prop · GG03245 · 1992-12-31 00:00:00 — Hypoteksbankendelar uppfattningen i promemorian att det saimolikt inte kommer att möta någraavgörande svårigheter att komma fram till överenskommelser mellan Bankstödsnänmdenoch en bank eller annat kreditinstitut med finansiella problem, men att detändå kan finnas anledning att ha en beredskap för oväntade situationer.Eftersom statens åtagande för att stärka det finansiella systemet är mycketlångtgående, måste staten rimligen ha erforderlig handlingskraft för att kunnaupprätthålla stabiliteten och snabbt få till stånd ett fungerande finansielltsystem som skattebetalarnas kostnader för bankstödet minimeras. Hypoteksbankenställer sig därför bakom tanken att villkoren för statligt stöd i sista handskall kunna prövas av en permanent skiljenämnd benämnd . Hypoteksbankeninstämmer i uppfattningen i promeorian att de kredit-instUut som är i behov avden statliga garantin respektive deras ägare i eget affärsintresse normalt haranledning att acceptera de villkor som staten erbjuder även om dessanaturligtvis från fall till fall kan tänkas bli modifierade efter förhandlingarmellan partema. Vid förhandlingar mellan kreditinstitut och Bankstödsnänmdenbör staten rimligen ha ett överläge genom att berörda kreditinstitut har stortbehov av det stöd staten erbjuder. Det är svårt att se att staten kan hamna iett från affärsmässiga utgångspunkter omotiverat underläge vid förhandlingama pågrand av spekulation att staten av stabiliseringspolitiska skäl inte vågar dratillbaka utfästelsen om garanti. Genom tillskapandet av skiljenämnden får manen beredskap för oväntade situationer som beror på partemas mer eller mindrestarka positioner vid förhandlingama eller av andra skäl och som kan visa sigomöjliga att lösa på tillfredsställande sätt i avsaknad av lagstiftning. Hypoteksbankentillstyrker med dessa synpunkter det föreliggande förslaget. FinansbolagensFörening har genom remiss beretts tillfälle att avge yttrandeöver rabr promemoria. Med anledning därav får föreningen anföra följande. Avrättssäkerhetskäl förordar den altemativa lösningen iavsnitt 6 i promemorian. Betraltemativ I anser föreningen att det är olämpligt att en skiljeman utses avSvenska vilken föreningen ej företräder bankemas ägare. företräder dels banker, vilka kan omfattas av bankstöder, delsvärdepappersbolag, som, om de inte är bankägda, inte omfattas av stödet. För föreningenstår det klart att bankstädet skapat en Denna snedvridning gäller också i värdepappersrörelsen trotsatt den del av bankemas verksamhet som består ivärdepappersrörelsen i sig inte är i behov av något stöd. Settur varje samhälleligt perspektiv måste det vara av yttersta vikt att dylikasnedvridande effekter så långt möjligt undanröjs. Ett sätt att göra det voreatt låta också andra verksamheter som drivs i konkurrens med bankema ocksåomfattas av samma stöd. Om detta inte är en möjlig väg, vilket entydigapolitiska uttalanden i sen tid f.n. ger vid handen, måste i ställettillämpningen av stödet göras restriktivt med hänsyn till konkurrensaspekten. Sålänge frågan om stödets faktiska omfattning är oklar, dvs. till dess stödbeslutfattats, leder dock osäkerheten under alla förhållanden till en olyckligkonkurrenssituation. En åtgärd - dock inte den enda - för att i någon måntillgodose konkurrensaspekterna bör därför enligt föreningens uppfattning varaatt stödbesluten fattas så snabbt som möjligt. Härigenom skulle osäkerhetenundanröjas och de delar i bankemas verksamhet som inte behöver stöd kunnadrivas vidare i lämplig form utan stöd som snedvrider konkurrensen. Fondhandlareföreningenuppfattar det i promemorian framlagda förslaget som ett sätt att underlätta ettsnabbt beslutsfattande rörande det faktiska stödet, som det finnsskäl för att i samband med att stöd meddelas planera för hur detta skall kunnaavvecklas. Omden föreslagna skiljenänmden utnyttjas för att åstadkomma ett snabbtbeslutsfattande rörande stödet har fondhandlareföreningen inget att erinra