prop · GF03140 · 1992-01-01 00:00:00 — Enligt vad jag har erfarit har denna förändring inte resulterat i att motsättningarna och oklarheterna har försvunnit. Jag anser därför att en mer radikal förändring är nödvändig och föreslår att moderbolaget avvecklas och att varje programföretag blir ett självständigt aktiebolag. Det finns även andra motiv till ett sådant förslag. sammanslagningen av blir programverksamheten uppdelad på tre stora programbolag. Verksamheten inom dessa programbolag är därtill artskild; televisionen, radion och utbildingsverksamheten har utvecklat olika kulturer. Denna utveckling kan väntas bli ytterligare accentuerad genom den kommande medieutvecklingen. En särskild roll för moderbolaget har varit att fördela de av staten tilldelade medlen mellan programbolagen. årliga medelstilldelningen uppgår till . Som jag har anfört bör förutsättningarna för medelstilldelningen till public service-verksamheten fastställas vid avtalstidens början och gälla för hela avtalsperioden. Mot denna bakgrund anser jag inte att ett i övrigt förutsättningslöst riksdagsbeslut om medelstilldelning till om ca , till det sammanslagna radioföretaget . och till Utbildningsradion i storleksordningen 200 milj.kr. innebär en risk för detaljstyrning från sida. Den föreslagna organisationen och de former för medelstilldelningen som föreslås bör ge förbättrade förutsättningar för en effektiv verksamhet och en god hushållning med tilldelade Moderbolaget har ansvar för fördelning och placering av sändningstid om programföretagen inte själva kan enas i denna I den nya organisationen bör man givetvis eftersträva en ordning där dessa frågor löses i samarbete. Om man emellertid inte kan bli ense bör problemen hänskjutas till skiljenämnder. Som jag kommer att beröra bör vissa verksamheter, t.ex. avgiftsinkasseringen, bedrivas under gemensamt ansvar. Därutöver bör givetvis gemensamma insatser kunna göras på frivillighetens I följande avsnitt kommer jag också att beröra frågan om lokalhantering och de förutsättningar som bör gälla för programutsändning och programinsamling. Jag övergår nu till att mera i detalj redovisa mina förslag. 10.2.1 Ny avtalsperiod Mitt förslag: Avtalen mellan staten och public service-företagen Bakgrund: gällande avtal mellan staten och inleddes . de som sexåriga avtal. För att anpassa avtalsperioden till public service-företagens verksamhetsår som är lika med kalenderåret är avsikten att avtalsperioden skall förlängas så att de löper ut . De närmast föregående avtalsperioderna har genom successiva förlängningar omfattat perioderna - (med ett övergångsavtal för 1 -) respektive - , dvs. avtalen har blivit tolv- respektive sjuåriga. Min företrädare föreslog i anslutning till proposition 1990/91:149 om radio- och TV-frågor att en ny avtalsperiod skall omfatta perioden - (1990/91:KU39, Skälen för mitt förslag: Mot bakgrund av de initiativ regeringen tagit för reklamfinansierade kabelsändningar och en reklamradiolagstiftning bör den nya avtalsperioden för public service-företagen bli något kortare än vad som har beslutats. Det är också enligt min mening lämpligare att den prövning i fråga om finansieringen av verksamhet som diskuterades i proposition 1990/91:149 om radio- och TV-frågor (den s.k. kontrollstationen inför medelstilldelningen för ) görs i samband med inledningen av en ny avtalsperiod i stället för mitt . Vid en samlad bedömning har jag funnit att en fyraårig avtalsperiod är en lämplig avvägning. Någon särskild prövning av alternativa finansieringsformer för bör således inte göras under den förestående 10.2.2 Radio och TV i allmänhetens tjänst - public service i den nya mediesituationen Mitt förslag: Programföretagens public service-uppdrag skall i huvudsak vara oförändrat. Skälen för mitt förslag: De grundläggande principerna för public service-uppdraget bör enligt min mening ligga fast även under den kommande avtalsperioden. Public service-uppdraget brukar på svenska sammanfattas med radio och TV i allmänhetens