prop · GF0353 · 1992-01-01 00:00:00 — Kolumnnamn: Kolumn2 Kolumnrubrik: ----------------------- I fråga om ljudradio- och televisionsprogram, som avses i 1 § radioansvarighetslagen (1966:756), skall programföretaget till arkivet för ljud och bild lämna ett pliktexemplar i form av en sådan upptagning som programföretaget skall göra enligt 10 § första stycket nämnda lag. Pliktexemplaret skall lämnas inom en månad från den dag då programföretagets skyldighet att bevara upptagningen upphörde. I fråga om ljudradio- och televisionsprogram, som svenskt programföretag får sända med stöd av tillstånd enligt 5 § radiolagen (1966:755) eller som förmedlas till allmänheten från annat svenskt programföretag genom satellitsändning som utgår från , skall programföretaget till arkivet för ljud och bild lämna ett pliktexemplar i form av en sådan upptagning som programföretaget skall göra enligt 5 kap. 3 § lagen (1991:000) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. 1991/92:53 Bilaga 1 Pliktexemplaret skall lämnas inom en månad från den dag då programföretagets skyldighet att bevara upptagningen upphörde. ----------- Denna lag träder i kraft . 1991/92:53 Bilaga 1 5 Förslag till Lag om ändring i lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram skall ha följande lydelse. ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell4 2 § ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell5 Kolumnnamn: Kolumn3 Kolumnrubrik: Kolumnnamn: Kolumn2 Kolumnrubrik: ----------------------- Från granskningsplikt enligt denna lag undantas filmer och videogram som 1. sänds i radiosändning, 2. sänds i trådsändning om sändningen är en vidaresändning av en rundradiosändning eller av en sändning från en satellit i fast trafik eller om sändningen är en egensändning som också sker till bostäder med stöd av tillstånd enligt 5 § andra stycket radiolagen (1966:755) eller i enlighet med bestämmelserna i lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar, 3. utgör reklam för vara eller tjänst, 4. visas vid varumässa, utställning eller sportevenemang, om inte själva visningen utgör en allmän sammankomst, 5. visas inom ett museum som ett led i museets normala utställningsverksamhet och är en dokumentär framställning. Från granskningsplikt enligt denna lag undantas filmer och videogram som 1991/92:53 Bilaga 1 1. sänds i radiosändning, 2. sänds i trådsändning om sändningen är en vidaresändning av en sändning från en satellit eller annars av en rundradiosändning eller om sändningen är en egensändning i enlighet med bestämmelserna i lagen (1991:000) om kabelsändningar till allmänheten, 3. utgör reklam för vara eller tjänst, 4. visas vid varumässa, utställning eller sportevenemang, om inte själva visningen utgör en allmän sammankomst, 5. visas inom ett museum som ett led i museets normala utställningsverksamhet och är en dokumentär framställning. ----------- Denna lag träder i kraft . 1991/92:53 Bilaga 1 6 Förslag till Lag om ändring i lagen (1991:000) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden Härigenom föreskrivs att 5 kap. 7 § lagen (1991:000) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ha följande lydelse. ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell4 5 kap. 7 § ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell5 Kolumnnamn: Kolumn3 Kolumnrubrik: Kolumnnamn: Kolumn2 Kolumnrubrik: ----------------------- I närradiolagen (1982:459) finns ytterligare bestämmelser om skyldighet att tillhandahålla inspelningar av radioprogram. I närradiolagen (1982:459) och i lagen (1991:000) om kabelsändningar till allmänheten finns ytterligare bestämmelser om skyldighet att tillhandahålla inspelningar av radioprogram. I lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter av ljud- och bildupptagningar finns bestämmelser om skyldighet att lämna skrifter och upptagningar till bibliotek eller till arkivet för ljud och bild. 1991/92:53 Bilaga 1 ----------- Denna lag träder i kraft . 