prop · GG03112 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringensförslag: Lagen om personlig skyddsutrustning för privat bruk bör träda i kraftden dag som regeringen bestämmer. Promemoriansförslag överensstämmer i sak med regeringens förslag (se promemorian s. 43). anser att lagen om personlig skyddsutrustning förprivat bruk bör träda i kraft tidigast efter EES-avtaletsikraftträdande. Skälet är behovet av informationsinsatser gentemotmedlemsföretagen och efterföljande anpassning. Skälen för regeringensförslag: åtagande enligt innebär att bl.a. direktivet ompersonlig skyddsutrustning skall införlivas med svensk rätt med verkan frän dentidpunkt dä avtalet träder i kraft. Det är ännu oklart när detta kommer attske. Det bör därför ankomma pä regeringen att besluta om när lagarna skallträda i kraft. Någon särskild övergängsregleringtill lagarna torde inte behövas. Däremot kan det finnas anledning att övervägaövergångsbestämmelser till regeringens och föreskrifter. 6 Upprättat lagförslag Prop. 1enlighet med vad vi nu har anfört har inom upprättats förslagtill lagom personlig skyddsutrustning för privat bruk. Ilagen om personlig skyddsutrustning för enskilt bruk slås de grundläggande förutsättningarnafast för att sådan personlig skyddsutrustning som faller under lagen skall fåtillhandahållas. Lagen innehåller också en definition på sådan personligskyddsutrustning. Det finns också bestämmelser om ansvar. I övrigt utgörshuvuddelen av bestämmelserna av bemyndiganden. Lagen om personligskyddsutrustning är indelad i sju olika avsnitt med särskilda rubriker. 1 §Föreskrifterna i denna lag meddelas till uppfyllande av förplik telser enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Lagensyftar till att införliva med svensk rätt i fräga om det i avtaletintagna direktivet om personlig skyddsutrustning när det gäller sådan utrustningsom är avsedd för privat bruk. Av paragrafen framgår att lagen har till syfteatt uppfylla förpliktelser enligt . Bakgrunden till dettaär bl.a. att en tillämpning av den s.k.- lagvalsregeln i 5 § i förslaget till EES-lagenkan komma att aktualiseras (jfr prop. 1991/92:170 del 1, avsnitt 14.2 och 16.5;s. 136 respektive 186). Direktivetom personlig skyddsutrustning anger två syften. Det ena är att få till ståndett skydd mot farlig personlig skyddsutrustning. Det andra är att främja frirörlighet för varor. Det blir därmed också i praktiken - vid sidan om detberörda ändamålet - lagens syften, innefattade i det som utttyckligen anges ilagtexten. 2 §Lagen gäller personlig skyddsutrustning som konsumenter i inte obetyd lig omfattning utnyttjar eller kan komma att utnyttja för privat bruk. Medpersonlig skyddsutrustning avses i lagen varor som är avsedda att ensammaeller i förening med andra varor bäras eller hållas av en person till skydd mothälso- och säkerhetsrisker. Enligtartikel 1.2 i direktivet om personlig skyddsutrustning avses med personligskyddsutrustning "varje utrustning, som är avsedd att bäras eller hållasav en person till skydd mot en eller flera hälso- eller säkerhetsrisker".I samma artikel anges vidare att personlig skyddsutrustning även skall täcka "a)en enhet som utgörs av flera anordningar som har kombinerats av tillverkarenför att skydda en person mot en eller flera potentiella samtidiga risker, b)en skyddsanordning, fast eller löstagbar, som är kombinerad med en personlig utrustning som inte har skyddskaraktär och som bärseller hålls av Prop. 1992/93:112 en person vid utförandet av en särskilduppgift, c) utbytbara komponenter i personlig skyddsutrustning somär väsentliga för en tillfredsställande funktion och som uteslutande användsför sädan utrustning." Enligt direktivet skall vidare vaije system som släpps utpä marknaden i samband med en personlig skyddsutrustning för att koppla dennatill en annan extern kompletterande anordning anses ingå i utrustningen, ävenom systemet inte är avsett att bäras eller hällas permanent av användaren underhela den period han exponeras för en risk (artikel 1.3). Av paragrafens första stycke framgår att lagen inte ärtillämplig på all personlig skyddsutrustning. Den gäller bara sådan utrustningsom konsumenter i inte obetydlig omfattning utnyttjar eller kan komma attutnyttja för privat bruk. Innebörden av detta har utvecklats i den allmännamotiveringen. Vissa kategorier av personlig skyddsutrustning användsbåde i yrkesverksamhet och av personer på deras fritid. Det gäller t.ex. sädanutrustning som skyddar mot inandningsskador vid måleriarbeten, liksom benskyddatt användas vid bruk av motorsåg. Om det i ett visst fall, då ett ingripandemot viss personlig skyddsutrustning ter sig motiverat, råder tveksamhet omlagen om personlig skyddsutrustning är tillämplig - beroende på osäkerhet om utrustningenutnyttjas av konsumenter - får det i första hand ankomma på tillsynsmyndighetenatt samråda med det organ som har att utöva tillsyn enligt arbetsmiljölagen. Omett ingripande görs enligt lagen om personlig skyddsutrustning för privatbruk, ankommer det i sista hand, om ingripandet innebär att åtal väcks medstöd av 9 §, på allmän domstol att pröva i vad män utrustningen i frågamotsvarar det kriterium som anges i 3 §. Innebär ingripandet att entillsynsinsats görs med stöd av 6 § eller föreskrifter som har meddelats medstöd av 7 §, kan frågan prövas av allmän förvaltningsdomstol (sel3§). Vägledande för bedömningen av om personligskyddsutrustning kan tänkas utnyttjas av konsumenter för enskilt bruk kan bl.a.sådana faktorer vara som på vilket sätt och gentemot vilken kundkretsutrustningen marknadsförs, hur den är beskaffad (exempelvis om den är utformadatt hålla under yrkesmässig användning) och vad som är känt om brukarkretsen.Annat som kan ge vägledning är utformningen av de avtals- och garantivillkorsom används vid försäljningen, liksom bruksanvisningar. I andra stycket ges en definition av begreppet personligskyddsutrustning. Sådan utrustning utgörs av varor som är avsedda att ensammaeller tillsammans med andra varor bäras eller hållas av en person till skyddmot hälsooch säkerhetsrisker. I avsnitt 2.1 och 2.2 ges åtskilliga exempel påsådan utrustning. Med varor avses i bestämmelsen sådant som i direktivetbetecknas som 38 "enhet","anordning", "komponent" och "system". Sompersonlig skyddsut- Prop. 1992/93:112 rustning i lagens mening betraktasdärför också sådana föremål som anges vid a) - c) ovan. Begreppet"vara" torde i övrigt kunna ges samma innebörd som det har i annankonsumenträttslig lagstiftning (se prop. 1988/89:23 s. 74 f. med hänvisningar). Direktivet om personlig skyddsutrustning gäller inte enpersonlig skyddsutrustning som täcks av ett annat direktiv som är avsett attuppfylla samma mål som direktivet om personlig skyddsutrustning angåendeutsläppandet av produkter pä marknaden, fri rörlighet för varor, säkerhet(artikel 1.4 första stycket). Direktivet är inte heller tillämpligt på allaslag av personlig skyddsutrustning. I bilaga 1 till direktivet upptas såledesvaror som inte omfattas av direktivet. Denna fråga behandlas i 3 §. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela föreskrifter om att lagen inte skall gälla vissa slag av personlig skyddsutrust ning. Direktivet om personlig skyddsutrustning gäller inte förallt slags personlig skyddsutrustning. Det gäller således inte sådanskyddsutrustning som täcks av ett annat direktiv som är avsett att uppfyllasamma mål som direktivet om personlig skyddsutrustning angående utsläppandet avprodukter på marknaden, fri rörlighet för varor samt säkerhetsaspekter. Direktivetgäller vidare inte sådan personlig skyddsutrustning som anges i bilaga 1 tilldirektivet (artikel 1.4). Bilaga 1 till direktivet, som bär rubriken, upptar följande slag av personligskyddsutrustning: 1. sådan som har utformats ochtillverkats speciellt för att användas av militära sfyrkor eller för attupprätthålla lag och ordning (hjälmar, sköldar etc). 2. personlig skyddsutrustning försjälvförsvar (aerosolbehållare, utrustning som används i avskräckande syfte). 