prop · GG03169 · 1992-12-31 00:00:00 — För att de skall kunna nå en hög internationell nivå är detemellertid nödvändigt att de ges resurser för fortsatt utveckling. Utbytet aven resursförstärkning kan förväntas bli stort. Grafiskdesign omfattar utformning av information och förmedling av kunskap i ord ochbild. I vårt informationssamhälle blir betydelsen av väl utbildade grafiskadesigner allt större. Detta accentueras av att datatekniken nu öppnatmöjligheter att snabbt sätta samman text och bild till trycksaker. Förutomtrycksaksutformning inbegriper grafisk design utformning av skyltar, affischer,formgivning av böcker, utformning av förpackningar etc. Grafisk design användsockså i medier som reklam-TV och video. De grafiska designutbildningarna saknaridag tillräckliga resurser för lärare och datorutrustning. Utredarenföreslår en aweckling av den grafiska utbildningen vid iGöteborg, och att resurserna för denna skall överföras till utbildningen igrafisk design vid samma universitet. I enlighet med vad jag anfört om universitetensoch högskolornas frihet när det gäller utbildningsutbudet, anser jag att detbör ankomma på att besluta om en sådan omprioritering. Textildesign och klädformgivning omfattar utformning av textilier avsedda förinredning respektive kläder, och utformning av såväl yrkeskläder som herr-,dam- och barnkläder samt mode. Utbildningeni textil design och klädformgivning är dåligt tillgodosedd och svarar inte motde krav som ställs. ning till krisen försvensk konfektionsindustri anses vara den svaga utbildningen iklädformgivning. En förbättrad utbildning i klädformgivning har sedan längeefterlysts av verksamma inom branschen. Utbildningen behövs för att utvecklasmåskalig produktion, och är av avgörande betydelse för svensk export avkläder. Motbakgrund av detta resonemang kommer jag vid min anmälan av anslaget D 2. Lundsuniversitet att föreslå att tillförs förutveckling och etablering av en designutbildning. Vid min anmälan av anslaget D30. kommer jag att föreslå att tillförs 1 500 000 kronorför att kunna undersöka förutsättningarna för att inrätta en utbildning iklädformgivning, samt för förstärkningar av befintliga designutbildningar. Förförstärkningar av befintiiga designutbildningar kommer jag vid min anmälan avanslaget D 3. att föreslå att , och vid min anmälan av anslaget D 5. Universiteteti att föreslå att tillförs . Minbedömning: tillförs så att en dansarutbildningmed tonvikt på fri dans kan inrättas. Utredaren:Föreslår att en dansarutbildning omfattande 80 poäng med tonvikt på fri dansinrättas 1994/95 för åtta studenter. Folkdansutbildningen awecklas för attfrigöra resurser till dansarutbildningen. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker inrättandet av endansarutbildning. Somliga anser att utbildningen ska betraktats som enpåbyggnadsutbildning. Flertalet instanser avstyrker en aweckling avfolkdansutbildningen. Skälenfor min bedömning: Danslivet i har det vitaliserats.Behov av högre utbildning för dansare har uppstått genom nyskapande insatserav koreografer inom den fria dansen. De svenska dansgrupperna står på en höginternationell nivå, men genom bristen på utbildning i måste koreografernai stor utsträckning anlita utländska dansare. Det finns i ett stortbehov av en kvalificerad dansarutbildning med tonvikt på fri dans. Någon högreutbildning i dans finns inte . hämmar dansen som konstart. Efterförberedande dansutbildning anställs elever vid balettensembler på teatraroch får sin fortsatta utbildning där. Tonvikten ligger här på klassisk balett.Denna tradition är en av orsakerna till att högre utbildning i dans saknas. Jagkommer vid min anmälan av anslaget Dll. att föreslå att tillförs så att en dansarutbild- ning kan inrättas.Utbildningen bör vara inriktad mot såväl klassisk Prop. 1992/93:169 somnutida dans, med tonvikt på den . 