tjänst. Public service har sitt ursprung i en i tidigare praktiserad ordning att låta ett eller flera programföretag få ensamrätt till sändningarna i respektive land under villkor att man tillhandahåller ett mångskiftande utbud, speglar olika opinioner och tillfredsställer skilda smakriktningar. Det främsta exemplet på public service - och stilbildande vid uppbyggnaden av de nordiska ländernas radio och TV - var länge Den publicistiska integriteten i förhållande till statsmakterna och olika maktgrupper var, och är fortfarande, en viktig ingrediens i den brittiska tappningen av public Public service-begreppet måste också ses mot sin historiska bakgrund - bristen på frekvensutrymme och behovet av statlig styrning för att skapa förutsättningar för landstäckande sändningar. Det ansågs av det skälet inte möjligt att medge en fri etablering på samma villkor som gällde för exempelvis pressen. I stället försökte man från statens sida att garantera en vidsträckt yttrandefrihet inom ramen för sändningsmonopolet. Genom de tekniska landvinningarna finns samma knapphet på sändningsutrymme som . Det saknas praktiska motiv för att Även om situationen således ändrats radikalt i genom att nya aktörer tillkommit - TV-sändningar via satellit och kabel samt en markdistribuerad reklamfinansierad tredje TV-kanal - och kan förutses tillkomma - t.ex. reklamfinansierade radiostationer - är det enligt min mening för tidigt att överväga en mera radikal omprövning av det uppdrag som bör åvila public service-radio och public service-TV . Den svenska modellen för public service har som grundstenar radiolagens krav på opartiskhet och saklighet. Andra viktiga utgångspunkter är den i avtalen med programbolagen föreskrivna skyldigheten att låta programverksamheten i sin helhet präglas av en skälig balans mellan olika åsikter och intressen. I görligaste mån skall minoritetsintressen av olika slag tillgodoses. Grundläggande är vidare kraven på geografisk rättvisa (dvs. utbudet skall kunna tas emot av hela befolkningen) och en hög kvalitet. Det finns en inneboende dynamik i public service-begreppet. väl som gränserna för den kritiska samhällsbevakningen kan skifta i andra massmedier - t.ex. inom dagspressen - från till en annan, kan speglingen av olika kulturyttringar följa varierande Sak samma gäller synen på vad som är god kvalitet. Jag återkommer till det sistnämnda längre fram. Under alla förhållanden måste den redaktionella integriteten garanteras och finansieringen av verksamheten ske i former som inte lämnar utrymme för otillbörlig påverkan. Radionämndsgranskningen är en viktig del av public service-verksamheten, och gällande principer för medelstilldelning och finansieringskällor har samma syften. Public service-begreppet har ibland gett upphov till vissa missförstånd. Det går t.ex. enligt min mening inte att ta public service-idén till intäkt för att programföretaget skall producera allt självt. Variationen som förutsätts i det samlade programutbudet skall även avse produktionskällorna. grundtrygghet som måste säkras skall avse långsiktiga planeringsförutsättningar men får inte utformas så att programföretagen saknar incitament till en rationell och effektiv Slutligen bör det framhållas att ett public service-företag måste eftersträva en maximal öppenhet i verksamheten utan att för den skull behöva lämna ut sådan ekonomisk information och annan information som skulle vara till men för verksamheten i den rådande konkurrenssituationen. I ökad utsträckning kommer programföretagen med public service-uppdrag att få känna av konkurrensen om attraktiva program och därmed om publiken. Konkurrenssituationen är i och för sig inte Det räcker med att erinra om den stimulerande tävlan som förutsattes beslut om tvåkanalssystemet. Jag har ett bestämt intryck av att attityden hos ledning och programansvariga på exempelvis är positiv till konkurrens. Jag utgår självfallet från att värderingen av hur public service-uppdraget fullgörs skall ske både i kvantitativa och