prop · GF03135 · 1992-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1991/92:135 om produktansvar för skador orsakade av elektrisk ström Regeringen föreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifo gade utdrag ur regeringsprotokollet På regeringens vägnar Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen läggs fram förslag till ändringar i den s.k. ellagen. Genom ändringarna införs produktansvar för skador orsakade av elektrisk ström. Därigenom bringas svensk rätt i överensstämmelse med ett EG-direktiv . En anpassning av svensk rätt i övrigt till detta EG-direktiv har skett genom den produktansvarslag (1992:18) som fattade beslut om i decem ber 1991. De föreslagna ändringarna i ellagen ansluter nära till regleringen i pro duktansvarslagen. Ändringarna föreslås träda i kraft som produkt ansvarslagen träder i kraft, dvs. Propositionens lagförslag Förslag till Lag om ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar dels att 4, 7, 8 och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas två nya paragrafer, 4 a och 4 b §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §1 För skada, orsakad genom inverkan av elektrisk ström från anläggning, som har egen generator eller transformator, ansvare anläggningens inneha vare. Har skada timat genom inverkan av elektrisk ström från anläggning, som icke har egen generator eller transformator, svare innehavaren av den anläggning, från vilken strömmen tillförts förstnämnda anläggning. Har skadan tillkommit genom händelse av högre hand, vare anläggning ens innehavare ej ansvarig för skadan, där han icke kunnat genom iaktta gande av föreskrivna skyddsåtgärder avvända densamma. Vad i första stycket sägs gäller ej skada som uppkommit inom byggnad genom inverkan av ström, vilken med en spänning av högst tvåhundrafemtio volt mellan en ledare och jord eller vid icke direkt jordat system mellan två ledare tillförts förbrukningsanläggning för starkström. Med generator eller transformator avses i denna paragraf icke apparat, som alstrar ofarlig elektrisk ström för användning i telegraf-, telefon- eller annan dylik anläggning. Skyldighet att betala skadestånd för skada genom inverkan av elekt risk ström kan dessutom föreligga enligt 4 a §. Den som innehar en elektrisk an läggning med egen generator eller transformator är, om inte annat följer av 4 b §, skyldig att betala skadestånd för skada som har orsakats av en sä kerhetsbrist i elektrisk ström som har satts i omlopp från anläggningen. Med säkerhetsbrist avses att den elektriska strömmen inte är så säker som skäligen kan förväntas. Skadeståndsskyldigheten gäller för 1. personskada, och 2. sakskada på egendom som till sin typ vanligen är avsedd för enskilt ändamål, om den skadelidande vid tiden för skadan använde egendomen huvudsakligen för sådant ändamål. Avtalsvillkor som inskränker ska deståndsskyldigheten är utan verkan. Skadeståndsskyldig enligt 4 a § är inte den som 1. visar att han inte har satt den elektriska strömmen i omlopp i en näringsverksamhet, 2. gör sannolikt att säkerhetsbris ten inte fanns när han satte den elekt riska strömmen i omlopp, 3. visar att säkerhetsbristen beror på att den elektriska strömmen måste stämma överens med tvingande före skrifter som har meddelats av en myndighet, eller 4. visar att det på grundval av det vetenskapliga och tekniska vetandet då han satte den elektriska strömmen i omlopp inte var möjligt att upptäcka säkerhets bristen. Från ersättningsskyldighet, som i 4 § sägs, vare elektrisk anläggnings inne havare fri, där den, som skadan led, genom överträdelse av gällande före skrifter eller annan grov vårdslöshet själv vållade skadan, eller skadan var föranledd genom hans uraktlåtenhet att fullgöra honom jämlikt åtagande el ler av annan grund åliggande skyldigheter emot den elektriska anläggning ens ägare eller innehavare. I fråga om personskada gäller dock 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Var ägaren av