1 Lydelse enligt prop. 1990/91:179. 1991/92:53 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds 1991:42) Ny kabellagstiftning om kabelsändningar Remissyttranden har avgetts av justitiekanslern (), hovrätten för Nedre , kammarrätten i , , kabelnämnden, taltidningsnämnden, , , Kabelvision KB, , ek.för., allmännyttiga bostadsföretag (), och . () och har inkommit med en gemensam skrivelse. Även LA communications AB har inkommit med en skrivelse. Flera remissinstanser avstyrker förslaget (, Svenska kabel-TV- föreningen, Kabelvision KB, , och LA communications AB) och föreslår att den nuvarande lagstiftningen upphävs utan att annan sätts i dess ställe. Kritiken gäller främst förbudet mot reklam i egensändning och skyldigheten för nätinnehavare att distribuera rundradiosändningar samt att bereda utrymme för ett lokalt kabelsändarföretag. Även kammarrätten i och SAF/industriförbundet är kritiska inom i huvudsak samma områden utan att uttryckligen avstyrka förslaget. Övriga remissinstanser har i huvudsak lämnat förslaget utan erinran. Flera remissinstanser, bland dem sådana som annars är kritiska mot förslaget, uttrycker sin tillfredsställelse över att ett antal tidigare regler utmönstras i förslaget. anför: "Det aktuella betänkandet har framkommit för att anpassa kabellagstiftningen till den nya yttrandefrihetsgrundlagen, som avses träda i Den nu föreslagna lagen om kabelsändningar kan inte innebära något annat än att göra ingrepp i nätägarens äganderätt. Den fyller enligt vår mening knappast det syfte som finns angivet i betänkande, nämligen att vara en temporär lösning av lagstiftningsfrågan till dess att beslut i sedvanlig ordning har fattats med anledning av ett förslag av radiolagsutredningen. Den nuvarande kabellagstiftningen har av satts ur kraft och någon tillståndsplikt ur lagens mening finns inte . har som kabeloperatör visat att verksamheten inte påverkats av detta förhållande. Det finns i betänkandet vidare inga vägande skäl varför lagstiftningen om kabelsändingar är nödvändig ur yttrandefrihetssynpunkt." Kammarrätten i anför: "Yttrandefrihetsgrundlagen bygger på inställningen att en så vidsträckt yttrande- och informationsfrihet som möjligt skall råda. Den tillförsäkrar således varje svensk medborgare rätt att i ljudradio, television m.m. offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor samt att i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Även det aktuella temporära förslaget till lag om kabelsändningar till allmänheten förutsätts utgå från samma princip inom hela medieområdet kabelsändningar (Prop. 1990/91:64 s. 30). Kammarrätten har redan i yttrande över betänkande Via Satellit och 1991/92:53 Bilaga 2 (SOU 1984:65) ställt sig positiv till att denna frihet, som utgör ett väsentligt inslag i det demokratiska systemet, ges så stort utrymme som möjligt - även i praktiken. Domstolen har ingen annan mening . Med beaktande av den nämnda grundinställningen om största möjliga frihet och lagstiftningens provisoriska karaktär bör endast sådan reglering införas, som redan före radiolagutredningens förslag till permanenta bestämmelser framstår som nödvändig." yttrar: "Nämnden konstaterar att föreliggande lagsförslag endast utgör en temporär lösning av regleringen av trådsändningarna. den föreslagna yttrandefrihetsgrundlagen efter ett andra riksdagsbeslut träder i kraft kan nuvarande kabellagstiftning inte kvarstå. Systemet med tillstånd till satellitsändning i kabelnät och tillstånd till programverksamhet i kabelnät är inte förenligt med den nya grundlagens princip om fri etablering av kabelnät och envars rätt att sända radioprogram i tråd. Nämnden har inte några invändningar mot lagförslagets begränsade syfte att i den temporära regleringen enbart göra en anpassning av bestämmelserna till den nya grundlagens krav. Den mest påtagliga konsekvensen härav blir att det inte