prop · GG03227 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:227 Om godkännande av konventionen om biologisk ''P- mångfald 1992/93:227 Regeringenföreslår att anta det förslag som tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokoUet . I propositionen föreslås att g(xikänner konventionen om biologiskmångfald. Miljö- och naturresursdepartementet Prop. Utdragur protokoU vid regeringssammanträde . Närvarande:statsminister , ordförande, samt statsråden . , ,, , , , , Thurdin, HeUsvik, ,, , , , P. , . Proposition om godkännande av konventionen om biologiskmångfald om rruljö och utveckling i framhåUer att mänskUg verksamhet måste bygga på de ekologiska grandema ochanpassas tiU de ekologiska ramarna. Vid konferensen enades de deltagandestatema om den s.k. Ritxleklarationen och om ett handUngsprogram, ,samt ett icke bindande auktoritativt uttalande om principer för en global enighetom skötsel, bevarande och håUbart nyttjande av skogar. Två konventioner undertecknades,en om biologisk mångfald och en om klimatförändringar. Konferensen tilldrogsitt ett inttesse utan motstycke i intemationeUt samarbete. En bred poUtiskenighet om aUvaret i världens mUjösituation och behovet av kraftfiiUa åtgärdermanifesterades. 2 Konventionen om biologisk mångfald Endepartementspromemoria med tolkning av konventionens bestämmelser harutarbetats inom MUjö- och naturresursdepartementet. En förteckning över remissinstansema och en sammanställningav remissytttandena finns tiUgängUg i MUjö- och naturresursdepartementet (druM93/922/4). Konventionenhar översatts tiU svenska. Översättningen bör fogas tiU protokollet i dettaärende som bilaga 1. 2.1 Utgångspunkter Prop. Styrelsenför FN:s mUjöprogram () beslutade att inleda förhandlingarom en konvention om biologisk mångfald. Konven-tionsförhandlmgama inleddes ifebmari 1990. Efter sex förhandUngsmö-ten kunde den meUanstatiigaförhandlingskommittén för en konvention om biologisk mångfald iNattobi nå överenskommelse om konventionens text. Konventionenöppnades för undertecknande av FN:s generalsekreterare i den 5juni 1992 vid om mUjö och utveckling. Sverigeundertecknade konventionen med stöd av regeringsbeslut den 27maj 1992. Under undertecknades konventionen av 153 stater samt avden europeiska gemenskapen (EG). hade 163 stater samt EGundertecknat konventionen. Konventionenttäder i kraft när 30 stater har ratificerat den. hade 17stater ratificerat konventionen. Det finns därför goda förhoppningar attkonventionen kan träda i kraft . Isyfte att förbereda ett tidigt och effektivt handlande inom konventionens ram,beslutade om ett flertal interimsarrangemang. uibjödsatt besluta om sammankaUande av möten med en meUanstatUg kommitté rörandekonventionen om biologisk mångfald med ett första möte . Endagordning för detta möte föreslogs. Vidare beslutade NattobUconferensen att inbjudaden Globala miljöfonden (The Global Envttonment Facihty -GEF) som upprättats avVärldsbanken, och att fungera som operativtorgan för konventionens mekanism för överföring av finansieUa resurser tiUu-ländema på in-terimsbasis fram tiU konventionens Ucraftträdande. inbjöds att svara för konventionens sekretariat påinterimsbasis fram tiU dess ikraftträdande. Förhandlingamaom konventionen inleddes redan vid festiäggandet av mandatet förförhandlingama. Det skedde genom beslut av om att inleda förhandUngar omett intemationeUt juridiskt instmment om biologisk mångfald. Mandatet innebaratt förhandlingama skuUe behandla den biologiska mångfelden i ett brettsocio-ekonomiskt sammanhang och att således ett håUbart nyttjande av denbiologiska mångfelden skulle bli en centtal uppgift för konventtonen. Frågan ombioteknik skuUe tas upp i förhandlingama. UnderförhandUngama kunde det urspmngUga sekretariatsutkastet tiU konventionstext,med en stark tyngdpunkt pä bevarande av mångfelden i skyddade områden ochpräglad av en global, toppstyrd ansats, steg för steg förändras. Det håUbaranyttjandet av den biologiska mångfeldens komponenter i de ekonomiskasamhäUssektorema