3. skyddsutrustning som har utformatsoch tillverkats för privat bruk mot: - ogynnsamma väderleksförhållanden (huvudbonaden, årstidsbetonade kläder, fotbeklädnader, paraplyer etc), - fuktoch vatten (diskhandskar etc), - hetta(handskar etc). 4. utrustning som inte bärs ständigt och som är avseddför skydd eller rädd ning av personer på fartyg eller flygplan. Med hänsyn till dessa förhållanden får regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer enligt den föreslagna bestämmelsen i 3 §en rätt att föreskriva om undantag från lagens tillämpningsområde. Krav på personlig siddsutrustning 4 § En näringsidkare får tillhandahälla personligskyddsutrustning bara om den uppfyller sädana krav som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer och som avser 1. skydd för hälsa och säkerhet, 2. utformning, g 3.märkning och annan produktinformation. Vadsom sägs om tillhandahällande av personlig skyddsutrustning gäller ävenerbjudande om och upplåtelse av nyttjanderätt till sådan utrustning. Somhar framgått av den allmänna motiveringen tar direktivet om personligskyddsutrustning sikte på att förhindra dels att farlig skyddsutrustning släppsut på marknaden (artikel 2.1), dels att en medlemsstat uppställer hinder mot attutrustning som uppfyller kraven i direktivet släpps ut på marknaden (artikel4). Innebördenav 4 § är till att böija med att lagen är tillämplig endast på sådan personligskyddsutrustning som tillhandahålls i näringsverksamhet. Ordet"tillhandahålla" är avsett att ha samma innebörd som i produktsäkerhetslagen.Det torde i praktiken främst avse försäljningserbjudanden, men det täcker ocksåerbjudanden om överlåtelser av annat slag. Atttillhandahållandet görs av en näringsidkare är detsamma som att det sker i ennäringsidkares yrkesmässiga verksamhet. Ett tillhandahållande som ennäringsidkare gör vid sidan om sin affärsverksamhet omfattas inte av lagen. Sevidare om begreppet näringsidkare i prop. 1988/89:23 (produktsäkerhetslag) s.76 med hänvisningar. Iparagrafen anges inte någon särskild mottagarkrets. Innebörden av detta är attett kommersiellt tillhandahållande i varje distributionsled omfattas av lagen.Den tar alltså inte sikte endast på en näringsidkares tillhandahållande av enleksak till konsument. Även en tillverkares eller importörs tillhandahållandeav personlig skyddsutrustning till en annan näringsidkare, exempelvis engrossist eller en detaljist, omfattas av lagen. Avförsta sfycket framgår att en personlig skyddsutrustning bara får tillhandahållasom den uppfyller vissa krav i fräga om säkerhet m.m. Enligtdirektivet skall medlemsstaterna "vidta nödvändiga åtgärder för attsäkerställa att sådan personlig skyddsutrustning som omfattas av direktivet kansläppas ut på marknaden och tas i bruk endast som den ger skydd i fråga omanvändarnas hälsa utan att det inverkar negativt på hälsa och säkerhet förandra människor, husdjur eller varor", under förutsättning att utrustningenunderhålls på rätt sätt och används för avsett ändamål (artikel 2.1). Enpersonlig skyddsutrustning skall uppfylla de grundläggande hälso- och säkerhetskravsom anges i bilaga 2 till direktivet (artikel 3). Grundkravenför hälsa och säkerhet i bilagan är, som har framhållits i avsnitt 2.2, av treolika slag. Detuppställs säledes (i avsnitt 1 i bilagan) vissa allmänna krav som tillämpas påalla personlig skyddsutrustning. Det är här fråga om principer för utförande(ergonomi samt skyddsnivåer och skyddsklasser), ofarlighet (frånvaro av riskeroch andra inbyggda skadliga faktorer), bekvämlighet och effektivitet(anpassning av personlig skyddsutrustning till användarens kroppskonstitution,vikt och hållfasthet, "förenlighet" av olika slag eller fyper avpersonlig skyddsutrustning som är utformade för att användas ), liksomprinciper om information som skall tillhandahållas av tillverkaren. Vidareanges (i avsnitt 2 i bilagan) kompletterande krav, gemensamma för 40 fleraslag eller typer av personlig skyddsutrustning. Här beskrivs således när- Prop.1992/93:112 mare