prop · GG0325 · 1992-12-31 00:00:00 — 1992/93:25 till det skulle vara att rätten i en sådan situation inte har något mellandomsliknande beslut att fellatillbaka på. För egen del kan jag i sak ansluta mig till den ordningsom föreslås i promemorian. Jag anser emellertid i likhet med tingsrättatt en sådan uppläggning kräver en uttrycklig övergångsbestämmelse. 1övergångsbestämmelsen bör alltså anges att möjligheten till ett längre uppskovi huvudförhandlingen i enlighet med den föreslagna bestämmelsen i 46 kap. 11 § RBinte fir tillämpas, om rätten har fettat beslutet om att inhämta denrättspsykiatriska undersökningen före ikraftträdandet. De föreslagna ändringarna vad gäller brottmålsrättegångeninnebär att domstolama som regel inte längre blir tvungna att hålla ny huvudförhandlingi mål där rättspsykiatrisk undersökning har inhämtats. Huvudförhandlingenskall i princip kunna fortsätta där den slutade före beslutet om rättspsykiatriskundersökning. Detta bör kunna leda till kostnadsbesparingar både för domstolamaoch för åklagama; dels genom att dubbelarbete undviks och dels genom att målenkan handläggas . Även rättshjälpskostnaderna kan komma attbegränsas genom den föreslagna ordningen. På grund av den osäkerhet somalltjämt råder vad gäller det framtida behovet av rättspsykiatriskaundersökningar, är det emellertid svårt att ange storleken på eventuellabesparingar. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomJustitiedepartementet upprättats förslag till 1.lag om ändringi , 2.lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Förslagenhar granskats av Lagrådet . 5.1 Förslaget till lag om ändring i 4 kap. 13 § Paragrafen innehåller i sin nuvarande lydelse enuppräkning i nio punkter av de olika domarjäven, dvs. de diskvalifikationsgrundersom gör en domare obehörig att delta i handläggningen av ett visst mål.Punkterna 1 8 reglerar speciella situationer medan punkten 9 innehåller engeneralklausul. Som jaghar utvecklat i avsnitt 3.3 krävs en jävsbestämmelse också Prop. 1992/93:25 förden situationen att en domare som skall handlägga ett brottmål vidhuvudförhandling som tidigare under målets handläggning har prövat om dentilltalade har begått den åtalade gärningen. Promemorians förslag innebär atten sådan bestämmelse skall införas som ett nytt andra stycke i paragrafen.Flera remissinstanser har haft invändningar mot detta och ansett det mernaturligt att bestämmelsen införs som en särskild punkt före generalklausulen ipunkt 9 eller att generalklausulen arbetas om så att den innefettar även denföreslagna regleringen. Jag kan instämma i den kritiken. Det är emellertid enligtmin mening inte lämpligt att göra ändringar i generalklausulen. Den föreslagnabestämmelsen reglerar en speciell situation och den bör därmed i systematiskthänseende ligga före generalklausulen. Mitt förslag är därför utformat så attbestämmelsen utgör punkt 8 i paragrafen. De nuvarande reglerna i punkt 8 och 9betecknas till följd härav punkt 9 resp. 10. Bestämmelsen har förtydligatsefter påpekande från Lagrådet. Bestämmelsen i punkt 8 tar alltså enbart sikte på jäv ibrottmål. Den är i första hand tillämplig i den situationen att domaren vid entidigare huvudförhandling har beslutat om rättspsykiatrisk undersökning ochåtalet mot den tilltalade därefter skall prövas vid en ny huvudförhandling. Omfortsatt huvudförhandling hålls enligt den föreslagna ändringen i 46 kap. 11 §RB föreligger däremot inte jäv för den domare som prövat skuldfrågan vid detförsta förhandlingstillSllet (se avsnitt 3.2). Den nya jävsgrunden är så formulerad att den ocksåomfattar fall då högre rätt undanröjer en lägre rätts dom i brottmål ochåterförvisar målet till fortsatt handläggning i den lägre rätten (jfr avsnitt3,1,5 och avsnitt 3,3). Bestämmelsen gäller inte i de fall ett tvistemålåterförvisas till lägre rätt. I sådana fell kan dock jävsbestämmelsen i punkt 9vara tillämplig. Denna fråga har behandlats i avsnitt 3.1.5. För att en domare skall bli jävig enligt