prop · GG03140 · 1992-12-31 00:00:00 — Ettföremål som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna kg eUer dess värdefär förklaras förverkat om det är nödvändigt för att förebygga brott eUer detfiims andra särskUda skäl tiU det. 27 §De bestämmelser och föibud som framgår av denna lag skaU inte gälla i nödsituationer spm omfattar säkerhet för mänskUgt Uv, luftfar tyg, &rtyg eUer utmstning av högt ekonomiskt värde, eUer skyddet för miljön. sådan situation skaU var och en handla sä att minsta möjUga påverkanuppkommer på nuljön i och därav beroende eUer därmed sammanhängandeekosystem. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1993. Sammanställning över remissyttranden över PM om Prop.1992/93:140 Efterremiss har yttranden över promemorian avgivits av , Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut. ,juridiska institutionen vid , zoologiska institutionenvid , juridiska institutionen vid ,geologiska institutionen vid , KungUga ochGreenpeace. Fleraremissinstanser har begränsat sitt yttrande tiU vissa delar av lagförslaget ochrymmer kommentarer tiU enskUda paragrafer. Remissinstansema är som helhetpositiva tiU förslaget. Endasten av remissinstansema förordar i sitt yttrande en annan lösning än den ipromemorian föreslagna, nämUgen juridiska intitutionen vid . Sjöfartsverketframför att i de paragrafer som rör skyddet för den mUjön vidsjö&rt bör så långt som möjUgt hänvisning ske tiU bestämmelsema i MARPOL73/78 eUer så bör en mer preciserad skrivning i lagtexten göras. Verket anserdet vara tUlräckUgt att införa sådana kompletteringar i specialmotiveringamatiU paragrafema i de iaU sådana saknas. Verket påtalar även att problemföreUgger vad avser bestämning av området med hänsyn tiU att lagUga utsläpputanför 60:e breddgraden kan påverka såväl vatten som land innanför gränsen. Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut har inget att invända motlagförslaget. Institutet biträder förslaget i vad avser tiUståndsgivning ochtiUsyn samt granskning av mUjökonsekvensbeskrivningama. Polarforskningssekretariatetinstämmer i bedömningen att åtaganden enUgt antarktisfördraget ochdess mUjöskyddsprotokoU bäst tiUgodoses genom en svensk antarktislag.Sekretariatet är positivt tiU den principieUa ordningen, att besök i tiUstånd, att sekretariatet får ansvar för tiUståndsgivning och tiUsyn,samt att en annan kompetent myndighet. , fär en granskande roU.Sekretariatet påtalar att det geografiska tillämpningsområdet för mUjöskyddsprotokoUetär snävare än det som tillämpas enUgt konventionen om bevarande av marinalevande tiUgångar i . Juridiskainstitutionen vid imiversitet nämner att lagförslagets omfatttiing både vad gäUer rättsubjekt och rättsobjekt ter sig vara baserad på en extensiv toUcning av mUjöskyddsprotokoUet. Institutionen anför att det klart måste framgå vad som avses med "annat fartyg" och hänvisar därvid tUl definitionen som finns i MARPOL. 9 1992/93. Institutionenpåtalar beträffande avsnitten om svensk domstols straff- Prop. 1992/93:140rättsUga kompetens och angående påföljder, att det måhända kan leda Bilaga 3tiU lagkonflikt och tvist angående domstols behörighet om lagen tillämpas påen utländsk medborgare som begår mUjöbrott då han deltar i svensk verksamhet iAntarktiis utan att ha någon annan anknytning tiiU . MUjöskyddsprotokoUetsmålsättning är att lägga ansvaret för mUjöskyddet på statema och inne&ttarinte något krav på hur statema ska