prop · GG0361 · 1992-12-31 00:00:00 — Detfår ankomma på organisationskommittén för inrättandet av Statensinstitutionsstyrelse att närmare överväga i vilken utsträckning det i övrigtär motiverat att de berörda myndigheteraa får tillgång till sekretessbelagdauppgifter och om detta behov kan tillgodoses inom raraen för nu gällandebestämmelser om uppgiftsskyldighet m.m. Utredningen:Frågan har inte behandlats i utredningen. Skälen för min bedömning:Enligt SoL skall bygga på respekt för människoraassjälvbestämmanderätt och integritet och socialnämndens insatser för denenskilde utformas och genomföras tillsammans med honom (1 och 9 §§). Dessaprinciper är av stor betydelse för den allmänna uppfattningen orasocialtjänsten och den enskildes förtroende för insatser.Människor skall kunna vända sig till för att få hjälp med sina problerai förvissning om att de uppgifter som de lämnar inte sprids vidare. Inomsocialtjänsten gäller enligt 7 kap. 4 § SekrL sekretess med omvänt skaderekvisit,dvs. presumtionen är för sekretess. Bestämmelsen i 7 kap. 4 § är tillämplig påuppgifter hos socialnämnden. Bestäraraelsen komraer också att bli tillämplig påuppgifter hos den föreslagna nya myndigheten, , ochpå uppgifter hos de hem som föreslås få statlig huvudman. För att de berördamyndigheteraa skall kunna fullgöra sin verksamhet fordras emellertid att de kanutväxla uppgifter mellan sig. Ett utlämnande av sekretessbelagda uppgifter kannaturligtvis ske ora den enskilde har givit sitt saratycke (14 kap. 4 § SekrL),men uppgifter måste i viss utsträckning kunna utväxlas även om saratycke inteföreligger. Ett sådant uppgiftslämnande torde dock kunna ske med stöd av I kap.5 § och 14 kap. 2 § sjunde stycket SekrL. Enligt I kap. 5 § utgörsekretess inget hinder mot att uppgift lämnas ut om det är nödvändigt för attden utlämnande myndigheten skall kunna fullgöra sin verksainhet. ,som ansvarar för att den som tagits emot i ett hem som avses här får den vårdhan behöver, torde med stödav bestämmelsen kunna lämna ut uppgifter till t.ex. Statens institutionsstyrelseså att denna rayndighet kan ombesörja t.ex. en ändamålsenlig platsanvisning. Bestämmelsen i 14 kap. 2 §sjunde stycket öppnar en möjlighet för myndigheter inom bl.a. socialtjänstenatt lämna ut uppgifter till varandra då de behöver samarbeta för att ge denenskilde t.ex. nödvändig vård. Bestäraraelsen är bl.a. tilläraplig på uppgift oraen enskild sora inte fyllt eller sora fortgående missbrakar alkohol,narkotika eller flyktiga lösningsmedel. Vidare bör nämnasbestämmelsen i 14 kap. 2 § första stycket 3 SekrL. Bestäraraelsen torde blitillämplig vid ett uppgiftslämnande till såvittavser dess verksamhet med tillsyn över hemmen. Detfar ankomma på organisationskommittén att närraare överväga i vilkenutsträckning det i den nya statliga verksaraheten kan finnas behov av tillgångtill sekretessbelagda uppgifter i övrigt. får saratidigtöverväga om behovet av sådana uppgifter kan tillgodoseses inom raraen förgällande bestämmelser eller om författnings-bestämmelsema behöver kompletterasi något hänseende. Minbedömning: Frågan om behovet av sammanställning av uppgifter i register inomden nya verksamheten och vilka uppgifter som kan behöva ingå i ett sådantregister bör övervägas av organisationskommittén för inrättandet av den nyamyndigheten. Omdet bedöms föreligga behov av personregister som förs med hjälp av automatiskdatabehandling bör registerfrågan tills vidare prövas erdigt datalagen(1973:289). Utredningen:Frågan har inte behandlats i utredningen. Skälen för min bedömning:För att planeringen och organisationen av verksaraheten vid de aktuella heniraenskall kunna fungera tillfredsställande kan behövasamraanställa vissa uppgifter ora hemmen och dera sora bereds vård där. Föratt möjliggöra en lämplig placering av en klient raed hänsyn till dennessärskilda behov av vård och föratsättningar att tillgodogöra sig vården kan detsålimda behöva finnas tillgängliga uppgifter bl.a. om hemmens speciellaresurser och ledig kapacitet liksom om sammansättningen av grappen redan intagna. Detkan inte fullt ut bedömas vilket behov som finns av registrering avuppgifter eller i vilken orafattning och på vilket sätt detta behöver ske.Särskilt med hänsyn till att resp. socialnämnd har att tillvarata uppgifter omde vårdinsatser som lämnats i varje enskilt ärende bör dock de uppgifter sombehöver bevaras hos kunna vara av begränsad artoch omfattning samt avse användning en- dastför vissa avgränsade ändamål. Det är också troligt att de behöver finnasregistrerade endast . 