prop · GF0352 · 1992-01-01 00:00:00 — Den olägenhet som kan ligga i att länspolismästaren och i vissa fall andra befattningshavare med regionala uppgifter då och då måste bege sig till residensstaden för att delta exempelvis i sammanträden på är inget avgörande hinder mot en lokalisering av länspolismästarna som har stora verksamhetsmässiga fördelar i övrigt. Det anförda leder till att länspolismästaren i princip bör lokaliseras till den största polismyndigheten i länet. Det innebär att länspolismästaren kommer att lokaliseras, i till , i till , i till och i till . När det gäller anser vi dock att avsteg bör göras från denna princip genom att länspolismästaren lokaliseras till . Polisstyrkan i är visserligen större än i , men skillnaden är inte så stor att den motiverar en omlokalisering av den regionala polisledningen. Samtliga berörda länsstyrelser har i sina remissyttranden förordat den nu redovisade lösningen. Genomförande Införandet av länspolismästarmodellen har ett nära samband med införandet av nytt budgetsystem för polisen (se avsnitt 4.1). Det är därför angeläget att de båda reformerna samordnas tidsmässigt och organisatoriskt. Detta är en sak för regeringen att beakta bl.a. vid utfärdande av planeringsdirektiv och regleringsbrev inför övergången till den nya ordningen. Det gäller bl. a. att vidareutveckla den ekonomiadministrativa kompetensen på regional nivå inom polisen. Det är också nödvändigt att stödja de regionala polisledningarna med den ytterligare kompetens som de kan behöva. I proposition 1989/90:155 om förnyelse inom polisen har berörts en fråga om att införa tidsbegränsade chefsförordnanden för högre chefer inom polisen. För en utveckling i sådan riktning talar, enligt vad som anförs i propositionen, det väsentligt ökade chefsansvar som kommer att vila på myndighetscheferna inom polisen till följd av det nya budgetsystemet och de vidgade krav på myndighetschefernas förmåga att genom olika ledningsåtgärder öka effektiviteten inom olika verksamhetsområden. hade ingen erinran mot det anförda (1990/91:JuU1, rskr. avtalsrörelse träffades ett särskilt rationaliseringsavtal för polisväsendet. Som en av flera generellt verkande åtgärder enligt avtalet överenskom parterna om ett partsuttalande till stöd för att visstidsförordnanden införs i någon form för myndighetschefer och viss annan polischefspersonal. Mot bakgrund av det nu anförda har inom utarbetats en promemoria med förslag till en ordning med tidsbegränsade chefsförordnanden inom polisväsendet. I promemorian föreslås att systemet skall omfatta polisöverintendenter, polismästare, biträdande länspolismästare och länspolismästare samt vissa befattningshavare inom . Förslaget bygger på att de berörda tjänstemännen skall ha tillsvidareanställning med placering för en begränsad tid i en viss chefsbefattning. Före utgången av förordnandetiden i chefsfunktionen prövas om förordnandet skall förlängas eller om chefskapet skall upphöra. Det kan ske t.ex. genom att tjänstemannen placeras på en annan chefsbefattning, placeras i en stabsfunktion eller får andra kvalificerade uppgifter. Tiden för placering i en viss chefsfunktion bör enligt förslaget vara eller, särskilt vid omförordnande, , exempelvis . Huvudsyftet med det föreslagna systemet är att stimulera till och underlätta ökad rörlighet i chefsbefattningar. Den prövning som skall ske vid förordnandetidens utgång skall göras med hänsyn både till behovet av chefskompetens i verksamheten och till tjänstemannens utvecklingsbehov och önskemål. Promemorian har remitterats till berörda fackliga organisationer för yttrande. Organisationerna har i princip anslutit sig till förslagen. Det är för tidigt att ta ställning till om promemorieförslagen skall genomföras fullt ut. Vi anser dock att tidsbegränsade förordnanden bör införas för länspolismästare och biträdande länspolismästare i huvudsaklig överensstämmelse med vad som förordas i promemorian. Det innebär att länspolismästare och biträdande länspolismästare kommer att förordnas tills vidare på sin tjänst, med placering i chefsbefattningen. I och med reformen avvecklas länspolischefsexpeditionerna. Polismästartjänsterna vid de polismyndigheter där länspolismästare skall finnas dras in och ersätts med tjänster som länspolismästare och, i förekommande fall, biträdande länspolismästare. Man torde kunna förutsätta att de sålunda frigjorda länspolischeferna, biträdande länspolischeferna och polismästarna i de flesta fall kommer att utnämnas på någon av de nyinrättade tjänsterna. I den mån så inte blir fallet skall vederbörande tjänsteman erbjudas en lämplig lösning, exempelvis i form av expertuppdrag eller liknande kvalificerade uppgifter inom polisväsendet. Det bör i sammanhanget framhållas att tjänsterna som länspolischef är fullmaktstjänster (jfr 7 kap. 8 § lagen 1976:600 om offentlig anställning). När länspolischefsexpeditionerna upphör frigörs också ett antal tjänster som kommissarie och inspektör som är placerade där. I administrativt hänseende tillhör dessa tjänster den lokala polisorganisationen, till vilka de aktuella befattningshavarna återgår i och med omorganisationen. I många fall bör det vara naturligt att använda denna personal i regionala funktioner hos länspolismästarna. Också den administrativa personalen vid länspolischefsexpeditionerna kommer att frigöras. Denna personal har anställning vid . Det får förutsättas att åtminstone en del av dessa tjänstemän erbjuds anställning inom polisen vid uppbyggnaden av de nya regionala funktionerna. De nu berörda reformerna inom polisen bör givetvis utvärderas för att eventuella brister snabbt skall kunna uppmärksammas och rättas till. Med hänsyn till angelägenheten av att organisationsförändringarna kan träda i kraft och att de nyinrättade tjänsterna då har tillsatts bör förslagen behandlas av . 