5.6 Scen och medier Minbedömning: Ansvaret för utbildning i mim överförs från i . Utredaren:Föreslår att mimutbildningen överförs från till Teaterhögskolani . Utredarenföreslår vidare att skådespelarutbUdningen vid och att frigjorda resurser tillförs en ny utbildning förmusikalartister. Remissinstanserna:Tillstyrker utredarens förslag om överförandet av mimutbildningen. Vadgäller awecklingen av skådespelarutbildningen avstyrker nästan samtligaremissinstanser utredarens förslag. Skälenför min bedömning: Då undervisningen i mim bedrivs iTeaterhögskolans lokaler förefaller det naturligt att utbildningen ävenanordnas av . Vadgäller awecklingen av skådespelarutbildningen vid jag till vad jag anfört om universitetens och högskolornas frihet närdet gäller utbildningsutbudet. Det bör här ankomma på göra en bedömning av behovet av olika utbildningar. Minbedömning: tillförs ytterligare medel. Utredaren:Föreslår att blir en del avpåbyggnadsutbildningen vid i . Remissinstanserna:Hälften av de åtta remissinstanser som har yttrat sig i frågan avstyrker avorganisatoriska och utbildningspolitiska skäl. Övriga tillstyrker förslaget. Skälenför min bedömning: har sin bakgrund i som bUdades 1958. Den ombildades till en fristående stiftelse medKungl. Musikaliska , och Stiftelsenrikskonserter som stiftare 1986. Regeringen fast-stäUde stadgarna ochskolan har en egen anslagspost i statsbudgeten under anslaget D 37. har för perioden /94-1995/96 begärt ett betydanderesurstillskott. Orsaken till detta är enligt styrelsen att det inte varitmöjligt att inom den tilldelade medelsramen uppfylla de mål som formulerades istadgarna vid bildandet av . Enarbetsgrupp inom har lagt fram ett program för Edsbergsframtid. Målet är att institutet skall bedriva instrumental påbyggnadsutbildningmed kammarmusikalisk inriktning. Arbetsgruppen har föreslagit att stiftelsensnamn ändras tiU . Institutet vill därigenomskapa sig en tydligare profil, skild från musi-kemtbildningen vid universitetoch högskolor. För att kunna genomföra arbetsgruppens program krävs resurserför att inom varje ämnesområde kunna knyta kvalificerade lärare tillinstitutet. Dessa måste kunna erbjudas en lönenivå och anställningsformer somär jämförbara med vad som erbjuds vid musikhögskolor i våra grannländer och påkontinenten. Statsmakterna har ingetjuridiskt ansvar för stiftelsen. Jag anser det emellertid vara angeläget attverksamheten vid ingår som en del i ett väl awagt utbudav musikalisk påbyggnadsutbildning i landet. Staten bör därför utöka sittbidrag. Jagkommer vid min anmälan av anslaget D 37. Bidrag till kommunalhögskoleutbildning m.m. att föreslå att tillförs för att möjliggöra ett genomförande av det program somEdsbergs musikinstitut har föreslagit. Jaghemställer att regeringen bereder tillfålle att 8.ta del av vad jag anfört om den högre konstnärliga utbildningen. 6.1.1 Inrättande avny högskola Mittförslag: Högskolorna i /och upphör den 30 juni1993. med namnet inrättas . Resursersom motsvarar verksamheten vid Högskolorna i /och Östersundberäknas fr.o.m. /94 för . Styrelsernaför Högskolorna i /och har hemställt hosregeringen att från få bilda en ny högskola och begär attfr.o.m. /94 få ett gemensamt utbildningsuppdrag. Högskolestyrelsernahar föreslagit att den nya högskolan skall benämnas . Styrelsernaframhåller att samgåendet skall baseras på en vidareutveckling av desatsningar som redan gjorts på respektive ort. Profileringar ochspecialiseringar skall inledningsvis bibehållas och stärkas. - att tillgodose ett nationellt behov av utbyggnad avhögre utbildning och forskning, - att samordna och effektivt utnyttja resurser förhögre utbildning i regionen, - att säkra kvaUteten i utbildningen, - att för studenter och personal skapa en kreativmiljö som kännetecknas av nytänkande där flera vetenskapliga områden berörs, - att bättre kunna tillgodose fortbildningskrav frånsamhället, - att stärka den internationella anknytningen avutbildningen i regionen. Encentral uppgift för den nya högskolan skall vara att möta både näringslivetsoch den offentliga sektorns behov av högre utbildning inom regionen. Särskiltbetonas