prop · GF03112 · 1992-01-01 00:00:00 — Jag föreslår att den nu redovisade metoden skall användas. Skyldighet att automatiskt innehålla kvarstående skatt bör endast föreligga för den som betalar den huvudsakliga inkomsten av arbete med undantag för sjukpenning, föräldrapenningförmåner m.m. Om den skattskyldige särskilt begär eller skattemyndigheten särskilt beslutar att skatteavdrag för kvarstående skatt skall göras bör sådan skyldighet föreligga också i fråga om inkomst av arbete som utgör sidoinkomst och sjukpenning, föräldrapenningförmån m.m. Vidare bör skatteavdrag för betalning av kvarskatt göras från korttidsstudiestöd om den skattskyldige inte visar upp intyg från annan arbetsgivare att denne gör avdrag. Skyldighet att verkställa förhöjt skatteavdrag från biikomster bör inte föreligga. Enligt 2 kap. 4 § socialavgiftslagen skall vid bestämmandet av avgiftsunderlaget bortses från ersättning till en och samme arbetstagare om den inte uppgått till . Beloppsgränserna för skyldigheten att göra källskatteavdrag och för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter bör enligt promemorian överensstämma. I promemorian föreslås att gränsbeloppet skall vara . Kammarrätten i anser att denna beloppsgräns bör höjas till . eller till motsvarande andel av ett basbelopp. Liknande synpunkter har förts fram av . Enligt min mening bör man inte höja den i promemorian föreslagna skatteavdragsfria gränsen. Det skulle vara ett alltför stort avsteg från principen att skatteavdrag skall göras även från biinkomster. I promemorian har föreslagits att den som betalar ut ett sådant engångsbelopp som avses i 7 § första stycket UBL även fortsättningsvis skall innehålla preliminär skatt . Jag instämmer i detta förslag. Frågan om skatteavdragets storlek när en ersättning för arbete tas emot av någon som i sin tur har anlitat medhjälpare och själv avlönar dessa har jag behandlat i avsnitt 3.8. När det slutligen gäller ansvars- och straffbestämmelser föranleder de förslag som jag har lagt fram nu vissa justeringar i gällande bestämmelser. Dessa redovisas dock endast i författningskommentarerna. De särskilda regler som gäller i fråga om skatteavdrag på sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring m.m. innebär att preliminär A-skatt skall betalas oberoende av om inkomsten utgör den skattskyldiges huvudsakliga inkomst av tjänst enligt 3 § 2 mom. UBL eller inte. Eftersom detta blir huvudregel enligt det system jag nu föreslår kan de särskilda reglerna i detta hänseende slopas. Skatteavdrag från sjukpenning och andra ersättningar som grundar sig på sjukpenninggrundande inkomst bör emellertid även fortsättningsvis göras enligt särskilda skattetabeller eftersom den ordningen ger ett mer korrekt skatteuttag. Dessa regler bör emellertid tas in i UBL, liksom de särskilda reglerna om skatteavdrag från dagpenning från arbetslöshetskassa. Lagen om skatteavdrag från sjukpenning m.m. bör upphävas. har påpekat att de genom förslaget om skatteavdrag på biinkomster får utföra ett mycket omfattande skatteuppbördsarbete och menar att bolagen måste få utgå ifrån att skatteavdrag alltid skall göras efter samma procentsats utan hänsyn till skattsedelsinnehav, jämkningsbeslut, begäran om förhöjt skatteavdrag m.m. Om försäkringsbolagen skall följa de bestämmelser jag föreslår kommer de -- när livräntan utgör biinkomst -- att ha att göra skatteavdrag . Som tidigare föreslagits bör skyldighet att verkställa förhöjt skatteavdrag från biikomster inte föreligga. Om den preliminära skatten skall jämkas bör jämkningen i första hand göras av den skatt som hänför sig till huvudinkomsten och som skall betalas enligt tabell. I undantagsfall kan jämkning behöva beslutas även beträffande skatteavdrag från livräntor som utgör biinkomst. gäller enligt 10 § UBL beträffande livräntor att skatteavdrag inte skall göras när utbetalningen understiger ett halvt basbelopp. Eftersom det nu föreslagna systemet innebär att skatteavdrag skall göras även från biinkomster skulle en