vad som skall gälla i fråga om skyddsutrustning som harjusteringsanordningar (angående felinställning), utrustning som omgärdar dedelar av kroppen som skall skyddas (ventilation m.m.), utrustning för ansikte,ögon och andningsorgan (begränsning av synfält, imbildning m.m.), skyddsutrustningsom åldras (information om tillverkningsdatum m.m.), skyddsutrustning som kanfastna under användning (komponent med lämplig brottsgräns), utrustning föranvändning i explosiv miljö (hinder mot gnistbildning m.m.), skyddsutrustningavsedd för användning i nödsituation eller för att snabbt kunna tas på eller av(kort tidsåtgång m.m.), utrustning för användning i mycket farliga situationer(om larm m.m.), utrustning som innehåller komponenter som kan fästas eller tasbort av användaren (skall kunna göras utan verktyg), skyddsutrustning föranslutning till yttre kompletterande anordning (bara till lämplig utrustning),utrustning som innefattar ett vätske-cirkulationsystem (cirkulation oberoendeav användarens kroppsställning eller rörelser), utrustning som har ett ellerflera slag av identifierings- eller igenkänningsmärkning som är direkt ellerindirekt relaterade till hälsa eller säkerhet (symbolform och läslighet m.m.),skyddsutrustning i form av kläder som visuellt varslar om att en människa ärnärvarande (synlighet m.m.) samt personlig skyddsutrustning för flera risker(skall uppfylla kraven för var och en av riskerna). Slutligenställs det (i avsnitt 3 i bilaga 2 till direktivet) upp speciella ytterligarekrav för särskilda risker. Det är här fråga om krav som gäller skydd mot mekaniskastötar som orsakas av bl.a. fallande eller flygande föremål samt fall beroendepå halkning eller från höjd, liksom mekaniska vibrationer, skydd mot statiskt ttyckmot delar av kroppen, skydd mot fysisk skada (skrap-, stick- och skärsår),skydd mot drunkningsolyckor, skydd mot skadligt buller, skydd mot hettaoch/eller brand, mot kyla, mot elektriska chocker, skydd mot joniserande och icke-joniserandestrålning samt skydd mot farliga och smittförande ämnen. Slutligen upptas härockså särskilda säkerhetskrav för dykarutrustning. Ilagförslaget anges att en personlig skyddsutrustning för att få tillhandahållasmåste uppfylla vissa krav i fråga om påverkan på hälsa och säkerhet, utformningsamt märkning och annan produktinformation. Av lagen framgår inte vilka kravsom en personlig skyddsutrustning i det enskilda fallet skall uppfylla i de hänseendensom har angivits . Bestämmelsen innefattar ett bemyndigande till regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att ge föreskrifter om detta. Denföreslagna bestämmelsen i 4 § är således avsedd att utgöra rättslig grund förutfärdandet av föreskrifter som bl.a. anger de säkerhetskrav som utttycks i nämnda bilagan 2 till direktivet och som alltså skall vara uppfyllda föratt ett tillhandahållande av en personlig skyddsutrustning skall få ske. Somtidigare har angivits skall en personlig skyddsutrustning enligt direk tivet uppfylla vissa närmare angivna hälso- och säkerhetskrav. Medlemssta terna skall vidta "alla nödvändiga ätgärder" för att säkerställa attpersonlig skyddsutrustning endast kan släppas ut på marknaden om de uppfyUer sä kerhetskraven. Ipunkt 1 finns bemyndigandet att meddela föreskrifter om 41 dekrav som skall vara uppfyllda i säkerhetshänseende och som går under Prop.1992/93:112 beteckningen"grundläggande hälso- och säkerhetskrav" i direktivet (artikel Medstöd awpunkt 2 kan sådana föreskrifter meddelas som behövs för att säkerställaatt de personlig skyddsutrustning som tillhandahålls ges en utformning somkrävs för att erforderliga säkerhetskrav skall vara uppfyllda. Som har framgåtttidigare mäste inte helt okomplicerad personlig skyddsutrustning bl.a.