prop · GG036 · 1992-12-31 00:00:00 — Förutsättningen för det är att det skulle medförabetydande kostnad eller olägenhet för anläggningens ägare att ta bort ellerförändra anläggningen. Enligt ordalydelsen i paragrafen är den angränsandemarkens ägare berättigad till ersättning för Intrånget. Enligt min uppfattning finns det starka skäl för attlikställa tomträttsha vare med fastighetsägare vid tillämpningen av denna paragraf. Det är tomt rättshavaren som har den omedelbara och huvudsakliga olägenheten av ett intrång från grannfastlgheten. Enligt nuvarande ordning torde han visserli gen vid mera omfattande Intrång kunna vända sig mot fastighetsägaren och 10 fä till stånd jämkning av avgälden enligt 13 kap. 12 §jordabalken. De rätts- Prop. 1992/93:6 fall som har förekommit tyder emellertidpå att tomträttshavarens skada kan uppgå till betydande belopp. Denjämkning som kan komma Ifräga lär i sädana fall Inte motsvara den skada somIntrånget har Inneburit. Om det I stället är fräga om ett mindre Inträng somInte påverkar tomträttens värde I avsevärd grad - och detta torde i praktikenvara det vanliga - är tomträttshavaren överhuvudtaget Inte berättigad tilljämkning av avgälden. Möjligen kan Intrånget beaktas vid den regelbundetåterkommande omprövningen av avgälden. Sädan omprövning sker dock förnärvarande endast med vissa längre Intervall, minst tio är (13 kap. 10 och 11 §§).Avgälden skall därvid bestämmas på grundval av det värde marken äger vid tidenför omprövningen. Detta ger uppenbarligen Inte utrymme för att beakta dekostnader som tomträttshavaren har drabbats av genom inträng av nu aktuelltslag. Det är mot denna bakgrund rimligt att tomträttshavaren får möjlighet attvända sig direkt mot den Inkräktande anläggningens ägare. Det kan emellertid förekomma fall då fastighetsägaren börbibehålla rätten till ersättning trots att fastigheten är upplåten medtomträtt. Ett sådant fall är att intrånget skedde före tomträttsupplåieben. situationen är det givetvis fastighetsägaren som förvärvat den rätt tillersättning som har uppstått i och med intrånget. Det får antas att denursprungliga tomträttsavgäl-den bestäms med beaktande av Intrånget. Tomträttsupplätelsenkan Inte I sig anses Innebära att rätten till ersättning övergår på tomträttshavaren. Även om intrånget har skett efter tomlrättsiipplåldsen,kan det finnas skäl att förbehålla fastighetsägaren viss rätt till ersättning.Fastighetsägaren kan ju fortfarande förfoga över fastigheten genom försäljningoch det kan hävdas att ett Intrång från en angränsande fastighet skulle kunnapåverka det pris som han skulle kunna betinga sig vid försäljningen. Så längefastigheten är upplåten med tomträtt torde visserligen detta vara av mindrepraktisk betydelse. Det kan emellertid ocksä tänkas att intrånget päverkartomträttens och markens värde pä ett sädant sätt att tomträttshavaren kanpåfordra en minskning av avgälden. En sådan minskning skulle kunna komma tillstånd I samband med den återkommande omprövningen av avgälden (13 kap. 11 §jordabalken). Den skulle ocksä kunna ske efter begäran om jämkning av avgälden(13 kap. 12 § jordabalken). Detta talar för att fastighetsägaren I dessa fallbör kunna fordra att anläggningens ägare ersätter honom med ett belopp sommotsvarar den avgäldsminskning som det finns anledning att räkna med. Ett annat fall där det ocksä framstår som rimligt attfastighetsägaren behåller rätten till ersättning är dä intrånget har skett inära anslutning till tomträttens upphörande. 1 sädana fall torde olägenhetenför tomträttshavaren ofta vara begränsad, medan Intrånget kan fä påtagligbetydelse för fastighetsägaren. Stockholmstingsrätt har i sitt remissyttrande gjort gällande att de nu be rörda situationerna, då fastighetsägaren lider skada till följd av intrånget,är sällsynta. Tingsrätten har mot den bakgrunden och med hänsyn till risken för gränsdragningsproblem förordat att endast tomträttshavaren ges rätt till ersättning för inträng. Jag delar i och för sig uppfattningen att det sannolikt kommer att inträffa endast sällan att fastighetsägaren drabbas av skada till 11 1 fall då detta trots allt Inträffar skulle det emellertid inte Prop.1992/93:6 vara rimligt att fastighetsägaren helt saknar rätt till ersättning. En ordning som Innebär att tomträttshavaren I och med tomträttsupplätelsenhelt övertar fastighetsägarens rätt att utkräva ersättning framstår alltsåenligt min mening Inte som lämplig. 