. Det är emellertid i dagens läge knappast möjligt attgöra en realistisk beräkning av behovet av Studerandehälsovårdenoch motionsidrotten är båda beroende av tillskott från de obligatoriskastuderandesammanslutningarna och kommer därför att få minskade resurser omobligatoriet försvinner. Utredningenhar som särskilt uppdrag haft att analysera och lämna förslag till hurstuderandehälsovårdens verksamhet lämpligen skall kunna organiseras (kap. 7). Studerandehälsovårdenär i första hand inriktad på förebyggande samt sociala och kurativa insatser.Den är en särskild företagshälsovård för de studerande vid de statligahögskolorna. Huvudman för verksamheten är studentkåren om den det vUl. Denerhåller ett statsbidrag, om den åtar sig uppdraget och i avtal medhögskolestyrelsen förbinder sig att följa de fastställda riktlinjerna.Verksamhetens omfattning varierar efter högskolans storlek men är bäst utbyggdvid de äldre och större högskolorna, medan den är under uppbyggnad vid denytillkomna och mindre. Dentotala omslutningen uppgår till ca 20 milj.kr. för innevarande år.Statsbidraget täcker ungefår halva beloppet, dvs. per student och år.För det allra mesta av återstoden svarar studentkåren. Studenternas bidragvarierar från högskola till högskola. per studentoch år. Kritik har riktats mot den nuvarande ordningen från tvåutgångspunkter. För det första mot att studentkåren är huvudman ocharbetsgivare. Studenterna är, har det sagts, inte lämpade för den rollen. Fördet andra mot att de studerande vid de statliga högskolorna som enda kategorii vårt land måste själva gemensamt bidra tiU finansieringen av sin företagshälsovård. Utredningenbetonar att det i vårt land, liksom i andra jämförbara länder, måste finnas ensärskild studerandehälsovård och att den i första hand skall vara inriktad påförebyggande samt sociala och kurativa insatser. Det måste därför enligt utredningensmening finnas en garanti för att det finns en fungerande studerandehälsövård.Studentkåren har inget ansvar för att så blir fallet. Utredningen anser atthögskolan bör ta detta ansvar. Ibetänkandet diskuteras olika alternativ till huvudman. Utredningen föreslår attstuderandehälsovården på varje ort organiseras som stiftelse med högskolan somen av stiftarna. Högskolanskall alltså vara en av stiftarna. Om obligatoriet är kvar, bör ävenstudentkåren ingå som stiftare. Det bör vara en strävan att bland stiftarnaskall finnas också (i dess egenskap av sjukvårdshuvudman ochdärmed totalansvarig för hälso- och sjukvården inom landstingsområdet) samtstudiemedelsnämnden och, där så bedöms lämpUgt, kommunen och statshälsan. Istyrelsen bör förutom för stiftarna finnasrepresentanter även för de studerande (om obligatoriet Prop. 1992/93:169avskaffas) och för personalen. Ingen av grupperna bör ha majoritet i Bilaga6 styrelsen, men ett betydande studerandeinflytande är under aUa förhållandenangeläget. Studenthälsorna,dvs. de lokala inrättningarna brottas redan nu med betydande ekonomiska problempå grund av ökande omkostnader. Upphävs obligatoriet, får man räkna med attstudentkårerna varken kan eller vill lämna något bidrag. Det är möjligt attbidragen uteblir även om obligatoriet är kvar. Utredningenär förhindrad att föreslå en uppräkning av statsbidraget. Utredningen kan barakonstatera att om en väsentlig del av den finansieUa grundvalen rycks undan,måste studerandehälsovården inskränkas till en för de studerande inte godtagbaroch samhällsekonomiskt inte försvarbar nivå. Ibetänkandet förordas en undersökning av effekterna av fördelningen avstatsbidraget till studerandehälsovården liksom ett klarläggande av de kriteriersom riksidrottsförbundet tillämpar vid upprättande av förslag till fördelningenav statsbidraget till motionsidrotten. Ettavskaffande av obligatoriet kommer, för att sammanfatta, att medföra följandekostnader : Kostnaderför högskolans genomförande av allmänna val ca 8-10 milj.kr. Statsbidragför att garantera den studerandefackliga verksamheten ca 35 milj.kr. Därtillkommer sannolika kostnader för samlingslokaler, därför attstuderandesammanslutningarna kan ekonomiskt svara för dessa. Tillbilden hör även att studerandehälsovården kommer att mista nära hälften av sittfinansiella underlag. Sammanställningav remissyttranden över Pop. betänkandet(SOU 1990:105) Studenten och "a 6 Vad händer om obligatoriet försvinner? Ytfrandenöver betänkandet har avgivits av Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ),(), Statskontoret, , (), . , (),(), Centralorganisationen /SR(/SR), i (LO), (),i . i Bekinge län. i , i län.Länsstyrelsen i , ,. , Kuratorskonventet iUppsala, i , förenade studentkårer,Studenters , Förenade Studentkårer,universitets studentkår. Tekniska högskolans studentkår, vid . i Stockholmstudentkår, studentkår. studentkår i ,studentkåren i /, studentkår, studentkåren viduniversitetet i (filoso- . fisk fakultet), teknologersstudentkår, lärarutbildningens studentkår i , Lunds studentkår, teknologkårenvid , studentkåren vid högskolan i ,Filosofiska fakultetetrnas studentkår i , studentkår,studentkår, studentkår, studentkår i , studentkåreni , vid univeris-tetet i ,vid i , vid i , nation i ,nation i , natin i , Västgöta nation iUppsala, Söder-manlands-Nerikes nation i , nation i ,nation i , Norrlandsnation i , nation i ,i , Lunds nation i , Helsingkrona nation i ,Blekingska nationen i , nation i , nation i , Kalmarnation i , nation i , nation i , Inspektörernai , Inspektorskollegiet i samt studerande hälsovårdsmottagningarnavid; i , högskolan i , i ,i , högskolan i och i . UHÄ har bifogat yttrandenfrån Universiteten i , , Prop. 1992/93:169 , , och , högskolorna i Eskilstu- Bilaga 6na/, /, , , , ,, , , och , , karolinskainstitutet, tekniska högskolan i , samtvårdhögskolornas rektorskollegium. Särskiltyttrande har dessutom inkommit från kommun. Skallkårobligatoriet avskaffas eller behållas? Flertaletremissinstanser tillstyrker inte förslaget att avskaffa kårobligatoriet. Deolika studentnationerna, SFS, RF, , Inspektörerna i , Inspektorskollegieti , Kuratorskonventet i , i samt 14 av defrivilliga studentorganisationerna önskar behålla kårobligatoriet. UHAhar givit samtliga högskoleenheter samt företrädare för vårdhögskolorna tillfålleatt yttra sig över betänkandet och sammanfattar remissorganens åsikter tillatt nuvarande kårobligatorium skall behållas (endast förordar ettavskaffande). UHÄ delar denna uppfattning. LO,SAF samt länsstyrelserna i , , , ochNorrbotten avstår från att yttra sig. Stockholmsuniversitets, , , Lunds, och studentkårer.Juridiska fakultets föreningen och viduniversitetet i , , samt Statskontoret är för ett avskaffande av kårobligatoriet. Remissvarpå frågan om kårobligatoriet skall behållas eller avskaffas Remissinstans Behållas Avskaffas Inget svar Myndigheter 7 1 18 Studentnationer 18 O O Frivilliga student föreningar 14 12 1 Övriga 4 0 2 Totalt 43 13 21 Omkårobligatoriet skall avskaffas - hur bör då studierepresentanterna i olikahögskoleorgan utses? Majoritetenav de remissorgan som har yttrat sig i denna fråga har instämt i utredningensuppfattning att studierepresentanterna bör utses genom allmänna val, direktaeller indirekta beroende på nivå. Förslag finns också om attvalsättet kan ställas i relation till hur stor Prop. 1992/93:169 anslutningenblir i en frivillig organisation samt att valfrågan inte skall Bilaga 6regleras närinare på central nivå utan att valsättet bör få avgöras lokalt, ochatt valförfarandet skall överlåtas på den frivilliga studentkåren vid mindrehögskolor. Omkårobligatoriet avskaffas innebär det ökade kostnader för staten. Hur bör dessatäckas? Pådenna fråga har flertalet remissinstanser avstått från att svara antingen pågrund av sitt ställningstagande tUI obligatoriet eller för att de ansett attdet är statens uppgift att finansiera de ökade kostnaderna. Högskoleenheternaanser dock att det inte är möjligt att omprioritera i de interna budgeten dåhögskolorna redan ålagts krav på att spara och skära ned verksamheten. Bilaga 7 Förslag till Lag om tillstånd att utfärda vissa examina Härigenom föreskrivs följande. Enskilda utbildningsanordnare får endast efter tiUståndutfärda sådana examina som regeringen reglerar i föreskrifter när det gällerde universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen (1992:1434). Ett sådant tillstånd får lämnas endast om utbildningenuppfyller de krav som uppställs i 2 § samt, i förekommande fall, i 3 §. Med enskild utbildningsanordnare menas i denna lag enenskild fysisk eller juridisk person som anordnar utbildning. Följande krav gäller för att få utfärda andra examina än doktors-ochlicentiatexamina. Utbildningen skall vila på vetenskaplig eller konstnärliggrund och bedrivas så att den i övrigt uppfyller de allmänna krav som uppställsi 1 kap. högskolelagen (1992:1434). För varje examen som tillståndet avser skall utbildningenockså svara mot de särskilda krav som enligt vad regeringen föreskriver gällerför denna examen vid de universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen(1992:1434). Följande krav gäller för att få utfärda doktors- ellerlicentiatexamen. Forskarutbildningen skall vila på vetenskaplig grund ochbygga på en grundläggande högskoleutbildning samt bedrivas så att den i övrigtuppfyller de allmänna krav som uppställs i 1 kap. högskolelagen (1992:1434). För en doktors- eller licentiatexamen inom ettvetenskapsområde som tillståndet avser skall forskarutbildningen också svaramot de särskilda krav som enligt vad regeringen föreskriver gäller för dennaexamen vid de universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen(1992:1434). Ett