prop · GG0386 · 1992-12-31 00:00:00 — På belopp däratöver berälcnas ö-skatteränteefter en procentsats som motsvarar av stetslåneränten. Påbelopp som betelats in genom fyllnadsinbetelning den 19 febraari texeringsåret beräknas räntan efter en räntesats som motsvarar av stetslåneräntan. Räntesatseraabestäms till procenttel med högst en decimal. Medhänsyn till att jag föreslagit att möjligheten till förticfe återbetalning avför mycket beteld preliminär skatt skall slopas för dem som omfattas av detförenklade deklarationsförfarandet anser jag att man inte, som Stetskontoretförordat, kan undvara regler om ö-skatteränta. Däremot anser jag i likhet medRSV att ränta inte skall beräknas på sådan del av denöverskjutande skatten sora uppkommit på grund av Prop. Föröverskjutande skatt sora återbetalas taxeringsåret utgårö-skatteränta för en beräknad tid ora 10 månader (19 febriteri ).För överskjutande skatt sora inora det nya systemet återbetalas senast den 31augusti kan tiden beräknas till drygt 6 raånader. Jag anser mot bakgrand avdette att ö-skatteräntan skall beräknas till av stetslåneräntan på beloppupp till och till av stetslåneränten på belopp sora överstiger20 . Enligtnuvarande regler (27 § 3 raora. UBL) tas kvarskatteavgift ut efter enprocentsats sora raotsvarar av den stetslåneränte sora gällde vidutgången av noveraber inkomsteret. På fyllnadsinbetelning sora görs under tidenden april året efter inkomståret tas kvarskatteavgift ut efteren procentsats som motsvarar av stetslåneränten på belopp som överstiger20 . Kvarskatteavgift vid anstånd med att lämna deklaration bestäms till20 % av stetslåneräntan pä belopp om högst och avstetslåneränten på resterande belopp. Om den kvarsteende skatten beror påförhållande sora den skattskyldige inte har kunnat råda över kankvarskatteavgiften sättas ned till av statslåneräntan. Procentsatseraaför beräkning av kvarskatteavgift bestäms till tal med högst en decimal. Mednuvarande regler kan den tid för vilken kvarskatteavgift tas ut beräknas till14 månader (19 febraari taxeringsåret året efter texeringsåret). Idet nya förferandet skall enligt vad jag har föreslagitkvarskatteavgiften sättes ned om den kvarsteende skatten betelas senast den 18septeraber under texeringsåret (avsnitt 7.5). I dette fell bör avgiftenberäknas för (september). Jag anser därföratt en läraplig nivå på kvarskatteavgiften i dessa fell är avstetslåneräntan. Omden kvarsteende skatten beror på förhållande sora den skattskyldige inte harkunnat råda över bör kvarskatteavgiften kunna sättas ned till avstetslåneränten. Minaförslag i dessa delar medför ändringar i 27 § 3 mora., 27 a § och 69 § 1 mom.UBL. Enligtmin mening bör man inte, som en remissinstans förorcfet, redan i dettasammanhang ompröva den nivå på kvarskatteavgiften som fastställt såsent sora (prop. 1991/92:93, bet. 1991/92:SkU19, rskr. 1991/92:269,SFS 1992:624). Det förenklade deklarationsförferandet påverkar inte regleraa omkvarskatteavgift på annat sätt än att avgiften skall kunna sättas ned i de fellden kvarsteende skatten har betalats in taxeringsåret. 5 1992/91 1 saml. Mittförslag: En skattskyldig som har obetald kvarsteende skatt enligt detföregående årets texering skall inte heller om han omfattas av det förenkladedeklarationsförfarandet få ut mer av eventuell överskjutende skatt än den delav skatten sora överstiger det obetelcfe beloppet. RSV:sförslag: Överensstämmer raed mitt. Remissinstansernahar inte haft några invändningar i denna del. Skälenför mitt förslag: Restföring av kvarsteende skatt sker enligt nuvarande ordningefter ett påminnelseförferande hos skattemyndigheten. Eftersom överskjutendeskatt för det löpande texeringsåret i det nya förfarandet skall festställassenast under texeringsåret kan det bli svårt för kronofogdemyndighetenatt hinna avräkna eventuell restförd kvarstående skatt enligt det närraastföregående årets texering mot den överskjutande skatten. Enligt 68 § 4 mom. UBLskall en skattskyldig sora har obeteld kvarstående skatt få ut överskjutandeskatt endast i den raån den överstiger det obetelda beloppet. Jag anser att denbestämmelsen bör vara tillämplig även vid utbetelning av överskjutande skatttill dera sora omfattas av det förenklade deklarationsförferandet. För detfekrävs ingen lagstiftningsåtgärd. 