1990/91:60 omoffentlighet, integritet och ADB gjorde föredragande statsrådet bl.a. följandebedömning. "Som ett led i en allmän strävan att stärka skyddet för deregistrerades integritet i samband med nödvändig registrering av känsligapersonuppgifter i vissa myndighetsregister bör vissa register hossocialstyrelsen, landstingen, kommuneraa och regleras isärskilda registerlagar." Föredraganden angav sora skäl för sin bedömning bl.a.att en reglering är möjlig bara och det återstår att närmare övervägavilka register inora de angivna områdena som bör regleras. Hur arbetet skallbedrivas bör i första hand övervägas inom de departeraent till vilkas ansvarsområdede aktuella registren hör. Departementschefen lade därför inte fram någraförslag i denna del. Mot bakgrund av den oklarhetsom f.n. råder om behovet av register hos och tillde principiella överväganden i fråga om reglering av personregister som behövergöras är jag inte beredd att nu ta ställning till behovet av att inrättaregister över intagna m.m. på de aktuella hemmen och till frågan om detta kanbli av den art att en särskild författningsreglering är påkallad. detföreligger behov av personregister som förs raed hjälp av automatiskdatabehandling bör Datainspektionen tills vidare kunna handlägga frågan enligtdatalagen. Frågan om behovet av ochinnehållet i eventuella register bör övervägas av organisationskommittén förinrättandet av , sora i förekommande fall fårföreslå närmare bestämmelser. Mittförslag: Vården vid de särskilda ungdomshemmen och LVM-hemmen finansieras av kommuneraavia vårdavgifter. Staten bidrar till finansieringen via ett anslag överstatsbudgeten avseende den centrala myndigheten, kostnader för vården ochutbildnings- och utvecklingskostnader. fastställerårligen vilka vårdavgifter sora skall gälla för olika former av platser. Principeraaför nuvarande statsbidrag gäller . Utredningen:Överensstäraraer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstansema:Många remissinstanser, bl.a. och samtvissa kommuner och landsting, tillstyrker i stort förslaget till finansiering.En av instanseraa. i , framhåller vikten av delsatt vårddagskostnaden inte blir alltför betungande för kommunema i ett läge raedansträngd ekonomi, dels att det bor undvikas att nödvändig vård avbryts elleruteblir av ekonomiska skäl. 3 1992/93. Vissa remissinstanser ärantingen tveksamma till eller avstyrker för- Prop. 1992/93:61 slaget ellerföreslår andra lösningar. Detta gäller bl.a. RRV, Statskontoret och ett antalkommuner och landsting samt vissa organisationer inom området. Både RRV ochStatskontoret anser att hela statsbidraget till missbrakarvård och ungdomsvårdbör läggas in i det nya statliga utjämningsbidraget till kommuneraa, attplatsbidragen bör upphöra och kommuneraa bör få det fulla ansvaret förfinansieringen. Statskontoret och anser dessutom att vårdavgifteraaborde differentieras även raellan institutioner för att raöjliggöra konkurrensoch därraed en ökad kvalité i värden. kommun önskar å andra sidan enhel, eller nästan hel, statlig fmansiering av tvångsvården. Stockholras stadhävdar att förslaget medför att statsbidraget i fråga till stor del skullekomma att styras till just tvångsvård. kommun raenar att vårdavgifteraahar stor betydelse och därför bör anpassas till skilda föratsättningar hosolika komrauner. i län framhåller att förslaget innebär enåtergång till anslagsfinansiering raed