prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Även en översyn av fördelningen av resurser mellanlänsstyrelsema anses av vissa länsstyrelser som angelägen. Några länsstyrelseranser att länsstyrelsemas roU i förhållande tiU utvecklingsfondema bör sesöver. lyfter fram att sakanslag tiU mUjöförbättrande åtgärderbör samordnas. Flertalet länsstyrelser hemstäUer att få undanfes firånbesparingskrav på tre 3 1992/93. procent under tvä år. Omförvaltningsanslaget reduceras bör enUgt Prop. 1992/93:100 länsstyrelsemasmening regeringen ange de delar av verksamheten där Bil. 14 neddragningarskaU ske. Länsstyrelsemahar i den fördjupade ansfegsframställningen redovisat hur verksanihetenfinansieras och hur kostnadema fördelar sig på olika sakområden budgetåret1991/92. Det är förste gången en sådan total redovisning har gjorts CKh deninnehåUer därför en del brister. Dessa brister beror bl.a. på att direktivenför resursredovisningen inte upp-fattots helt likartat på samtUgalänsstyrelser. Detto har lett tiU att m-nehåUet i redovisningama inte ärfuUständigt enhetUgt. Även skillnader i det redovisningstekniska stödet mellanlänsstyrelsema återspeglar sig i redovisningama. Jag bedömer dcKk attmaterialet trots svagheterna ger en intressant bUd. Jag viU därför här redovisa två sammanställningarav materialet. Sammanställningama baseras på samtUga länsstyrelsersresursredovisningar och avser /92. Den försto visar länsstyrelsemasförvaltningskostnader samt bidrag och transfereringar som hanteras av länsstyrelsema.Dessa uppgifter och antal årsarbetskrafter visas för länsstyrelsernas olikaverksamhetsområden. De flesto länsstyrelser har här redovisat hur mycketresurser som funiuts tiUgängUga inom olika verksamhetsområden, oftast medutgångspunkt i organisation och bemanning. Det bör påpekas att det underbidrag och transfereringar för området Övrig förvaltning ingår utbetalning avlönegarantimedel på ca 3,5 mUjarder kronor. Det bidrar tiU attverksamhetsområdet förvaltning står för mer än hälften av länsstyrelsemastotala omslutning på ca 10 mUjarder kronor. Den andra sammanställningen visar samma uppgifterfördefede per länsstyrelse. Prop.1992/93:100 BU. 00 es_»_ r-_ r vo - r- vo r<) osm" o" r--" «s" r~ fT ■<!■" -h" oC cT m vo vo cS - r O Sin--i/ovtsoviir»'OviT).-! vot-~>/r~csu->>nr--moof<'«tr-Tf -Hfr>vooCT\'-i'-i ■* vo ■* u-1 cs 1 cs vOCTvcSt--/it~-r~mCTvvo.oovovom ■* cs CTV vo rvi o o CS t ro -t 0\ r* vo I CS OO U-) CS r» T-HTTVOOooOvinvocS-'!-'i«-rr nes ooor~-«c/i oot~Tj-f-ioocrivOfiooTtooj-r-- in-H r~f»icSc cs cs -H cs t CSCS<-h00-h cs ■* CSOOCSvOTj-Ovt-vöoovOTrf<1t->-VO o vooor«icS'-<'*ooor~cS'- ocsoocsoinovinTfvo-cSfoov oo-H m.i'-i-.HVDcsvoino<!■* .-1 .-( _i (S| "O C c/1 -C .a o § CS r»i Ov o\ r- CS vo-"ir -"T vo TT o o in Ov vo ■>* -H r-. o - o in o 00r~ Ov f 1992/93:100BU. invqin_invo_vovqfncso_or~Ti-c~ ■*>nf>mc c fooo(5vovovor~i-incjvin"cjvTj-"cs"mt-~. *oocs"voTj-r-'vn"oomor--vovoo\tsoocsror-moooocsovr f■ c cscs- I1--- CO M ,E'C ov cs n vo ro ts Ov C-- o ■* ~ - in oo Ov _ r-ooinmfomoo--cS(»roTrr--voovinTroorom.ir-csrocSc5vvomovoc3vinr~-r t~-ovocsor-->tTi-T:j-Tj-mvor-cSTi-voovoo ro ro oo vo in Tj- ■* c3vcsooovr~-vor<-imoovoin»roininOcsvo-ivooovoo1roocS'*''OmOvoo-co--CSTj-ooO-roooo or-cmr-roovTi-vovoooTj-cs<3vo-*roovTfcsinmoom oovocS(5vvoininO-ooovcscsooin-*t-~rooor~vovo Or~ roic3\o4r~oovoin SOint-vovOvo-OOvoocScSrovOrvot-O"OOromro tNni-rovo-ror-r-c3vroooTi--csinTj-ooocin-*irooor-csiinr--r- csvoooinr-vocsvor~rooinovooot--c»TrmovooO'-i tx)cscsin'rsov'-ic~-ooooov(»oor~-r--cjvor~-r->ooom '*r~roTfooooiO' c»ovor-Jt--0000 -_-- Trrovo.