bestämmelsen krävsalltså till en början att han under målets handläggning har prövat om dentilltalade har begått den åtalade gärningen. Så är t.ex. fallet om domaren isamband med ett beslut om rättspsykiatrisk undersökning har konstaterat att detföreligger övertygande bevisning om att den tilltalade har begått den åtaladegärningen. Men också en domare som vid prövning av skuldfrågan i en sådansituation inte funnit övertygande bevisning föreligga träffes givetvis avjävsregeln. Utanför tillämpningsområdet feller däremot de bedömningar som endomare måste göra i samband med beslut om olika straffprocessuella tvångsmedel,t.ex om det föreligger sannolika skäl för misstanke om brott eller om någon är skäligenmisstänkt för brottet. Den omständigheten att en domare har fettat beslut isådana preliminära frågor, som ju inte kräver samma ingående prövning avskuldfrågan som t.ex. elt beslut om rättspsykiatrisk undersökning, medför inteatt han anses jävig att delta i målets avgörande (jfr avsnitt 3,1,1), Prövningen av den tilltalades ansvar skall ha skett föreden huvud förhandling då målet slutligt avgörs. Ett ställningstagande i ansvarsfrå gan som sker vid den huvudförhandling då målet avgörs påverkas 36 alltså inte av den föreslagna jävsregeln. Det nu sagda innebär att den situationsom föreligger då rätten i enlighet med de föreslagna reglerna Prop, 1992/93:25i 46 kap, 11 § RB håller fortsatt huvudförhandling inte medför att jäv uppstår.Bestämmelsen är däremot tillämplig om rätten har tagit ställning iansvarsfrågan på det sätt som anges i paragrafen vid en huvudförhandling somavbryts eller skjuts upp och målet sedermera avgörs vid en ny huvudförhandling.Ett exempel på det fallet är att rätten efter ett beslut om rättspsykiatriskundersökning inte kan hålla fortsatt huvudförhandling sedan undersökningenslutförts utan att huvudförhandlingen måste tas om från början. De domare somdeltog vid det första huvudförhandlingstillSllet kan i en sådan situation intedelta vid den nya huvudförhandlingen. Dessa frågor har behandlats i avsnitt3.3. När en domare har tagit ställning i en ansvarsfråga på detsätt som anges i den nya bestämmelsen, innebär jävet att domaren är förhindradatt fortsättningsvis handlägga målet. Jävets omfettning har här samma innebördsom i de övriga jävsbestämmelserna i paragrafen. Bestämmelserna i punkt 9 och 10 motsvarar helt denuvarande reglerna i punkt 8 och 9. 46 kap. 11 § Paragrafen innehåller regler om uppskov med en påbörjadhuvudförhandling. Bestämmelserna i första och andra styckena är oförändrade.De innebär bl.a. att fortsatt huvudförhandling får hållas i ett mål om densammanlagda uppskovstiden inte överstiger . I annat fell skall iprincip ny huvudförhandling hållas. I ett nytt tredje stycke har tagits in ett undantag frånreglerna i andra stycket. Uppskov i förhandlingen som föranleds av att dentilltalade skall genomgå rättspsykiatrisk undersökning hindrar inte att rättenhåller fortsatt huvudförhandling. Fortsatt huvudförhandling får dock intehållas om det är olämpligt med hänsyn till uppskovets längd ochomständigheterna i målet. Bestämmelsen har kommenterats i den allmännamotiveringen (avsnitt 3.2). Undantagsbestämmelsen i tredje stycket innebär ingen ändringi den femtondagarsregel som följer av andra stycket vad gäller andra anledningartill uppskov, även om de förekommer i ett mål där beslut har fettals om rättspsykiatriskundersökning. Det är med andra ord inte möjligt att hålla fortsatt huvudförhandlingi ett mål där rättspsykiatrisk undersökning genomförs om det av andra skälförekommer uppskov i förhandlingen som utöver den tid som åtgått för denrättspsykiatriska undersökningen överstiger och synnerliga skälenligt reglerna i andra stycket inte föreligger. I normalfellet genomförs en rättspsykiatriskundersökning såvitt gäller häktade . Är dentilltalade på fri fot är . Det betyder att denfortsatta huvudförhandlingen i målet som regel kan hållas från beslutet om rättspsykiatrisk undersökning. Som