kommer att finnas några lagregler avseende satellitsändningarnas innehåll. Sådana regler skall emellertid ingå i radiolagsutredningens (U 1985:5) förslag till den lagreform som enligt utredningens tilläggsdirektiv (dir. 1989:21) erfordras för att skall kunna biträda konvention om gränsöverskridande television." anför: "Såväl den grundlagsfästa yttrandefriheten som äganderätten fordrar att starka och välgrundade skäl finnes för en lagreglering. I det aktuella betänkandet föreslås fortsatt reglering av vissa lokala kabelsändningar som innebär myndighetskontroll via kabelnämnden och ingrepp i de enskilda kabelnätägarnas äganderätt. Enligt vår mening ges i betänkandet inga vägande skäl för varför lagstiftning skulle vara nödvändig ur yttrandefrihetssynpunkt." med vilken Kabelvision KB instämmer, anför att en önskan att bevara status quo i frågan inte är ett tillräckligt skäl för lagstiftning om reklamförbud. Kammarrätten i och AB stjärnkabelnät anför liknande ståndpunkter. Kammarrätten anför att frågan om förbud mot reklam i egensändningar med tanke på en skärpt framtida konkurrenslagstiftning noga bör utredas ur ett europeiskt perspektiv innan ett nytt förbud införs. SAF/industriförbundet hävdar att ett generellt reklamförbud strider mot yttrandefrihetslagstiftningen och mot artikel 10 i den europeiska konventionen angående de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. De åberopar att det enligt regeringsformen krävs särskilt viktiga skäl för att begränsa yttrandefriheten. Vidare betonas vikten ur konkurrenssynpunkt av att företagen fritt kan välja mellan olika medier vid placering av sina annonser. 1991/92:53 Bilaga 2 4 Skyldigheten att distribuera rundradiosändningar anser det motiverat att Radio-koncernens program fortfarande omfattas av den s.k must carry-skyldigheten under förutsättning att finansieringen sker på nuvarande sätt genom mottagaravgifter som betalas av alla som innehar mottagare här i landet, men kan inte acceptera att sändningar, som på något sätt finansieras med reklam, sponsring eller annan kommersiellt anknuten grund, omfattas av skyldigheten. Också Kabelvision KB har invändningar mot att skyldigheten omfattar distribution av den föreslagna Bolaget anför: "Redan det nuvarande förhållandet innebär att många fastighetsägare måste lägga ned avsevärda kostnader för att renovera sina fastighetsnät, eftersom dessa äldre nät inte har kapacitet att överföra fler än 5-7 programkanaler. Den föreslagna utvidgningen av must carry-skyldigheten skulle innebära att endast en eller högst två kanaler skulle återstå för det vanliga satellitutbudet. I sitt yttrande över delbetänkande, DsU 1987:2 anförde kabelnämnden att en utvidgning av must carry- skyldigheten för, då aktuella, Tele-X skulle innebära att endast en eller två kanaler skulle återstå för det vanliga satellitutbudet varför fastighetsägare i sådana fall skulle ha starka ekonomiska motiv att välja lösningar med mindre kabelnät, som ej skulle omfattas av lagstiftningen. Detta skulle innebära att endast någon enstaka kanal skulle stå till buds för det vanliga satellitutbudet, vilket i sin tur skulle innebära en stark begränsning av valfriheten för de boende. slutsats var därför att det var felaktigt att utvidga must carry- skyldigheten." Bolaget anser också att den nya kanalen genom förslaget får en särställning som strider mot grundläggande konkurrensrättsliga principer. , och /industriförbundet anser att lagstiftningen är obehövlig då kabel-TV- företagen tillgodoser lagens syften. Vidare ifrågasätts det rimliga i att ett reklamfinansierat företag, den framtida tredje markbaserade TV-kanalen, ges en absolut rätt att bli befordrade i kabelnätet. ifrågasätter vidare om den föreslagna inskränkningen i kabeloperatörernas äganderätt inte berättigar dem till ersättning och anför att en eventuell framtida lagstiftning måste ta upp också ersättningsfrågan. SAF/industriförbundet