Det räcker inte med enkla räckvidds- och uppmärksamhetstal. Lika självklart måste det vara att gränser kan sättas för hur små lyssnar- och tittargrupper det är rimligt att söka nå för massmedier som radio och TV. 0.2.3 Public service-verksamhetens omfattning, sändningsnät m.m. Mitt förslag: Public service-företagens sändningsrätt skall medge ungefär oförändrad verksamhet. skall sålunda sända i två rikstäckande TV-kanaler inkl. text-TV, varav en kanal även skall ha regional täckning. skall sända i fyra rikstäckande kanaler för ljudradio, varav en också skall ha lokal (länsvis) täckning. skall sända utbildningsprogram i Med rikstäckning avses att av den fast bosatta befolkningen i landet skall nås av sändningarna. I likhet med vad som nu gäller bör sändningarna ske med hög säkerhet. Vidare bör den tekniska kvaliteten på sändningarna vara hög. Det bör ankomma på regeringen att ange villkor för hur eventuell överkapacitet i sändningsnäten kan disponeras. Skälen för mitt förslag: En viktig del i utvecklingen av Radio-företagen har varit att sändningstiden har utökats genom att nya radio- och TV-kanaler successivt har etablerats. Public service-företagen disponerar nu två rikstäckande TV-kanaler inkl. text-TV, varav en även medger regional täckning, samt fyra rikstäckande radiokanaler, varav en också har lokal (länsvis) täckning. Därtill kommer sändningar riktade till Det totala utbudet av TV och radio i ökar nu genom tillkomsten av andra programföretag vid sidan av public Enligt min bedömning torde de sändningsnät som public service-företagen disponerar i huvudsak motsvara de behov som kan uppkomma under den kommande avtalsperioden. Med den renodling av ansvar och medelstilldelning som jag föreslår i det följande bör det ankomma på programföretagen att upphandla sändningstjänster m.m. från det statliga bolaget med uppgift att svara för utsändning och programinsamling. Jag återkommer senare i avsnittet 10.8 till bildandet av detta bolag. Regering och riksdag bör i fortsättningen rikta de krav som det finns anledning att ställa i fråga om hur många som skall nås av sändningarna och dess tekniska kvalitet direkt till programföretagen. har sådana frågor hanterats i kontakterna mellan staten och rundradiosektor. Att public service-företagen disponerar två TV-kanaler och fyra radiokanaler bör betraktas som ett tak när det gäller den totala omfattningen av sändningsrätten. De sändningar utöver denna nivå som redan förekommer på några orter - det gäller t.ex. särskilda kommunsändningar i radio - bör dock inte hindras. Däremot bör public service-företagen inte få ta i anspråk ytterligare delar av exempelvis det s.k. femte FM-nätet (104 ) för nya Dessa riktlinjer bör emellertid inte utesluta en viss utbyggnad för bättre sändningstäckning av befolkningen. , om nya sändningsstandarder etableras, kan det också bli aktuellt att inleda parallellsändningar av kanaler i analog och digital form. Det tak för public service-företagens sändningsrätt jag här förordar innebär att övriga delar av frekvensbandet för ljudradio kan användas för lokal reklamfinansierad radio. Till den frågan avser jag emellertid att återkomma i annat sammanhang. När jag talar om en TV-kanal avser jag en signal som innefattar TV-bild med tillhörande ljud i mono och stereo. Med en radiokanal menar jag en signal med ljudinnehåll i stereo. programföretag ha tillgång till utrymme för tilläggstjänster som text-TV, osynlig programidentifikation av TV-program, ohörbar programidentifikation av radioprogram, automatiserade trafikmeddelanden i radio m.m. i den utsträckning som behövs för programverksamheten. Enligt vad jag har erfarit sker nu aktuell programidentifikation i radio enligt standarden för System (RDS). I detta sammanhang kan även nämnas att en särskild service för trafikinformation enligt standarden för Traffic Message Channel (TMC) är under uppbyggnad. Det kan därutöver finnas en viss överkapacitet i radio- och TV-signalerna som kan disponeras för annan verksamhet. Vid