ansvaret för de regionala frågorna och inlandets utbildningsbehov. Ettsamgående mellan två högskolor som kompletterar varandra innebär vidare attstudenterna kan erbjudas ett bredare utbud av utbildningar inom olika områden,vilket också ökar förutsättningarna för att rekrytera motiverade studenter. Vidareframhålls att rekryteringsbasen för lärartjänster breddas. Benägenhetenatt gå vidare till högre utbildning är låg i regionen ijämförelse med förhållandena i som helhet. Styrelsema framhåller attbeslutet om samgående grundar sig på övertygelsen om att detta är det bästasättet att tillgodose och utveckla högre utbildning i regionen och därmed ävenövergripande nationella mål. Verksamhetenvid den nya högskolan skall genomföras som ett nätverk med likvärdigaverksamheter i , och och baseras på starkainstitutioner och ett fast organiserat samarbete mellan dem. Organisationenskall kännetecknas av långtgående decentralisering och korta beslutsvägar.Organisationen skall omfatta fyra hu- vudområden- naturvetenskap/teknik, samhäUsvetenskap, humaniora och lärarutbildning. Rektorföreslås stationerad i och prorektor i . För att underlättaövergången till den nya organisationen föreslås att regeringen utser den nyastyrelsen . Den nya styrelsen skall enligt förslagetarbeta fram ett samlat program för budgetperioden /94-1995/96 baserat påde anslagsframställningar som de båda högskolorna givit in till regeringen förperioden. Skälen för mitt forslag Jagföreslår att en ny högskola benämnd inrättas den 1 jufi 1993. Enligtmin mening ger den nya högskolan en ökad slagkraft åt den högre utbildningen idenna del av landet. Förutsättningarnaför profilering ökar genom sammanslagningen. Jag vill i detta sammanhang erinraom den granskning som på regeringens uppdrag genomförts avseende Högskolorna iSundsvall/och i samband med förstnämnda högskolas begäranom rätt att ge magisterexamen. Därvid har framkommit att en sådan rätt kundeges i flera ämnen men endast vid ett samgående mellan dessa högskolor. För egendel anser jag att den nya högskolan skall kunna ges examensrätt förmagisterexamen. Ensammanslagning av de båda högskolorna bör kunna leda till ett effektivareresursutnyttjande. Jagkommer senare att föreslå ett samlat utbildningsuppdrag för den nya högskolan. Detankommer på regeringen att fatta beslut om de övergångsbestämmelser ochförberedelseåtgärder som behövs. Föratt genomföra organisationsförändringen bör en interimsstyrelse snarasttillsättas. Dess uppgift bör vara att fungera som organisationskommitté med uppgiftatt leda verksamheten inför bildandet av den nya högskolan och organisera deorgan som enligt den nya högskoleförordningen skall vara i inrättade fr.o.m.den 1 juli 1993 samt att utse valförsamling och föreslå rektor. Minavsikt är att föreslå regeringen en interimsstyrelse såatt planeringen av verksamheten för den nya högskolan kan genomföras utandröjsmål. Jagkommer senare vid min anmälan av anslaget D 32. att beräkna vissamedel för uppbyggnaden av den nya högskolan. 6.1.2 Universitets och högskolors namn m.m. Mittforslag: Regeringen bör i fortsättningen få bestämma vilket namn ettuniversitet eller en högskola skall ha. Skälen för mitt förslag:Några av universiteten och högskolorna har i Prop. 1992/93:169 sina fördjupadeanslagsframställningar fört fram önskemål om namnbyte. Här kan det till enbörjan konstateras att i samband med inrättende av ett universiteteller en högskola i vissa fall har bestämt namnet på eller högskolan.Förslagen måste alltså i sådana fall först underställas . Enligt minmening är detta en onödig procedur för sådana förslag. Jag föreslår därför attnamnfrågan i fortsättningen får avgöras av regeringen. Jag vill emellertid nuför information i korthet redogöra för min syn på de aktuellaförslagen. Universiteteni och vill benämnas respektive Stockholmsuniversitet. Det bör, enligt min mening, vara till-låtet för samtligauniversitet att ändra ordningsföljden i namnet efter framställning tillregeringen. Tekniskahögskolan