skadad egendom jämlikt åtagande eller av annan grund pliktig att vidkännas den från anläggningen härrörande faran för skada å egendom, vare ändock till ersättning berättigad, där skadan föranleddes av vårdslöshet vid anläggningens utförande eller skötsel. I fråga om jämkning av skade stånd enligt 4 a § på grund av medvål lande på den skadelidandes sida till lämpas 6 kap. 1 § skadeståndslagen. Är innehavare av elektrisk anlägg ning jämlikt 4 § pliktig att utgiva skadestånd i fall, där någon ljutit dö den eller lidit kroppsskada, skall skadeståndet bestämmas enligt de i strafflagen stadgade grunder; ersätt ning, som i andra fall skall utgå, be stämme rätten, efter ty för varje fall prövas skäligt. I fråga om bestämmande av ersätt ning för skada enligt 4 eller 4 a § till lämpas 5 kap. skadeståndslagen (1972:207). När ersättning för sakskada be stäms enligt 4 a § avräknas ett belopp om . Talan mot elektrisk anläggnings ägare eller innehavare om skade stånd enligt 4 eller 6 § skall väckas från det skadan timade. Försummas det, är rätt till talan för lorad. Talan mot elektrisk enläggnings ägare eller innehavare om skade stånd enligt 4 eller 6 § skall väckas från det skadan timade. Den som vill ha ersättning enligt 4 a § skall väcka talan från det han fick eller borde ha fått kännedom om att fordringen kunde göras gällande. Talan om ersättning enligt 4 a § måste dock väckas från det att den som påstås vara skade ståndsskyldig satte den elektriska strömmen i omlopp. Den som inte väcker talan har inte rätt till ersättning. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna tillämpas inte mot någon som har satt den skadevållande elektriska strömmen i omlopp före ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . berg, , , , , , , , , , , , , , , , P. , : statsrådet . Proposition om produktansvar för skador orsakade av elektrisk ström 1. Inledning har fattat beslut om en produktansvarslag (prop.1990/91:197, LU 14, rskr. 78, SFS 1992:18). Den nya lagen, som träder i kraft , reglerar skadeståndsansvaret när bristfälliga pro dukter orsakar personskador och skador på konsumentegendom. Bestäm melserna bygger på ett EG-direktiv om produktansvar (85/374/EEC). Enligt EG-direktivet skall elektrisk ström anses utgöra ''''''''produkt'''''''' i direk tivets mening. Produktansvaret enligt direktivet omfattar således även ska dor orsakade av elektricitet som produkt. Elektrisk ström är farlig i sig och kan orsaka skador även när strömmen har fullgod kvalitet. Det frågan här gäller är dock inte sådana skador utan skador som beror på brister i den elektriska strömmen som sådan. Endast i mycket speciella fall beror en el skada på kvalitetsbrister i den levererade strömmen, vilket belyses närmare i det följande. En utgångspunkt har varit att svensk lagstiftning om produktansvar skall överenstämma med EG-direktivet. I den svenska produktansvarslagen har dock produkt definierats som ''''''''lös sak'''''''', vilket innebär att elektrisk ström faller utanför. I stället har förutsatts att bestämmelser om produktansvar för skador orsakade av elektrisk ström tas in i lagen (1902:71 s.1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen). Där finns regler om skadestånd i samband med elektrisk ström och det har ansetts lämpligast att ha alla sådana skadeståndsregler samlade (prop.1990/91:197 s.14). Regeringen beslöt att tillkalla en särskild utredare för att göra en översyn av det svenska elsäkerhetsarbetets framtida omfattning och organisation (dir.1991:10). I uppdraget ingick också att utarbeta förslag till hur den nuvarande skadeståndsregleringen i ellagen borde kompletteras med bestämmelser om produktansvar för att åstadkomma harmonisering med EG-direktivet. Utredaren (civilingenjören ), som antog namnet elsäkerhetsutredningen (I 1991:02), redovisade sitt uppdrag i betänkandet (SOU 1991:94) ELSU 91. Skadeståndsfrågan be handlas där i ett särskilt avsnitt med förslag till ändringar i ellagen i enlighet med uppdraget. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning av remissutfallet i skadeståndsdelen bör fogas till pro tokollet i detta ärende som bilaga 1. Regeringen beslöt att inhämta lagrådets yttrande över ett inom upprättat förslag till ändringar i ellagen. För slaget överensstämde, med undantag för ett par tillägg, med utredarens för slag. Det till lagrådet remitterade förslaget överensstämmer, bortsett från några små redaktionella ändringar, med lagförslaget i denna proposition och medtas därför inte här. Lagrådet har i yttrande lämnat lagförslaget utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Allmän motivering 2.1 EG-direktivet och den svenska lagstiftningen Den nya produktansvarslagen träder som nämnts i kraft , då enligt gällande tidplan också skall träda i kraft. Lagen bygger i allt väsentligt på EG-direktivet om produktansvar. Detta direktiv ingår i det s.k. relevanta regelverk som avses bli omfattat av . Ett EG-direktiv är inom EG bindande i fråga om det resultat som skall uppnås men överlämnar åt medlemsländerna att välja form och metod för att uppnå detta. Motsvarande kan förväntas gälla för EFTA-länderna enligt beträffande de EG-direktiv som omfattas. För att uppfylla produktansvarsdirektivets krav behöver svensk rätt över ensstämma med de obligatoriska krav som direktivet ställer. Hur svensk rätt tekniskt utformas för att uppnå detta saknar betydelse. Det finns således inget som hindrar att bestämmelserna om produktansvar när det gäller elekt ricitet tas in i en annan lag än produktansvarslagen. Riksdagsbeslutet om produktansvarslagen innebar vissa sakliga ändringar i förhållande till propositionen. Lagens rubrik ändrades och ikraftträdandet flyttades fram . Vidare undantogs i linje med EG-direktivets hu vudlinje utvecklingsskador från skadeståndsansvaret. gav dess utom regeringen till känna att två frågor borde övervägas ytterligare. Det gällde dels frågan om en särskild jämkningsregel för personskada, dels frå gan om en utvidgning av produktansvaret till att omfatta hela den offentliga sektorns verksamhet. Det kan därmed bli fråga om ändringar i den nu beslu tade lagen innan den träder i kraft . Det återstår nu att bringa svensk rätt i överensstämmelse med direktivet även i fråga om produktansvar för skador orsakade av brister hos elektrisk ström. Av naturliga skäl är det angeläget att sådan lagstiftning kan träda i kraft med produktansvarslagen. Eftersom för anpass ning till den nya lagstiftningen behövs för dem som kan ådra sig ansvar enligt de nya reglerna, bör fatta beslut i ärendet . Detta medför att elsäkerhetsutredningens förslag i skadeståndsdelen bör be handlas med förtur och en proposition föreläggas i sådan tid att beslut kan fattas . Det finns goda skäl att reglera skadeståndsfrågorna i samband med elekt risk ström i ett sammanhang. En viktig fråga gäller samordningen av produktansvarsreglerna med den särskilda skadeståndsreglering som finns för skador orsakade av elektrisk ström. Vidare är elektrisk ström en ''''''''produkt'''''''' av mycket speciellt slag. Det uppkommer därmed sär skilda frågor vid tillämpningen av direktivets bestämmelser på elektricitet, som bäst regleras i samband med andra frågor som gäller elektrisk ström. EG-rätten är en självständig rättsordning, vars innehåll ytterst bestäms av . Det finns inga egentliga förarbeten till EG:s rättsakter, vil ket betyder att det finns mycket liten vägledning till hur ett direktiv skall tolkas vid sidan om texten i själva direktivet. Rättsutvecklingen sker genom domstolens praxis. Det nu aktuella direktivet (som i engelsk version utgör bilaga 1 till prop. 1990/91:197) är skrivet med inriktning på produkter i vanlig mening. Om hur tillämpningen på elektrisk ström är avsedd ger direktivet ingen vägledning alls. Det innehåller ingenting annat om elektrisk ström än en mening med tre ord (''''''''Product'''''''' includes electricity), som avslutar artikel 2 där produkt