sändningsuppehåll under nattetid kan resurserna också utnyttjas för Överkapacitet har utnyttjats för fjärrstyrning av radiosändare samt vissa tilläggstjänster som mobilsökning, sändning av krypterade TV-program till en begränsad mottagarkrets etc. utan att det inneburit några nackdelar för public service-företagens verksamhet. Eftersom flera intressen kan komma att efterfråga en viss användning av sändningsnäten bör det ankomma på regeringen att ange principer för hur eventuell överkapacitet i sändningsnäten skall disponeras. Jag avser att återkomma till regeringen med närmare förslag men vill för information nämna att jag anser det vara viktigt att det vid försäljning av sådana tjänster sker ett samråd med det eller de programföretag som har tillstånd för rundradiosändning. Utgångspunkten bör därvid vara att programföretaget skall ges möjlighet att köpa tjänster och att det först därefter bör bli möjligt för Svensk Rundradio att erbjuda eventuell resterande kapacitet till andra intressenter. prioritering följer av att huvuduppgiften vid utnyttjande av sändningsnät av detta slag skall vara att möjliggöra Jag förutsätter att eventuella villkor beträffande programföretagens möjligheter att vid exempelvis akuta nyhetshändelser utöka sändningarna behandlas när programföretagen och rundradiobolaget preciserar de avtalsvillkor som skall gälla för utsändningstjänsterna m.m. Sammanfattningsvis bör public service-företagen ges möjlighet att köpa utsändnings- och tilläggstjänster som ligger inom ramen för public service-uppdraget medan rundradiobolaget svarar för försäljning av överkapacitet avsedd för kommersiellt bruk. En annan användning av signalerna är verksamheten med radiotidningar vilken utnyttjar sändningstid i det första FM-nätet eller - i något fall - i TV-nätet. sker dock genom en tilläggstjänst så att ordinarie sändning ej påverkas. Jag avser att föreslå regeringen att sändningsrätt ges en restriktion som innebär att radiotidningsverksamheten kan fortsätta i ungefär nuvarande tidsmässiga omfattning. Detta villkor utgör enligt min bedömning en rimlig avvägning mellan olika intressen. av digital ljudradio att avsevärt förbättra möjligheterna till radiotidningstjänster och liknande utan att det behöver inkräkta på sändningstiderna för andra rundradioprogram. Hur begreppet rikstäckning definieras är av stor betydelse eftersom marginalkostnaderna för att nå de sista andelarna av befolkningen är mycket höga. är det förhållandet att sändningarna skall vara tillgängliga för hela folket en del i public service-begreppet. Enligt min mening bör med rikstäckning menas att av den fast bosatta befolkningen i landet skall nås av sändningarna. Sändningsnäten för radiokanalerna når ut till praktiskt taget av den fast bosatta befolkningen. Till följd av att TV-kanalerna till större delen sänds på olika frekvensband (de s.k. VHF- respektive UHF-områdena) skiljer sig täckningen något för de båda kanalerna. närvarande har uppnått rikstäckning vad avser public service-företagens sändningar bör emellertid, som jag nämnt i det föregående, inte utesluta att det, i likhet med vad som förekommer, även i fortsättningen sker en viss utbyggnad. I likhet med vad som gäller bör sändningarna ske med hög säkerhet, dvs. det bör finnas viss reservkapacitet t.ex. när det gäller förbindelser, sändare och elkraft så att sändningsavbrott blir så korta som möjligt. Vidare bör den tekniska kvaliteten på sändningarna vara hög. Givetvis kan det senare kravet endast avse den del av sändningskedjan över vilket programföretaget och rundradiobolaget har ett inflytande. Den mottagningskvalitet som radiolyssnaren eller TV-tittaren får påverkas givetvis också av kvaliteten hos mottagningsutrustning, antennsystem och kabel-TV-nät. Det bör ankomma på regeringen att i avtal med programföretagen ange de närmare villkoren för vad som skall innefattas i sändningstäckning, driftssäkerhet, teknisk kvalitet m.m. Utgångspunkten är därvid att kraven i princip skall motsvara vad som gäller för verksamhet med utsändning av Radio-företagens kanaler. I likhet med vad som gäller i avtalet mellan staten och Nordisk Television bör kunna ges möjlighet att använda satellitdistribution för att nå mindre delar av befolkningen. Jag tänker i första hand på sådana hushåll som inte nås från Om senare överväger en sådan lösning bör det ankomma på regeringen att i avtal reglera de närmare villkoren. 