uppfylla sin skyldigheter. I praktiken ärdet svårt att i de flesta M av miljöbrott Éistställa bortom varje tvivel vilkenhandling som verkUgen har lett tiU fuUgörande av ett sådant brott. I andrakonventioner väljer man att ställa en viss person - ägaren, tiUståndshavaren,befälhavaren -tiU ansvar for varje skada som uppkommer på grund av handlingareUer underlåtenheter av de som arbetar för den ansvarige personen. I förevarande&U kan ifrågasättas om det inte är fördelaktigare att lägga ansvaret påtiUståndshavare. Zoologiskainstitutionen vid har inget att erinra och stöder denfÖreUgganden texten. Juridiskainstitutionen vid anser att en inkorporation avmUjöskyddsprotokoUet är att föredra. Skälet är att det ser egendom-Ugt ut meden lagstiftning som förbjuder viss aktivitet inom ett omräde som Ugger utanförsvensk jurisdiktion. Institutionen avser att senare redovisa ytterUgare skäloch att visa ett förfarande för inkorporation. Geologiskainstitutionen vid Limds uruversitet finner att lagförslaget motsvarar deintentioner som utttrycks i mUjöskyddsprotokoUet med tillhörande bilagor.Vidare påpekar institutionen att det föreUgger en ur geovetenskapUg synvinkelaUvarUg obalans i mUjöskyddsprotokoUet som sådant. Kungligavetenskapsakademien finner promemorians förslag om en särskUd lag för Antarktissom logisk och tillstyrker förslaget jämte de förslag som avser tiUstånd ochtillsyn. betonar särskUt att erfarenhetoch kunskap när det gäUer förhåUanden som rör polartrakterna gör attsekretariatet framstår som i stort sett enda tänkbara svenska myndighet fortiUståndsgivning och tillsyn avseende vistelse och verksamhet i Antarktis.Vidare instämmer i förslaget om en annan kompetent myndighet medgransknings-, yttrande- och tillsynsrätt, samt i fråga om mUjökonsekvensbeskrivningar.Akademien föreslår därvid att denna kompetenta myndighet bör vara . Greenpeacefinner att lagförslaget väl överensstämmer med mUjö skyddsprotokoUets ändamål och syften och instämmer i att de nya bestämmelsema bör samlas i en lag. avstyrker emeUertid att utses tiU tiUståndsmyndighet och föreslår i StäUet . De krav på trovärdighet och objektivitet som måste ställas på en tiUståndsmyndighet tiUgodoses inte eftersom sekretariatet ofta har egna intressen i den verksamhet som bedrivs i . Vidare ifrågasätts om sekretariatet har den särskUda kom petens i mUjöfrågor som en myndighet på nuljöområdet måste ha. Vad 110 gäUer frågan om tiUsyn talar praktiska skäl för att denna ska läggas på Geenpeaceföreslår slutUgen att paragrafen som handlar Prop. 1992/93:140 om den somyrkesmässigt deltar i eUer anordnar vistelse eUer verksam- Bilaga 3 het iAntarktis med en huvudman från en annan fördragsslutande stat ska kompletterasmed en skrivning om skyldighet för det svenska rättssubjektet att sökaerforderUgt svenskt tiUstånd för det Ml huvudmannen inte har sådant. Lagrådsremissens lagförslag Prop. 1 Förslag till Lag om 1 §I denna lag finns bestämmelser tiU skydd för nuljön i och för de ekosystem som är beroende av denna nuljö. LagengäUer för svenska medborgares och svenska juridiska personers vistelse ochverksamhet i . Den gäUer även för utländska medborgare med hemvist iSverige samt för andra utländska medborgare som deltar i en expedition eUernågon annan verksamhet som omfattas av tiUstånd enUgt deiuia lag. Bestämmelsemai S § andra stycket och 7 § andra stycket gäUer även utanför . 