definieras. Direktivet ligger till grund för den nya produktansvarslagen. När EG-län derna har antagit ny lagstiftning för att uppfylla kraven i direktivet, har såvitt framgår av tillgängligt material elektrisk ström inkluderats som produkt på samma enkla sätt som i direktivet. Att ta in bestämmelserna i ellagen och där anpassa dem till förhållandena på det elektriska området har som nämnts fördelar. Det medför å andra si dan att man tvingas till vissa preciseringar för att göra bestämmelserna be gripliga för tillämpningen på elektricitet. När sådana preciseringar görs måste man dock iaktta stor försiktighet för att inte avlägsna sig från direkti vet. Vidare bör uppenbarligen produktansvarslagens regler så långt möjligt ligga till grund för utformningen av reglerna i ellagen. Jag återkommer till den principiella frågan om hur lagstiftningen bör ut formas i avsnitt 2.2. 2.2 Utredarens förslag bör genomföras Utredaren har i enlighet med vad som förutsatts vid arbetet med produktan svarslagen lämnat förslag varigenom bestämmelserna om produktansvar för skador av elektrisk ström förs in i ellagstiftningen. Förslaget har av de allra flesta remissinstanser som behandlat frågan be mötts positivt eller lämnats utan erinran. I några fall har anförts att vissa frå gor behöver närmare utvecklas såsom innebörden av ''''''''säkerhetsbrist'''''''' och att elektrisk ström ''''''''inte är så säker som skäligen kan förväntas''''''''. Flera har pekat på oklarheter och tillämpningssvårigheter när produktansvaret skall tillämpas på elektricitet. Till detta vill jag erinra om att syftet med lagstiftningen är att anpassa svensk rätt till EG-direktivet. Jag nämnde inledningsvis den försiktighet med vilken man därvid måste gå tillväga för att inte avlägsna sig från direktivets EG-rättsliga innebörd. Att med utförliga svenska lagmotiv försöka tolka oklara bestämmelser i är uteslutet. I praktiken betyder detta att hittillsvarande svensk lagstiftningsteknik kommer att i vissa avseenden grundligt förändras med ett och EG-medlemskap. Det kan alltså inte komma i fråga att genom lagbestämmelser eller motiv uttalanden genomföra en svensk tolkning av direktivet som riskerar att av vika från EG-rättens. Det innebär att man i på samma sätt som inom EG får leva med en viss osäkerhet om direktivets innebörd i fråga om elektri citet intill dess denna preciseras genom domstolsavgöranden eller på annat sätt. Ett par remissinstanser har föreslagit att även bestämmelserna om pro duktansvar för elektricitet arbetas in i produktansvarslagen. De har dock inte närmare utvecklat denna ståndpunkt. Till detta vill jag peka på vad som inledningsvis nämndes om fördelarna av att ha skadeståndsfrågorna som gäl ler elområdet samlade i en lag. Jag anser att det inte finns tillräckliga skäl att göra annan bedömning i denna fråga än den som gjordes vid utarbetandet av produktansvarslagen. På två punkter bör kompletteringar göras i förhållande till utredarens för slag. Som nämndes beslöt att s.k. utvecklingsskador inte skall för anleda produktansvar. lade således i förhållande till förslaget i propositionen till ytterligare en punkt (4) i den paragraf (8 §) i produktan svarslagen där undantagen från skadeståndsskyldigheten anges. Ett motsva rande tillägg i förhållande till utredarens förslag bör göras i motsvarande pa ragraf (4 b §) i ellagen. Vidare bör ikraftträdandebestämmelserna, som inte tagits med i utredarens förslag, utformas på samma sätt som i produktan svarslagen. En närmare redovisning av mitt förslag görs i avsnitt 3. 