fördes in som en centtal uppgift för konventionens parter, paraUeUtmed åtgärder för att Denna kombinerade ansats präglar Prop. 1992/93:227konventionstexten. Beslut om åtgärder hänvisades tiU nationeU nivå.Konventionen kunde däimed bU den länderstyrda processkonvention som ochövriga nordiska länder eftersträvade. Andrafrågor som krävde långvariga förhandlingar gäUde tiUträde tiU genetiskaresurser, tekniköverföring tiU u-ländema, bioteknikens säkerhetsfrågor samtfrågan om konventionens finansieUa mekanism. Ettgenombrott skedde tidigt i förhandlingama för linjen att de genetiskaresursema inte längre skuUe behandlas som mänskUghetens gemensamma arvedel.Denna principöverenskommelse innebär att nationella regeringar ges rätt attbesluta om tiUträde tiU genetiska resurser. Krav får stäUas att tiUträde skaUske efter i förväg lämnat medgivande av den part som tillhandahåUer degenetiska resursema och att där tiUttäde medges, det skaU ske på ömsesidigtöverenskomna villkor. Fördehiing på ett skäUgt och rättvist sätt av resultatenav forskning och UtveckUng samt av vinster uppkomna genom kommersieUt eUerannat nyttjande av genetiska resurser ingår också som en del av denna principlösning. FörhandUngamaom tekniköverföring, inkl. immaterialrättsUga frågeställningar, och frågan ombioteknikens säkerhet pågick fram tiU den sista förhandlingsdagen. DetsammagäUde frågan om konventionens mekanism för överföring av finansieUa resursertiU . I-ländema kunde under förhandlingama säkra skyddet och respektenför immate-rialrättighetema, liksom etablerandet av den av , UNEPoch UNDP gemensamt förvaltade Globala mUjöfonden (GEF) som konventionensinterimistiska finansieringsmekanism. 2.3 Sammanfattning av konventionen Konventionenbestår av en inledning, en huvudtext med 42 artiklar samt två bilagor. Inledningenomfattar 24 punkter. SärskUt kan nämnas betydelsen av att fömtse, förebygga ochangripa orsakema tiU förlust av biologisk mångfald vid käUan. En annan punktåterger försiktighetsprincipen som innebär att bristen på fiiU vetenskapUgsäkerhet inte skaU tas tiU intäkt för att uppskjuta åtgärder för att undvUcaeUer minimera hot mot biologisk mångfeld. Artikel1 anger målen för konventionen, vilka är att bevara den biologiska mångfalden,att håUbart nyttja dess beståndsdelar och att rättvist fördela de vmster somuppstår vid nyttjandet av genetiska resurser. artikelnframhåUs också vissa medel av betydelse vid eftersträvandet av Prop.1992/93:227 målen. Artikel2 innehåUer 17 begrepp vilka givits en i förväg bestämd betydelse. Artikel3 är en identisk återgivning av texten tiU princip 21 ur den deklaration somantogs vid om den mänskUga miljön, den s.k.Stockhohnsdeklarationen. Principen säger att stater dels har den suveränarätten att nyttja sina namrresurser, dels har ansvar för att tiUse attverksamheter inom deras territorier inte förorsakar skada på andra statersterritorium. Artikel4 anger konventionens tiUämpningsområde för en fördragsslutande part genom attreglera räckvidden av en parts åtaganden under konventionen i förhåUande tiUpartens territorieUa jurisdUction. Artikehi säger att konventionensbestämmelser skaU tiUämpas i områden inom en parts territoriella jurisdUction iförhåUande tiU komponenter av biologisk mångfeld samt tiU processer ochaktiviteter. I omräden utanför en parts nationeUa jurisdUction skaUkonventionens bestämmelser tiUämpas endast i förhåUande tiU processer ochaktiviteter som utförs under partens nationeUa jurisdiktion eUer konttoU. Anikel5 utgör en allmän uppmaning att samarbeta med andra fördragsslutande parterför att uppfyUa konventionens mål i områden utanför nationeU jurisdUction eUeri frågor av gemensamt inttesse. Anikel6 innehåUer gmndläggande åtaganden rörande åtgärder för bevarande av biologiskmångfeld. Varje part skaU utveckla nationeUa strategier, planer eller programför bevarande och håUbart nyttjande av biologisk mångfald samt integrerabevarande och håUbart nyttjande av biologisk mångfeld i relevanta sektorieUaeUer