0.2.4 Finansiering Mitt förslag: Public service-företagen skall finansieras med medel som anvisas från rundradiokontot. Public service-företagen skall inte tillåtas sända betalda annonser. Public service-företagens sidoaktiviteter till sändningsverksamheten skall vara självbärande. Sponsring får i begränsad omfattning förekomma i och sändningar. när det gäller hur sponsorsmeddelanden får utformas skall i vissa avseenden preciseras. Skälen till mitt förslag: Den mångfald vi är på väg att nå på radio- och TV-området kräver att de programföretag som är på väg att byggas upp också ges förutsättningar att finansiera sin Public service-företagen bör som finansieras i huvudsak med TV-avgifter. Privat radio- och TV-verksamhet får reklamfinansieras eller etablera egna arrangemang för att ta betalt av abonnenter (betal-TV-system). Närradion bygger i huvudsak på ideella insatser från föreningslivet. Det är viktigt att denna rollfördelning på finansieringsområdet Jag avser att senare återkomma med förslag till hur privata radiostationer kan etableras genom att möjligheterna till Jag bygger därmed vidare på den grund som lades i och med riksdagsbeslut om att etablera en reklamfinansierad TV-kanal. För att åstadkomma en så stor breddning av radioverksamheten som möjligt är det inte lämpligt att tillåta reklamfinansiering av program i kanaler. Utländska erfarenheter tyder på att finansiering med reklam påverkar programpolitiken i särskilt hög grad i en situation då flera inhemska TV-företag tävlar om inkomsterna från den nationella reklammarknaden. I de länder där man har en sådan situation leder konkurrensen mellan olika programföretag till att programmen anpassas till en minsta gemensam nämnare för publiksmaken. Genom att vara garanterade en viss på förhand känd tillförsel av medel har public service-företagen en fördel framför privat radio Public service-företagen är därmed inte beroende av att maximera antalet tittare och lyssnare för att generera intäkter. I gengäld får de företag som ges dessa förmåner svara mot vissa krav som inte kan ställas på de privata aktörerna. De första månadernas erfarenheter för tyder på att omfattningen av den svenska reklammarknaden, åtminstone i rådande konjunkturläge, är relativt begränsad. Förutsättningarna att på kort sikt reklamfinansiera ytterligare en TV-kanal med ett ambitiöst programutbud ter sig därför alltför begränsade. De skäl som har anförts mot reklam i public service-företagen är således alltjämt aktuella och jag avser inte att föreslå några förändringar. När det gäller är det naturligt att i princip låta samma regler gälla som för de andra public service-företagen, eftersom utbildningsradioprogrammen sänds integrerade i radio- och TV-kanalerna. Förutsättningarna för sidoaktiviteter till sändningsverksamheten för public service-företagen bör heller inte förändras, dvs. sådana verksamheter skall täcka sina egna kostnader. försäljning av kassetter av program från den allmänna programverksamheten, handel med visningsrättigheter, förlagsverksamhet, försäljning av fonogram etc. För Utbildningsradion gäller dock särskilda villkor i fråga om sponsring samt andra finansieringskällor till vilka jag återkommer. 