2.3 Provisorisk reglering i väntan på ny ellagstiftning Utredaren har konstaterat att hans uppdrag inte har innefattat någon total översyn av skadeståndsreglerna och att hans förslag endast innebär en kom plettering av befintliga skadeståndsregler i ellagen med vad som behövs med hänsyn till EG-direktivets krav på produktansvar för skador orsakade av elektrisk ström. I utredarens lagförslag sker detta genom införande av två nya paragrafer, 4 a och 4 b §§, samt smärre ändringar och tillägg i några para grafer. Ellagen är och i stora delar ålderdomlig i språk och uppbyggnad. Det gäller inte minst skadeståndsreglerna. Utredaren har framhållit det an gelägna i en översyn av hela regelsystemet i ellagen. Även under remissbe handlingen har denna synpunkt framförts från olika håll. Det har länge varit aktuellt att modernisera regelsystemet och det är lätt att se det klara behovet av en sådan modernisering. Den viktigaste anled ningen till dröjsmålet har varit osäkerhet om vissa frågor i samband med el distributionen. Ellagens bestämmelser kan grovt sett delas upp i tre huvudgrupper: eldist ribution (2--3 §§), skadestånd m.m. (4--13 §§) och elsäkerhet m.m. (15-- 32 §§). I sistnämnda grupp ingår vissa övergripande bestämmelser om an svar, överklagande m.m. Dessutom finns en inledningsparagraf med vissa definitioner (1 §) och två avslutande paragrafer med erinran om att vissa frå gor regleras i annan lagstiftning (33 och 34 §§). 14 § är upphävd. Sakliga ändringar är nu aktuella förutom beträffande skadestånd också inom övriga två huvudgrupper. igångsätts ett utredningsarbete med sikte på att efter hand ersätta ellagen med en modern lagstiftning. Beträffande eldistributionen har regeringen denna dag beslutat om en pro position till med principförslag om en framtida elmarknad öppnad för konkurrens. Beslut har också fattats om en utredning med uppgift att utarbeta förslag till ny lagstiftning som möjliggör detta. I uppdraget ingår att efter hand ta fram förslag till två nya lagar, en eldistributionslag och en elsäkerhetslag, som ersätter ellagen. Beträffande elsäkerheten finns i det nu aktuella betänkandet ELSU 91 för slag till också andra ändringar i ellagen med syfte att införa bestämmelser om säkerhetskontroll av vissa elektriska anläggningar. Frågan ingår som en del i elsäkerhetsutredningens huvuduppdrag att se över elsäkerhetsarbetets omfattning, inriktning och organisation. Förslagen i betänkandet i denna del bereds nu vidare inom . Arbetet med att ta fram förslag till ny ellagstiftning kommer av praktiska skäl att bedrivas etappvis. Bestämmelser om produktansvar behöver dock införas innan förslag till ny lagstiftning kan föreligga. Bestämmelserna bör därför tas in i nuvarande ellag på det sätt som elsäkerhetsutredningen har föreslagit. Reglerna får senare arbetas in i den nya lagstiftningen. Under ut redningsarbetet kan samordningen av ellagens skadeståndsreglering övervä gas djupare, när även de äldre reglerna ses över. I remissbehandlingen har även kommit fram vissa synpunkter på nuvarande regler. Innan jag går in på mitt förslag vill jag för sammanhangets skull översikt ligt redovisa nuvarande skadeståndsregler och reglerna om produktansvar samt ge en beskrivning av skador som orsakas av elektricitet. Detta sker i avsnitt 2.4 -- 2.6. Framställningen bygger på motsvarande redovisning i be tänkandet. 2.4 Nuvarande skadeståndsregler 2.4.1 Allmän bakgrund Elektricitet har i sig farliga egenskaper och kan ge upphov till skador på olika Det kan vara fråga om att personer skadas, personskada, att egendom skadas, sakskada, eller om ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon lider person- eller sakskada, s.k. ren förmögenhetsskada. Den som lider skada orsakad av elektricitet har enligt gällande regler möj lighet att få skadestånd under vissa förutsättningar. Skadeståndsskyldighet kan uppstå på flera olika sätt. Om det finns ett avtalsförhållande mellan den som skadas och den som tillhandahåller elektricitet eller elektrisk utrustning (t.ex. elleverantör/abon nent, tillverkare/köpare) kan skadestånd uppkomma på obligatorisk (kon traktsrättslig) grund. Skadeståndsskyldigheten grundas då på bristande upp fyllelse av skyldigheter enligt ett avtal (eller ett ensidigt åtagande). Eftersom det i princip råder avtalsfrihet, förfogar parterna i hög grad själva över vilka dessa