tvärsektorieUa planer, program och poUtiska riktlinjer. Enligtartikel 7 skaU varje fördragsslutande part, så vitt möjUgt och om så ärlämpligt, identifiera komponenter av biologisk mångfeld av betydelse förmångfaldens bevarande och håUbara nyttjande. TiU denna bestämmelse har kopplatsen indUcativ Usta över exempel på sådana komponenter, vilken återfinns i bilagaI tiU konventionen. Vidare skaU, så vitt möjligt och om så är lämpUgt, deidentifierade komponenterna övervakas, med särskUd uppmärksamhet riktad mot desom är hotade eller erbjuder största potentialen för håUbart nyttjande. Ävenprocesser och aktiviteter som har eUer kan ha betydande skadUga efi'ekter påbiologisk mångfeld skaU identifieras och övervakas. InsanUade (feta skallbibehållas och organiseras på lämpligt sätt. Iartikel 8 anges åtgärder för bevarande in situ, dvs. i naturUga Uvs- miljöer eUer mUjöer där arter utvecklat sina särskUjande egenskaper. Åtgärdema skaU vidtas så vitt möjUgt och lämpUgt. Åtgärdema avser inrättande av ett system för skyddade områden; utarbetande av riktlinjer för urval av skyddade områden; reglering eUer förvaltning av biologiska resurser i syfte att säkerstäUa bevarande och håUbart nyttjande; främ jande av skyddet av ekosystem, naturUga UvsmUjöer och bibehåUande av Uvskraftiga populationer; främjande av miljöanpassad och håUbar UtveckUng i områden i ansluttiing tiU skyddade områden; rehabiUtering 5 ochåterstäUande av skadade ekosystem och främjande av återhämt- ningenhos hotade arter; reglering, hantering eUer konttoU av de risker Prop.1992/93:227 som är förbundna med användningen och frisläppandet av bioteknisktmodUierade organismer; förhindrande av uiförsel av, konttoU eUer uttottiing avfrämmande arter som hotar ekosystem, UvsmUjöer eUer arter; sttävande efterförenUghet mellan nuvarande nyttjande av biologisk mångfeld och bevarande ochhåUbart nyttjande; utarbetande av lagstiftning för skydd av hotade arter samt ide fell skadUga processer eUer aktiviteter identifierats enUgt artikel 7reglering av dessa. Artikeln innehåUer också en bestämmelse med syfte attbevara kunskaper hos ursprangsbefoUcningar samt att dessa kunskaper skaUnyttjas i arbetet med att bevara den biologiska mångfalden och att därvidfrämja en rättvis fördelning av de vinster som uppstår vid nyttjandet av dessakunskaper. I arbetet med att tUlämpa artikelns bestämmelser skaU partemasamarbeta för att anskafla finansieUt och annat stöd, särskilt tiUutvecklingsländer. Artikel9 innehåUer bestämmelser om åtgärder för bevarande ex situ, dvs. bevarande avkomponenter av biologisk mångfald utanför deras naturliga UvsmUjöer. Iinledningen av artikehi slås fest att åtgärderna även här skaU vidtas så vittmöjUgt och lämpUgt och i huvudsak för att komplettera in situ åtgärder.Artikelns första punkt innehåUer en allmän bestämmelse att vidta åtgärder förex situ bevarande, företrädesvis i ursprangslandet för komponenten i fråga.Därefter följer punkter om upprättande av anordningar för bevarande ex situ ochför forskning; åtgärder för återhämtning av hotade arter i sina naturUgaUvsmUjöer; reglering av insanUing av biologiska resurser från naturUgaUvsmUjöer med reservation för situationer då åtgärder kan motiveras av behovetav åtgärder för att återhämta hotade arter, samt samarbete meUan konventionensparter för anskaffande av finansieUt och annat stöd för genomförande avåtgärdema under artikeln och för inrättande av anordningar för ex sim bevarandei utvecklingsländer. Artikel10 rör åtgärder för håUbart nyttjande av biologiska resurser. Så vitt möjUgtoch lämpUgt skaU åtgärder vidtas för att integrera hänsyn tiU bevarande ochhåUbart nyttjande i nationeUt beslutsfettande; för att undvUca eUer minimeraskada på biologisk mångfeld vid nyttjande av biologiska resurser; för attskydda och uppmuntra sedvanUgt nyttjande av biologiska resurser i enlighet medttaditioneUa kulttireUa sedvänjor viUca är förenUga med bevarande av biologiskmångfeld; för att stödja lokalbefoUcningar i att utveckfe och genomföra