visserligen större ekonoraisk trygghetför verksaraheten, men att incitamenten till förändringar i verksamhetendärigenom skulle ininska. Landstingen i och säratMellansvenska samarbetsregionen anser att enhetliga vårdavgifter inte börinföras då detta skulle medföra att institutioneraa mister kontrollen överekonomin. Skälenför mitt förslag: utgår statsbidrag till missbrakarvård och imgdomsvårdmed . Bidrag ges dels till saratliga komrauner i förra avkommunbidrag, dels till de komrauner och landsting som är huvudmän försärskilda imgdomshem och institutioner med särskilt noggrann tillsyn för missbrakare(§ 23-hem) i form av platsbidrag. Statsbidrag utgår inte för platser vid § 22-heramen. Platsbidragenfördelas på följande sätt: * för slutna platser vidsärskilda ungdomshem * för öppna platser vidsärskilda ungdomshem * för slutna platser vid § 23-hera * för öppna platser vid § 23-hem. av anslaget, , avser utvecklings- och försöks-verkamhet. Undervartdera av utgår även ett tillfälligt anordningsbidrag om75 till de huvudmän som inrättar nya platser i särskilda ungdomshemoch i § 23-hem. Avtaletmellan staten och de båda kommunförbunden om statsbidrag till ungdoms- och missbrukarvårdlöper ut /93. Eftersom uttalat att bidragen iprincip bör beslutas direkt av regering och riksdag och inte i form av ettgodkännande av ett avtal (bet. 1989/90:SoU 159) samt att staten tar överhuvudmannaskapet för de platsbidragsberättigade institutioneraa bör systemetmed förhandlingar raellan staten och kommunförbunden upphöra. Under det bör de nuvarande principeraa för statsbidrag gälla. Medel förstatsbidrag enligt dessa principer finns anvisade i 1992/statsbudget. Fortsättningsvis anser jag att de särskilda ungdomsheraraen och LVM-hemmen bör finansierasav såväl staten som de placerande kom- Prop. muneraa.Detta bör iimebära att statens kostnader för institutioneraa finansieras genomanslag över statsbudgeten. Även bör finansierasvia anslag över statsbudgeten. Vid beräkningen av statens kostnader förverksamheten har jag utgått ifrån det nuvarande systemet med plats- ochutvecklingsbidrag. Enligt min uppfattning bör den nya myndigheten årligenfastställa vilka vårdavgifter som skall gälla för olika kategorier av platser. Utredmngensförslag om en differentiering av avgifteraa inom ungdomsvården i förhållandetill avsikten raed placeringen, dvs. platser för akut- och utredningsinsatser,längre behandlingsinsatser särat eftervård och utslussning, bör beaktas avStatens institutionsstyrelse vid fastställandet av vårdavgifteraa. Komraunernabör enligt min raening även i fortsättningen stå för en viss del av kostnadenför den vård de tar i anspråk. Vårdavgifteraa bör ligga på en sådan nivå att deinte hindrar en kommun frän att ansöka om tvångsvård, inte heller att det blirbilligare raed tvångsvård än vård i andra former. Utredaren har föreslagit attför landet enhetliga vårdavgifter införs för både de särskilda ungdomshemmenoch LVM-hemmen. Jag ansluter mig i princip till detta synsätt eftersom det raedföradministrativa förenklingar för vårdproducenten, staten, och inte leder tillprisskillnader för de placerande kommuneraa. Avgifteraa bör också bli fastställdai förhand så att den placerande kommunen kan beräkna den slutgiltiga kostnadenför placeringen. Härigenom kan nuvarande system med efterdebiteringar upphöra.Detta ställer givetvis stora krav på i dessbudgetering av verksamheten eftersom statens kostnader också skall rymmas inomen given ekonomisk totalrara. Detstatliga platsbidraget till de särskilda ungdomshemmen svarar för av de totala kostnaderaa. Jag föreslår att statens bidrag tillungdoras- och missbrukarvården fortsättningsvis fördelas något annoriunda än idagsläget. Som jag tidigare anfört är det viktigt inte minst för mindrekommuner att platser vid de särskilda ungdomsheraraen och LVM-hernraen inte ärväsentligt dyrare för kommuneraa än platser i den övriga, frivilligainstitutionsvården. Jag föreslår därför att staten ökar sitt bidrag