1 stället bör - sedan tomträtt har upplåtits- fastighetsägaren fortfarande kunna erhålla ersättning för den förlust somIntrånget åsamkar honom, medan tomträttshavaren bör vara berättigad till ersättningför sin skada. Om Intrånget minskar fastighetsägarens möjligheter att få utsamma tomträttsavgäld som tidigare, bör han således kunna få ersättning fördetta. Om tomträtten är uppsagd till upphörande eller av annan anledning skallupphöra, bör fastighetsägaren också kunna fä ersättning för fastighetensdirekta värdeminskning och för de kostnader som intrånget åsamkar honom. Tomträttshavarenbör å sin sida vara berättigad till ersättning för tomträttens minskade värde,men endast I den män han inte kan fä kompensation genom att begära minskning avavgälden. Han bör vidare kunna erhålla ersättning för utlägg och övrigakostnader som intrånget har inneburit. En reglering av detta slag kan enligtmin mening inte antas föranleda nägra mera påtagliga tillämpningsproblem. Av det som jag nu har sagt framgår att det finns starkasakliga skäl att vid tillämpningen av 3 kap. jordabalken I huvudsak likställa tomträttshavaremed fastighetsägare och att detta kan ske utan att det uppkommer nägot men förfastighetsägare som har upplåtit tomträtt. Jag anser därför att lagstiftningen bör ändras så att detklarare kommer till uttryck att en tomträttshavares rättigheter ochskyldigheter enligt 3 kap. I huvudsak motsvarar en fastighetsägares. När enfastighet är upplåten med tomträtt bör således de bestämmelser i 3 kap. 2, 3och 5 §§ som rör markens ägare i stället avse tomträttshavaren. Denne bör ocksåi viss utsträckning överta den rätt till ersättning för Inträng som följer av 3kap. 1 promemorians lagförslag har tomträttshavarens ställningklargjorts genom kompletteringar av lagtexten i respektive bestämmelser i 3kap. har Ifrägasatt om det Inte skulle varalämpligare att reglera frägan i 13 kap. 7 § jordabalken. För egen del anserjag dock att den lagtekniska lösning som har valts I promemorian innebär entydligare reglering av tomträttshavarens ställning I de olika situationer sombestämmelserna avser än vad som skulle kunna bli fallet om regleringen istället gjordes I 13 kap. 7 §. Jag förordar därför den lagtekniska lösning sompromemorian innehåller. 4 Upprättat förslag m.m. 1 enlighet med vad jag nu anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till lag om ändring I jordabalken. Lagändringen bör kunna träda i kraft . De föreslagna reglerna torde Inte medföra några kostnaderför det allmänna. 5 Specialmotivering Prop. Förslag till lag om ändring i jordabalken 3 kap, 2§ Tränger rot eller gren in på fastighet frän område intilldenna och medför detta olägenhet för fastighetens ägare, fär denne taga bortroten eller grenen. Områdets ägare skall dock beredas tillfälle att självutföra åtgärden, om denna kan befaras medföra skada av betydelse för honom. Om en fastighet är upplåten med tomträtt, skall vad som iförstastycket sägs om fastighetens och områdets ägare i stället gälla tomträttshavaren. 