gottgörandeåtgärder i skadade områden samt för att uppmuntra samarbete meUan statUgamyndigheter och den privata sektom vid utarbetande av met(xler för hållbartnyttjande. Enligtartikel II skall varje fördragsslutande part så vitt möjUgt och lämpligt vidtaåtgärder som stimulerar tiU bevarande och håUbart nyttjande av biologiskmångfald (styrmedel). Artikel12 rör forskning och utijUdning och innehåUer åtoganden att inrätta program för vetenskapUg och teknisk utbUdning och träning i identifiering, bevarande och håUbart nyttjande av biologisk mångfeld samt att tillhandahålla stöd tiU sådana åtgärder för särskUda 6 behov;att främja och uppmuntra forskning som bidrar tiU bevarande och håUbart nyttjande avbiologisk mångfeld, särskUt i och i Prop. 1992/93:227 enUghet medrekommendationer från underorganet för vetenskapUg, teknisk och teknologiskrådgivnmg samt att främja och samarbeto om användningen av vetenskapUgaframsteg vid utvecklande av mettxier för bevarande och håUbart nyttjande avbiologisk mångfeld. Anikel13 stodgar att partema skaU främja och uppmuntra förståelse för betydelsen ochbehovet av åtgärder för bevarande av biologisk mångfeld samt att sådaninformation sprids i media och tas in i undervisningsplaner. Vidare skaU partema,om lämpUgt, samarbeto med andra stoter och intemationeUa organisationer i syfteatt utarbeto undervisningsplaner och informationsprogram. Iartikel 14 sägs att partema skaU, så vitt möjUgt och om så är lämpligt, införalämpliga procedurer för mUjökonsekvensbeskrivningar för sådana projekt som kanfå betydande skadUg inverkan på biologisk mångfald. AUmänheten bör beredastiUfäUe att delto i sådana procedurer. Vidare stodgas att vederbörUg hänsynskaU tos tiU de mUjömäs-siga konsekvensema av program och åtgärder som kan habetydande skadliga effekter på biologisk mångfald. Informationsutijyte skaUfrämjas och särskUt vid hotande eUer aUvarUg fara skaU potentieUt berördastoter undertättas om sådan fara och åtgärder vidtos för att motverka ellerminunera skada. NationeUa åtgärder för att bemöto nödsituationer skall främjas,lUcsom intemationeUt samarbete för att komplettera nationella åtgärder.SlutUgen skaU partemas konferens undersöka frågan om ansvar och gottgörelse,inkl. återstäUande och ersättning för skacfe på biologisk mångfald. Artikel15 stoUer upp bestämmelser för tiUträde tiU genetiska resurser. Här slås festatt befogenheten att besluto om tiUträde tiU genetiska resurser vilar hosnationeUa regeringar. Vidare åläggs varje part att sttäva efter att underlättotiUträde tiU genetiska resurser. Konventionens utsttäckning med avseende pågenetiska resurser regleras i artikeln med innebörden att endast sådanaresurser omfattos som tillhandahåUits av part som är urspmngsland för resursemaeUer som förvärvat dem i enlighet med konventionen. Vidare stodgas att tiUträdeskaU medges på ömsesidigt överenskomna villkor och vara förenUgt med bestämmelsemai artUceln samt vara beroende av i förväg lämnat informerat medgivande av dentiUhandahåUande parten, om inte annat meddelats av denna part. Vidare skaUparter sträva efter att utveckla och genomföra vetenskapUg forskning meddeltogande av den tillhandahållande parten och om möjUgt i den tiUhandahållandepartens land. Varje part skaU också vidto lagstiftningsmässiga, administtativaeUer poUtiska åtgärder, om så är lämpUgt, för att skäUgt och rättvist fördeferesultoten av forskning och UtveckUng och de vinster som uppkommer.Fördelningen av resultot och vinster skaU ske på ömsesidigt överenskomnavillkor. Iartikel 16 anges åtoganden rörande tiUträde tiU och överföring av teknologi. I dess försto punkt konstoteras att med teknik avses även bioteknUc och att tiUttäde tiU och överföring av teknik är väsentUgt för att uppnå målen med konventionen. Partema åtar sig att tillhandahåUa och/eller underlätta tiUttäde till och överföring av relevante tekmker. I punkt 2 stodgas atttekniköverföringen tUl skaU tillhanda- Prop. 1992/93:227 håUasoch/eUer underlättos på skäUga och gynnsammaste