-vominrO' roooroinvoTj-ooinovr~-ovTi-(3vr--*csoivoo->s-oor~m C3vro-rvomov0t-~voo-roooooovv0r0't--0ror0 'cscsr-roin'vo> cscscs' roTj-csr-ttNcs cs vOrorSrooooot-ivOooooovovoovO--l-Ovooooininov irlrr--Ovp<3NrOTj-inrooorovor~-Ovo'(---"l-in--oo r~"or~'övintsooövc7vrsr~-ininvovovovovovnmvovoinin-i-Tfvoro r~- oo vo oo (S O cs vo o O oo oo r~ r- 13.5 Sz3 0.0- cn-ä ao 3 1- J3 o :0 00 U S Z § I =§ ä 2 :2 "7 " Wl m C cn , 00 .Q 00 c o S CLJ5 .o Ö .o i2 :0 U cn :> c 'p c > :ccj .i .5 .C :S :c " <: ;i? (fl u, Oi Ul ♦-* _Q cn . t: -O jS jo 00 5 "H Q, Kj cn c -3 - JS O Föredragandensöverväganden Fördjupad prövning av länsstyrelsema Prop.1992/93:100 BU. - Denfördjupade prövningen avser planeringspericxlen 1993/94 - 1994/95 när det gäller de övergripande målen cxh inriktningsangivel- sema för verksamheten. När det gäUer verksaniheten inom de olika sakområdena gäller inriktningsangivelsema tUls vidare cx:h fömyad prövning får ske i samband med att sådan sker för respektive sektor. - ResurstiUdelning sker iett ettårsperspektiv. Länsstyrelsemaär regionafe stetUga myndigheter som är direkt under-stäUda regeringen. Derasverksamhet berör de fleste departement. Jag har därför vid mina övervägandensamrått med övriga berörda stetsråd. Som framgått av det föregående är länsstyrelsemaden ansvariga regionala stetUga myndigheten inom en rad olika samhäUssektorer.Den fördjupade prövning som jag nu redovisar, avser inte innehåUet i de olikasakverksamheter som länsstyrelserna svarar för. Sådana genomgångar görs iregel i anslutning tiU att det berörda centrafe verket inom sakområdet genomgårfördjupad prövning inom ramen för den nya budgetprocessen. Jag begränsarsåledes mina bedömningar och försfeg tiU länsstyrelsernas uppgifter ochverksamhet inom de olika sektorema samt tiU de övergripande uppgiftema förlänsstyrelsema att samordna de olika sektorema och därvid göra regionafeanpassningar. budgetproposition (prop. 1991/92:100 bU.I s. 43) angavs beträffande den nya budgetprocessen, att inriktningen varitaUtför starkt fokuserad på treårsindelningen. På sUct borde cykelindelningengöras mer flexibel. De verksamhetsmässiga fömtsättningama borde vara avgörandefor den planeringspericxl som myndighetema skaU verka inom. När det gäUerlänsstyrelserna drar jag i dette avseende följande slutsatser. Förändringar och tyngdpunktsförskjufningar skerständigt i länsstyrelsemas verksamhet. Arbetsuppgifter försvinner och nyatillkommer som ett resultet av de omprövningar som löpande och i samtUgabudgetcykler sker av den stetUga verksamheten inom oUka samhäUssektorer. Nuaktuelfe exempel är den pågående beredningen av länsstyrelsemas övertegande avlänsbosfedsnämndemas arbete med stetens stöd tiU bostedsfinansiering,lönegarantiadministrationen, veterinärorganisationen m.m. Länsstyrelserna ingårmed förskjutning i budgetcykel två och den nu aktueUaplaneringsperioden är avsedd att omfatte budgetåren 1993/94 och 1994/95. Av vadjag sagt framgår, att forändringar av arbetsuppgifter med stor sannoUkhetkommer att ske , men att omfattningen av dessa inte nukan överbUckas. Det är därför i förste hand de övergripande målen ochinriktningsangivelsema för verksamheten som kan läggas fast för entvåårsperiod och därefter på nytt prövas. När det gäUer verksamhetema