har framhållits iden allmänna motiveringen är det angelägel att rätten redan vid detförsta förhandlingstillSllet planerar för den fortsatta huvudför- 37 handlingen för att därigenom undvika onödig tidsutdräkt. tiskt viktiga fallen där en person är häktad bliruppskovet i huvudför- Prop. 1992/93:25 handlingen normalt inte längreän fyra . För dem som inte är frihetsberövade, kan uppskovet blinågot längre. Regeln i tredje stycket om att fortsatt huvudförhandlingSr hållas efter det att den rättspsykiatriska undersökningen har slutförts är fekultativ.Det ankommer alltså på rätten att avgöra om uppskovet i förhandlingen är sådantatt det med hänsyn lill målets beskaffenhet bör hållas fortsatthuvudförhandling. I de allra flesta fell kan man räkna med alt så är fallet.Undantagsvis kan dock förekomma att ny huvudförhandling behöver hållas. Detskall ske om det med hänsyn lill uppskovets längd och omständigheterna i måletär olämpligt att hålla fortsatt huvudförhandling. Enbart den omständigheten att den rättspsykiatriskaundersökningen drar ut utöver det normala bör somregel inte föranleda att ny huvudförhandling behöver hållas, om inte andraförhållanden, t.ex. vad gäller bevisningen, komplicerar situationen. Somframhålls i avsnitt 3.2 bör ett uppskov på åtta kunna godtas, omdet enda som återstår är att bestämma påföljden på grundval av ett klart ochentydigt rättspsykiatriskt utlåtande. Om emellertid uppskovet i förhandlingenblir avsevärt längre än normalt på grund av fördröjning med deträttspsykiatriska utlåtandet som omständighetema i målet, t.ex. nybevisning, komplicerar bedömningen, kan det finnas skäl att hålla nyhuvudförhandling. Det är rätten som med utgångspunkt i förhållandena i detenskilda målet skall bedöma om det är olämpligt att hålla fortsatthuvudförhandling. Av bestämmelserna i paragrafens första stycke följer attden fortsatta huvudförhandlingen skall återupptas möjligt efter det attdet rättspsykiatriska utlåtandet kommit in till rätten och att särskild skyndsamhetgäller för mål där den tilltalade är häktad. Bestämmelserna i paragrafens sista stycke är oförändrade. Om rätten har fettat beslutet om att den tilltalade skallgenomgå rättspsykiatrisk undersökning före ikraftträdandet av de föreslagnabestämmelserna, skall äldre regler tillämpas. Det betyder att rätten måstehålla ny huvudförhandling sedan den rättspsykiatriska undersökningenslutförts. Den nya regeln om domarjäv blir inte tillämplig i en sådansituation. 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) omallmänna förvaltningsdomstolar Uppräkningen i paragrafens andra stycke av de kategorierav personer som är uteslutna från möjligheten att vara nämndeman vid allmänförvaltningsdomstol har kompletterats med ledamot av skattenämnd. Ändringen harmotiverats i avsnitt 3.4, Övriga bestämmelser i paragrafen är oförändrade. TT "II Prop. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemtäller jagatt regeringen föreslår att anta förslagen till 1,lag om ändringi , 2,lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag somföredraganden har lagt fram. Sammanfattning av promemorian Ds 1992:23 q- Promemorian lar upp vissa problem i samband medhandläggningen av brottmål sedan rätten har beslutat om rättspsykiatriskundersökning. Det gäller dels de problem som hänger samman med att nyhuvudförhandling måste hållas sedan den rättspsykiatriska undersökningenslutförts, dels frågan om jäv uppstår om samma domare deltar vid bäggehuvudförhandlingarna. Reglerna om fortsatt huvudförhandling medger att uppskovgörs under huvudförhandlingen under . Är den sammanlagdauppskovstiden längre, vilket den som regel är i de fell rätten beslutar om rättspsykiatriskundersökning, måste i allmänhet en ny huvudförhandling hållas. Detta medförstora problem för domstolarna och övriga inblandade parter, särskilt när detgäller omfattande mål som tar eller veckor i anspråk. Jävsfrågan har aktualiserats genom en dom iEuropadomstolen mot , det s.k. Hauschildtmålet. 