7.9 Utmätning av överskjutande skatt Mittförslag: Bestämmelsen att gäldenären skall förbehållas ett belopp på vidutmätning av överskjutande skatt ra.ra. i vissa slags mål skall slopas. RSV:sförslag: Överensstemmer med mitt. RSV föreslår också att vissa avbestämmelseraa i 68 § 6 mom. UBL flyttes till utsökningsbalken. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som uttelat sig i frågan tillstyrker förslaget. Skälen för mitt förslag:Utsökningsbalkens regler ora förbehåll, s.k. beneficiura, gäller inte vidutmätning av överskjutande skatt eller andra restitutionsfordringar enligt UBL.I stället föreskrivs i 68 § 6 raora. tredje stycket UBL att vid utmätning ettbelopp på skall förbehållas gäldenären. gäller dock inte vidutmätning i allraänt rail och inte heller vid utmätning i enskilt mål som avserunderhållsbidrag enligt eller eller annan lageller vissa fordringar enligt socialtjänstlagen (1980:620). Vidsamtidig utmätning i mål som omfattes av beneficiebestämmelsen och sådana som inteomfettes av denna blir fördelningen av det utmätte beloppet ofta kompliceradoch resultatet av fördelningen svårbegripligt för gäldenären. Det belopp soraskall förbehållas gäldenären i det enskilda raålet kan helt eller delvis istället tas i anspråk i ett allraänt mål eller raål om utmätning förunderhållsbidrag ra.ra. Denna situation är inte ovanlig. Även i de fell därbeloppet faktiskt tillfeller gäldenären får bestemmelsen, raed hänsyn tillbeloppets ringa storlek, anses sakna nämnvärd betydelse för gäldenärensekonomi. Jag föreslår därför att den särskilda beneficiebestämmelsen i 68 § 6mora. tredje stycket UBL slopas. Frågan om överflyttning av vissa bestämmelseri 68 § 6 raora. UBL till utsökningsbalken bör enligt min raening tas upp i detfortsätfe arbetet med översyn av balken. 8 Materiella frågor 8.1 Fastighetsskatten Minbedömning: Nuvarande bestämmelser bör stå kvar oförändrade. RSV:sförslag: Nuvarande bestämmelse ora jämkning av underlaget i de fell fastighetbytt ägare under beskattningsåret skall slopas. I stället skall festighetsskattbetelas för helt kalenderår av den som vid ingången av kalenderåret är ägaretill fastigheten. Remissinstanserna:Berörda instanser avstyrker ändring. Skälen för min bedömning:I proposition 1992/93:122 om vissa frågor års allraännafestighetstaxering, m.ra. aviseras tillsättande av en utredning sora skallbehandla bl.a. beskattning av fastigheter. Frågan ora vera sora iskattehänseende skall anses sora ägare till festigheten vid visst datura börlämpligen behandlas i den utredningen. Någon ändring av nuvarande regler bördärför inte ske . 8.2 Kontantprincipen och årsskiftesregeln m.m. Mittförslag: Kontantprincipen skall tillämpas strikt i inkomstslaget kapital, dockäven fortsättningsvis raed uncfentag för reavinster och reaförluster liksom förförskottsränte. Motsvarande skall gälla för allmänna avdrag. Nuvaranderegel om beskattningsår för inkomst av tjänst från fåmansföreteg skall slopas. RSV:sförslag: Överensstämmer med miU. Remissinstanserna:Alla reraissinstanser sora utfelat sig i denna del är i stort sett positivatill förslaget. och anför att antelettilläggsuppgifter dock kan koraraa att bli stort på grund av att raånga premiersora betelts strax koraraer försäkringsföretegen tillhandaförst , med följd att kontrolluppgift inte lämnas. Skälenför mitt förslag: För inkomstslagen tjänst och kapifel liksora för allmännaavdrag gäller som huvudregel kontantprincipen, dvs. inkoraster och utgifterskall redovisas för det beskattningsår, under vilket de uppburits resp.betelats. För betelningar sora sker finns dock undanteg vadgäller inkorast av kapitel och allmänna avdrag. Undanteget innebär att intekterskall hänföras till beskattningsåret under föratsättning att