i vill kalla sig i Stockholmoch i vill kalla sig . Jag haringet att invända mot dessa förslag. Det slaget av namnändringar bör emellertidförutsätta samtycke från Hans Majestät Konungen. Högskolorna får därföråterkomma med framställan efter att sådant samtycke lämnats. Högskolani anser att i vore ett namn som markerar atthögskolan är en högskola där forskningen har viss bredd, men där teknikendominerar. Jag anser inte att har tillräckligbredd i sin forskning för att kunna kaUa sig universitet. Högskolani EskiIstunaAi'ästerås har föreslagit namnbyte till ochKonstfackskolan vill förkorta sitt namn till . Jag är beredd attställa mig bakom dessa förslag. Idrottshögskolani vill benämnas . Detta finner jag för min del mindrelämpligt. Omriksdagen godkänner mitt förslag avser jag att i annat sammanhang återkommatill regeringen med förslag till förordningsändringar som förutsätts förnamnbyte. Beträffande vissa universitet och högskolor som jag redan nämnt ochsom jag återkommer till i det följande använder jag de benämningar som jagvill förorda att de skall få ha. Idetta sammanhang vill jag också nämna att jag anser att Sekretariatet förutvärdering av universitet och högskolor bör byta namn till en enklare ochmodernare benämning. Jag avser att senare återkomma till regeringen medförslag att i detta avseende ändra instruktionen för sekretariatet. Förenkelhetens skull använder jag redan i denna proposition benämningenKanslersämbetet. 6.1.3 Åtgärder inomuniversitet och högskolor för studenter med funktionshinder universitet skall nationellt samordna och fördela resurser som För detta ändamål bör anvisas Bakgrund:När Universitets- och högskoleähibetet avskaffades (prop. 1991/92:76, bet.1991/92:UbU18, rskr. 195) försvann också systemet för samordning av resursertill universitet och högskolor för studenter med funktionshinder. Verketför högskoleservice fick i regleringsbrevet för /93 i uppgiftatt sammanställa och till regeringen redovisa vilka resurser som underbudgetåret använts för studenter med funktionshinder. Skälenför mitt förslag: Antalet studenter med funktionshinder har ökat kraftigt påsenare år. Det är nödvändigt att skapa en ordning som kan förbättra derassituation. Universitetenoch högskolorna har det fulla ansvaret för sina studenter med funktionshinder.Samordningen av antagning och resurstilldelning av stödet för dessa studenterär, liksom utvärderingen av verksamheten, otillräcklig. Storaresurs- och effektivitetsvinster kan göras genom att skapa en centralsamordningsfunktion. Vid studerar ungefår hälften avlandets studenter med funktionshinder, vUket gör det motiverat att geuniversitetet i uppdrag att sköta samordningen nationeUt. Jaganser att resurstilldelningen för funktionshindrade studenter inom högskolanbör organiseras på följande sätt. bör ges i uppgift attsamla in underlag om övriga universitets och högskolors kostnader förstudenter med funktionshinder och i mån av behov nationellt fördela de medelsom anvisas för detta ändamål genom utbetalning till berört universitet ellerhögskola. bör i sin årsredovisning redovisa vilkaåtgärder som vidtagits för att förbättra situationen för studenter medfunktionshinder. Det bör ankomma på att närmare besluta om hurdetta arbete skall organiseras. Stockholmsuniversitet bör tilldelas för detta ändamål.Administrativa kostnader för samordningen får bestridas ur de tilldelademedlen. Jag återkommer till detta vid min anmälan av anslaget D 4. 