1 paragrafen har lagts till ett nytt andra styckebeträffande fall då en fastighet har upplåtits med tomträtt. Tomträttshavarenövertar dä fastighetsägarens rätt alt avlägsna rötter eller grenar som trängerIn pä fastigheten. Tillägget innebär ocksä att det är tomträttshavaren ochInte områdets ägare som skall beredas tillfälle att utföra åtgärden, om det omrädedär trädet växer är upplåtet med tomträtt. Den som ämnar utföra eller låta utföra grävning ellerliknande arbete pä sin mark skall vidta varje skyddsåtgärd som kan ansesnödvändig för att förebygga skada pä angränsande mark. Bestämmelser omersättning för skador till följd av grävning eller liknande arbete finns imiljöskadelagen (1986:225). Medför skyddsåtgärd uppenbarligen högre kostnad än denskada som åtgärden avser att förebygga, får åtgärden underlåtas. Skadan skalldock ersättas enligt bestämmelserna i miljöskadelagen. Om det begärs, skallsäkerhet enligt vad som sägs i 2 kap. utsökningsbalken ställas hoslänsstyrelsen för ersättningen innan arbetet börjar. Ät byggnad eller annan anläggning, somhör till angränsande mark, till följd av vårdslöshet vid uppförandet ellerbrist i underhållet, av sädan beskaffenhet att särskild skyddsåtgärd ärnödvändig för att förebygga skada med anledning av arbete som inte sträcksnedanför vanligt källardjup, skall åtgärden bekostas av den angränsande markensägare. Om anläggningen hör till en tomträtt, skaU åtgärden i stället bekostasav tomträttshavaren. Ändringen berör endast tredje stycket. har dettaendast reglerat fastighetsägares skyldighet att själv bidra till kostnad föråtgärd som är nödvändig för att skydda honom tillhörig byggnad elleranläggning. Genom till-lägg av en ny mening kommer samma regel att gälla Ifråga om tomträttshavare. Om en byggnad eller annan anläggning, som utgörtillbehör till tomträtt, till följd av vårdslöshet vid uppförandet ellerbristande underhåll kräver särskild skyddsåtgärd även vid arbete som Intesträcks nedanför vanligt källardjup, är alltså tomträttshavaren skyldig attstå kostnaderna för åtgärden. Åtgärder för att förebygga skada till följd av grävningeller liknande arbete fär vidtas på annans mark, om det är nödvändigt för attundvika oskälig kost- nad ellerannan synnerlig olägenhet. Skada och inträng skall ersättas. Den Prop.1992/93:6 som enligt 3 § tredje stycket skaU bekosta arbetet är dock inteberättigad till ersättning. Om det begärs, skall säkerhet enligt vad som sägs I2 kap. utsökningsbalken ställas hos för ersättningen innanarbetet börjar. Enligt hittillsvarande ordning är en fastighetsägare somsjälv skall bekosta särskild skyddsåtgärd inte berättigad till ersättning fördet Inträng söm skyddsåtgärden kan innebära. Den likabehandling avfastighetsägare och tomträttshavare som har kommit till uttryck I ändringen I 3§, föranleder nu att tomträttshavare likställs med fastighetsägare även I frägaom rätt till ersättning för det inträng som en skyddsåtgärd Innebär. Är det säledes- I fall som avses I 3 § tredje stycket - nödvändigt att vidta särskild åtgärdtill skydd för en anläggning som hör till en tomträtt, är tomträttshavaren till ersättning för inträng. Har byggnad eller annan anläggning uppförts så att denskjuter In på angränsande mark, och skulle anläggningens borttagande ellerförändring medföra betydande kostnad eller olägenhet för anläggningens ägare,är denne ej skyldig att avträda den mark som sålunda tagits i anspråk, förränanläggningen avlägsnas eller blir obrukbar. Vad som sagts nu gäller dock ej, omden som uppförde anläggningen inkräktade pä den angränsande marken med avsikteller av grov vårdslöshet och, när anläggningen överlåtits till annan, denneägde kännedom därom vid sitt förvärv. Den angränsande markens ägare är berättigad tillersättning för det intrång som anläggningen medlar för honom. Om marken föreintrånget har upplåtits med tomträtt, är tomträttshavaren berättigad tillersättning för det intrång som anläggningen medför för honom. De föreslagna ändringarna I paragrafens andra styckeInnebär att en tomträttshavare kan vända sig direkt mot den inkräktandeanläggningens ägare och begära ersättning för skada som Intrånget har åsamkathonom. Avsikten är emellertid inte att tomträttshavaren fullt ut skall inträdai fastighetsägarens rätt till ersättning. Fastighetsägarenkommer fortfarande att - trots att hans fastighet är upp låten med tomträtt - kunna begära ersättning för den förlust som drabbar honom. Han behäller således den rätt till ersättning som