1 det målet ansågEuropadomstolen att de domstolar som prövat åtalet mot Hauschildl inte kundebetraktas som opartiska eftersom de innan huvudförhandlingen log sin början iprincip hade tagit ställning i skuldfrågan i samband med beslut om häktning.Europadomstolens resonemang i Hauschildtmålet kan för del ha relevansför handläggningen av brottmål sedan domstolen efter prövning av bevisningenhar förordnat om rättspsykiatrisk undersökning. Däremot har Hauschildtdomeningen betydelse när det gäller de svenska häktningsreglerna. Den lösning som föreslås i promemorian är atträttegångsbalkens regler ändras så att rätten i de fell rättspsykiatrisktutlåtande har inhämtats får hålla fortsatt huvudförhandling även när den sammanlagdauppskovstiden överstiger . Därigenom kan man också komma lill rättamed jävsproblematiken i dessa mål. I promemorian föreslås också att rätten isamband med beslutet om rättspsykiatrisk undersökning skall meddela ett mellandomsliknandebeslut i skuldfrågan. Denna ordning är påkallad bl.a. för att motverka denackdelar ur framför allt bevisvärderingssynpunkt, som följer av att man göravkall på koncentrationsprincipen. I promemorian föreslås vidare att reglerna om jäv irättegångsbalken 4 kap. 13 § kompletteras med en ny jävsgrund som omfettar de felldå en domare tidigare i samma rätt har tagit ställning till skuldfrågan.Bestämmelsen blir tillämplig om rätten undantagsvis av någon anledning intekan hålla fortsatt huvudförhandling sedan den rättspsykiatriska undersökningenslutförts t.ex. därför att ordföranden fått förfel! utan tvingas hålla enny huvudförhandling. I sådant fell måste således rättens samtliga ledamöterbytas ut. Den nya jävsgrunden blir också tillämplig när högre rätt undanröjerlägre rätts brottmålsdom och återförvisar målet. Detföreslås också en ändring i lagen om allmänna förvaltningsdom- Prop. 1992/93:25 stolar för att förhindra att den som är ledamot av skattenämnd väljstill Bilaga 1 nämndeman på samma sätt som taxeringslagen förbjuder attnämndeman i förvaltningsdomstol väljs till ledamot av skattenämnd. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . 414 Riksdagen1992/93. T 1 r- 1 Prop. Promemorians lagforslag - 2 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 13 § och 46 kap. 11 §rättegångsbalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 13 §' Domare är jävig att handlägga mål: 1.Om han själv ärpart eller eljest har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlignytta eller skada; 2.om han med partär eller varit gjft eller är i rätt upp- eller nedstigande släktskap ellersvågerlag eller är syskon eller är i det svågerlag, att den ene är eller varitgift med den andres syskon, eller om han på liknande sätt är part närstående; 3.om han tillnågon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta ellerskada, står i förhållande, som avses i 2; 4.om han eller någonhonom närstående, som avses i 2, är förmyndare, god man eller förvaltare förpart eller eljest parts ställföreträdare eller är ledamot av styrelsen förbolag, förening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning,som är part, eller, då kommun eller annan sådan menighet är part, är ledamot avnämnd eller styrelse, som handhar förvaltningen av den angelägenhet målet rör; 5.om han ellernågon honom närstående, som sägs i 2, till någon, som har del i saken eller avdess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, somavses i 4; 6.om han är partsvederdeloman, dock ej om parten sökt sak med honom för att göra honom jävig; 7.om han i annanrätt såsom domare eller befattningshavare fettat beslut, som rör saken, ellerhos annan myndighet än domstol eller såsom skiljeman tagit befettning därmed; 8.om han i sakensåsom rättegångsombud fört parts talan eller biträtt part eller vittnat ellervarit sakkunnig; eller 9.om eljestsärskild omständighet föreligger, som är ägnad att rubba förtroendet till hansopartiskhet i målet. En domare är också jävig att handlägga brottmål om haninnan huvudförhandlingen påbörjas har fattat beslut som innebär att han funnitövertygande bevisning föreligga om att den tilltalade har begått den åtaladegärningen. ' Senaste lydele 1988:1260. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 46 kap. B''aga 2 Huvudförhandlingen skall, utan annat avbrott än som kanföranledas av bestämmelsema i 1 kap. 9 §, om möjligt fortgå i ett sammanhangtill dess målet är fårdigf för avgörande. En påbörjad huvudförhandling fåruppskjutas endast om förhandlingen ägt rum enligt 3 § första stycket, om detefter handläggningens början har kommit fram något nytt viktigt skäl ellerbevis eller om rätten annars finner att det är nödvändigt. En uppskjutenhuvudförhandling skall återupptas . Är den tilltalade häktad,skall förhandlingen återupptas inom för föregående förhandlingsavslutande eller, då han häktas därefter, för hans häktande, om intepå grund av särskilda omständigheter ett längre uppskov är nödvändigt. Har en huvudförhandling uppskjutits en eller ,får fortsatt huvudförhandling hållas, om den sammanlagda uppskovstiden uppgårtill . I annat fell skall ny huvudförhandling hållas, om detinte med hänsyn till målets beskaffenhet föreligger synnerliga skäl att hållafortsatt huvudförhandling och syftet med en sammanhållen huvudförhandling inteeftersatts i väsentlig mån. Beror uppskovet på att rätten beslutat om rättspsykiatriskundersökning, får fortsatt huvudförhandling dock alllid hållas sedan undersökningenslutförts, även om den sammanlagda uppskovstiden är längre än som sägs i andrastycket. Till en uppskjuten huvudförhandling skall parterna kallas omedelbarteller genom särskild kallelse. I fråga om föreläggande gäller vad som sägs i 45kap. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1987:747, 2 Förslag till Frop, 1992/93:25 Lag omändring i lagen (1971:289) om allmänna Bilaga2 Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Valbar till nämndeman i kammarrätt och länsrätt är svenskmedborgare, som är folkbokförd i länet och som inte är underårig eller harförvaltare enligt 11 kap. 7 § . Tjänsteman vid domstol, skatte- Tjänsteman vid domstol,skatte myndighet, länsstyrelse eller un- myndighet, länsstyrelse eller un der länsstyrelse lydande myndig- der länsstyrelse lydande myndig het, lagfaren domare, åklagare, het, ledamot i skattenämnd, lagfa- polisman eller advokat eller an- ren domare, åklagare, polisman nan som har till yrke att föra eller advokat eller annan som har andras talan inför rätta får inte till yrke att föra andras talan inför vara nämndeman. rätta får inte vara nämndeman. Nämndeman i länsrätt fir inte vara nämndeman ikammarrätt. Den som har fyllt eller uppger något giltigthinder är inte skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgåttsom nämndeman är inte skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som haravgått som nämndeman är inte skyldig att ta emot nytt uppdrag förrän efter treår. Rätten prövar självmant den valdes behörighet. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1991:539. 3Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1991:1137) om Bilaga 2 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1991:1137) om rättspsykiatriskundersökning skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Beslut om rättspsykiatrisk undersökning får bara meddelas,om den misstänkte har erkänt gärningen eller övertygande bevisning har fö-rebragtsom att han har begått den. Sådant beslut får dock inte meddelas, om påföljdenför brottet bedöms kunna stanna vid böter. Om den misstänkte inte har erkänt gärningen, skallbeslutet innehålla uppgift om vad som är bevisat i målet och rättensställningstagande till frågan om den misstänkte har begått gärningen. Beslutom rättspsykiatrisk undersökning skall meddelas . Denna lag träder i kraft . _.. , . . . . Prop. Forteckning av remissinstanser som yttrat sig qi 3 över promemorian Ds 1992:23 Remissyttrandenhar avgetts av Justitiekanslem, , Riksåklagaren,, , , ,, Hovrätten för , , , , . Juridiska