motförslaget om en ordning med avtal om stöd med möjlighet till överprövning iskiljenämnd. och berörd bank kommer sannolikt att påverka bankensorganisation och personal. Förbundet anser det därför nödvändigt att deanställda genom bereds möjlighet att framförasynpunkter på organisations- och personalfrågor innan definitiva beslut fattasi nänmden. Videlar promemorieförfattarens synpunkter att problem kan uppstå vid förhandlingamamellan och de banker m.fl. som påyrkar stöd. Vår bestämdauppfattning är emeUertid att föreslagen skiljenänmd inte är den modell som ärbäst lämpad att komma till rätt med angivna problem. Någothållbart skäl att inrätta särskild enbart pröva de villkor Bankstödsnänmdenuppställer för stöd föreligger enligt vår bedönming inte. Däremot kan skäl föreligga att inrätta särskild skiljenänmd för att avgöraoch pröva tvister angående tolkning och Prop. 1992/93:245 tillämpning av deavtal som träffas mellan staten och bankema inom Bilaga 4 ramen förbankstödet. Utgångspunkteninför de tänkta förhandlingama bör vara att staten genom Bankstödsnänmdengivetvis hanterar uppkomna frågor på ett ansvarsfullt sätt. För det andra är Bankstödsnänmdensverksamhet tillkommen mot bakgrand av det starka allmänna intresset av ettfungerande bank- och finansväsen, den "livräddningsaktion" somerfordras sker således inte i utgångspunkt från kreditinstitutens eller aktieägamasaffärsintressen. Stödsökandenas affärsmässiga överväganden bör tilläggas enmycket begränsad betydelse. En principiell utgångspunkt bör vara attstödsökanden, lika lite som den som håller på att drankna, skall kunnaföreskriva hur livräddningen skall tillgå eller uppställa villkor för sinräddning. Det kan inte anses föreligga en vanlig affärstransaktion mellan tvåparter. Mednuvarande bankstödslagstiftning har stödsökandena emellertid givits enförhandlingsposition som inte kan anses rimlig. Vi delar uppfattningen attstaten kan komma i underläge vid förhandlingama bl.a. genom att stödsökandenaspekulerar i att staten av stabiliseringspolitiska skäl inte vågar dra tillbakautfästelsen om garantin. För att komma till rätta härmed föreslår vi ensärskild lagstiftning varigenom staten direkt gentemot insättama och andrabankemas fordringsägare länmar garantier. Någon sådan garanti föreligger intemed nuvarande lagstiftning. Insättamas medel garanteras endastdirekt och under föratsättning att avtal kommer till stånd mellan bankema ochstaten. Den av oss föreslagna lagstiftningen skulle av allt att döma dessutomha en gynnsam stabiliseringspolitisk effekt. Bören skyldighet föreligga för kreditinstituten att ta emot statligt stöd? kan te sig en smula förvånande mot bakgrand av att flera bankerredan ställt sig i kö hos Bankstödsnänmden, och detta innan nänmden formelltännu påbörjat sin verksamhet. Problemet är förmodligen inte att förmå bankemaatt ansöka om stöd utan att tillse att stödet lämnas på villkor som i vart fallpå sikt skall innebära så liten ekonomisk belastning för samhället/skattebetalamasom möjligt. Iall den stund garantier genom lagstiftning riktad direkt till insättama inteföreligger måste i vart fall bankema vara förpliktade att mottaga erbjudet stödfrån staten. I annat fall föreligger uppenbar risk för att förtroendet förbetalningssystemet kollapsar. Prövningav villkor för det statliga stödet Promemorianuttrycket farhågor för att de vanliga marknadskraftema sätts ur spel när detgäller att uppnå överenskommelser om villkor för statligt stöd. Återigen önskarvi härvid betona att utgångspunkten inte rimligen kan vara den att fråga är omett förhandlingsspel i ett vanligt affärsförhållande mellan två parter; frågaär om en mycket allvarlig situation med allmänna intressen på spel av sådan artsom tidigare ej förelegat. Vid eventuellt "låsta positioner" börstaten därför lagstiftnings- vägen beredas möjlighetatt tvångsvis överta/förvalta verksamheten. 