överensstämma med standard eller andra specifikationer. Krav på sådanöverensstämmelse innefattas i vad som sägs om "utformning". Punkt3 innehåller bemyndigandet att meddela föreskrifter om märkning och annanproduktinformation som behövs för att förhindra att personlig skyddsutrustningger upphov till skador. Det tar i första hand sikte på sådan information somanges vid olika punkter i bilaga 2 till direktivet. Vidare ger bestämmelsenstöd för föreskrifter om sådan dokumentation som en tillverkare eller dennesrepresentant skall kunna lämna över till behöriga organ enligt artikel 8.1 ochbilaga 3 till direktivet. Slutligen avser bemyndigandet föreskrifter om EG-märkningen. 5 § Tillsyn över efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter som harmeddelats med stöd av lagen eller av ett bemyndigande enligt den utövas av denmyndighet som regeringen bestämmer. 6 § En näringsidkare är skyldig att på anmaning av tillsynsmyndigheten 1. lämna tillsynsmyndigheten tillträde till uttymmen där personlig skyddsutrustningförvaras, 2. lämna de upplysningar, handlingar, varoprover och liknande som behövsför tillsynen. Omen anmaning enligt första stycket inte följs, får tillsynsmyndigheten förelägganäringsidkaren att fullgöra sin skyldighet. Ett sådant föreläggande får förenasmed vite. Direktivetom personlig skyddsutrustning förutsätter att det genomförs olika kontrollåtgärdermed avseende på tillverkningsmetoder och produkter. Här kan erinras om attkomplicerad personlig skyddsutrustning, avsedd att skydda mot livsfara ellermot allvarlig permanent skada och där konstruktören utgår från att användareninte själv kan upptäcka risken, skall läm- nasut för typkontroll och sedan underkastas antingen en EG-kvalitetskon- Prop.1992/93:112 troll eller en undersökning inom ramen för tillverkarens egetkvalitetskontrollsystem (artikel 8.4.a samt artikel 11). I det förra fallet utförskontrollen av ett s.k. anmält kontrollorgan (som är fristående i förhällandetill tillverkaren). För att kvalitetskontrollen i det senare fallet skall fåutföras av näringsidkaren själv måste hans kontrollsystem godkännas. Detorgan som i förekommande fall godkänner tillverkarens kvalitetskontrollsystemskall genom övervakning säkerställa att tillverkaren på rätt sätt uppfyller deskyldigheter som uppkommer genom det godkända kvalitetskontrollsystemet.Tillverkaren skall ge övervakningsorganet tillträde för kontrolländamål tillplatser där personlig skyddsutrustning kontrolleras, provas och lagras. Hanskall förse organet med all nädvändig information. övervakningsorganet skallmed jämna mellanrum utföra s.k. revisioner för att säkerställa att tillverkarenbibehåller och tillämpar det godkända kvalitetskontrollsystemet. Dessutomskall organet kunna göra oanmälda besök hos tillverkaren (artikel 2 a-d). 15§ föreslås en bestämmelse om att det är regeringen som utser tillsynsmyndigheten.Som har framhållits i avsnitt 3.9 bör det ankomma på att varatillsynsmyndighet. Deföreslagna bestämmelserna i 6 § första stycket innebär att en näringsidkare iolika hänseenden är skyldig att möjliggöra tillsyn (övervakning) av det slagsom har angivits . Enligt6 § andra stycket ges tillsynsmyndigheten en möjlighet att vitesförelägga ennäringsidkare som inte efter anmaning fullgör sin skyldighet enligt första sfycket. 7§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifterom 1. kontroll av att en personlig skyddsutrustning uppfyller sådana kravsom har föreskrivits med stöd av 4 §, 2. skyldighet för en näringsidkare att betala kostnader för provtagningoch undersökning av prover. Somframgår av vad som har sagts i avsnitt 2.2 förutsätter direktivet om personligskyddsutrustning att tillverkaren av sådan utrustning lämnar in utrustningenför typkontroll innan serietillverkningen påbörjas. Det gäller dock inte viss idirektivet närmare angiven personlig skyddsutrustning av enkelt slag (artikel8.2 och 3). Typkontrollen skall utföras av ett särskilt kontrollorgan (dvs.anmält organ, jfr avsnitt 1.3) vilket för att godkännas som sådant skalluppfylla vissa kriterier (se artikel 9 och 10.1 samt bilaga 5 till direktivet).När en personlig skyddsutrustning vid en prövning av ett anmält organ har visatsig uppfylla tillräckliga krav på säkerhet, skall detta utfärda ett s.k. fypgodkännandebevis(artikel 10.5). Detsystem för provning och kontroll som kort har beskrivits tillämpas inte barai fråga om personlig skyddsutrustning utan kännetecknar över huvud de direktivom produktsäkerhet som har utfärdats (se avsnitt 1.2 och1.3). För att få till stånd en generell anpassning av reglerna om provning ochkontroll inom olika produktområden har regeringen i EES-propositionen(1991/92:170) föreslagit en ny lag om kontroll genom teknisk provning och om mätning(bil. 11, s. 38 f.). Enligt förslaget skall regeringen . 