tillkostnadstäckningen för de särskilda ungdomshemmen. I mina beräkningar har jagdärvid utgått ifrån ett bidrag till slutna platser med per åroch för öppna platser med . Detta skulle innebära attstatens andel av kostnaderaa för de särskilda ungdomshemmen blir 245 railjonerkronor vilket raotsvarar . Beräkningen bygger på det antal platsersom fmns och en antagen beläggningsgrad på . Sora jaganfört tidigare bör fastställa vårdavgifteraaför varje kategori. Verksarahetenvid § 23-heraraen bör fortsättningsvis fmansieras med omkring en tredjedel avstaten och med omkring två tredjedelar av de placerande kommunerna. Dettainnebär att jag i mina beräkningar utgår ifrån nuvarande platsbidrag med för en sluten plats och med för enöppen plats vid § 23-hem. Statens kostnader för § 23-hemraenblir då . Jag har Prop. därvidutgått från det antal platser som är statsbidragsberättigade . utgår inte platsbidrag till § 22-hemraen. Detta har medverkat till attmånga av dessa hera har transforraerats till § 23-hera. Jag har tidigareanfört att utredarens förslag om endast en form av LVM-hem inte bör genomförasi dagsläget. Det finns enligt min raening inte anledning till att skillnader ikostnader raellan § 23-hemmens öppna platser och platser vid § 22-hem skallvara särskilt stora. Jag föreslår därför att även § 22-hemraen skall få del avden statliga subventionen. Jag har i beräkningaraa utgått ifrån att statenbidrar med per plats och år vid § 22-henuiien. Statens kostnaderför § 22-hemmen blir då . Sammantagetanser jag att staten bör anslå till driften av de särskildaungdomshemmen och LVM-hemmen. Däratöver tillkommer medel för dels dennyinrättade myndigheten, dels utvecklings- och utbildningsverksamhet. Utredarenhar gjort en uppskattning av hur stor omfattning Statens institutionsstyrelsebör ha och anger därvid ett personalbehov om ca 40 tjänster. Jag beräknarkostnaden för den centrala myndigheten till . Förfortlöpande utveckling av den nya organisationen bör 30 miljoner kronoravsättas. Detta motsvarar det nuvarande statliga utvecklingsbidraget. I minaberäkningar har jag utgått ifrån utredarens förslag om att ca en tredjedel avanslaget avsätts för personalutbildning. Resterande delar bör disponeras av rayndighetenför uppföljning och utvärdering. Dettotala anslagsbehovet kommer således att vara . Jag avseratt i årets budgetproposition återkomma med förslag till fördelning av dettotala statsbidraget till ungdomsvård och missbrakarvård grandat på deberäkningar jag här presenterat. Somjag tidigare anfört bör nuvarande statsbidragssystem gälla . Vidövergången från statligt till kommunalt huvudmannaskap övertog komrauneroch landsting de dåvarande anläggningaraa i princip utan kostnader. Dessutomutgick ett särskilt statsbidrag avsett för upprastning av institutioneraa.Under perioden därefter har de flesta huvudmännen genomfört relativtomfattande förändringar i fastighetsbeståndet. har i sitt principbeslutom huvudmannaskapsförändringen anfört att det är angeläget att garantier skapasför att huvudmännen kompenseras för gjorda investeringar vid den kommandeekonomiska regleringen parteraa emellan. Somjag tidigare nämnt har jag för avsikt att föreslå regeringen att omedelbarttillsätta en organisationskommitté för att förbereda huvud-mannaskapsförändringaraa.En av uppgifteraa för komraittén bör vara att utreda de ekonomiska fömtsättningaraaför förändringaraa. De slutliga förhandlingaraa och att sluta avtal med denuvarande huvudmännen bör vara en uppgift för . Minbedömning: En organisationskommitté bör tillsättas med uppdrag att föreslådetaljutformning beträffande myndighetens organisation, bemanning, placeringetc. Kommittén bör vidare utforma riktlinjer för myndighetens förhållande tillde lokala institutioneraa. Organisationskominittén bör vidare kartlägga ägandeförhållandenvid institutioneraa och övriga förhållanden som kan påverka överförandet av institutionematill statligt huvudmannaskap. En annan viktig uppgift för kommittén