1992/93:245 Sådanlagstiftning torde även innebära ett starkt incitament för kredit- BUaga 4instituten att icke obstraera förhandlingama. Detkan antagas att frågor om tvångsinlösen aldrig eller endast i ett mycket litetantal fall kommer att aktualiseras. Inrättandet av särskild skiljenänmd föravgörandet av sådana frågor kan inte anses nödvändig utan kanersättningsfrågorna avgöras av domstol inom ramen för nuvarande expropriationsförfarande.Erfordras särskild sakkunkap kan sådan knytas tUl expropriationsdomstolen. Somframgår av det yttrande som avgivits av har vi deltagit iutarbetandet av dess yttrande och instämmer helt med vad däri framförs. Hämtövervill vi meddela följande: skiljer sig från övriga bankaktiebolag bl.a. vad avser ägandet.Banken ägs till betydande del av andra banker som omfattas av bankstödsreglema,nämligen av de 90 sparbankema, med vilka ABhar ett nära samarbete. (I fortsättningen kallade samverkande sparbanker.) och direkt genom innehav av preferensaktier har desamverkande sparbankema en betydande del av aktiekapitalet och en än större delav röstetalet i . Genom en förestående fusion mellan SparbanksgmppenAB och kommer aktieägandet att omvandlas till direktägande fullt ut. Sammantaget kommer de samverkande sparbankema att efter fusioniimeha av aktiekapitalet och av röstetalet. Samarbetetmellan och samverkande sparbanker sker enligt ett prolongeratsamarbetsavtal, som fanns mellan samverkande sparbanker och Sparbanksgmppen AB.En omarbetning av detta avtal pågår . I avtalet fömtsätts enfortsatt mycket nära samverkan partema emellan och sig att tillhandahålla samverkande sparbanker i princip sammatjänster som tillhandahåls lokala sparbanker inom . Ävenom avtalet inte explicit regerar förhållandet har påtagitsig ett ansvar för de samverkande sparbankemas verksamhet. Skulle ett fallissemanginträffa i någon av de samverkande sparbankema, kommer attpåta sig ansvar för att situationen på ett tillfredsställande sätt regleras.Detta är också i överensstämmelse med vad föredragande statsrådet föratsatte ipropositionen 1990/91:136 om ändringar i sparbankslagen m.m. Den situation medtvångsförvaltning som diskuteras i den nu aktuella promemorian torde sålundaknappast bli aktuell vad avser sparbank. Skulle en sparbank hamna i en såallvarlig ekonomisk situation att tvångsförvaltning enligt förslaget skullekunna komma ifråga, skulle ett nrämare tillhands varande altemativ vara att sparbankenombildas till bankaktiebolag och därefter ftisioneras med . Som en beredskapsåtgärd har mtiner för ett sådant förfarande utarbetats ochvid bolagssatämman 1993 kommer ett förslag att framläggas, varigenombolagsstämman till bankens styrelse 6 1991/92. delegerar möjligheten attföreta nyemission av aktier som en ersättning Prop. 1992/93:245 för apporterad substans. Utredningsmannenhar i sin promemoria bedömt det som föga sannolikt att en tvångsförvaltningöver huvud taget skulle komma att behöva tillgripas i praktiken. ABs sida har vi med ovan redovisade omständigheter önskat geytterligare stöd för detta antagande såvitt avser sparbanker. Minnesanteckningar förda vid hearing pp- 1992/93:245 1993 angåendepromemoria om vissa frågor rörande ®' villkor för den statliga garantin tillbanker och andra kreditinstitut Finansinspektionen:Inspektionen tillstyrker i princip förslaget även om synpunkter finns på fleraenskildheter. Samordnig bör i vissa delar ske med förslaget i SOU 1993:28Betänkande av utredningen om organisation av . : Lagstiftningen innebär långtgående tvångsåtgärder. Det finnsrisk för att införandet av en möjlighet till tvångsinlösen kan skadaförtroendet, särskilt utomlands, för det svenska ekonomiska livet. : Med tanke på den olyckliga konkurrenssituation sombankstödet medför är det viktigt att de stödåtgärder som behövs avsnabbt. Promemorians förslag om en skiljenänmd kan vara till hjälp i dettaavseende. 2 vara tvunget att ta emot statligt stöd? Bankföreningen:Skiljenänmden bör även kunna överpröva beslut att stöd skallutgå, dvs. den föratsättning som anges i I § 1 punkten i promemorianslagförslag. 