inom deoUka sak- områdenagäUer inriktningsangivelsema tiUs vidare och fömyad prövning får göras isamband med att sådan sker för respektive sektor. När det så gäUer frågan om ekonomisk planeringsramför tvåårsperioden, gör jag den bedömningen, att det skuUe vara mindre lämpUgtatt nu lägga fast en sådan ram. Jag kan redan nu konstetera, att förändringari arbetsuppgifter blir aktuelfe under pericxlen, även om de resursmässigakonsekvensema inte nu kan fastställas. Länsstyrelsema bör därför tiUdelasresurser i ett ettårsperspektiv. Jag viU i dette sammanhang erinra om attlänsstyrelsema /92 har anvisats medel for sinaförvaltningskostnader över ett ramansfeg. innebär att länsstyrelsema inomvissa ramar kan förskjute över- och underskott på anslaget tiU följandebudgetår. Mittanförande är i det följande disponerat så att jag inledningsvis tar upp deövergripande frågoma om länsstyrelsemas verksamhet. Därefter gör jag engenomgång områdesvis för de tolv sakområden som särskUt finns angivna ilänsstyrelseinstmktionen som s.k. fensexpertområden. Jag gmpperar därvidexpertområdena under följande mbriker: -NäringsUv och infrastmktur -Areelfe näringar och veterinärafrågor -En god UvsmUjö -CivU beredskap ochräddningstjänst. Sedan tar jag upp den regionafe poUsverksamhetensamt de övriga förvaltningsuppgifter som inte ingår i fensexpertområdena.Vidare behandlar jag vissa organisationsfrågor samt administrativ samverkanmed andra myndigheter. SlutUgen redovisar jag mina resursbedömningar och minanslagsberäkning. 1992/93:100 BU. Deövergripande målen för länsstyrelsema ligger fast. Underden kommande tvåårsperioden skaU länsstyrelsema särskUt -inom sina verksamhetsområdenutveckla formema för uppföljning cx;h utvärdering av den nationella poUtikensgenomslag -ytterligare utveckla sitttvärsektorieUa arbetssätt -ytterligare utveckla sittarbete med förvalttiingsärenden så att det sker på ett rättssäkert, effektivtcx;h serviceinriktet sätt samt med en tydUg kopplUig tiU de nationeUa målen momolika samhäUssektorer. Resultatbedömningoch fördjupad prövning Prop. Sammantegetredovisar länsstyrelsema ett omfettande material i budgetdokumenten. När det gäller resultetredovisningar m.m. på deoUka sakområdena återkommer jag i det följande. Jag tar i dette avsnitt uppallmänna frågor som rör de övergripande målen för länsstyrelsema och derasuppgifter och arbetssätt i stort. förste huvuduppgift är att fullföljade nationella målen. I dette sammanhang skall dels fungera somregionalt stetUgt organ inom en rad olika sektorer, dels göra nödvändigasammanvägningar mellan sektorema. Som ett led i dette arbete skaU länsstyrelsenfölja upp och utvärdera insatser inom olika samhäUssektorer med såväl ettnationellt som ett samlat regionalt perspektiv. andra huvuduppgift är att främjalänets utveckling. har i dette sammanhang ansvaret på regionalnivå för samordningen av stetens regionala utveckUngsinsatser. LänsstyrelsensroU som sektorssamordnare är härvid viktig. skaU cxkså verka föratt stetlig, och landstingskommunal verksamhet i länet samordnas ochanpassas efter de övergripande miljö- och regionalpoUtiska målen och till kravetpå en långsiktig, god hushållning med naturresursema. tredje huvuduppgift är att bedrivaen effektiv förvaltning. Genom att samla stetiiga verksamheter i enorganisation uppnås administrativa vinster i jämförelse med att ha separateorgan för varje sektor. Dessa huvuduppgifter för är