bör varaatt i samråd med bl.a. och dess efterföljare, den nya stabs-och servicemyndigheten för lokalförsörjning, se över formema för ett statligtövertagande av institutioneraa. bör få ansvaretför förhandlingar om övertagandet, vilket bör kunna ske succesivt. Utredningen:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstansema:I den raån remissinstanseraa komraenterat utredningens förslag har ingainvändningar rests. Vissa påpekanden har gjorts om att ett genomförande bör skesnabbt för att undvika fördröjningar i nödvändiga förändringar. Skälenför min bedömning: Jag har för avsikt att föreslå regeringen atttillsätta en organisationskommitté med uppgift att förbereda inrättandet avden nya myndigheten samt att också förbereda statens övertagande av deinstitutioner sora skall ingå i organisationen. Det är angeläget att ettöverförande kan ske så snabbt som möjligt efter det fattat sittbeslut med anledning av denna proposition. För att undvika onödigafördröjningar är det enligt min uppfattning viktigt att organisationskominitténkan starta sitt arbete . Organisationskommitténbör i sitt förberedelsearbete bl.a. kartlägga ägandeförhållanden vid denuvarande institutioneraa. En rad förändringar har gjorts av de nuvarandehuvudmännen som förflutit sedan förrahuvudmannaskapsförändringen. De slutliga förhandlingaraa mellan staten och denuvarande huvudmännen bör åligga . Bl.a. måste dåställning tas till om vilka institutioner som skall övertas av staten och vilkainstitutioner som kan vara aktuella för eventuella entreprenader. Organisationskommitténbör också dra upp riktlinjeraa för den nya rayndighetens organisation. Utgångspunktenbör vara att rayndigheten disponerar raedel motsvarande det antal tjänster somutredningen föreslagit. Kommittén bör också dra upp riktlinjeraa för hurmyndighetens ansvarsförhållande m.m. i förhållande till de enskilda institutioneraaskall utformas. I kommitténs uppdrag bör ligga att utforma förslag till en instraktionför den nya statliga myndigheten. I kommitténs uppdrag bör även ingå attföreslå lokaliseringsort för myndigheten. Dennya rayndigheten bör alltså som jag tidigare föreslagit inrättas den 4 1992/93. 1 och med att rayndigheten inrättas bör också övertagandet Prop.1992/93:61 avde aktuella institutioneraa kunna påbörjas. Jag fömtsätter härvid att organisationskommitténkunnat föra förberedelsearbetet så långt att de slutliga förhandlingama kangenomföras . Hela genoraförandeproceduren börhuvudsakligen kunna vara avslutad vid utgången av dock senast före den1 . Ienlighet raed vad jag nu har anfört har inora socialdeparteraentet upprättatsförslag till 1. lag ora ändring i socialtjänstlagen (1980:620), 2. lag ora ändring i lagen (1990:52) raed särskilda bestäraraelserora vård av unga, 3. lag ora ändring i lagen (1988:870) ora vård av missbmkarei vissa fall. Lagförslagengäller ämnen sora faller under Lagrådets granskningsområde. Förslagen rörhuvudsakligen rena organisationsfrågor och är därigenom av sådan beskaffenhetatt Lagrådets hörande skulle sakna betydel- 13 Specialmotivering till författningsförslagen 13.1 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Ändringamai paragrafen föranleds av att den skyldighet som åvilar landsting och kommuneratt tillgodose behovet av hera för vård eller boende inte avses orafatta desärskilda ungdomsheraraen enligt 12 § lagen (1990:52) med särskildabestämmelser ora vård av unga (LVU) eller hem enligt 22 och 23 §§ lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). I första stycket klargörsbegränsningen av det ansvar som vilar på landsting och komrauner att tillgodosebehovet av hera för vård eller boende och planeringen av verksamheten. Ansvaretkommer således genom de nya bestäraraelseraa inte att avse de särskilda ung-dorashemmeneller LVM-heraraen. Ändringen i andra stycket är endast av redaktionell art. Iförsta stycket av paragrafen, sora är ny, föreskrivs att staten skalltillgodose behovet av sådana hera sora avses i 12 § LVU samt 22 och 23 §§ LVM.Hemmen behöver dock inte uteslutande ta emot personer som vårdas med stöd av LVUoch LVM. Även den sora vårdas enligt socialtjänsdagen(1980:620, SoL), t.ex. då tvångsvården anses kunna Prop.1992/93:61 fortsätta i frivilligform, skall kunna vårdas där ora det är lämpligt. Iförsta stycket föreskrivs vidare att en ny central förvaltningsmyndighet,, skall leda och ha tillsyn över verksamheten viddessa hem. Bestämmelsen innebär inte att det ansvar för värden i övrigt somvilar på kommuneraa och den tillsyn däröver som tillkomraer andratillsynsmyndigheter förändras. I avsnitt 4 redogörs för hur organisationen avden nya myndigheten avses bli utformad och hur den framtida verksaraheten skallbedrivas. Iandra stycket föreskrivs att staten genom avtal skall kunna ge uppdrag tillett landsting eller en kommun att inrätta och driva hera som avses här om detfinns särkilda skäl för det. Bestäraraelsen är avsedd att tillärapasrestriktivt. I normalfallet bör staten själv driva verksamheten vid dessakvalificerade hem. Om uppdrag läranas till ett landsting eller en kommun attdriva ett visst hem har staten fortfarande ett övergripande ansvar för vårdendär. 1 avsnitt 3 beskrivs närmare under vilka föratsättningar sorauppdragsavtal skall kunna träffas. Liksomavgifter kan tas ut av en kommun som anlitar annan huvudman för någonsvård i ett hem för vård eller boende skall staten sora huvudman för de aktuellahemmen kunna ta ut vårdavgift av den kommun som begärt att en person skallplaceras där. Ett klargörande av detta görs i tredje stycket. Ifjärde stycket föreskrivs att bestäraraelseraa i 24 § skall gälla också i frågaora vård i hera som avses i derma paragraf. Detta innebär att regeringen ellerden rayndighet sora regeringen bestämmer fär raeddela föreskrifter i fråga oravård i saratliga hem för vård eller boende, oavsett vem som driver dera. Iförsta stycket av denna paragraf regleras länsstyrelseraas allmärma uppgifter ifråga om . Någon ändring i fråga om dessa uppgifter är inteavsedd. Medhänsyn till att staten avses ta över ansvaret för hem för vård eller boendeenligt 12 § LVU och 22 och 23 §§ LVM bör länsstyrelseraa befrias från sitttillsynsansvar för sådana hem. För att klargöra begränsningen av länsstyrelseraasansvar i detta avseende föreslås därför en ändring i andra stycket som innebäratt länsstyrelseraas tillsyn endast skall omfatta andra hem än sådana som avsesi 23 a §. Följdändringeni paragrafens första stycke föranleds av den förändring i länsstyrelseraastillsynsfunktion som beskrivs i motiveringen fill 68 §. 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med Prop. särskildabestämmelser om vård av unga I12 § första meningen i paragrafens nuvarande lydelse föreskrivs att det skallfinnas särskilda ungdomshem för vård av unga som på någon grand som anges i 3 §behöver stå under särskilt noggrann tillsyn. Iparagrafens andra mening anges att regeringen eller, efter regeringens berayndigande.Socialstyrelsen beslutar vilka hem som skall vara sådana hera. Dennabestämmelse föreslås upphävd till följd av att staten enligt förslaget skallvara huvudraan för de särskilda ungdomshemmen (jfr förslaget till ny 23 a § SoL). 1det föreslagna nya andra stycket av 12 § föreskrivs att Statens institutionsstyrelseskall anvisa plats i ett hem enligt första stycket om socialnämnden harbeslutat att den unge skall vistas i ett sådant hem. - Statensinstitutionsstyrelse får genom den nya organisationen en möjlighet att styrahemmens vårdinriktning m.m. och att överblicka tillgången på lediga platser ihela landet. Styrelsen är därför den som är bäst skickad att bedöma vilkenplacering som är lämplig i varje enskilt fall. Detta sker i saraband medplatsanvisningen. Det är emellertid fortfarande socialnämnden som beslutar varden unge skall vistas . bör vidplatsanvisningen beakta bl.a. att hemmet är lämpligt med hänsyn till den ungesbehov, ålder, utveckling, utbildning och personliga förhållanden i övrigt.