han kan ha till följd av intrång, som skett före upplåtelsen. Han skall fortfarande ha rätt till kom pensation för den avgäldsminskning som intrånget kan föranleda. Inträng av nu aktuellt slag torde visserligen sällan eller aldrig vara av den omfattningatt det ger anledning till jämkning av avgälden enligt 13 kap. 12 § jordabalken. Ersättning för avgäldsminskning lär därför främst aktualiseras när intrånget kan antas bli bestående och påverka avgälden vid nästa ordinarie avgäldsreg- lerlng (13 kap.11 §). Det är alltså fråga om fall där intrånget medför en be stående värdeminskning på marken. Sä länge tomträtten består torde fastig hetsägaren Inte drabbas av någon annan skada än avgäldsminskning. Är tomträtten emellertid uppsagd till upphörande eller har fastighetsägaren och tomträttshavaren överenskommit om att tomträtten skall upphöra, bör fas tighetsägaren vara berättigad till - I stället för ersättning för avgäldsminsk- 14 ning -ersättning för direkt markvärdeminskning och för de kostnader som Prop.1992/93:6 följer av intrånget. Tomträttshavaren bör kunna erhålla ersättning endast förden skada och det Inträng som den inkräktande anläggningen har åsamkat honom.Om Intrånget är av en sädan omfattning att avgälden kan sättas ner, mästedetta inverka pä hans rätt till ersättning frän den inkräktande anläggningensägare. Denna lag träder i kraft den 1januari 1993. Har intrång som avses i 3 kap. 7 §inletts före ikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser om rätten tillersättning. Ikraftträdandet innebär att rätten att ta bort eninträngande rot eller gren (3 kap. 2 §) övergår frän fastighetsägaren till tomträttshavaren.När grenen eller roten trängde över fastighetsgränsen saknar givetvisbetydelse. Vad gäller en tomträttshavares skyldighet att i vissa fall ståkostnaderna för skyddsåtgärder (3 kap. 3 §) och tåla skada och Intrång utanersättning (3 kap. 5 §) följer av allmänna grundsatser att de nya reglerna kantillämpas enbart i fråga om åtgärder som vidtas efter ikraftträdandet. 1 dessaavseenden torde nägot behov av särskilda övergångsbestämmelser Inte föreligga. Den nya bestämmelsen 13 kap. 7 § bör inte fä inverka påden rätt till ersättning och den skyldighet att utge ersättning som haruppkommit innan bestämmelsen trätt I kraft. Om en anläggning redan vidIkraftträdandet skjuter In pä angränsande fastighet, föreligger redan enskyldighet för anläggningens ägare att utge ersättning till fastighetsägarenför det Intrång som detta innebär och kommer att innebära. Med hänsyn härtillbör den nya bestämmelsen inte tillämpas i de fall då anläggningen har uppförtsföre Ikraftträdandet. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslär att anta förslaget till lag om ändring ijordabalken. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag somföredraganden har lagt fram. Lagförslaget i departementspromemorian Prop. Ds 1991:69 ii. Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 3, 5 och 7 §§jordabalken' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2§ Tränger rot eller gren in pä fastighet från områdeintill denna och medför detta olägenhet för fastighetens ägare, fär denne tagabort roten eller grenen. Områdets ägare skall dock beredas tillfälle att självutföra åtgärden, om denna kan befaras medföra skada av betydelse för honom. Om en fastighet är upplåten med tomträtt, skall vad som iförsta stycket sägs om ägare i stället gälla innehavaren av tomträtten. Den som ämnar utföra eller låta utföra grävning ellerliknande arbete på sin mark skall vidta varje skyddsåtgärd som kan ansesnödvändig för att förebygga skada pä angränsande mark. Bestämmelser omersättning för skador till följd av grävning eller liknande arbete finns Imiljöskadelagen (1986:225). Medför skyddsåtgärd uppenbarligen högre kostnad än denskada som åtgärden avser att förebygga, fär åtgärden underlåtas. Skadan skalldock ersättas enligt bestämmelserna i miljöskadelagen. Om det begärs, skallsäkerhet enligt vad som sägs