fakultetsstyrelsen vidUppsala universitet, , och Föreningen . j o , . It:-, Prop. Lagradsremissens lagforslag - 4 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 4 kap. 13 § och 46 kap. 11 §rättegångsbalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 §' Domare är jävig att handlägga mål: 1.Om han själv ärpart eller eljest har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlignytta eller skada; 2.om han med partär eller varit gift eller är i rätt upp- eller nedstigande släktskap ellersvågerlag eller är syskon eller är i det svågerlag, att den ene är eller varitgift med den andres syskon, eller om han på liknande sätt är part närstående; 3.om han tillnågon, som har del i saken eller av dess utgång kan vänta synnerlig nytta ellerskada, står i förhållande, som avses i 2; 4.om han eller någonhonom närstående, som avses i 2, är förmyndare, god man eller förvaltare förpart eller eljest parts ställföreträdare eller är ledamot av styrelsen förbolag, förening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning,som är part, eller, då kommun eller annan sådan menighet är part, är ledamot avnämnd eller styrelse, som handhar förvaltningen av den angelägenhet målet rör; 5.om han ellernågon honom närstående, som sägs i 2, till någon, som har del i saken eller avdess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, somavses i 4; 6.om han är partsvederdeloman, dock ej om parten sökt sak med honom för att göra honom jävig; 7.om han i annanrätt såsom domare eller befattningshavare fattat beslut, som rör saken, ellerhos annan myndighet än domstol eller såsom skiljeman tagit befattning därmed; 8. om målet är ett brottmål och han före denhuvudförhandling vid vilken målet slutligt avgörs har prövat fråga om dentilltalade har begått den åtalade gärningen; 8.om han i sakensåsom rätte- 9, om han i saken såsom rättegångsombud fört parts talan ellergångsombud fört parts talan eller biträtt part eller vittnat eller varitbiträtt part eller vittnat eller varit sakkunnig; eller sakkunnig; eller 9.om eljest särskildomständig- 10. om eljest särskild omstän-het föreligger, som är ägnad att dighetföreligger, som är ägnad att rubba förtroendet till hans opar- rubbaförtroendet lill hans opartiskhet i målet. tiskhet i målet. ' Senaste lydelse 1988:1260. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 11 §' Huvudförhandlingen skall, utan annat avbrott än somkan föranledas av bestämmelserna i 1 kap. 9 §, om möjligt fortgå i ett sammanhangtill dess målet är Srdigt för avgörande. En påbörjad huvudförhandling fåruppskjutas endast om förhandlingen ägt rum enligt 3 § första stycket, om detefter handläggningens början har kommit fram något nytt viktigt skäl ellerbevis eller om rätten annars finner att det är nödvändigt. En uppskjutenhuvudförhandling skall återupptas . Är den tilltaladehäktad, skall förhandlingen återupptas inom för föregåendeförhandlings avslutande eller, då han häktats därefter, för hanshäktande, om inte på grund av särskilda omständigheter ett längre uppskov ärnödvändigt. Har en huvudförhandling uppskjutits en eller ,får fortsatt huvudförhandling hållas, om den sammanlagda uppskovstiden uppgårtill . 1 annat fell skall ny huvudförhandling hållas, om detinte med hänsyn till målets beskaffenhet föreligger synnerliga skäl att hållafortsatt huvudförhandling och syftet med en sammanhållen huvudförhandling inteeftersatts i väsentlig mån. Utan hinder av bestämmelserna i andra stycket får fortsatthuvudförhandling hållas i den mån uppskov har föranletts av en rättspsykiatriskundersökning, om det inte är olämpligt med hänsyn till uppskovetslängd och omständigheterna i målet. Till en uppskjuten huvudförhandling skallparterna kallas eller genom särskild kallelse. I fråga omföreläggande gäller vad som sägs i 45 kap. 15 §. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser tillämpas dock alltjämt i fråga om mål i vilka rätten har fettatbeslut om rättspsykiatrisk undersökning före ikraftträdandet.