1992/93:112eller den myndighet som regeringen bestämmer utse de organ som skall anmälasför uppgifter i samband med s.k. bedömning av överensstämmelse inom EES. Syftetmedpunkt 1 i paragrafen är att möjliggöra för regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer att meddela föreskrifter som är nödvändiga för att fåtill stånd en anslutning av den provning och kontroll som direktivet ompersonlig skyddsutrustning förutsätter till den generella svenskalagstiftningen om provning och kontroll. Som har utvecklats i den allmänna motiveringen skall en näringsidkarei vissa fall kunna åläggas att ersätta kostnader för provtagning och undersökningav prov. Detta skall kunna ske med stöd av föreskrifter som kan meddelasenligt den föreslagna bestämmelsen ipunkt 2. 8§ Produktsäkerhetslagen (1988:1604) skall tillämpas på sådana varor som omfattasav denna lag. Dettagäller även om varorna uppfyller sådana krav som har föreskrivits med stöd av 4§. Enmedlemsstat som konstaterar att en personlig skyddsutrustning, som har ett EG-märkeoch som används för avsett ändamål, skulle kunna medföra en säkerhetsrisk förmänniskor, husdjur eller egendom, skall enligt direktivet vidta alla nödvändigaåtgärder för att dels ta bort utrustningen från marknaden, dels förbjudautsläppandet på marknaden av den och fri rörlighet för den (artikel 7.1, den s.k.säkerhetsklausulen). Det framgår vidare (artikel 7 andra sfycket) ochdirektivet räknar med att orsaken till att personlig skyddsutrustning som bär EG-märketändå kan utgöra en riskfaktor kan tänkas vara a) att grundkraven enligt artikel 3 (dvs. de som anges i bilaga 2 tilldirektivet och som har redovisats i speeialmotiveringen till 4 §) inte haruppfyllts, b) attdet har gjorts en otillfredsställande tillämpning av harmoniserade standardereller c) att det finns en brist i standarden. Innebördenav första stycket är att produktsäkerhetslagen skall gälla vid sidan om lagenom personlig skyddsutrustning för enskilt bruk. Detta gäller även i fråga omsådan personlig skyddsutrustning som har utformats i enlighet med sådanasäkerhetskrav som har föreskrivits med stöd av 4 § första stycket. Det senareframgår av 4 § andra stycket. Produktsäkerhetslagen kan alltså tillämpas ävenpå personlig skyddsutrustning som bär EG-märket och som har utformats iöverensstämmelse med en standard eller en prototyp som har godkänts av ettbehörigt kontrollorgan. En kort beskrivning av innehållet iproduktsäkerhetslagen har gjorts tidigare (avsnitt 2.1). Skälen till attproduktsäkerhetslagen bör vara tillämplig vid sidan om lagen om personlig skyddsutrustningför enskilt bruk har utvecklats närmare i den allmänna motiveringen (avsnitt3.4). Strafibestämmelser m.m. Prop. 9 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet btyter mot 4 §skall dömas till böter eller fängelse i högst . I ringa fall skall intedömas till ansvar. De åtgärder som direktivet om personlig skyddsutrustningkräver att de stater som omfattas av detta skall vidta när farlig personligskyddsutrustning släpps ut pä marknaden kan sammanfattas i ordet rättelse.Farlig utrustning skall i förekommande fall tas bort frän marknaden (artikel7.1), är det fel på en standard skall detta meddelas behöriga organ inom EG ochEFTA för åtgärder med avseende på standarden (artikel 6 och artikel 7.1 och 2 idirektivet samt punkt 4 i protokoll 1 till samt artikel 1 iprotokoll 1 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av enövervakningsmyndighet och en domstol).