skyldigheter är och vad som skall inträffa vid brott mot avtalet. Det finns dock vissa regler som gör det möjligt att upphäva eller jämka oskäliga avtal. Skadeståndsskyldighet kan emellertid också uppkomma på utomobligato risk grund. Skadeståndsansvaret inträder då gentemot personer till vilka den skadeståndsskyldige inte står i någon avtalsrelation eller i varje fall ingen av talsrelation som har samband med det skadegörande beteendet. Traditio nellt har förutsättningen för inträde av sådant skadeståndsansvar varit vårds löshet (culpa) eller uppsåt (dolus) hos den som har orsakat skadan. I svensk rätt finns vissa generella bestämmelser om utomobligatoriskt skadestånd i skadeståndslagen (1972:207). Den nämnda principen, som brukar kallas cul pa-regeln, finns där inskriven i 2 kap. 1 §. Skadeståndslagen innehåller i öv rigt regler om det särskilda skadeståndsansvar som arbetsgivare och det all männa har för fel som begås av anställda, regler om skadeståndets bestäm mande, m.m. Lagen tillämpas inte om särskilda bestämmelser finns för ett visst område. På det utomobligatoriska området är således culpa-regeln utgångspunk ten. har dock skett en utveckling mot ökad användning av skadeståndsansvar utan culpa (s.k. strikt ansvar). I svensk rätt finns inom vissa områden regler om strikt skadeståndsansvar i anledning av farlig verksamhet. Dit hör skadeståndsreglerna i ellagen. Det skärpta an svaret för produktskador som har införts enligt produktansvarslagen bygger också liksom EG-direktivet på principen om strikt ansvar. Att skadestånd kan utgå på utomobligatorisk grund hindrar inte en skade lidande att i stället åberopa ett avtal med skadevållaren, om han bedömer detta vara mer förmånligt. Genom utomobligatoriskt skadestånd ersätts t.ex. normalt endast person- och sakskada. 2.4.2 Nuvarande skadeståndsregler i ellagen En beskrivning av den nuvarande skadeståndsregleringen i ellagen finns i betänkandet (s.46 ff). I huvudsak innehåller bestämmelserna följande. Enligt 4 § har innehavaren av en elektrisk anläggning ett strikt ansvar för skador som orsakas av elektrisk ström från anläggningen. Med ''''''''elektrisk anläggning'''''''' avses enligt 1 § ''''''''anläggning med däri ingående särskilda föremål för produktion, upplagring, omformning, överföring, dis tribution eller nyttjande av elektrisk ström.'''''''' En anläggning omfattar således hela distributionsnätet från generering ända ut i enskilda byggnader. Har olika delar av en anläggning skilda innehavare, skall varje del anses som en särskild anläggning. En förutsättning för skadeståndsansvaret enligt 4 § är att anläggningen har egen generator eller transformator som inte alstrar endast ofarlig ström. Den skadevållande strömmen skall således ha utgått från en starkströmsanlägg ning med egen generator eller transformator. Saknar anläggningen genera tor eller transformator, faller i stället ansvaret på innehavaren av den anlägg ning som tillför den förstnämnda anläggningen ström. I praktiken innebär dessa regler att distributören svarar för skada som har orsakats av en vanlig lågspänningsanläggning. En sådan får i regel kraften via distributörens trans formator. Det strikta ansvaret mildras av flera undantagsregler. För skada som orsa kats av ''''''''händelse av högre hand'''''''', som inte kunnat motverkas med före skrivna skyddsåtgärder, föreligger enligt 4 § 2 st inget ansvar. Undantag gäller vidare enligt 4 § 3 st för skada som har uppkommit inom en byggnad och som har orsakats av ström som med en spänning av högst mellan en ledare och jord (eller mellan två ledare) tillförts en för brukningsanläggning för starkström. Detta innebär att det strikta ansvaret inte gäller för installationsanläggningar i vanliga bostadslägenheter, kontor, hantverkslokaler o.d. Ersättning för skada genom inverkan av ström utgår i dessa fall enligt allmänna skadeståndsregler, dvs. i princip endast när vårds löshet från anläggningshavarens sida kan styrkas.