3 Förutsättningarför inlösen och tvångsförvaltning Finansinspektionen:Det måste finnas en möjlighet till tvångsåtgärder och då ärinlösen/tvångsförvaltning enda möjligheten. De kriterier som anges ipromemorian för inlösen resp. tvångsförvaltning är inget att säga om. Enligt 5§ skall skiljenänmden pröva om de föreslagna villkoren är förenliga med bl.a.god affärssed. Det går emellertid inte att söka någon ledning i god affärssedeftersom några situationer motsvarande de som det här är fråga om aldrig tidigarehar förelegat. Prövningen bör inskränka sig till att konstatera att villkoreninte är oskäliga. Fondhandlareföreningen:Föreningen instämmer i vad inspektionen anfört angående svårigheten attbestämma innebörden av begreppet god affärssed. Bankföreningen:Det bör övervägas om inte också aktiebolag och bankaktiebolag skall kunnaställas under tvångsförvaltning i stället för att att aktiema löses in.Tvångsförvaltning har en mer temporär karaktär jämfört med den definitivaåtgärd som inlösen innebär. för aktiebolag har inspektionen inte övervägt. Det bör dockbeaktas att vid inlösen kan staten erhålla ersättning för sitt stöd vid enframtida försäljning av aktiema i bolaget. Införs möjlighet tilltvångsförvaltning måste andra krav på återbetalning ställas. SverigesAktiesparares riksförburul: En skiljenänmd är den bästa Prop. 1992/93:245lösningen. Förbundet avråder från förfarande i allmän domstol. Det finns Bilaga5 en god praxis för inlösenärenden. Det är emellertid viktigt att skiljenänmdenfår en sådan dignitet att dess beslut erhåller legitimitet. När det gällertidsaspekten så kan det noteras att kravet på att skiljedom skall meddelas införts i lagförslaget medan den regeln frångåtts iaktiebolagslagen. 4 Vilketav de två alternativen i promemorian bör väljas? Finansinspektionen:Inspektionen ser förfarandet som en förvaltningsrättslig procedur. Att skiljenänmdenskall kunna meddela ett föreläggande att anta vissa villkor är onödigt. Bankstödsnämndeneller regeringen bör fatta ett beslut om stöd under vissa angivna villkor.Villkoren, men inte själva stödet, bör kunna prövas av domstol. Om domstolen fiimervillkoren oskäliga får omförhandling av dessa ske mellan institutet och Bankstödsnämnden.Förfarandet i domstolen måste gå snabbt varför en regel om att dessa ärendenskall tas med förtur kan införas. Domstolens sammansättning kan utformas så attnågra ledamöter med sakkunskap på området ingår. Den skiljenänmd som föreslås ipromemorian ligger nära en sådan specialdomstol som är förbjuden enligt 2 kap.11 § regeringsformen. Bankföreningen:Föreningen förordar huvudaltemativet i promemorian. I möjligaste mån bör ettavtal om stöd ingås på frivillighetens grand. Detta ger också bättre incitamentatt återbetala erhållet stöd. Synpunkterutöver de som redovisats ovan. Bankföreningen:Av 1 § punkten 3 bör klarare framgå att avtal träffas med ett kreditinstituteller, i förekommande fall, dess aktieägare. Närdet gäller 2 och 3 §§ bör det anges om eller 1929 års lag omskiljemän skall gälla. Det bör vidare bättre klargöras att skiljenämnden harstatus av domstol. Antalet ledamöter bör vara fem i stället för tre och samtligabör utses av regeringen utan att någon annan myndighet eller sammanslutningnominerar kandidater. Eventuelltbör en möjlighet finnas för båda parter att vända sig till skiljenämnden föratt få skäligheten av villkor prövad. Vid inlösen bör en god man som företräderde aktieägare som inte för egen talan utses. Ispecialmotiveringen till 7 § punkten 1 bör förtydligas att om en bolagsstämmavägrar gå med på villkor som förelagt bolaget att anta såskall samtliga aktier lösas in. Däremot kan man möjligen tänka sig att begränsainlösen till just den eller de aktieägare som vägrar om avtal skall slutas medvissa enskilda aktieägare. Finansinspektionen:Det måste utvecklas i förarbetena vad som avses med utrycken god affärssed ochskäliga i 5 §. bör höras när det gäller frågor om värderingav kapital täckningsgraden. : Imotiveringen