villkor, inkl. vilUcor omsärskUd gynnad ställning eUer företrädesrätt, där så ömsesidigtöverenskommits. Teknik under patent och andra unmaterialrättig-heter kan endastöverföras på villkor som är förenUga med ett adekvat och effektivt skydd avdessa rättigheter. Punkten innehåUer en referens tiU att dess tiUämpning skaUvara förenUg med de följande tte punktema i artikeln. Punkt3 i artikehi stodgar att part skaU vidto fegstiftningsmässiga, adnunisttativaeUer poUtiska åtgärder, om så är lämpUgt, i syfte att tUlhandahåUande part,särskUt , medges tiUträde tiU och överföring av teknik, inkl.immaterialrättsUgt skyddad teknik. Ömsesidigt överenskomna villkor skaU gäUaför överföringen, liksom förenUghet med intemationeU rätt. VidareskaU enUgt punkt 4 vidtos samma typ av åtgärder som under punkt 3 i syfte attden privato sektom underlättar tiUträde tiU, gemensam utveckling av ochöverföring av den teknik som åsyftas i punkt 1. För åtgärdema i punkt 4 skaUskyldigheter och rättigheter i punktema 1, 2 och 3 beaktos. SlutUgenstodgas i punkt 5 att partema erkänner att patent och andraimmaterialrättigheter kan ha en inverkan på genomförandet av konventionen ochatt de skall samarbeto i syfte att säkerstäUa att sådana rättigheterunderstödjer och inte strider mot konventionens mål. Artikel17 avser att underlätto utbyte av offentUgt tiUgängUg information om resultotav teknik och vetenskapUg forskning, om utijUdnings-ochmiljöövervakningsprogram samt om ursprangsbefolkningars kunskaper. U-länderssärskUda behov skaU beaktos. Artikel18 rör tekniskt och vetenskapUgt samarbete och stodgar att de fördragsslutandepartema skaU främja intemationeUt tekniskt och vetenskapligt samarbete, isynnerhet med . SärskUd uppmärksamhet skall riktos mot mänskUg ochinstitutioneU kapacitetsuppbyggnad. Vidare stodgar artikehi att partema skaUbesluto om hur en (en s.k. clearing-housemechanism) skaU inrättos för att främja och underlätto samarbete. Partema skaUutarbeto samarbetsmetoder för utveckling och användning av teknik, inkl.ur-sprangsbefoUaiingars teknik, särskUt genom personalutbildning och utbyte avexperter. SlutUgen åtar sig partema att främja gemensamma forskningsprogram ochsamriskföretog (s.k. joint ). Artikel19 behandlar hantering av bioteknik och fördelning av dess vinster. De båda försto punktema i artikeln är i huvudsak utformade som de två sisto punktema i artikel 15 och rör dels deltogande av tiU handahåUande land i forskning och utveckling baserad på dess genetiska resurser samt tiUttäde tiU och fördelning av resultot och vinster av sagda forskning och utveckling. I artikelns försto punkt stodgas att lagstiftningsmässiga, administtativa eUer poUtiska åtgärder skaU vidtos, om så är lämpUgt, och i dess andra punkt att praktiskt genomförbara åtgärder skall vidtos. TiUträde tiU resultot och vinster skaU ske på ömse sidigt överenskonma viUkor. I punkt 3 anges att partema skall överväga 8 behovet av och formema för ett protokoU om säker överföring, hante- ringoch användning av levande biotekniskt modifierade organismer Prop. 1992/93:227(bl.a. gentekniskt modifierade organismer). I punkt 4 stodgas att varje partskaU, dttekt eUer genom krav på varje fysisk eUer juridisk person, vid exportav organismer som avses i punkt 3, tillhandahåUa aU tiUgängUg information omden användning och de säkerhetsbestämmelser som gäller för hantering avorganismerna i fråga, liksom aU tiUgängUg information om den potentieUt skadUgaeffekten av dessa organismer. Artikel20 innebär ett åtogande för parter som är industrUänder att tillhandahåUa"nya och additioneUa finansieUa resurser" tiU de parter som ärutveckUngsländer. En Usto över de länder som påtar sig sådana åtoganden skaUupprättos vid det försto partsmötet. Betydelsen av bördefördelning meUan debidragsgivande partema betonas. Punkt 4 i artikeln innebär att omfatmingen avu-landspartemas genomförande av konventionens åtoganden kommer att bero avomfattningen av i-landspartemas överföring av finansieUa resurser och teknik. Ekonomiskoch