i 2 kap. utsökningsbalken ställas hoslänsstyrelsen för ersättningen Innan arbetet börjar. Är byggnad eller annan anlägg- Är byggnad eller annan anlägg- ning som hör till angränsande mark, ning, som hör tillangränsande till följd av vårdslöshet vid uppfö- mark, till följd av vårdslöshet vid randet eller brist i underhållet, av så- uppförandet eller brist i underhållet, dan beskaffenhet att särskild av sädan beskaffenhet att särskild skyddsåtgärd är nödvändig för att skyddsåtgärd är nödvändig för att förebygga skada med anledning av förebygga skada med anledning av arbete som icke sträckes nedanför arbete som inte sträcks nedanför vanligt käUardjup, skall åtgärden vanligt källardjup, skall åtgärden bekostas av den angränsande mar- bekostas av den angränsande mar kens ägare. tomträtt, skall åtgärden i stället bekostas av tomträttshavaren. 5 §3 Åtgärd för att förebygga skada till Åtgärd för att förebygga skada till ' Balken omtryckt 1971:1209. Senaste lydelse 1986:226. följd av grävning eller liknande arbete fär vidtagas päannans mark, om det är nödvändigt för att undvika oskälig kostnad eller annansynnerlig olägenhet. Skada och Intrång skall ersättas, om markens ägare ej ärskyldig att bekosta arbetet. Om det begäres, skall säkerhet enligt vad. som sägsi 2 kap. utsökningsbalken Ställas hos för ersättningen innanarbetet börjar. följd av grävning eller liknande arbete fär vidtagas påannans mark, om det är nödvändigt för att undvika oskälig kostnad eller annansynnerlig olägenhet. Skada och Inträng skall ersättas. Den som enligt 3§ tredjestycket själv skall bekosta arbetet är dock inte berättigad till ersättning.Om det begärs, skall säkerhet enligt vad som sägs i 2 kap. utsökningsbalkenställas hos för ersättningen innan arbetet börjar. Prop.1992/93:6 BU. Har byggnad eller annan anläggning uppförts så att denskjuter in pä angränsande mark, och skulle anläggningens borttagande ellerförändring medföra betydande kostnad eller olägenhet för anläggningens ägare,är denne ej skyldig att avträda den mark som sålunda tagits I anspråk, förränanläggningen avlägsnas eller blir obrukbar. Vad som sagts nu gäller dock ej, omden som uppförde anläggningen Inkräktade på den angränsande marken med avsikteller av grov vårdslöshet och, när anläggningen överlåtits till annan, denneägde kännedom därom vid sitt förvärv. Den angränsande markens ägare Den angränsande markens ägare är berättigad till ersättning för det är berättigadtill ersättning för det Inträng som anläggningen medför. intrång som anläggningen medför för honom. Har marken föreintrånget upplåtits med tomträtt, är även tomträttshavaren berättigad till ersättningför det intrång som anlägg-fiingen har medfört för honom. Denna lag träder i kraft den 1 juli1992. Har intrång som avses i 3 kap. 7 §inletts före ikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser om rätten tillersättning. 3 Senastelydelse 1981:784. " Senaste lydelse 1987:132. Sammanställningav remissyttranden över Prop. departementspromemorian(Ds 1991:69) ''- Tomträttshavares ställning i grannelagsrättsliga förhållanden Remissyttrande har avgetts av , , , domänverket, statens lantmäteriverk, Göteborgsuniversitet, , . ,, , och . har förklarat sig inte ha någon erinran motatt tomträttshavare vid tillämpning av reglerna I 3 kap. jordabalken i huvudsaklikställs med fastighetsägare. Hovrätten har emellertid ifrågasatt om det Intevore lämpligare att reglera denna fråga i 13 kap. 7 § jordabalken. har tillstyrkt förslaget tilländringar I 3 kap. 2, 3 och 5 §§ jordabalken men har riktat Invändningar motförslaget till ändring I 3 kap. 7 §. Tingsrätten har uttalat: De I promemorian föreslagna ändringarna innebär att en tomträttshavarei huvudsak likställs med en ägare av en fastighet i de grannelagsrättsliga förhållandensom behandlas i 3 kap. jordabalken. Tingsrätten anser att denna grundsyn Iförslaget är riktig. Ett skäl härför är det sätt pä vilket en tomträttsavgäldfastställs. Beräkningen av avgälden