de intjänats underdette år och blivit tillgängliga för lyftning före påföljandeår. Intäkter, som uppburits eller blivit tillgängliga för lyftning efter den 15december året före beskattningsåret, skall hänföras till beskattningsåret omde i sin helhet belöper tidigast på beskattningsåret. Motsvarande gäller förutgifter som betelats . Regleraaom årsskiftesbetelningar tillkom efter förslag av Utredningen om reformeradinkomstbeskattning (RINK) sora en kodifiering av gällande praxis. Regleraaomfettede från början även inkomstslaget tjänst. Efter förslag i prop.1991/92:43 ändrades dock regeln vid inkomst av tjänst årstexering. Skälet till dette var att det förelåg en bristande överensstämmelsemellan de materiella regleraa vid inkomsttaxeringen och de regler som gällerinora uppbördsområdet. På uppbördsområdet gäller nämligen en striktkontantprincip. Detta fick konsekvensen att det kunde uppstå en misstemningmellan underlaget för den i uppbördsdeklarationen redovisade källskatten och debelopp, som enligt kontrolluppgift skall tas upp som inkomst för beskattningsåret. Motsvarandesynpunkter på bristande samsteraraighet kan läggas på redovisningen i fråga orapreliminärskatt på inkomstränta i kontrolluppgift. Preliminärskatt på räntesora betelas ut eller gottskrivs på annat sätt än genom kreditering på konto redovisas först i den uppbördsdeklaration som lämnas i febraari.Dessutom har representanter för banker och andra kreditinstitut framfört attnuvarande regler till följd av årsskiftesregeln är svårhanterliga, bl.a. måsteen extra datorköraing göras för att kontrolluppgiften skall bli iöverensstämmelse med lagens krav. Detta medför inte obetydliga merkostnader. Depraktiska problemen förväntas dessutom öka om obligatorisk uppgiftsskyldighetinförs beträffande utgiftsräntor Nackdelamamed att räntebetalningar inte hänförs till det årde belöper på, är enligt min mening inte större än att de kan anses acceptabla.Oavsett när gränsen dras kommer denna effekt att uppstå, så snart intebelöpandeprincipen gäller fullt ut. Med nuvarande enhetliga skattesats förkapitalinkomster är inte heller effekten av en felaktig periodisering av sammabetydelse som . Jag anser därför att övervägande skäl talar för atten strikt kontantprincip införs i inkomstslagetkapital och att 3 § 5 mom. SIL ändras i överensstäraraelse härmed. Densärskilda regeln om rätt beskattningsår för inkomst från fåmansföretag (punkt4 av anvisningaraa till 41 § KL) kan tos bort som en följd av det föreslagnaslopandet av årsskiftesregeln beträffande inkoinst av kapital. Enligt punkt 7 avanvisningaraa till 46 § KL är årsskiftesregeln tillämplig på allmänna avdrag.Beträffande pensionsförsäkringar har RSV lämnat en särskild rekommendation attårsskiftesregeln får tillärapas års taxering (RSV Dt 1991:30).Enligt denna bör avgift för pensionsförsäkring anses hänförlig tillbeskattningsåret, om ansökan om försäkring kommit in till försäkringsbolagetsenast den 31 deceraber beskattningsåret och avgiften erlagts senast den 14janitari året efter beskattningsåret. Vid införande avobligatorisk uppgiftsskyldighet är detta otillfredställande, eftersom det föruppgiftslämnaren kan bli svårt att avgöra till vilket beskattningsår en premiesom betalats skall hänföras. En strikt kontantprincip även förallmänna avdrag skulle därför vara att föredra. Som jag tidigare nämnt innebärett slopande av årsskiftesregeln vissa problem på grand av det intensivanytecknandet av pensionsförsäkringar under årets sista veckor. Försäkringsföretegenhar inte möjlighet att känna till alla inbetelningar som gjorts under åretssiste bankdagar. Detta leder till att kontrolluppgift för dessa intekommer att lämnas för detta beskattningsår, med följd att den skattskyldigemåste lärana en kompletterande uppgift i deklarationen. Denna omstendighetutgör dock enligt rain mening inte tillräckliga skäl för att bibehålla ensärreglering för avgifter för pensionsförsäkringar. I likhet med vad som gällerbeträffende inkomstslaget kapifel uppster detfe