5 Ärendet till Regeringen hemställer att godkänner den i propositionen föreslagna ändringen av polisens regionala organisation. Sammanfattning av promemorian är högsta polisorgan i länet. finns två olika organisationsmodeller för ledning av polisverksamheten på regional nivå. Den ena, som benämns länspolischefsmodellen, tillkom i samband med förstatligandet . Den andra, benämnd länspolismästarmodellen, infördes första gången genom riksdagsbeslut (SFS 1984:730) och är nu genomförd i åtta län. Vid behandlingen av proposition 1989/90:155 om förnyelse inom polisen uttalade justitieutskott att länspolismästarmodellen hade fungerat väl där den införts och att det därför fanns anledning överväga att införa denna modell också för övriga län. igångsattes inom en översyn av organisationsstrukturen inom polisväsendet. Målet för översynen skulle vara att föreslå de förändringar i fråga om organisation och uppgifter på alla nivåer som krävs för att kunna fortsätta decentraliseringsarbetet och som behövs för att polisen skall kunna fungera effektivt under förändrade budgetmässiga förhållanden. Under beredningen av ärendet har vid hållits en utfrågning angående övergång till länspolismästarmodell i hela landet. Deltagare var bl.a. företrädare för polisen och myndigheter som samarbetar med polisen. I underlaget för promemorian ingår också en utvärdering av länspolismästarmodellen, som gjorts på regeringens uppdrag av och länsstyrelsernas organisationsnämnd (). Utvärderingen har redovisats i en rapport från dessa myndigheter . I promemorian anförs att tiden nu får anses mogen för att gå över till en enhetlig regional ledningsorganisation inom polisen. Som motivering anförs bl.a. följande. Länspolischefsmodellen och länspolismästarmodellen har ingående analyserats såväl inom 1975 års polisutredning som polisberedning. Båda har sina fördelar. Länspolischefsmodellen knyter genom sin organisatoriska tillhörighet till polisverksamheten närmare annan samhällsverksamhet. När det gäller den regionala tillsynen har denna modell också fördelar. Vad gäller de regionala ledningsuppgifterna uppvisar denna modell brister genom att länspolischefen inte förfogar över några regionala polisstyrkor. Denne har endast en indirekt ledning över länets polisresurser. Länspolismästarmodellen har visat sig överlägsen när det gäller ledningsfunktionen. Länspolismästaren har en direkt ledning över polisresurserna vid den polismyndighet för vilken han är chef. Denna modell erbjuder fördelar även i samverksanssituationer. Det saknas grund för att skapa motsvarande goda förutsättningar för ledning av polisverksamheten inom ramen för länspolischefsmodellen. Detta skulle kräva omfattande resursförstärkningar och organisationsförändringar som inte framstår som realistiska. Som en nackdel med länspolismästarmodellen har åberopats problem med tillsynen av länspolismästarmyndigheten. Detta har emellertid en av länsstyrelserna löst genom att en chefstjänsteman vid med biträde av polisiär expertis från utfört tillsynen av länspolismästarmyndigheten i berört län. Det nu åberopade leder till att länspolismästarmodellen framstår som den organisationsmodell som har störst möjligheter att klara av de krav som kommer att ställas på polisväsendet . På grund härav föreslås att länspolismästarmodellen införs i samtliga län utom . Nuvarande föreskrifter i polislagen om befogenheter som högsta polisorgan i länet är, enligt vad som anförs i promemorian, tillräckliga även med föreslagen ändring av den regionala organisationen. Formerna för utövande av befogenhet att utöva tillsyn över verksamheten vid polismyndigheterna i länet bör regleras i särskild ordning. Länspolismästarna bör som huvudregel vara chef för den största polismyndigheten i länet, även om polisdistriktet inte omfattar residensstaden. Under länspolismästaren bör i regel finnas en biträdande länspolismästare. Under länspolismästaren och den biträdande länspolismästaren bör den regionala ledningsfunktionen organiseras så att den har en egen identitet inom myndigheten. Remissinstanserna Efter remiss har yttranden över departementspromemorian avgivits av riksåklagaren, statskontoret, , , i , i län, i , i , i , i , i län, i , i , i län, i , i , i , i , i , i , i län, i , i , i , i , i , i och i . Vidare har remissyttranden avgivits av Svenska polisförbudet, TCO-OF, , i (LO) och Föreningen . Yttranden har också avgivits av ombudsmän () och . 1991/92:52 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , , P. och Statsrådet anmäler fråga om regional ledningsorganisation inom polisen. Regeringen beslutar att genom proposition lämna förslag till om godkännande av riktlinjer för den regionala ledningsorganisationen inom polisen i enlighet med bilagan till detta protokoll. Propositionens huvudsakliga innehåll . . . . . . . . . . . . . . . . . 1 1 Inledning. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 2 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 2.1 Förstatligandet . 2.2 Polisreformen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 2.3 Förnyelsepropositionen m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 10 3 Nuvarande ordning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 11 4 Överväganden och förslag . 4.1 Allmänna utgångspunkter . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15 4.2 En enhetlig ledningsorganisation på regional nivå . . . . . . . . 18 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 22 5 Ärendet till riksdagen . Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian . . . . . . . . . . . . . . . . 36 Bilaga 2 Remissinstanserna . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 38 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 39