grundas på markens värde vidregleringstidpunkten. Detta värde fastställs på basis av vad fastighetsägarenvid motsvarande tidpunkt har betalat för likvärdiga fastigheter. Det är enligttingsrättens mening logiskt och rimligt att tomträttshavare även i andra ekonomiskasammanhang likställs med fastighetsägare. De föreslagna ändringarna innebär vidare att de oklarhetersom enligt gällande ordning finns mellan tomträttshavare och markägaresansvarsområden i stort sett elimineras. Tingsrätten har upplevt dessaoklarheter som besvärande vid tUlämpningen av gällande lagstiftning. De harockså skapat problem vid saneringen av cityområden i samband medbyggande just i fastighetsgräns. har förklarat sig inte ha nägon erinran motförslaget. har tillstyrkt förslaget. har tillstyrkt förslaget. (rektorsämbetet) har förklarat sigfinna förslaget väl (kommunstyrelsen) har tillstyrktförslaget. 1 en av Prop. 1992/93:6 kommunstyrelsen åberopad promemoria uttalas: Bil. Mot bakgrund av tomträttens ställning, vilken i väsentligaavseenden ger tomträttshavaren en liknande rättsställning som enfastighetsägare, är de föreslagna ändringarna logiska. har överlämnat ett yttrande frånkommunens fastighetsnämnd. 1 detta yttrande har nämnden tillstyrkt förslaget.Nämnden har ocksä uttalat att det är vällovligt att förslag framläggs somklargör tomträttshavares ställning vid tillämpning av 3 kap. jordabalken. har förklarat sig Inte ha någonerinran mot förslaget. har tillstyrkt förslaget. har förklarat sig Inte hanågon erinran mot förslaget. har tillstyrkt förslaget. har tillstyrkt förslaget ochuttalat: Föreningen anser att det är en fördel att tomträttshavarens ställningi grannelagsrättsliga förhållanden nu klargörs genom den föreslagnalagändringen. Den valda avvägningen mellan fastighetsägarens och tomträttshavarensrättigheter och skyldigheter överensstämmer väl med den allmänna rättsuppfattningeni dessa frägor. Synpunkter på de särskilda bestämmelserna 3 kap. 2 § (fasiighetsnämnden): Ändringen I 2 § medför en praktisk tillämpning som böreftersträvas. Förbundet ansluter sig till förslaget. Det är rimligt att tomträttshavarenövertar fastighetsägarens rätt att avlägsna rötter och grenar som tränger in påfastigheten liksom att tomträttshavaren och Inte fastighetsägaren skall beredastillfälle att utföra åtgärden om det omräde där trädet växer är upplåtet medtomträtt. 3 kap. 3 § Prop. 2 (fastighetsnämnden): ser mycket positivt på ändringen I 3 §där det klargörs att om anläggningen hör till tomträtt, skall nödvändigaskyddsåtgärder bekostas av tomträttshavaren, i de fall de är nödvändiga föratt förebygga skada. Härvid undviks diskussioner och eventuell domstolsprocessangående kommunens ansvar för tomträttsupplätelse I sådana fall. Det är vidarenaturligt att den som kommer att fä svara för att byggnaden eller anläggningenär värdslöst uppförd eller dåligt underhällen är dess ägare, dvs. tomträttshavaren.Därvid faller det sig även naturligt att det är densamme som fär bekosta desärskilda skyddsåtgärderna. Förbundet delar uppfattningen att det bör klargöras att entomträttshavare - i likhet med en villaägare - får bekosta eventuellaskyddsåtgärder till följd av att en byggnad eller anläggning han äger ärvärdslöst uppförd eller dåligt underhållen. 3 kap. 5 § (fastighetsnämnden): Ändringen I 5 § hänger samman med den ändring somföreslagits i 3 kap. 3 § tredje stycket. Klargörande att den som själv skallbekosta arbetet inte är berättigad till ersättning för skada eller intrång ärdärför en logisk konsekvens. Ändringen är en naturlig konsekvens av den föreslagnaändringen i 3 kap. 3 § jordabalken. I förevarande fall bör Inte heller tomträttshavarenvara berättigad till ersättning för skada eller intrång. 3 kap. 7 § Vad gällerförslaget till ändring I 3 kap. 7 § jordabalken Innebär detta att säväl markägaren som tomträttshavaren skulle kunna vara berättigade till ersättning. Enligt tingsrättens mening kan förslaget komma att skapa gräns dragningsproblem.