intefrisfeende i förhållande tiU varandra, utan skaU ses som skilcfe aspekter påden verksamhet som skaU bedrivas. Arbetet präglas ofte av alla tre aspektema påen gång. Länsstyrelsensuppgifter och arbetssätt består sammanfattiungsvis i att -bygga upp och förmedlakunskaper, -samordna, inrikte, utveckla, -beslute i enskUda ärenden,utöva tiUsyn, -följa upp, utvärdera. Av det redovisade materialet från länsstyrelsemaframgår att man gör betydelsefulla insatser på de angivna områdena. Det är dcxksvårt för länsstyrelsema att på ett enkelt sätt ge en samlad bUd avverksamhetens innehåU. Det är också svårt att ge sammanfettandemålbeskrivningar för hela verksamheten. Mittintryck, som stöds av iakttegelser vid sidan av budgetdokumenten, är attlänsstyrelsema har kommit olika långt i det eftersträvade arbetssättet cx;h attdet finns anledning att koncentrerautvecklingsinsatsema tiU några områden. Efter hand som beslutsansvaret i många frågorflyttas från sfet tiU kom mun krävs nya former för att säkerstäUa att besluten Ugger i Unje med den nationeUt beslutede poUtiken. uppgift blir cfe aUtmer att följa upp och utvärdera politikens genomslag, I samspelet med 39 kommunemaförskjuts dänned roU från en traditioneU myn- dighetsroUmed detaljkontroU tiU mera av en stödjande roU baserad på Prop. 1992/93:100kunskap. Denna utveckling är särskUt tydlig inom områdena scx;ial om- Bil. 14vårdnad, civU beredskap och räddningstjänst, planväsende, miljövård samtUvsmedelskontroU, djurskydd (x;h allmänna veterinära frägor. Det gäUer alltsåområden där utövar tUlsyn gentemot kommunema. Verksamheten börenUgt min mening här aUtmer inriktas på rådgivning och utvecklingsmsatserkopplade tiU myndighetsutövningen och de nationella målen. Arbetet med uppföljning och utvärdering tjänar detdubbla syftet att dels ge information tiU den centrala nivån om vUket genomslagden nationeUa politiken har, dels återföra tUl kommunema en information omderas egen roll i ett regionalt sammanhang. På så sätt fungerar uppföljningensom rådgivning cx;h erferenhetsförmedling i förebyggande och framåtsyftandemening. Ett sådant arbetssätt ligger enUgt min mening väl i linje medsubsidiaritetsprincipen att poUtiska beslut skaU fattas cx:h verksamheterhanteras på den nivå närmast människoma där de kan skötas effektivt. SamtidigtskaU nännast högre nivå ge sådant stöd att den lägre nivån får godafömtsätmingar att fullgöra sina uppgifter. Ett annat område där ytterligareutvecklingsinsatser bör göras är att främja ett tvärsektoriell! styrka ligger i bredden avseende ansvar (xhkompetens. Av budgetdokumenten framgår att arbetet med regionalasammanställningar, analyser och strategier utvecklas efter hand inom mångalänsstyrelser. Som exempel kan nämnas regionala miljöanalyser,transportvisioner, länsöverbUckar avseende sociala förhållanden,markanvändning och natunesurshushålliUng, m.m. är emeUertid sådanaregionala analyser framfegna med utgångspunkt i ett expertområde även om ettformeUt samarbete skett med andra berörda sakområden. Även de tvärsektorieUaavsnitten i de särskUcfe rapportema präglas offe av ett sådant arbetssätt. EnUgt min mening bör länsstyrelsema ytterUgare utveckla det sektorsövergripande arbetet.Dette underlättas om aUa som arbetar på ser sin uppgift som endel av samlade verksamhet och är medvema om att den egnasektoms intresse ibland måste sfe tiUbaka för helheten i en samlad bedömning. myndighetsutövning i form av