2 § I fråga om tillåten fångst enUgt konventionen ombevarande av levande tiUgångar i , daterad i den 20maj 1980, gäUer vad som föreskrivs med stöd av lagen (1950:586) om rätt tillfiske. 3 § Med avses i denna lag området söder om60° sydUg bredd. 4 § Den som vistas eUer bedriver verksamhet iAntarktis skaU vidta nödvändiga åtgärder för att skydda och bevara nuljön iAntarktis och de ekosystem som är beroende av deiuia nuljö. Skyddför , flora, fauna och särskUt skyddade platser 5 §Verksamhet som innebär undersökning, forskning, utvinning och bearbetning av nuneraltiUgångai' fär inte förekomma. Undantag utgör forskning med vetenskapUgt ändamål som omfattas av tiUstånd enUgt denna lag. InteheUer någon annan befettiiing med mineraltiUgångar får förekomma, om det finnsskäl att anta, att mineraltUlgångama har förvärvats i strid med föreskrifternai första stycket. 6 § Medverkan tiU atomexplosioner eUer placering avradioaktivt avMl i fär inte förekomma. 7 § Insamling eUer skadUg påverkan av naturUgtförekommande växtarter eUer djurarter fär inte förekomma. Undantag utgörvetenskapUg jj2 verksamhet som bedrivs med tiUstånd enUgt dennalag. InteheUer någon annan be&tbung med växtarter eUer djurarter får Prop.1992/93:140 förekomma, om det finns skäl att anta, att de samlats in i stridmed Bilaga 4 föreskriftema i första stycket. 8 §Ingen växtart eUer djurart som inte naturUgt förekommer i får utan tiUstånd föras in på land, på isshelfen eUer i vattnet i . DettagäUer inte Uvsmedel som hanteras under betryggande kontroU. Hundar som finns iområdet skaU avlägsnas före . 9 §Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om av&Ushantering i . 10 §SärskUt skyddade områden fär inte besökas utan tiUstånd. Rege ringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka områden som omfattas av tiUståndskravet. Skyddför den miön vid öfart 11 §Bestämmelsema i 12-15 §§ gäUer svenska &rtyg och varje annat fårtyg som används i svensk verksamhet i med undantag för utländska stats&rtyg. Medannat fertyg avses fertyg som inte for svensk flagg, men som i verksamhetenstår under svensk kontroU. 12 §Olja eUer oljehaltig blandning fär inte släppas ut i havet från ett fertyg. När ett fertyg är i skaU oljeslam, förorenad barlast, tankspolvatten och andra oljehaltiga rester och blandningar behållas ombord. Regeringenfår medge undantag från dessa bestämmelser. 13 § SkadUga flytande ämnen och andra kemiska ämneneUer andra änuien i kvantiteter eUer koncentrationer som är skadUga för denmarina nuljön får inte släppas ut i havet från ett fertyg. 14 § Fast avfeU fär inte släppas ut i havet från ettfertyg. Matrester får dumpas i havet om de passerat genom en sönderdelare eUeravfeUskvam och är så finfördelade att de kan passera genom ett såU medöppningar som inte är större än . Matresterna får dock inte dumpasinom 12 nautiska nul från närmaste land eUer isshelfen. 15 § Fartyg med mer än tio passagerare får inte släppaut obehandlat toalettavfeU inom 12 nautiska mU från land eUer isshelfen. 16 §Den som vistas eUer bedriver verksamhet i Antarlctis skaU ha tiUstånd. Detta gäUer dock inte sådan rätt tiU fri sjöfart som följer av allmänna folkrättsUga gmndsatser. Regeringenfår medge undantag firån första stycket i fråga om vistelse och verksamhet somsaknar betydelse från nuljövårdssynpunkt. 