social utveckling förklaras vara u-landspartemas "föisto ochövergripande prioritet". Iartikel 21 upprättos konventionens finansieringsmekanism, vilken skall fungeraunder partskonferensens auktoritet och ledning och vara ansvarig inför densamma.Mekanismens operativa verksainhet skaU utföras av en institutioneU stmktur sompartskonferensen skaU besluto om. EnUgt artikel 39 skaU, fram tiU det förstopartsmötet, den Globafe miljöfonden (GEF) svara för denna funktioninterimistiskt. lägga fest politik, strategi,programprioriteringar samt detoljerade kriterier och riktlinjer för användningav och tUlträde tiU de finansiella resursema. Konferensen skaU vidareregelbundet fetto beslut om omfatmingen av de behov u-landspartema har för attgenomföra konventionens åtoganden. skaU vidare regelbundetkonttoUera och utvärdera den operativa strakturens verksamhet samt granska denfinansiella mekanismens effektivitet. Artikel22 reglerar konventionens förhåUande tiU andra intemationeUa avtol. En partsrättigheter och skyldigheter under tidigare ingångna avtal skall inte påverkasav denna konvention, med undanteg för när skyldigheter eller rättigheter kanförorsaka aUvarUg skada på eUer hot mot biologisk mångfeld. I dessa feU hardenna konvention företräde. Vidare slås fest att partema skaU genomförakonventionen i förhållande tiU den mUjön på ett sätt som är förenUgt medden intemationeUa havs-rätten. Iartikel 23 upprättos en partskonferens som högsto beslutande organ förkonventionen. Dess försto möte skaU sammankaUas senast efter detatt konventionen trätt i kraft. Artikeln specificerar partskonferensenuppgifter och anger riktlinjer för observatörsskap vid dess möten. Iartikel 24 upprättas ett sekretariat och anges dess arbetsuppgifter. I artUcel 40 anges att sekretariatsfunktionen skaU fuUgöras på interims basis av exekutivdirektören för fram tiU det försto partsmötet, då ett permanent sekretariat skaU utses bland de kompetento intemationeUa organisationer som uttryckt viUighet att fuUgöra denna uppgift. Artikel 25 upprättar ettunderorgan som skaU förse partskonferensen . 1992/93:227 medvetenskapUga, tekniska och teknologiska råd. Organet skaU vara öppet fördeltogande av aUa parter. Artikeln anger riktlinjer för dess uppgifter, vilkaockså kan utveckfes av partskonferensen. Artikel26 stodgar att partema skaU avge regelbundna rapporter om de åtgärder de harvidtogit för att genomföra konventionen, inkl. en bedömning av åtgärdemaseffektivitet när det gäUer att uppfyUa målen med konventionen. Ianikel 27 regleras hur tvisflösning skaU gå tiU i frågor rörande konventionenstoUcning eUer tiUämpning. Enhgt artikeln skaU tvister söka lösas genomförhandling mellan berörda parter. Om detto misslyckas kan partema vända sigtiU en utomstående för medlarhjälp. Om även detto misslyckas skaU tvistenlämnas tiU förlikning såvida partema inte enas om annat. Procedur förförlikning firamgår av del 2 i bifega 2. Ett altemativ tiU förlikning ges ocksåi artikeln som gör det möjUgt för en part att acceptera bindande tvistiösning iform av skUjedom enUgt den procedur som framgår av del I i bUaga 2 och/eUerhänskjuto tvisten för avgörande tiU IntemationeUa domstolen i . Acceptansav detto förfarande kan ske när som helst genom en skriftUg deklaration tiUdepositorien. Tvistiösning avser också protokoU tiU konventionen. Iartikel 28 stodgas att ett föreslaget protokoU skedl tiUstäUas samtUga parterminst före det partsmöte vid vilket protokoUet avses antos. Artikel29 anger procedurer, inkl. rösttegler, för ändring av konventionen eUer någotav dess protokoU, samt regler för ikraftträdande av ändringar. Iartikel 30 anges regler för antegande och ikraftträdande av bUagor till konventionenoch tiU något av dess protokoU samt för ändring av bilagor. BUagor skaUbettaktos som en mtegrerad del av resp. huvudtext och får endast avseprocedureUa, vetenskapUga, tekniska eUer administrativa frågor. Anikel31 anger att varje part, utom organisationer för regional ekonomiskintegration, har en röst var.