sådan regel aktualiseras på ett helt annat sätt än tidigare om den behölls. Det torde vara administrativt lättare för försäkringsbolag m.fl. att innehålla skatt efter även när utbetalningen understiger ett halvt basbelopp än att göra undantag för sådana utbetalningar. Dessutom skulle härigenom undvikas problemet med att bestämma skatteavdragets storlek när en utbetalning ensam understiger ett halvt basbelopp men efterföljande utbetalningar på grund av samma försäkring medför att denna gräns överskrids. Jag föreslår att undantaget slopas. Vid utbetalning av livränta enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän skall preliminär A-skatt betalas enligt den särskilda lagen om skatteavdrag i vissa fall från folkpension m.m. Skatteavdraget verkställs enligt tabell. Den särskilda lagen bör upphävas så att skatteavdrag verkställs antingen enligt tabell eller -- om livräntan utgör en biinkomst för mottagaren -- . Folkpension, tilläggspension, delpension och vårdbidrag enligt lagen om allmän försäkring m.m. Preliminär A-skatt bör betalas även för folkpension, tilläggspension och vårdbidrag enligt lagen om allmän försäkring samt delpension enligt lagstiftningen om delpensionsförsäkring enligt samma principer som för övriga inkomster. Hänsyn bör därvid tas till att folkpensionärer åtnjuter ett särskilt grundavdrag vid beskattningen. Därför bör preliminär skatt inte tas ut på folkpension så länge den inte betalas ut tillsammans med annan pension, livränta eller liknande förmån. Den skattskyldige kommer enligt 41 § 1 mom. UBL att kunna åstadkomma att den utbetalande myndigheten eller inrättningen ändå innehåller skatt. kommer också enligt 3 § 2 mom. UBL att kunna fatta särskilt beslut beträffande preliminär skatt på pension om pensionen utgör den huvudsakliga inkomsten av arbete. 3.18 Artistersättning m.m. Mitt förslag: De särskilda reglerna i lagen (1990:328) om skatteavdrag i vissa fall från artistersättning m.m. upphävs. Skatteavdrag vid utbetalning av ersättning till en artist eller en idrottsman skall i stället göras enligt reglerna i uppbördslagen. Preliminär A-skatt skall dock inte betalas på sådana ersättningar till idrottsutövare för vilka arbetsgivaravgifter inte skall betalas. Redovisning av skatten skall ske i vanlig uppbördsdeklaration senast den 18 efter utbetalningen. Uppgift om vem skatten avser skall lämnas till skattemyndigheten först i kontrolluppgift. RSV:s förslag: Överensstämmer med mitt utom så till vida att verket föreslår att en särskild fördelningslista på blankett enligt fastställt formulär skall lämnas till skattemyndigheten senast som uppbördsdeklarationen skall ges in. Det skall finnas olika formulär för turnerande resp. icke turnerande artister för att utbetalaren skall veta hur kostnadsersättningar skall behandlas. RSV:s förslag innehåller inte heller någon regel om undantag från skyldigheten att betala preliminär A- skatt på vissa ersättningar till idrottsutövare. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget att de särskilda reglerna för skatteavdrag från ersättning till artister och idrottsmän avskaffas. AMS anser dock att frågan om artistskatt behöver bli föremål för en mer allsidig utredning och bedömning och statskontoret menar att de administrativa och resursmässiga konsekvenserna bör belysas innan slutgiltigt beslut tas. Beträffande det föreslagna kravet på fördelningslista är meningarna delade. RRV anser att det från kontrollsynpunkt är angeläget att fördelningslistan bibehålls. Kammarrätten i tillstyrker förslaget men anför att listorna helt kan slopas när skattemyndigheterna fått erfarenhet av de nya uppbördsreglerna. Vidare anser kammarrätten liksom länsrätten i län att det vore lämpligt att också ta in bestämmelser om vad som omfattas av artistisk verksamhet i lagrummet om redovisning av skatt. Artisternas och arbetsgivarnas intresseorganisationer, däribland och menar att förslaget om fördelningslistor inte löser problemet att bedöma i vad mån ersättning för resor och