17 §Ansökan om tiUstånd skaU innehålla en mUjökonsekvensbeskriv ning som gör det möjUgt att göra en samlad bedömning av vistelsens eUer verksamhetens påverkan pl nuljön i och på de ekosystem som är beroende av denna nuljö. TiUståndtiU vistelse eUer verksamhet skaU meddelas om den angivna vistelsen eUerverksamheten inte medför risker för naturvårdens intressen eUer skyddet av nuljöni området. TiUståndskaU vägras den som inte fiiUgjort sina skyldigheter enUgt tidigare tiUstånd,om inte säriskUda omständigheter föranleder något annat. 18 § Regeringen eUer den myndighet som regeringenbestämmer prövar frågor om tiUstånd och vUlkor för vistelse och verksamhet iAntarktis. Ett tiUstånd får begränsas tiU . 19 § En tiUståndsgiven verksamhet skaU omedelbartavbrytas, om den medför eUer det finns risk fÖr att den medför icke fömtseddaskador på nuljön i och pä de ekosystem som är beroende av dennaimljö. 20 § TiUstånd enUgt 18 § kan återkallas, omtiUståndshavaren inte ftiUgör sina skyldigheter enUgt denna lag eUer enUgtföreskrifter eUer villkor som meddelats med stöd av lagen. TiUståndfår återkallas av den tiUståndsgivande myndigheten. Verksamhetmed huvudman frin annan stat 21 §Den som yrkesmässigt deltar i eUer anordnar en vistelse eUer en verksainhet i för vUken huvudmannen kommer från en annan fördragsslutande stat skaU förvissa sig om att huvudmannen har de tiUstånd eUer motsvaiande som krävs för vistelsen eUer verksamheten i . TiUståndeUer motsvarande som finns enUgt huvudmannens hemlands lag gäUer även för ensvensk deltagares vistelse eUer verksamhet i enUgt första stycket. Observatörerfrån andra fördragsslutande stater och vetenskapsmän från sådana stater vilka har utväxlats för expeditioner, skaU vara under kastade endast sina hemländers jurisdiktion då de fuUgör sina uppdrag. Detta gäUer också för den personal som följer med sådana personer för uppdraget. 22 § TiUsynen över att denna feg samt föreskriftereUer viUkor som meddefets med stöd av fegen följs skaU utövas av regeringen eUerden myndighet regeringen bestämmer. 23 § får meddefe de föreläggandenoch förbud som behövs för att såväl denna feg som föreskrifter och villkor somhar meddefets med stöd av fegen skaU följas. Ettföreläggande får förenas med vite. 24 §Innehavaren av ett tiUstånd skaU på begäran lämna tiUsynsmyndig heten de upplysningar och handlingar som behövs för tiUsynen. Upplysningaroch handUngar skaU på begäran också lämnas tUl officieUa observatörer somutsetts av andra fördragsslutande stater. Regeringen eUer den myndighet som regeringenbestämmer meddelar genom föreskrifter vilka dessa är. TUlsynsmyndighetenoch en observatör har rätt att få tiUträde tiU en lokal eUer ett område eUerett transportmedel där en verksamhet som omfettas av tiUstånd bedrivs. De harockså rätt att undersöka förhållanden som är av betydelse for tillämpningen aven föreskrift eUer ett villkor för tiUståndet. 25 §TiU böter eUer fängelse i högst döms, om brottet inte är att anse som ringa, den som med uppsåt eUer av oaktsamhet 1. bryter mot 5-7 §§, 8 § första stycket, 10 §, 12-16 §§,21 § eUer 28 § andra stycket, eUer 2. underlåter att iaktta en föreskrift eUeråsidosätter viUkor som har meddefets med stöd av 9 § eUer 18 §, eUer 3. inte fuUgör vad som åUgger honom enUgt 24 §, eUerlämnar oriktig uppgift i ett sådant feU, eUer 4. fortsätteratt bedriva en verksamhet efter det att verksamheten borde ha avbmtits enUgt 19 §. Förförsök och medverkan tiU brott döms tiU ansvar enUgt 23 kap. . Omen gäming enUgt första stycket 3 är befegd med straff i skaU fören sådan gäming inte dömas tiU ansvar enUgt denna lag. 26 §Andra beslut i särskUda feU än sådana som regeringen eUer allmän domstol har meddefet enUgt denna feg eUer enUgt föreskrifter som har meddelats med stöd av fegen får överkfegas hos länsrätten. fär överkfega beslut enUgt denna feg eUer enUgt bestämmelser som har meddefets med stöd av lagen. 