6.2 Internationella frågor Prop. Internationaliseringenav den högre utbildningen är lika gammal som den högre utbildningen själv. nya högskolelagen som fattede beslut om är ettövergripande mål för utbildningen att den skall främja förståelsen för andraländer och för internationella förhållanden. För ett land som är eninternationaliserad utbildning viktig också som garant för att säkra kvaliteteni utbildningen. Även arbetsmarknaden kommer med ett svenskt tillträde tillEES-avtelet och med ett möjligt svenskt medlemskap i att bli allt mer internationell.Därmed kommer de svenska utbildningarna att utsättas för en omedelbargranskning också från andra länder. Sverigedeltar tillsammans med övriga Efta-länder i två av EG:s utbytesprogram inomden högre utbildningen, nämligen Comett och sedan hösten1992. medverkar också i EG:s universitetsutbytesprogram till stöd förutvecklingen i Öst- och , Tempus. Regeringen har tidigareredovisat innehållet i dessa program för i propositionen omeuropeiska ekonomiska samarbetsområdet, EES (prop. 1991/92: 170 bil. 1samtiiga dessa program har haft en hög aktivitet. deltar ocksåi det nordiska universitetsutbytesprogrammet. Nordplus, som startade . Flerauniversitet och högskolor har i sina anslagsframställningar redovisat positivaerfarenheter av internationaliseringen av utbildningen. Ett aktivt utbyte finnspå flera håll mellan universitet i olika delar av världen, både blandstudenter och bland lärare. För att underlätta för utländska studenter attbedriva studier i genomförs ibland kurser på främmande språk, främstengelska. Det anordnas också särskilda kurser i svenska språket och kurser omsvensk kultur för de utländska studenterna som kommer hit på utbytesprogram. Deproblem som universitet och högskolor redovisar i samband medinternationaliseringsåtagandena är att administrationen är betungande, särskiltnär det gäller att bygga upp nya samarbetsavtal med universitet i andra länder. Deförändrade reglerna för beviljande av studiemedel för utlandsstudier har ocksåmedfört en kraftig ökning av antalet svenska studenter som läser utomlands. Detgäller främst enstaka kurser, men allt fler studenter bedriver ocksåfortsättningsstudier eller avser att fullfölja en hel utbildning fram tillexamen. Under innevarande budgetår utnyttjar omkring 12 500 studenter dennamöjlighet till utlandsstudier, vilket innebär en fördubbling . Därutöver beräknas ytterligare omkring 4 000 studenter bedrivautlandssstudier, antingen på eget initiativ eller inom ramen för det nordiskastudentutbytesprogrammet Nordplus eller i Erasmusprogrammet. Jagvill starkt understryka språkkunskapernas betydelse för intemationaUseringen.För att underlätta studentutbytet är det viktigt att kurser vid svenskauniversitet och högskolor också utanför språkämnena erbjuds på främmandespråk. Sådana kurser kan också indirekt förbättra svenska studentersspråkförståelse. Detstora flertalet studenter kommer emellertid att få hela sin utbild- Prop.1992/93:169 ning i . För dessa är det viktigt att det finns ettinternationellt perspektiv - främst europeiskt - i hela det utbildningsutbudsom presenteras vid svenska och högskolor. Lärama har här ennyckelfunktion. För lärare som är forskare inom områden där den internationellakontakten är livlig är detta ett begränsat problem. För andra lärare äremellertid det europeiska perspektivet ingen självklarhet. Det finns ett stortbehov av stimulansåtgärder för att förbättra de internationella kontakterna fördessa lärare. Underhösten 1992 inbjöds tillsammans med övriga Eftaländer att kommenteraEG-kommissionens "Memorandum on Higher Education in the EuropeanCommunity". I det svar som överlämnades från efterremiss till aUa universitet och högskolor framhöll jag särskilt lärarnasbetydelse som förmedlare av den europeiska dimensionen och att det voreönskvärt att Erasmusprogrammet stärktes i detta avseende. Jaganser att denna uppgift är så angelägen att särskilda medel bör anvisas redannästa budgetår för att stödja ett internationellt lärarutbyte. Medlen skallkunna användas för att svenska lärare skall få möjlighet att studera och arbeteutomlands bl.a. i syfte att stärka sina språkkunskaper och säkra en europeiskdimension i den högre undervisningen. Jagförordar att anvisas under anslaget D 41. Rådet förgrundläggande högskoleutbildning för detta ändamål. Jag vill i dette sammanhangnämna att det pågår en översyn av organisationen för olikainternationella uppgifter inom . Dessa medel bör ocksåi vissa fall kunna användas för