hävdar att lagförslaget strider mot 2 kap. 18 § regeringsformen. framhåller betydelsen av att de tekniska kraven på nätinnehavarna läggs på en hög nivå. "uttrycks skyldigheten med orden ''''på ett tillfredsställande sätt''''. Det finns anledning ifrågasätta om det uttrycket ger utrymme för de tekniska krav som det allmänna rimligen bör ställa på nätägarna." Även kabelnämnden pekar på bestämmelsens betydelse men tycks finna uttryckssättet godtagbart. Nämnden uttrycker också sin tillfredsställelse över att regeln om dispens från skyldigheten getts en allmän utformning. Flera remissinstanser, bl.a anser att det är en förutsättning för skyldigheten att de upphovsrättsliga frågorna är reglerade. Föreningen anser att det är en absolut förutsättning att lagstiftaren genom lag garanterar kabeloperatörerna att de inte drabbas av upphovsrättsliga krav om de distribuerar programmen. Samma ståndpunkt har . Även SAF/industriförbundet och LA communications AB pekar på samma upphovsrättsliga problem. 1991/92:53 Bilaga 2 och anser att samma invändning som anförts mot skyldigheten att distribuera rundradiosändningar kan riktas mot skyldigheten att bereda utrymme för en lokal kanal. Föreningen anser vidare att det är viktigt att i detta sammanhang upprätthålla en distinktion mellan kommersiella och ideella lokala program. anför dessutom: "Varken i nu gällande lagstiftning eller i det framlagda lagförslaget finns någon antydan av vad som väntas av den tvångsupplåtna lokalkanalen. Skall den vara en public access- kanal, som tillgodoser allmänhetens behov av yttrandefrihet? Det kan inte accepteras att en kanal exproprieras utan att det sker genom domstolsprövning och efter i lag noggrannt angivna kriterier. Lokalkanalfrågan förtjänar att bli bättre belyst och mer ingående behandlad än vad som sker i det framlagda betänkandet." anser att någon skyldighet att tillhandahålla kanal för lokala egensändningar inte bör föreligga om verksamheten bedrivs på kommersiellt anknuten grund eller finansieras genom spel. Kammarrätten i ifrågasätter också kravet att nätinnehavaren kostnadsfritt skall tillhandahålla en kanal och anför: "De argument som anges i promemorian för en sådan skyldighet är endast att det i grundlagsärendet (prop. 1990/91:64 s. 86) uttalats att det knappast föreligger"någon anledning att inte behålla den ordning som råder nu" och att detta enligt promemorian (s. 53) ''''gör det svårt att underlåta den avsedda lagstiftningen utan att kunna göra sannolikt, att en sådan underlåtelse - i motsats till vad som antogs i grundlagsärendet - saknar betydelse för gundlagens väsentliga syfte, nämligen att vidga yttrandefriheten." Argumenteringen är mer än lovligt tunn. Att frågan om tillgång till en kanal skulle vara ett sätt att vidga yttrandefriheten torde dessutom vara ett tankefel. Vad saken gäller är inte att skapa ett skydd för den enskilde mot begräsning av hans grundlagsskyddade rätt att yttra sig fritt utan ett skydd mot en stark aktörs monopolställning, dvs. skydd mot konkurrensbegräsning och således främst en marknadsrättlsig fråga. Om lokala kabelsändarföretag ändå skall tillförsäkras en rätt till en kanal bör förmånen inte vara gratis. Principen om avtalsfrihet och det slopade tillståndskravet kan nämligen befaras leda till onödiga rättstvister. En mer ändamålsenlig lösning skulle vara att kabelägaren/innehavaren erhöll kostnadstäckning av de lokala kabelsändarföretagen för sin upplåtelse av kanalen. kan fastställa taxa för upplåtelser." SAF/industriförbundet anser att även denna föreskrift i förslaget strider mot regeringsformen. Kabelvision KB anser att vad bolaget anfört om brist på utrymme för distribution av en ny marksänd kanal gäller även de lokala kanalerna. understryker betydelsen av att lagen också i fortsättningen stadgar en skyldighet för nätinnehavare att bereda utrymme för sändningar från ett lokalt sändarföretag med bred lokal