tillstånd att utfärda examina får förenas med villkorom allmänhetens rätt att ta del av handlingar hos utbildningsanordna-ren. 5 § Prop. Bilaga 7 En enskild utbildningsanordnare som fåtttillstånd att utfärda examina är skyldig att medverka i uppföljningar ochutvärderingar av utbildningen. Tillstånd att utfärda examina lämnas av regeringen. Innan beslut fattas i tillståndsfrågor skall yttrandeinhämtas från Sekretariatet för utvärdering av universitet och högskolor. Ett tillstånd att utfärda examina får återkallas, om dekrav som uppställs i 2 § eller, i förekommande fall, i 3 § inte längre uppfylls.Detsamma gäller om sådana villkor som har ställts upp med stöd av 4 § inteiakttas eller om utbildningsanordnaren inte iakttar sin skyldighet enligt 5 §att medverka i uppföljning och utvärdering av utbildningen. Beslut om återkallelse av tillstånd fattas av regeringenefter framställning från Sekretariatet för utvärdering av universitet ochhögskolor. Innan sekretariatet gör en sådan framställning skall utbildningsanordnarenha givits tillfälle till rättelse. Om en enskild utbildningsanordnare utan tillstånd utfärdarexamina som avses i denna lag får Sekretariatet för utvärdering av universitetoch högskolor förelägga utbildningsanordnaren att upphöra med det. Ett sådantföreläggande får förenas med vite. Sekretariatets beslut i ärenden om förelägganden får inteöverklagas. Om regeringen efter det att denna lag har trätt i kraftger de universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen (1992:1434)rätt att utfärda andra examina än sådana som får utfärdas där vid denna lagsikraftträdande, får regeringen medge undantag från krav på tillstånd enligtdenna lag av högst . 1.Denna lagträder i kraft . 2.Enskilda utbildningsanordnaresom vid ikraftträdandet får statsbidrag till viss utbildning eller har vissutbildning ställd under statlig tillsyn och i denna utbildning utfärdar examinasom omfattas av denna lag får även efter ikraftträdandet utfärda samma examinaför den som har påbörjat utbildningen före . Möjlighetenkvarstår längst t.o.m. utgången av juni 1998.Regeringen får dock, om det finns särskilda skäl, i ett en- Prop.1992/93:169 skilt fall medge att examina utfärdas även vid en senaretidpunkt. Regeringen får i samband med ikraftträdandet av dennalag ge examensrätt till nedanstående enskilda utbildningsanordnare i denomfattning som där anges utan att ha inhämtat det yttrande frånSekretariatet för utvärdering av universitet och högskolor som föreskrivs ilagen. a. i för såväl examina somavses i 2 § som examina som avses i 3 §. Stiftelsen för socionomexamen. d. för musiklärarexamen. 19 1992/93. 1 samL Nr 169 Bilaga 8 Utdrag ur protokoU vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådetHans-Gunnar Solerud, regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 28 januari1993 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till lag om tillstånd att utfärda vissaexamina. Förslaget har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Lagrådet har underkastat lagtexten en redaktionellbearbetning på sätt som framgår av bilagan till detta protokoll men lämnar iövrigt förslaget utan erinran. Förslag till Lag om tillstånd att utfärda vissa examina Härigenom föreskrivs följande. En enskild fysisk eller juridisk person som anordnarutbildning (enskild utbildningsanordnare) får endast efter tillstånd utfärdasådana examina som regeringen med stöd av högskolelagen (1992:1434) meddelatföreskrifter om. Tillståndfår lämnas endast om utbildningen uppfyller de krav som uppställs i 2 eller 3 §. Följande krav gäller för att få utfärda andra examina än doktors-ochlicentiatexamina. Utbildningen skall vila på vetenskaplig eller konstnärliggrund och bedrivas så att den i övrigt uppfyller de krav som uppställs pågrundläggande högskoleutbildning i 1 kap. högskolelagen (1992:1434). För varjeexamen som tillståndet avser skall utbildningen också svara mot de särskildakrav som enligt vad regeringen föreskriver gäller för denna examen vid deuniversitet och högskolor som omfattas av högskolelagen. Följande krav gäller för att få utfärda doktors- ellerlicentiatexamen. Utbildningen skall vila på vetenskaplig grund och bygga påen grundläggande högskoleutbildning samt bedrivas så att den i övrigtuppfyller de krav som uppställs på forskarutbildning i 1 kap. högskolelagen(1992:1434). För endoktors- eller licentiatexamen inom ett vetenskapsområde som tillståndet avserskall utbildningen också svara mot de särskilda krav som enligt vad regeringenföreskriver gäller för denna examen vid de universitet och högskolor somomfattas av högskolelagen. Ett tillstånd att utfärda examina får förenas med villkorom rätt för enskilda att ta del av handlingar hos utbildningsanordnaren.