27 §Egendom som varit föremål för brott enUgt denna feg eUer egen domens värde skaU förverkas om det inte är uppenbart oskäUgt. Ettföremål som använts som hjälpmedel vid brott enUgt denna feg eUer föremåletsvärde fär förklaras förverkat om det är nödvändigt för att förebygga brott eUerom det finns andra särskUcfe skäl. 28 §De bestämmelser och förbud som framgår av denna feg skaU inte gäUa i nödsituationer som omfettar skyddet för mUjön eUer säkerhet för mänskUgt Uv, luftfertyg, fertyg eUer utmstning av högt ekonomiskt värde. sådan situation skaU var och en handfe så att minsta möjUga påverkanuppkommer på mUjön i och på ekosystem som är beroende av denna nuljö. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1993. 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1992:1529) om ändring i lagen ' (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar; Härigenomföreskrivs dels att 14 § fegen (1992:1529) om ändring i lagen (1971:289) omallmänna förvalmingsdomstolar' dels att övergångsbestämmelsema tiU nämnda feg skaUha följande lydelse. 1. mål enUgt skatte-, taxerings-, uppbörds-,folkbokförings- och bU-registerförfettningama samt fegen (1989:479) omersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. i den utsträckningsom är föreskrivet i dessa förfettningar, 2. mål enUgt socialtjänsdagen (1980:620), fegen(1990:52) med särskUda bestämmelser om vård av unga, fegen (1988:870) om vårdav missbmkare i vissa feU, fegen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m.fl.,lagen (1985:568) om särskUda omsorger om psykiskt utveckUngsstörda m.fl.,lagen (1985:569) om införande av fegen (1985:568) om särskUda omsorger ompsykiskt utvecklingsstörda m.fl., lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidragm.m., fegen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, fegen (1991:1129) om rättspsykfetriskvård, smittskyddsfegen (1988:1472), karantänsfegen (1989:290), fegen (1970:375)om utlämning tiU , , eUer för verkställighet avbeslut om vård eUer behandling, körkortslagen (1977:477) och fegen (1989:14) omerkännande och verkstäUighet av udändska vårdnadsavgöranden m.m. och omöverflyttning av bam, aUt iden utstiäckning som är föreskrivet i dessa fegar samt mål enUgt 6 kap. 21 §och 21 kap. , 3. mål som avses i 24 § fegen (1984:3) om kämtekniskverksamhet, 4. mål som avses i 6 § första stycket fegen (1985:206)om viten, 5. mål som överkfegas frän allmän försäkringskassa iden utsträckning som är särskUt föreskrivet, 6. mål som avses i 12 § fegen (1992:1527) om teleterminalutmstning, 7. mål om överprövning enUgt 6 kap. fegen (1992:1528)om offentUg upphandling, 8. mål som avses i 26 § lagen (1993:000) om . gen(1971:289) omtryckt 1981:1323. Mål som överkfegas frånRiksförsäkringsverket med tiUämpning av Prop. 1992/93:140 20 kap. 11 § fegen(1962:381) om allmän försäkring prövas av läns- Bilaga 4 rätten i Stockholmslän. Länsrätteni prövar mål enUgt luftfertsfegen (1957:297) i denutsträckning som är föreskrivet i den fegen. Förekommervid mer än en länsrätt flera mål enUgt skatte-, taxerings-eUer uppbördsförfettningamasom har nära samband med varandra, får målen handfeggas