att bygga upp nya samarbetsavtal. I de fall detblir aktuellt med individuella lärarstipendier bör rådet samverka med . högskolelag (1992:1434) som antagits av och som träder ikraft ges bestämmelser om universitet och högskolor understatligt, kommunalt eller landstingskommunalt huvudmannaskap, dvs. lärosätensom för enkelhetens skull kan kallas för offentliga högskolor. I lagen finns bemyndigandeför regeringen att utfårda föreskrifter om examina. Vid sidan av offentligahögskolor finns ett antel högskoleutbildningar med enskild huvudman. Även fördessa utbildningsanordnare bör det fmnas vissa regler om examensrätt. Den lagregleringav rätten att utfårda akademiska examina som jag nu föreslår gäUer givetvisalla enskilda rättssubjekt, men har i realiteten endast intresse för dem somarbetar med utbildning på akademisk nivå. 1de riktlinjer för omställning och minskning av den stetliga administrationen,som den dåvarande regeringen redovisade kompletteringsproposition(prop. 1990/91:150 bil. 11:7) och som godkändes av 1990/91:UbU21, rskr. 1990/91:389), ingick bl.a. att det Prop. 1992/93:169 centraltfastställda linjesystemet skulle upphöra och ersättas med en examensordning. Riksdagenbeslutade att ge regeringen bemyndigande att aweckla samtligaallmänna utbildningslinjer jämte påbyggnadslinjer vid offentliga högskolorfr.o.m. antog ett förslag tillhögskolelag som bl.a. ger regeringen rätt att föreskriva vilka examina som fåravläggas vid högskolorna (prop. 1992/93:1, bet. 1992/93:UbU3, rskr.1992/93:103). I propositionen redovisade regeringen grunddragen i enexamensordning. Det system som avses ersätta den gamla, centralplaneradestudieorganisationen kan i korthet beskrivas på följande sätt. Såvittgäller de offentliga högskolorna föreskriver regeringen i förordning vilkaexamina som får avläggas där. Regeringen föreskriver vidare vilka mål och kravsom, utöver vad som anges i högskolelagen, skall vara uppfyllda för att enviss examen skall få utfårdas. Den nya ordningen har till syfte att främja ochupprätthålla kvalitet i utbildningen och ger varje högskola ett större ansvarför studieorganisationen. Genom bl.a. de målformuleringar som ställs upp förvarje examen skapas ett instrument för kvalitetskontroll och rätten attutfårda en viss examen skall kunna återkallas om utbildningen inte längreuppfyller uppställda krav på kvalitet. Beslut om tilldelning av examensrättskall fattas av regeringen efter utredning och bedömning av Kanslersämbetet.Högskolorna kommer fortlöpande att bli föremål för uppföljningar ochutvärderingar. Denstrategi för förändring av det svenska imiversitets- och högskoleväsendet somregeringen presenterade i den nämnda propositionen och som godtogs avriksdagen (bet. 1992/93:UbU3, rskr. 1992/93:103) innebär vidare att det skallskapas fasta normer för relationerna mellan staten och sådana friståendehögskolor som utfårdar angivna examina. Erkännandet av enskildautbildningsanordnare som fristående högskolor skall således i princip ske itvå kategorier, nämligen de som får rätt att utfårda nu ifrågavarande examinasamt de som förutom examensrätten också får statsbidrag. Någon omedelbarkoppling mellan examensrätt och statsbidrag förutses inte, men rätt attutfårda examen skall enligt vad som anförs i den nämnda propositionen vara enförutsättning för att ge studenterna vid utbildningen studiestöd. Regeringenskall besluta om examensrätt efter utredning och bedömning av Kanslersämbetet.1 avtal mellan staten och högskolorna skall olika villkor och skyldighetermellan parterna sedan regleras. Utbildningsutskottetunderströk det angelägna i att det skapas fasta och entydiga relationer mellanstaten och fristående universitet och högskolor, men förutsatte att regeringenskulle återkomma med närmare redovisning av vilka de fasta och entydigareglerna avses vara, t.ex. när det gäller kriterier för examensrätt ochskillnaden mellan dessa och kriterierna för statsbidrag. I den nämndapropositionen omnämner regeringen att den som Prop.