problem oavsett när gränsendras. Som jag tidigare närant är det främst ett informationsproblem -övergångsvis - att förmå försäkringsfegaraa att tidigarelägga sinapreraieinbetalningar . Jag föreslår således att en striktkontantprincip införs även beträffande allmänna avdrag och att nuvarandeårsskiftesregel slopas. Punkt 7 av anvisningama till 46 § KL bör därför utgå. Mittförslag: Bestämmelsen om skönstexering i texeringslagen justeras för att bättreklargöra dess tillämpningsområde. RSV:sförslag; Överensstämmer med mitt. Skälen för mitt förslag:Den som är skattskyldig till mervärdesskatt skall numera, oberoende avårsredovisningens storlek, alltid redovisa och betela mervärdesskatt.Överstiger den skattepliktiga omsättningen för beskattningsåret200 skall den skattskyldige anmäla sig för Prop. 1992/93:86 registrering(19 § ML). Skattskyldig sora inte är skyldig att lärana självdeklaration skallalltid låte registrera sig. Skattskyldig sora inte är anraälningspliktig skallredovisa utgående och ingående mervärdesskatt i sin allraänna självdeklarationför beskattningsåret. I fråga om förferandet vid beskattningen av sådanskattskyldig gäller inte bestäraraelsema i 22-57 och 64 a-71 §§ ML, utan istället bestäraraelsema i LSK, TL och UBL. I 1 kap. 1 § tredje stycket TL finnsockså en upplysning ora att besteraraelsema i TL gäller i fråga om förferandetför fastställelse av mervärdesskatt enligt 21 § ML. Viden skönsmässig uppskattning av mervärdesskatt som redovisas isjälvdeklarationen skall således inte bestäraraelsema i 30 § ML utan regleraaora skönstexering i 4 kap. 3 § TL tillärapas. Enligt 4 kap. 3 § TL fårskönsfexering ske ora inkorasten av en viss förvärvskälla eller den skattepliktigaförmögenheten inte kan beräknas tillförlitiigt på grund av att denskattskyldige inte lämnat någon självdeklaration eller på grand av brister ieller bristfälligt underlag för deklarationen. RSVhar i en framställning till anfört att även om avsikten medhänvisningen från ML till TL uppenbarligen är att även mervärdesskatt skallkunna uppskattes efter skön, kan det ifrågasättas om lydelsen av 4 kap. 3 § TLraedger en sådan skönsmässig uppskattning. RSV anser det därför angeläget attdet, genora en ändring av 4 kap. 3 § TL, klarläggs att skönstexering kan skeäven i de fell mervärdesskatten skall redovisas i självdeklarationen. På saramasätt är det angeläget att det klarläggs att regeln i 4 kap. 3 § TL ärtilläraplig på de övriga skatter för vilka underlaget festställs enligtregleraa i TL. Detär enligt rain mening uppenbart att avsikten varit att 4 kap. 3 § TL skalltillärapas även i de fell mervärdesskatt skall redovisas i självdeklarationen.Samraa sak gäller de övriga skatter för vilka underlaget faststells enligt TL.Det är otillfredsställande att bestäraraelsen har en sådan utformning att detkan råda oklarhet i detfe avseende. Jag föreslår därför att 4 kap. 3 § TLjusteras så att ordalydelsen omfetter raervärdesskatt och samtliga de skatterför vilka underlaget feststells enligt TL. Detnya förferandet innebär ett väsentligt utökat uppgiftslämnande i fråga om bl.a.utgiftsräntor och för pensionsförsäkringar. Förferandet innebär ocksåstora administrativa förändringar inora skatteförvaltningen med förtryckning avdeklarationer, tidigarelagd debitering ete. Ett genomförande av förslagenkräver därför en förhållandevis för anpassning av ADB-system m.m.såväl hos berörda uppgiftslämnare som hos skatteförvaltningen. Åandra sidan innebär den föreslagna reformen enligt min uppfettning så storafördelar såväl för deklaranteraa som för skatteadministrationen att ettgenomförande bör ske så snart det är möjligt. Med beaktande härav anser jag attdet nya förferandet bör tillämpas års fexering. Vadavser införandet av en strikt kontantprincip beträffande in- Prop. 1992/93:86komstslaget kapitel och allmänna avdrag, är det nödvändigt att de nya regleraakan tillämpas redan vid ingången av . De bör därförtillärapas förste gången redan vid texering, dock att de gamlabesteraraelseraa fortferande