förankring. påpekar att skyldigheten att upplåta en lokalkanal i varje kommun i den nya situationen kan innebära en större belastning än tidigare för nätinnehavarna. "I fortsättningen är det nämligen troligt att viss distribution av satellitsändningar sker över större områden med en centraliserad inmatning och distributionskontroll av sändningarna. Nätinnehavaren har då för egen del inget behov av en inmatningspunkt i varje kommun. Skyldigheten att upplåta en kanal i varje kommun för det lokala kabelsändarföretagets egensändningar kan alltså kräva särskild hänsyn vid installation av kabelnät." 1991/92:53 Bilaga 2 ifrågasätter vidare om kraven på de lokala kabelsändarföretagen fått en ändamålsenlig utformning och det lämpliga i möjligheten att tidsfördela en kanal mellan olika kabelsändarföretag. anser att lagstiftningen skall omfatta alla som bedriver kabelsändningar, dvs. även de operatörer vars nät understiger 100 hushåll samt de som som endast vidaresänder marksända program. riksförbund ifrågasätter varför lagen bara skall gälla sändningar som når fler än 100 bostäder. LA communications AB anser att om det skall finnas någon gräns överhuvudtaget bör denna överensstämma med vad som tillämpas i copyrightsammanhang, nämligen 25 bostäder. JK föreslår att det i lagen införs ett undantag från yttrandefrihetsgrundlagens regler för sändningar som når färre än 100 bostäder. JK anför: "I den lagstiftning som gäller nu finns inte någon särskild ansvarighetsreglering beträffande trådsändningar som når färre bostäder än 100. Varken radioansvarighetslagen (1966:756) eller lagen om ansvarighet för lokala kabelsändningar är tillämplig i sådana fall. Enligt det vilande förslaget till yttrandefrihetsgrundlag blir emellertid sådana sändningar i princip att anse som radioprogram i grundlagens mening och faller under den särskilda ansvarighetsregleringen i grundlagen. I 1 kap. 6 § tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen medges emellertid att det genom lag föreskrivs om undantag från grundlagen i fråga om radioprogram som sänds genom tråd men inte är avsedda att tas emot av någon större allmänhet (jämför prop. 1990/91:64 s. 110). De förslag som läggs fram i promemorian är så utformade att de inte skall ändra den nu gällande ordningen mer än vad som följer av att yttrandefrihetsgrundlagen kommer till. Det skulle stämma bäst överens med denna princip om den nya lagen om kabelsändningar till allmänheten undantog sändningar som ej når 100 bostäder från yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde. En eventuell ändring av den ordning som gäller nu i detta avseende bör knappast ske utan sådana mera ingående övervägande som kan göras i samband med ett förslag om en mera varaktig ny reglering av trådsändningarna." finner det nödvändigt att reglerna om vitesförelägganden omfattar även ombildningar av juridiska personer i syfte att kringå föreläggandena. Nämnden framhåller också vikten av att kanalupplåtelser dokumenteras på ett klart och tydligt sätt. "Det kan inte godtas att en nätinnehavare i ett reklamärende fredar sig enbart genom att göra gällande att någon, till vilken han upplåtit en kanal är ansvarig för den påstådda överträdelsen. I sådant fall bör efter mönster av principerna inom yttrandefrihetslagstiftningen gälla att nätinnehavaren i sista hand, om ansvarsförhållandena inte kan klarläggas, får ta ansvaret för en överträdelse." SAF/industriförbundet anser inte att det bör finnas möjlighet att förbjuda fortsatt sändning. efterlyser en samlad beskrivning av dess tillsynsuppgifter. 