besluti enskUcfe ärenden är ett viktigt medel för att ge de nationella målengenomslag i länet och att främja länets utveckUng. En systematisk genomgång börgöras för att klart definiera hur de olika myndighetsuppgiftema utgör medel attuppnå nationella mål. bör länsstyrelsemafortsatte att effektivisera sin verksamhet med förvaltningsärenden medbeaktande av kravet på rättssäkerhet och god service. Underdenna mbrik redovisas samlat verksamhetsområdena regional eko nomi cxh näringsUvsutveckling, kommunikationer, utbUdning samt konkur rensfrämjande åtgärder. De tre försmämncfe hör samman i ett övergripande 40 regionalpoUtiskt perspektiv. ansvar på det regionalpoUtiska området är inte enbartbegränsat tiU länsexpertftinktionen på det regionalekonomiska området.Länsstyrelsen har ett instmktionsenUgt ansvar för samordningen av stetensregionala utvecklingsinsatser. har också tiU uppgift att verkaför att stetUg, cxh landstingskommunal verksamhet i länet samordnasoch anpassas efter de övergripande mUjö- cxh regionalpoUtiska målen cxh tiUkravet på en långsiktig, god hushållning med naturresursema. Det finns ävenandra länsexpertområden som skuUe kunna redovisas under denna mbrik t.ex.lantbmk, fiske och rennäring. Jag har dock valt att samla dessa under mbrikenAreeUa näringar cxh veterinära frågor. I arbetet för gocfe näringsUvsbetingelser utgörkonkurrenspoUtiken ett viktigt medel för att öka tiUväxten i ekonomin ochdärigenom välfärden. ansvar för konkurrensfrågorna är att verkaför att faststäUda nationella mål inom dette politikområde fär genomslag i länet.Konkurrensfrämjandet är mte ett länsexpertonuåde, men är bäde en ny uppgiftoch av sådan betydelse att det motiverar en refetivt omfettande redogörelse idette sammanhang. I samband med den fördjupade prövnuigen lämnarlänsstyrelsema synpunkter txh förslag om bl.a. de regionalautvecklingsfondemas roU i förhållande tiU länsstyrelsema. Regeringen avsertillsätfe en utredning för att överväga utvecklingsfondemas framtida stäUningoch roU som sfetens stödorgan för små och medelstora företag i landet. Därvidbör prövas vilka verksamhetsuppgifter fondema skaU ha liksom firågan om lämpUgahuvudmän. 1992/93:100 BU. Regional ekonomi och näringslivsutveckling Länsstyrelsemaär på regional nivå huvudansvariga för samordning av stetens regionalautvecklingsinsatser. Med utgångspunkt i stetsmaktemas beslut omregionalpoUtiken skaU länsstyrelsema precisera cxh lägga fast mål ochriktiinjer för det egna länet. Häri ingår att ange regionalpolitiska riktlinjerför såväl egna verksamheter som för verksamheten hos andrastetUga länsorgan cxh andra stetUga myndigheter i länet. Detär viktigt att länsstyrelsema särskUt beaktar behovet av insatser i stödområdena,glesbygderna cxh skärgården samt av länsövergripande samarbete. Regeringenfördelar medel för regionala utvecklingsmsatser tiU länsstyrelserna som fåranvända dessa för lokaUserings- och utvecklingsbidrag enligt förordningen(1990:642) om regionalpoUtiskt förefegsstöd och för stöd tiU glesbygder enUgtförordningen (1990:643) om glesbygdsstöd. 