till 5 § bör även betydelsen Prop. 1992/93:245 av konkurrensaspekten för prövningen utvecklas. Aktiesparama:I anslutning till 6 § bör beröras den enskilde aktieägarens talerätt såvittgäller tolkning av avtal mellan ett institut och . Mellandomsmöjligheteni 8 § innebär att tvångsinlösen måste avse samtliga aktier i bolaget. Begäran om översyn av bankrörelselagens regler om bankersrätt till förvärv av egendom för att skydda fordran hemställer om en översyn av reglerna i2 kap. 8 § bankrörelselagen (1987:617) om bankers rätt att förvärva egendom föratt skydda fordran. Till stöd för denna begäran får inspektionen anföra följande. För att skydda fordran får en bank, bl.a. vid exekutivförsäljning, köpa sådan egendom som är utmätt eller utgör säkerhet förfordringen. Om det finns anledning anta att banken annars skulle lida avsevärdförlust, får banken för att skydda fordran som betalning överta egendom somutgör säkerhet för fordringar eller annan egendom. Dessa regler utgör undantag frånde begränsningar som annars gäller för banker att förvärva bl.a. fastigheter iplaceringssyfte. Som en konsekvens av förvärvsförbudet har vidare i 2 kap. 8 § BRLföreskrivits att banken skall avyttra den egendom som förvärvats så snart detlämpligen kan ske och senast när det kan äga mm utan förlust för banken. Omegendomen inte avyttrats från förvärvet, krävs Finansinspektionenstillstånd för fortsatt iimehav. Till följd av finanskrisen i har de beskrivna reglemafått en helt annan aktualitet och tillämpning i praktiken . Affärs-,kontors- och andra kommersiella fastigheter har sjunkit ntycket kraftigt ivärde och fastighetsmarknaden fungerar inte normalt. Många fastighetsbolag medstora fastighetsbestånd har drabbats av ekonomiska svårigheter och gått ikonkurs. Bankema liksom en del andra kreditinstitut har i detta läge tvingatsöverta ett allt större antal fastigheter för att skydda sina fordringar påfastighetsbolag m.fl. Det gäller också annan egendom än fastigheter, främstaktier. Värdet av fastigheter övertagna av svenska banker under år1991 och 1992 kan uppskattas rill ca per 1992-08-31.Situationen på fastighetsmarknaden i är nu sådan att bankema inte kansälja övertagna fastigheter inom överskådlig tid utan förluster. Det innebäratt bankema i ett mycket stort antal fall kommer att tvingas begära tillstånd avFinansinspektionen för att få behålla fastighetema och annan övertagen egendomlängre tid än . Eftersom den stora ökningen av antalet övertagnafastigheter och annan egendom började föratses bankema begära dispenserhos för ett stort antal fastigheter m.m.Dispenser för längre iimehav kommer att bli mer regel än undantag och ett sådantdispensförfarande är knappast meningsfiiUt med den utveckling Prop.1992/93:245 som kan föratses. Om inte någon radikal förändring på Bilaga 6 fastighetsmarkanden sker, kan bankema tvingas behålla fastigheter avsevärd tid, och kanske längre. Situationeni fråga om bankemas fastighetsinnehav och föratsättningama för tillstånd tillförlängda innehav är alltså helt andra än när reglema tillkom och senast sågsöver (jfr prop. 1986/87:12 sid. 224 ff, SOU 1988:29 sid. 239 ff och prop.1990/91:154 sid. 59). De radikalt ändrade förhållandena motiverar enligtFinansinspektionens mening en översyn av reglema i 2 kap. 8 § BRL, såvitt avserinnehavstiden och kravet på tillstånd för innehav . Motsvarande börgälla även i fråga om andra kreditinstitut. Finansinspektionenhemställer alltså om en översyn av reglema i 2 kap. 8 § BRL och andramotsvarande regler i enlighet med vad ovan anförts. Inspektionen vill inte nuange tänkbara lösningar på annat sätt än att syftet med översynen bör vara attanpassa reglema till de ändrade förhållandena. Vid översynen bör givetvisbeaktas de skäl som åberopats för nu gällande regler, bl.a. skyddsintressena. översynenbör kunna göras skyndsamt och i sådan tid att lagändringar kan träda i kraft isamband med /94. Sammanfattning av promemoria med utkast till °p- 1992/93:245proposition