andra kostnader skall ingå i underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag. påpekar att det krävs en dispensmöjlighet om krav på fördelningslista föreskrivs. är av uppfattningen att fördelninglistorna kommer att förenkla hanteringen -- om utformningen blir klargörande -- samt att det är en fördel att medföljande teknisk personal föreslås få tas upp på listorna. Skälen för mitt förslag: Regler om skatteavdrag från artistersättning även i fall där ersättningen inte utgör den skattskyldiges huvudsakliga inkomst av tjänst och där den skattskyldige har B-skattesedel infördes . De gavs först i förordningsform med stöd av bemyndigande i 3 § 3 mom. UBL men överfördes i huvudsak oförändrade till en särskild lag, lagen (1990:328) om skatteavdrag i vissa fall från artistersättning m.m. utmönstrades bemyndigandet ur UBL (prop. 1989/90:74, SkU32, rskr. Reglerna innebär i korthet att preliminär A-skatt skall dras av det utbetalade beloppet till den del det inte utgör reseersättning. kan i särskilda fall bestämma annan beräkningsgrund för avdraget, t.ex. beroende på att den skattskyldige har så stora avdragsgilla kostnader att skatteuttaget annars skulle bli för högt. Skatten skall normalt betalas in till skattemyndigheten i län senast efter det att avdraget gjorts. Uppgift om bl.a. ersättningens storlek, datum för utbetalningen och mottagarens namn skall lämnas på inbetalningskortet eller, om inbetalning sker i en post vid samma tillfälle för flera skattskyldiga, i en särskild förteckning (fördelningslista). Reglernas tillkomst hängde samman med att artister ofta mottar ersättning som utgör inkomst av tjänst utan att det är fråga om ersättning från huvudsaklig inkomst av tjänst vilket innebar att skatteavdrag inte skulle göras enligt bestämmelserna i . Det hade förekommit ett antal uppmärksammade fall där artister med B-skattesedel hade fått problem med höga kvarstående skatter. Mina redan lämnade förslag om skatteavdrag även från biinkomster har en sådan generell utformning att även artistersättning omfattas. Skatteavdrag skall alltså göras också från artisters biinkomster om de har en A- skattesedel. Om en artist som innehar F-skattesedel inte sköter sina preliminärskatteinbetalningar och alltså riskerar att få hög kvarskatt kan F-skattesedeln återkallas. Följaktligen kommer de skäl som en gång anfördes för de särskilda reglerna inte längre att föreligga. RSV har också funnit att de särskilda reglerna för artister kan avskaffas. Härigenom kan en samordning ske av preliminärskatteuppbörd och uppbörd av arbetsgivaravgifterna så som skett för andra arbetstagare. Jag delar uppfattningen att särreglerna för artister m.m. bör avskaffas. I ett avseende föreslår RSV att särregleringen behålls, nämligen vad gäller redovisningen till skattemyndigheterna i form av en s.k. fördelningslista. Skälen anges huvudsakligen vara dels att listorna, särskilt om två alternativa nya formulär upprättades, skulle vara ett gott hjälpmedel för den som betalar ut ersättning till artister vid bedömning av hur kostnaderna för resa och uppehälle skall behandlas, dels att den behövs för skattemyndigheternas kontrollverksamhet. Aktörerna på artistmarknaden däremot har starkt ifrågasatt att införandet av två fördelningslistor -- en för turnerande och en för icke turnerande artister -- skulle lösa bedömningsproblemen vad gäller resekostnadsersättningar. Sedan RSV lade fram sitt förslag har som en del av skattereformen genomförts ändringar i 10 § UBL, som bl.a. innebär att beräkningen av preliminär skatt på traktamentsersättning vid tjänsteresa och resa med egen bil i tjänsten har kopplats samman med de avdragsschabloner som gäller på dessa områden. Beträffande annan kostnadsersättning beräknas preliminär skatt endast om det är uppenbart att ersättningen avser kostnader som inte är avdragsgilla vid mottagarens inkomsttaxering eller att den överstiger avdragsgillt belopp. De införda bestämmelserna i 10 § UBL anser jag vara ändamålsenliga även vid beräkning