1992/93:100 Vidare fårlänsstyrelsema använda medlen för regional projektverksamhet Bil. 14 och skaUdärvid beakte vad som sagts om inriktningen av medelsanvändningen i prop.1989/90:76 och tidigare propositioner samt särskUt vad som sagts i prop.1991/92:100 bU. II.l den senare understryks bl.a. att projekten skaU ha etttydligt regionalpoUtiskt syfte och att den geografiska fördelningen böravspegla den regionalpoUtiska prioriteringen i länet. Länsstyrelsema fåranvända vissa medel för uppföljning av enskilcfe stöd-ärenden. RegleringsbrevetinnehåUer närmare föreskrifter för medelsanvändningen. De fleste länsstyrelserfär även bevilja stetUg kreditgaranti tiU företeg i glesbygder enligt nämndaglesbygdsstödsförordning. Enligt regeringens särskilcfe direktiv tUllänsstyrelsema i den fördjupade prövningen skall länsstyrelsema i entvärsektorieU analys redovisa området näringsliv och infrastmktur. Länsstyrelsema redovisar i de särskUcfe rapportemacxh i den fördjupade anslagsframställningen ett omfettande material omförhållandena i sma respektive län och om sitt arbete med näringsUv ochinfrastmktur. Vidare har länsstyrelsema i särskUd ordning också lämnat underlagi anslagsframställningama om de regionala utveckUngsmedlen.Glesbygdsmyndigheten har kartiagt och analyserat länsstyrelsemas glesbygdsstödsområden.Närings- och teknikutvecklingsverket () har gjort en sammanställning avlänsstyrelsemas fördjupade anslagsframstäUningar med avseende på den regionalautvecklingsverksamheten. Länsstyrelsema har lämnat omfettande redovisningarav den regionala utvecklingsverksamheten. Vad gäUer de av länsstyrelsemaformulerade verksamhetsmålen är dessa mer eller mindre preciserade. En dellänsstyrelser, t.ex. i , tar upp behovet avpreciseringar I dette sammanhang tar länsstyrelsema också uppvUctiga utvecklingsfrågor för framtiden. De fleste betonar betydelsen avsatsning på infrastmkturcn för att skapa goda fömtsättningar för såvälnäringsUv som invånare i regionema. Betydelsen av de senare frågoma kan cxkså utiäsasnär det gäUer vilka sektorer länsstyrelsema prioriterar i sitt utvecklingsarbete. Så gott som samtUga län har då angett dessa båda sektorer som prioriterade. måste konsteteras att bredden i utvecklingsarbetet är stor, cxh antalet prioriterade sektorer så stort att det i vissa faU kan vara svårt att avgöra var den verkUga tyngdpunkten Ugger. Exempel på andra viktiga områden är landsbygdsutveckling, kvinnomas situation och möjligheter på arbets marknaden samt industri- cxh näringsUvsutveckling. Mot bakgmnd av utvecklingen på arbetsmarknaden sedan anslagsframställningarna skrevs kan det senare området väntas få än stöne tyngd i länsstyrelsemas arbete. Många län har för övrigt rent aUmänt påpekat svårigheten att bedöma den 42 regionala utvecklingen denärmaste åren. Så gott som aUa län har också tegitupp mtemationaUseringen och ett närmande till EG som en av de Prop.1992/93:1(X) viktigaste framtidsfrågorna. Den nämnda svårigheten att i många faU urskUjaverkUga prioriteringar pekar på behovet av ett mera konsekvent bedrivetprogramarbete som skuUe kunna effektivisera det regionala utvecklingsarbetet.Några länsstyrelser påpekar cxkså att inriktningen successivt har förändrats idenna rikming. Vid en del andra länsstyrelser, t.ex. i Kronobergslän, pågår ett arbete med att se över utvecklingsstrategin för länet. De fleste länsstyrelser gör geografiskaprioriteringar av sina åtgärder. Det kan gäUa stödområdeskommuner,glesbygdsområden eUer på annat sätt utpekade länsdelar. Endast någralänsstyrelser i södra delen av landet har avsfett från en medveten geografisk prioritering. Så gott som samtUga länsstyrelser redovisar hur debedriver uppföljnings- cxh utvärderingsarbetet av de regionalpoUtiskamsatsema. Flera länsstyrelser betonar betydelsen