om ändrade regler för innehav av ''sav egendom som en bankförvärvat för att skydda fordran Ipropositionen föreslås att egendom som en bank förvärvat för att skydda fordranskall avyttras när det med hänsyn till marknadsförhållandena lämpligen kan skeoch senast när det kan äga ram utan förlust för banken. Nuvarande skyldighetatt avyttra egendomen avskaffas. Denna bestämmelse ersätts med en skyldighetatt till anmäla egendom som innehafts längre än tre år.Banken skall till inspektionen avge en särskild redovisning över egendom som innehafts . De nya bestämmelsema föreslås trädai kraft den . Promemorians lagförslag P""»?- 1992/93:245 ' * Bilaga 8 Lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 8 § bankrörelselagen(1987:617) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 8§' För att skydda fordran får en bank 1.på offentligauktion, en svensk eller utländsk börs eller en auktoriserad marknadsplatseller någon annan reglerad marknad eller vid exekutiv försäljning köpa egendomsom är utmätt eller utgör säkerhet för fordringen, och 2.om det finnsanledning att anta att banken annars skulle lida avsevärd förlust, sombetalning för fordran överta egendom som utgör säkerhet för fordringen ellerannan egendom. Första stycket gäller inte egen aktie eller bevis om andeli eller tillskott till föreningsbank. I fråga om sparbanks förvärv av bevis omtillskott till garantifond eller grandfond i gäller bestämmelsema i5 kap. 7 § första stycket sparbankslagen (1987:619). I utbyte mot egendom som har köpts eller övertagits enligtförsta stycket får en bank förvärva aktier i ett bolag, som bildats förförvaltning av egendomen eller för fortsättande av en med denna drivenverksamhet. Har aktier förvärvats enligt första eller tredje stycketfår banken, om uppenbar fara föreligger för att banken annars lider förlust, förvärva ytterligareaktier i samma bolag. Har aktier förvärvats enligt första, tredje eller Qärde stycket får banken, om aktiebolaget överlåter sinatillgångar på ett annat aktiebolag, byta ut dessa aktier mot aktier i det andraaktiebolaget. Den egendom som banken för- Den egendom som banken för värvat enligt denna paragraf skall värvat enligt denna paragraf skall avyttras så snart det lämpligen kan avyttras när det med hänsyn till ske och senast när det kan äga ram marknadsförhållatulena lämpligen utan förlust för banken. Har egen- kan ske. Egendomen skall dock domen inte avyttrats avyttras senast när det kan äga ram från förvärvet, krävs Ftnansinspek- utan förlust för banken. Banken tionens tillstånd för fortsatt in- skall anmäla hos Finansinspek- nehav. tionen om egendomen inte har avyttrats från förvärvet. Vidare skall bankenårligen till 'senaste lydelse 1992:553. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. Bilaga 8 inspektionen avge en sårskild redovisning avsådan egendom som har innehafts . Denna lag träder i kraft . Förteckningöver remissinstanser Prop- 1992/93:245 Efterremiss har yttrande avgetts över en promemoria med utkast till proposition omändrade regler för innehav av egendom som en bank förvärvat för att skydda fordranav riksbank. , ,, , , Hovrätten över Skåneoch , . , , , , , Allmänna hypoteksbank. Finansbolagens förening.Konungariket Stadshypotekskassa, , ,Svenska revisorssamfundet. Föreningen revisorer (), , Sparbank. Sammanställningav remissyttranden över en prome- pp- 1992/93:245moria med utkast till proposition om ändrade regler ' för iimehav av egendomsom en bank förvärvat för att skydda fordran. Remissinstansemassynpunkter har sammanförts under de olika avsnitten i propositionen. Riksbankentillstyrker förslaget att treårsregeln för bankemas iimehav av egendom förskyddande av fordran slopas och har ej heller något att erinra mot övrigaföreslagna ändringar i 2 kap. 8 § bankrörelselagen. delar vidareuppfattningen i promemorian att slopandet av tidsgränsen inte bör innebära attfastigheter som tagits in till skyddande av fordran skall kunna redovisas somanläggningstillgång.