vid en av länsrätterna,om det kan ske utan avsevärd olägenhet för någon enskUd. Närmare föreskrifterom överlämnande av mål mellan länsrätter meddefes av regeringen. Dennafeg träder i kraft den 1 juU 1993 i vad gäUer 14 § första stycket punkten 8 ochi övrigt den dag regeringen bestämmer. Utdragur protokoU vid sammanträde Per Jermsten, regeringsrådet , justitierådet IngerNyström. EnUgtprotokoU vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförsfeg tiU 1. lagom , 2. lagom ändring i fegen (1992:1529) om ändring i fegen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Förslagenhar inför fegrådet föredragits av hovrättsassessom föranleder följande yttrande av lagrådet. ParagrafeninnehåUer en bestämmelse som anger att vissa större fertyg inte får släppa ut obehandfettoalettavfeU inom visst avstånd frin land eUer den s.k. isshelfen. Beträffande fertygetsstorlek sägs att förbudet gäUer lärtyg "med mer än tio passagerare". Avartikel 6 i bifega IV tiU mUjöskyddsprotokoUet tiU Antarktisfördraget framgåratt där intagen, motsvarande regel inte gäUer "ships certified to carrynot more than 10 persons". Motbakgmnd av vad nu anförts föreslår fegrådet att paragrafen, som nännast hörsamman med bestämmelsema i 13 § och därför lämpUgen bör få sin plats omedelbartdärefter, ges följande lydelse. "Ettfertyg som är avsett fÖr fler än tio personer får inte släppa ut obehandfet toalettavfeUinom 12 nautiska mU från land eUer isshelfen." EnUgt16 § gäUer som gmndfeggande princip att den som skaU vistas eUer bedrivaverksamhet i måste ha tiUstånd. I den nu förevarande paragrafensförsta mening föreskrivs att frågan om tiUstånd och villkor för vistelse ochverksamhet i prövas av regeringen eUer den myndighet regeringenbestämmer. Sådant tiUstånd kan enUgt paragrafens andra mening begränsas tUlviss tid. Vadnu redovisats föranleder inte någon sakUg invändning från lagrå dets sida. Frågan är dock om inte det i paragrafen givna bemyndigandet för regeringen eUer den av regeringen bestämda myndigheten bUvit onödigt detaljerat. EnUgt fegrådets uppfettning behövs inte något be myndigande avseende rätten att förena ett tiUstånd med villkor och rätten att begränsa ett tiUstånd tUl . En myndighet som på an- sökan meddelar ett försökanden positivt beslut av här aktueUt slag har nämUgen- även utan förfettningsstöd - enUgt allmänna förvaltnings- Prop.1992/93:140 rättsUga principer rätt att tiU sitt beslut foga olika sfeg avvillkor. En Bilaga 5 fömtsättning är givetvis att vUlkoren Ugger inom ramenfor de syften som skaU tiUgodoses genom tiUståndsgivningen (se härom RÅ 1990ref 12 med vidare hänvisningar). Detanförda ger vid handen att paragrafens bestämmelser om villkor för ochtidsbegränsning av vistelse eUer verksamhet i är överflödiga. mening bör bestämmelserna tas bort eftersom de annars kan ge läsarenden felaktiga föreställningen att det genereUt sett krävs förfettningsstöd föratt ett gynnande förvalbiingsbeslut skaU kunna förses med villkor. Förevarandeparagraf innehåUer sbaffbestämmelser. Ett relativt sett stort antal av fegensallmänna bestämmelser är formulerade som förbud mot vissa förferanden, såsomolika sfeg av verksamhet i eUer åtgärder vid passage med fertyg genomområdet. Andra paragrafer innehåUer påbud om vad som i oUka situationer skaU iakttas.Den som med uppsåt eUer av oaktsamhet bryter mot något i fegen uppstäUt förbud,underlåter att iaktta en föreskrift, åsidosätter visst angivet