10.2.4.1 Förhållandet till rundradiokontot I likhet med vad som gäller skall public service-företagen finansieras med medel som anvisas från rundradiokontot. bästa möjliga planeringsförutsättningar kommer jag att ange en ekonomisk ram för varje programföretag, som avser hela avtalsperioden. Beloppen kommer liksom att värdesäkras genom en koppling till ett särskilt index. Rundradiokontots kostnader styrs således av nivån på dessa ramar och av indexutvecklingen. Rundradiokontots intäkter utgörs av TV-avgiftsmedel. Därutöver tillförs en koncessionsavgift från samt inbetalningar från Svensk Rundradio avseende Nivån på public service-företagens intäkter påverkas således inte direkt av inbetalda TV-avgifter eller influtna koncessionsavgifter. I likhet med vad som har gällt bör få ta ställning till ett förslag om vilken nivå som behövs på TV-avgiften för att rundradiokontot skall balansera intäkter och kostnader. 10.2.4.2 Sponsring i har haft möjlighet att träffa uppgörelser med sponsorer för att kunna sända program från vissa stora evenemang som annars skulle vara svåra att erbjuda publiken. Enligt min mening är det viktigt att publiken blir upplyst om att ett program är sponsrat. Internationella regler om att sponsring skall redovisas finns i om gränsöverskridande TV och EG:s direktiv om TV utan gränser. Bestämmelser om att sponsrade program skall tillkännages finns i radiolagen samt i avtalet mellan staten och . Enligt avtalet mellan staten och får meddelanden om sponsorskap lämnas såväl före som efter ett sponsrat program. Meddelanden får också lämnas en gång i pauser i sportprogram där det förekommer längre pauser, eller i pauser i program som avser föreställningar eller evenemang med pauser för publiken. Sådana meddelanden skall vara korta och ske genom Vid angivandet får sponsorns logotyp användas. Musik som är typisk för eller annars knuten till sponsorn får inte användas. Programmet får inte vara sponsrat av någon vars huvudsakliga verksamhet gäller tillverkning eller försäljning av tobaksvaror, alkoholdrycker eller receptbelagda läkemedel. Vidare får programmet inte huvudsakligen avse nyheter eller nyhetskommentarer eller huvudsakligen vända sig till barn . Reglerna uppfyller de minimikrav som anges i EG-direktivet och konventionen. På några punkter innebär reglerna för Television fler preciseringar. Enligt min mening är erfarenheterna nu sådana att vissa justeringar bör göras av hur sponsorsmeddelanden får utformas så att dessa får en mindre framträdande utformning. Det är enligt min mening olämpligt om sponsorsmeddelanden löper risken att förväxlas med sedvanliga reklaminslag i reklamfinansierad TV. utgångspunkten är att public service-verksamhet inte skall finansieras med reklam bör sponsorsvillkoren inte inbjuda till detta. Bl.a. kan - utan att användningen förbjuds - det sätt logotyper används på behöva ses över. Det bör ankomma på regeringen att närmare ange riktlinjerna för detta. En sådan justering bör göras i anslutning till att ett nytt avtal sluts mellan staten och Mot bakgrund av de uttalanden som kulturutskottet och (1990/91:KU39, s. 52 f.) gjort om att det finns skäl att närmare överväga frågan om huruvida i vissa fall sponsring bör tillåtas av program i det ljudradioföretag som skall bildas, innebär mitt förslag att det nya radioföretaget, , bör ges en rätt att träffa uppgörelser om sponsring i fråga om program på i huvudsak samma villkor som gäller för Jag vill i detta sammanhang även erinra om att radiolagen innehåller generella bestämmelser om sponsring (6 § andra stycket andra meningen). De villkor som direkt är knutna till TV-mediets förutsättningar bör för vidkommande få en delvis annan utformning. När det gäller hur meddelandet om sponsorskapet bör få vara utformat utgår jag från att det bör vara kort. neutralt utan beledsagande musik. Det bör ankomma på regeringen att ange de närmare riktlinjerna för detta. Jag har även övervägt om Utbildningsradion borde ges motsvarande möjligheter till uppgörelser med sponsorer. Den särskilda inriktningen på verksamheten får enligt min mening som konsekvens att Utbildningsradions program inte lämpar sig för sponsring i den mening som här avses. 10.3 Programverksamheten 10.3.1 Programverksamhetens oberoende garanteras Min bedömning: Regering och riksdag skall ange endast allmänna riktlinjer i fråga om public service-företagens programverksamhet.