härav och attutvecklingsarbete på området pågår. Några län framhåUer behovet avprogramarbete. Med klarare och operationaUserbara mål ges bättre möjUgheter tiUuppföljning cxh utvärdering, viUcet effektiviserar arbetet. I flera feUefterlyses mera vägledning och metcxlutveckling ftån centralt håU. I dettesammanhang viU jag erinra om det utvärderingsarbete på det regional- cxhglesbygds-poUtiska området som bedrivs av cxh . Vad gäUer företegsamheten betonar de länsstyrelsersom berörts av tjänsteföretegslokaUseringar hur effektivt dette sätt har varitför att åstedkomma regional utveckling. Vikten av tiUgång tiU regionalpoUtiskastödinsatser på företegssidan understryks också. Försfeg tiU förändringar av deregionalpoUtiska stödformema m.m. är fä och kommer att beredas inomArbetsmarknadsdepartementet. SlutUgen har jag noterat av länsstyrelsemasresursredovisningar i de fördjupade ansfegsframställningama, vilka sammanstäUtsav Stetskontoret, att sakanslag tiU viss del används för att finansiera löneroch övriga förvaltningskostnader. Av sammanställningama framgår att dette förekommeri störst omfattning inom området Regionalekonomi. Med anledning av dessa uppgifter finns detanledning att erinra om att regeringen i bestämmelsema för användningen avansfeget Regionafe utvecklingsinsatser bl.a. angett att medlen inte färanvändas för tUlsvicfe-reanställningar hos länsstyrelsema. Medlen fär inteheUer användas för admirustration eUer på annat sätt finansiera verksamhet momlänsstyrelsen som bör befeste förvaltningsansfeget. Att en del länsstyrelser ändå använt sina medel förregionafe utvecklingsinsatser på icke avsett sätt torde delvis kunna förklarasav att sak-ansfeget och därmed ärendemängden växte kraftigt ,utan att någon motsvarande ökning skedde av personalresursema. Inte minst i des.k. skogslänen med stora sakansfeg har det då ibland bUvit svårt att användade regionalpoUtiska medlen på effektivast möjUga sätt. Regeruigen har i särskUdordnmg medgett att länsstyrelsema får använcfe ett visst mindre belopp för att förbättra uppföljningen av enskUda beslut, men har i övrigt föreskrivet att medel mte får användas för administration eUer på annat sätt finansiera tjänster 43 mom som börbefeste förvaltningsansfeget. av denna instäUning ärinte aktueU. Tvärtom vUl jag understryka betydelsen av att länsstyrelsemaföljer gällande riktiinjer. Om en länsstyrelse anser att de regionalpoUtiskainsatsema av resursbrist på förvaltningsanslaget mte kan genomföras på etttiiUfiredsstäUande sätt får dette inte lösas genom tänjning av reglema försakansfeget. Prop.1992/93:100 BU. SammanfattningsvisviU jag framhåUa att länsstyrelsemas arbete med regional utveckling bör ha enklar strategisk inriktning, baserat på ett väl förankrat programarbete.Strategm bör utarbetas så att den får genomsfeg på såväl de områden somlänsstyrelsen själv svarar för som på andra aktörer i länet. Samarbetemed olika sektorer är av gmndfeggande betydelse, både när det t.ex. gäUer attfå tiU stånd samarbete meUan oUka organ som svarar för service i glesbygd ochnär det gäUer inriktningen av verksamheter som har stor betydelse för utvecklingenav infiastrukturen i vid mening. Mångastrategiska frågor rör flera län. Behovet av länsövergripande samarbete bördärför framhåUas. Geografiskaprioriteringar och mriktningen av åtgärderna bör baseras på en ingående kunskapom situationen och fömtsättningama i länets olika delar.