villkor, inte iiiUgörvisst åUggande eUer fortsätter verksamhet, som borde ha avbmtits, skaU enUgtden nu l>ehandfede paragrafen dömas tiU böter eUer fängelse i högst . Iinledningen tiU bestämmelsen har angivits som gmnd för befrielse från ansvar"om brottet inte är att anse som ringa'. Formuleringen är inte korrekt. Omen gäming anses vara så ringa, att den inte skaU föranleda straff, bör deninte benämnas brott, fegrådet förordar, att den citerade satsen får utgå ochersättas med ett nytt tredje stycket i paragrafen av följande lydelse: "Iringa feU skaU inte dömas tiU ansvar". EnUgt23 § fär tiUsynmyndigheten meddefe de förefegganden och förbud som behövs föratt fegen och med stöd av fegen meddelade föreskrifter och viUkor skaU följas.Sådant förefeggande eUer förbud får förenas med vite. Viteär avsett att utgöra en påtryckning tUl frivUUg fiiUgörelse av ett föreläggandeeUer frivilUgt avstående från en förbudsbefegd handling. EnUgt allmänna rättsgmndsatserbör en gäming som omfettas av ett vitesföreläggande eUer vitesförbud inte ocksåföranleda straffansvar, lagrådet föreslår därför att det efter 25 § tas in enny paragraf med följande lydelse: "Densom överträtt ett vitesförefeggande eUer ett vitesförbud enUgt 23 § får intedömas tiU ansvar enhgt denna feg för gäming som omfettas av föreläggandet eUerförbudet". I27 § upptas under den särskUda mbriken Förverkande regler om förverkande under vissa angivna, omständigheter av egendom eUer dess värde. Förverkande är en särskUd rättsverkan av brott. Bestämmelsen kan därför enUgt fegrådets mening med fördel föras in under mbriken "Straffbestämmelser m.m." efter den av fegrådet föresfegna para- 120 Innebördenav besvärsbestämmelsema i första stycket synes vara att Bilaga 5 beslutsom gäUer ett enskUt feU skaU överkfegas hos länsrätten om beslutetmeddefets av den av regeringen bestämda tiUsynsmyndigheten. IndividueUabeslut som meddelas av regeringen kan inte överklagas medanbeslut om straff och förverkande handfeggs på vanUgt sätt i Regeringenbestämmer själv i vad mån befogenheten att meddefe beslut med stöd av den föresfegnafegen skaU delegeras tUl tiUsynsmyndighet. En sådan delegation kan när somhelst återkallas. Det framstår mot denna bakgmnd som något märkUgt attmyndighetens beslut skaU överkfegas tiU länsrätten medan regeringens beslut isamma typ av frågor över huvud taget inte blir överkfegbara. EnUgt fegrådets uppfettningkan det - om den föresfegna beslutsordningen genomförs -finnas skäl attbegränsa rätten att föra talan hos länsrätten tiU beslut som avser förefeggandeneUer förbud enUgt 23 §. Övriga av tiUsynsmyndigheten meddefede beslut synesböra överkfegas hos regeringen. EnUgtandra styckets ordalydelse får anföra besvär mot samtUgabeslut som meddefets med stöd av den föreslagna lagen. Under föredragningeninför fegrådet har upplysts att detta inte varit avsikten. Bestämmelsen avsågssåledes inte syfta längre än att ge talerätt beträffandebeslut som meddefets av tiUsynsmyndigheten. fegrådet förordar att den tUltänktabegränsningen i talerätten kommer tiU tydUgt uttryck i fegtexten. ParagrafeninnehåUer vissa bestämmelser om nödsituationer. Av remissprotokoUet framgårinte vUka överväganden, i förhåUande tUl de aUmänna bestämmelsema om nödvämoch annan nödhandling i 24 kap. brottsbaUcen, som Ugger bakom denna föresfegnareglering. mening kan det iftågasättas om bestämmelsema fyUer någon självständigfunktion i förevarande feg.