skall tillämpas i fråga om intäkter sora uppburitsoch utgifter sora erlagts i anslutning . Deövriga förändringar i uppgiftsskyldigheten som bl.a. föranletts av en särskildframställning från RSV och som redovisats i avsnitt 5.6 bör tillämpas redan vid1994 års texering. Slopandetav de särskilda beneficieregleraa i UBL bör träcfe i kraft den 1 januari 1993och tillämpas på återbetolning av skatt som sker efter ikraftträdandet. RSVredovisar i rapporten en beräkning av de ekonoiniska konsekvenserna av verketsförslag. I beskattningsverksamheten ger det föreslagna förferandetbesparingseffekter inom områdena deklarationsgranskning ochgranskningsmedverkan (sortering, beredning, arkivering m.m.) raotsvarandesammanlagt 550 årsarbetskrafter. Vidare ger slopandet avförtidsåterbefelningama en besparing motsvarande 80 årsarbetskrafter.Tidigareläggningen av uttoget av slutskattesedlar medför å andra sidan enökning av arbetet med omprövning och omdebitering raed anledning av bl.a.ändringar i kontrolluppgiftema som sker efter uttoget av skattsedlar. RSVberäknar att denna ökning raotsvarar ca 100 årsarbetskrafter. Sammantogetmotsvarar besparingseffekten alltså ca 530 årsarbetskrafter. RSV räknarslutligen med en smärre ökning av kostnaderaa för information som en följd avdet nya förferandet. Imedelstermer innebär det förslag RSV lagt fram enligt verkets beräkningar entotal besparing på . Besparingen kan tas hem successivt raedbörjan budgeteret 1994/95. I den fördjupade anslagsframställningen för perioden1993/94 - 1995/96 föreslår RSV att besparingen tas hera raed 32,2 rakrbudgeteret 1994/95 och 92,3 rakr budgeteret 1995/96. Ettpar av remissinstanseraa har påpekat att RSV:s beräkning av de ekonoraiskakonsekvensema bygger på delvis osäkra antaganden. För egen del kan jagkonstatera att det ligger i sakens natur att beräkningar av det nu aktuellaslaget oundvikligen måste bli behäftade med viss osäkerhet. Ett skäl till detär att antalet skattskyldiga som kommer att behöva läinna tilläggsuppgifter omavdrag är svårt att föratse med någon större säkerhet, eftersom det är beroendepå de skattskyldigas ekonomiska förhållanden under inkomståret. Vilicagranskningsinsatser som behövs för att upprätthålla en kontrollnivå sommotsvarar dagens är också svårbedömt. Till detta komraer att det förslag somjag nu lägger frara skiljer sig från RSVs förslag främst på det sättet att jagföreslår att de skattskyldiga skall underteckna den förtryckta deklarationenoch skicka in den till skattemyndigheten. Skälen för dette har jag redogjortför i det Slutligen gäller att behållandet av förmögenhetsskatten /93:86 innebärmerarbete jämfört med den ordning sora RSV utgått från i sina Motbakgrand av vad som har sagts gör jag för egen del bedömningen attbesparingseffekten av förslaget raotsvarar ca 360 årsarbetskrafter eller,uttryckt i raedelsterraer, ca 107 rakr. Av dessa räknar jag med att drygt 17mkr kan tes hem /95 och budgeteret 1995/96. Jagvill framhålla att det nya förferandet häratöver innebär en betydandeförenkling för ett stort anfel skattskyldiga. Den ekonomiska effekten av detteär det dock enligt min mening svårt att beräkna. Genomförandetav det nya förferandet raedför vissa engångsutgifter för utbildning avpersonalen, inforraation till allmänheten och blanketter ra.ra. samtutvecklingsarbete vid RSV. Dessa utgifter har av RSV beräknats till ca 17 mkr.Till detfe kommer kostnader för utveckling av ADB-stöd för det nya förferandet.Om det nya systemet skulle utvecklas i nuvarande tekniska miljö skulle dessakostnader enligt RSV:s beräkningar uppgå till närraare . Orasysterautvecklingen kan samordnas med den omstrakturering av ADB-stödet inoratexeringsområdet som planeras av andra skäl blir dock kostnaden avsevärt lägre. Jaggör inte någon annan bedöraning av genomförandekostnadema än den som RSVredovisat. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslagtill 1. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 2. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324), 3. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 4. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 5. lag om ändring i lagen (1947:576) ora stotiiginkorastskatt, 6. lag om ändring i lagen (1990:1136) ora ändring ilagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 7. lag om ändring i lagen (1992:680) om ändring iuppbördslagen (1953:272). Lagrådethar granskat förslagen imder 1-5. Lagrådets yttrande har inte inhämtotsbeträffande de under 6 och 7 angivna lagförslagen. Dessa förslag är enligt minmening av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 13 Författningskommentarer Pop. 13.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) omsjälvdeklaration och kontrolluppgifter Bestämmelseraai föratvarande 10 § har upphävts. Paragrafen innehåller numera de bestemmelsersora tidigare återfanns i 13 § och som reglerade vilka uppgifter en allraänsjälvdeklaration skall innehålla. skall i detta hänseende inte någonskillnad göras mellan allmän och förenklad självdeklaration. Paragrafen harjusterats i enlighet med detta. Förmögenhet skall anges endast om denbeskattningsbara förmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp. I paragrafenstredje stycke anges att ora en skattskyldig skall taxeras för baras eller någonaimans förraögenhet skall uppgift lämnas även om sådan förraögenhet. Lagrädethar i detfe sammanhang ansett att det bör klargöras imder vilka föratsättningaruppgift skall lämnas om annans förmögenhet. Av 12 § 1 mora. lagen (1947:577) omsfetiig förmögenhetsskatt fraragår i vilka fell den beskattningsbaraförraögenheten skall beräknas geraensamt för makar eller för föräldrar ochbara. Uppgift ora annans förmögenhet skall därför lämnas endast ombeskattningsbar förmögenhet skall beräknas gemensamt för den skattskyldige ochen eller flera andra personer samt om den skattskyldiges förmögenhet i sådantfell tillsammans med annans förmögenhet uppgår till skattepliktigt belopp. Bestemmelsemai föratvarande 11 § har upphävts. Paragrafen innehåller numera vissa av debestämmelser som tidigare återfanns i 12 § och sora reglerade vilka uppgifteren förenklad självdeklaration skall innehålla. Paragrafen innehåller ävenbestemmelser ora den förtryckfe deklarationsblankett som skall användas i detförenklade förferandet. Kretsen av skattskyldiga (fysiska personer och dödsbon)som fär lärana förenklad självdeklaration har utvidgats väsentligt. Undantegenär nuraera encfest den sora enligt 13 § i dess nya lydelse skall lärana allraänsjälvdeklaration, dvs. annan juridisk person än dödsbo, skattskyldig sora ärnäringsidkare, förefegslecfere och delägare i fåmansföretag, närstående tillföretagsledare i fåmansföretag i vissa fell, vicfere den som skall redovisamervärdesskatt i självdeklarationen, liksom den sora inte varit bosatt iSverige under hela beskattningsåret eller sora inte raottagit förtrycktdekla-rationsblankett taxeringsåret. Övriga kan såledeslämna förenklad självdeklaration. Tillden som kan antas få lämna förenklad självdeklaration skall skattemyndighetenöversända en förtryckt deklarationsblankett gnmdad på innehållet i inkomnakontrolluppgifter och övriga av myndigheten kända uppgifter. De uppgifter somskall anges i den förtryckta dek- larationsblanketten är uppräknade under punktema 15. 1992/93:86larationsblanketten skall skickas ut till den skattskyldige i sådan tid att hanunder normala omständigheter får den . Denföratvarande 12 §, som innehöll bestämmelser om vilka uppgifter en förenkladsjälvdeklaration skall innehålla, skall nuraera betecknas 11 §. Den nya 12 §innehåller en bestäramelse ora att den skattskyldige skall rätta eventuella feloch ofullständigheter i den förtryckte deklarationsblanketten. Är ettförtryckt belopp felaktigt, skall den skattskyldige uppge det rätta beloppet.På motsvarande sätt skall deklaranten lämna sådana uppgifter sora inte ärförtryckta ora deklarationsblanketten är ofullständig i något avseende.Beträffende vilka uppgifter en självdeklaration skall innehålla, hänvisas till10 §.