1991/92:53 Bilaga 2 Nämnden anser också att dess befogenheter i fråga om att begära in uppgifter, t.ex vid en ifrågasatt överträdelse av sponsringsförbudet, tydligt bör anges i lagtext. De lokala kabelsändarföretag som har tillstånd bör enligt kabelnämnden istället anses ha de rättigheter som föreslås i promemorian. Nämnden föreslår en övergångsbestämmelse av följande lydelse: "De tillstånd till egensändningar som kabelnämnden har lämnat lokala kabelsändarföretag med stöd av 5 § andra stycket och 7 § andra stycket lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar skall anses avse förordnande som lokalt kabelsändarföretag och ha den giltighetstid som anges i besluten." förklarar att den inte har några invändningar mot förslaget att kravet på tillstånd för trådsändning av radiotidningar slopas. Nämnden påpekar dock att statligt stöd till radio- och kassettidningar även i fortsättningen bör utgå efter en prövning av taltidningsnämnden. Nämnden väcker också frågan efter vilka grunder kammarrätten vid ett överklagande skall behandla en konkurrenssituation när sändningsutrymmet är begränsat. 1991/92:53 Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 1 Förslag till Lag om kabelsändningar till allmänheten Inledande föreskrifter 1 § I denna lag finns föreskrifter om trådsändningar av radioprogram till allmänheten som når fler än 100 bostäder (kabelsändningar). Vidare finns föreskrifter om skyldigheter för innehavare av kabelnät där sådana sändningar bedrivs. Lagen gäller dock inte en sändning som helt överensstämmer med en sådan sändning som avses i 5 § radiolagen (1966:755) och som sänds med denna. 2 § I lagen förstås med radiosändning, trådsändning, radioprogram och reklam detsamma som i radiolagen (1966:755). Vidare förstås med kabelnät: anläggning för kabelsändningar, kanal: det genom frekvensangivelse eller på annat därmed jämförligt sätt särskilt bestämda utrymme i ett kabelnät som behövs för sändning av radioprogram, vidaresändning: samtidig och oförändrad återutsändning av en sändning, egensändning: sändning av annat slag än vidaresändning. 3 § Bestämmelserna i yttrandefrihetsgrundlagen gäller inte för sådana egensändningar i tråd av radioprogram som når högst 100 bostäder. 1 kap. 2 och 3 §§ yttrandefrihetsgrundlagen gäller dock även för sådana sändningar. 4 § För prövning av vissa frågor om kabelsändningar skall det finnas en för hela landet gemensam kabelnämnd. 5 § Var och en som äger eller annars förfogar över ett kabelnät, där det bedrivs sändningar av annat slag än vidaresändning från sändare på jordytan, är skyldig att 1. se till att de boende i fastigheter som är anslutna till hans kabelnät på ett tillfredsställande sätt kan ta emot sådana sändningar som sänds med stöd av 5 § radiolagen (1966:755) och som är avsedda att tas emot i området, och 2. kostnadsfritt tillhandahålla en kanal i sitt kabelnät i varje kommun, där han har ett sådant nät, för egensändningar av televisionsprogram från ett eller flera av kabelnämnden utsedda företag (lokala kabelsändarföretag). Om det finns särskilda skäl, får kabelnämnden medge undantag från skyldigheterna enligt första stycket. 1991/92:53 Bilaga 3 Lokalt kabelsändarföretags skyldigheter m.m. 6 § Ett lokalt kabelsändarföretag skall vara en sådan svensk juridisk person som har bildats för att bedriva lokala kabelsändningar och som kan antas låta olika intressen och meningsriktningar komma till tals i sin verksamhet. Ett lokalt kabelsändarföretag skall i sin sändningsverksamhet sträva efter vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. förordnande av lokala kabelsändarföretag enligt 5 § första stycket 2 skall avse högst . Reklam m.m. 7 § Den som bedriver sändningsverksamhet får inte i en egensändning 1. visa reklam, eller 2. mot vederlag eller annars på ett otillbörligt sätt gynna ett kommersiellt intresse. Utan hinder av bestämmelserna i första stycket får 1. annonser och liknande meddelanden sändas i sökbar text-TV, och 2. annonsmaterial sändas i radiotidningar enligt lagen (1981:508) om radiotidningar på de villkor som föreskrivs i 4 § samma lag. Om ett program helt eller delvis har bekostats av annan än den som bedriver sändningsverksamheten, skall detta anges på lämpligt sätt i början och i slutet av programmet.