av preliminär skatt på ersättning till artister. Att RSV anser att det finns behov av gränsdragning mellan turnerande och inte turnerande artister bottnar i att resor till olika orter där artisten haft kortvariga engagemang ses som resor till de i resp. engagemangsavtal angivna tjänsteställena och således inte som resor i tjänsten (se RÅ 1979 ref 1:93), medan resor för den som inte återvänder till bostaden mellan de olika engagemangen (turnerande artist) betraktats som tjänsteresor (se kammarrättens i dom i mål 4895-1983). För min del kan jag inte se att någon särskild redovisningsblankett bör påbjudas av denna anledning. Inte heller kan jag se att kontrollaspekten motiverar andra bestämmelser än de som föreskrivs i 78 § UBL. Jag föreslår därför inga sådana bestämmelser. Om ersättning utgetts i en klumpsumma och artisten svarar för kostnader förenade med framträdandet innebär mitt förslag att vid beräkningen av såväl skatteavdrag som arbetsgivaravgifter hänsyn tas till kostnaderna endast om de kan beräknas uppgå till av ersättningen (11 § UBL och 2 kap. 4 § socialavgiftslagen). skall på framställning av den som utger betalningen bestämma hur kostnaderna skall beräknas. För musiker och sångartister gäller en av RSV fastställd schablon () vid beräkning av underlag för arbetsgivaravgifter enligt socialavgiftslagen. Den bör gälla även vid beräkningen av preliminärskatteavdrag. Innehar artisten eller idrottsmannen en F-skattesedel skall inte vare sig skatteavdrag göras eller arbetsgivaravgifter betalas. Om den skattskyldige har både F- och A-skattesedel måste F-skattesedeln ha åberopats för att gälla (jfr avsnitt 3.4). Samma regler om skatteavdrag skall gälla när artistersättning betalas ut till en juridisk person. Även om ersättningen ges ut till ett handelsbolag skall preliminär skatt innehållas om bolaget inte innehar F- skattesedel. När artistersättning betalas ut till en juridisk person kommer däremot inte arbetsgivaravgifter i fråga. Ersättning från en ideell förening till en idrottsutövare, som inte är att betrakta som näringsidkare, skall, om den understiger ett halvt basbelopp enligt lagen om allmän försäkring, inte räknas med vid beräkning av sjukpenning- och pensionsgrundande inkomst och inte utgöra underlag för arbetsgivaravgifter (prop. 1990/91:76, SfU10, rskr. 116, SFS 1991:121). Av administrativa skäl bör den som betalar ut nu aktuella ersättningar inte heller vara skyldig att göra skatteavdrag. Däremot bör de allmänna reglerna om kontrolluppgift gälla även dessa ersättningar. 3.19 Uppbörd av F-skatt och särskild A-skatt Mitt förslag: Preliminär F-skatt och särskilt debiterad A-skatt skall betalas med början . De skattskyldiga skall tillställas särskilda inbetalningskort. Vid beräkning av preliminär F-skatt och särskild A-skatt skall hänsyn tas också till sådan mervärdeskatt som den skattskyldige redovisar i allmän självdeklaration. Promemorians förslag: I promemorian finns inget förslag i de här delarna. Skälen för mitt förslag: Jag har i det föregående framhållit att en F-skattesedel skall kunna utfärdas efter en relativt enkel prövning. Den som ansöker om en F-skattesedel skall, om inte särskilda skäl talar emot det, få en sådan skattsedel, i vissa fall kombinerad med en A-skattesedel. I ett system som är så generöst mot de skattskyldiga måste det finnas goda möjligheter att kontrollera att varje F-skattesedelsinnehavare fullgör sina skyldigheter i fråga om betalningen av den preliminära skatten. Inte minst viktigt är att skatten betalas och att det ges möjligheter för skattemyndigheterna att snabbt gripa in då detta inte sker. Därigenom minskas risken för att en F-skattesedelsinnehavare drar på sig stora preliminärskatteskulder som han sedan inte förmår betala med åtföljande skattebortfall för det allmänna. I samband med att uppbörden av arbetsgivaravgifter samordnades med uppbörden av källskatt infördes en månatlig betalning av sådana avgifter och skatter. före , skulle avgifterna och skatterna betalas -- avgifterna och skatterna i udda. Varje betalning avsåg då en period . Den månatliga uppbörden av arbetsgivaravgifter och källskatt har visat sig fungera mycket bra. Skattemyndigheterna använder ett system för maskinell bevakning av att betalningar görs och kan med hjälp av detta snabbt sända ut betalningspåminnelser till de arbetsgivare som har missat en inbetalning. Enligt min mening bör samma slag av rutiner som används vid uppbörden av arbetsgivaravgifter och källskatt användas också vid uppbörden av F-skatt. Med hänsyn till att de skattskyldigas likviditet inte bör försämras i det kärva ekonomiska klimat som råder nu anser jag dock inte att också F-skatten skall betalas in till skattemyndigheten . Den bör i stället, såsom nu gäller i fråga om B- skatten, betalas in med början . De skattskyldiga bör betala den preliminära F-skatten med särskilt inbetalningskort som de får från skattemyndigheten. Av administrativa skäl bör uppbörden av särskilt debiterad A-skatt ske på samma sätt som uppbörden av preliminär F-skatt. Jag föreslår därför att även sådan skatt skall betalas med inbetalningskort som sänds ut av skattemyndigheten. Preliminär skatt i fråga om mervärdeskatt I samband med skattereformen gjordes också en omfattande reformering av de indirekta skatterna, dvs. mervärdeskatten och punktskatterna. Mervärdeskatten utvidgades till en generell och enhetlig beskattning av i princip all yrkesmässig omsättning av varor och tjänster. Endast enstaka undantag från skatteplikten behölls. ändrades redovisningsordningen för mervärdeskatten så att redovisning av skatten skall ske för all skattepliktig omsättning utan någon nedre gräns. Av förenklingsskäl beslutades att om den skattepliktiga omsättningen inte överstiger . skall redovisningen ske i den skattskyldiges inkomstdeklaration. För att inte betalningstidpunkten skulle komma tidigare vid en redovisning av mervärdeskatten i självdeklarationen bestämdes att mervärdeskatten skulle få betalas så sent som utan att kvarskatteavgift påfördes. En sådan betalning sker då såsom en fyllnadsinbetalning av preliminär skatt. Behovet av att göra fyllnadsinbetalning avseende mervärdeskatten skulle kunna ha motverkats genom att låta även mervärdeskatten ingå i den preliminärt debiterade B- skatten. RSV bedömde emellertid att detta inte var praktiskt möjligt att genomföra förrän tidigast under . Tills vidare skulle därför mervärdeskatten inte ingå i den preliminärt debiterade B- skatten (prop. 1989/90:111, SkU31, rskr. 357, SFS 1990:576). Jag har inhämtat från RSV att verket har möjligheter att administrera en preliminär skatt även i fråga om sådan mervärdeskatt som redovisas i självdeklaration fr.o.m. . Visserligen medför detta att inbetalningen av mervärdeskatt i vissa fall måste tidigareläggas. Slutdatum blir i stället för . Detta gäller dock endast den del av mervärdeskatten som tillsammans med obetald preliminär skatt på övriga inkomster överstiger . För vissa skattskyldiga medför preliminär skatt i fråga om mervärdeskatt däremot fördelar, nämligen för sådana skattskyldiga som har rätt att få tillbaka mervärdeskatt. Detta kan då ske redan under inkomståret i stället för som först i samband med att överskjutande preliminär skatt återbetalas i december året efter inkomståret. Jag anser att även sådan mervärdeskatt som redovisas i allmän självdeklaration bör inordnas i preliminärskattesystemet. En sådan ordning har så stora administrativa fördelar att den bör införas . 3.20 AUL och undantagslagen Mitt förslag: Både lagen om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar (AUL) och lagen om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m.m. skall upphävas. Nuvarande bestämmelser om uppgiftsskyldighet i AUL skall flyttas över till lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter. Promemorians förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med mitt. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av nästan alla remissinstanser. Kammarrätten i anser att AUL bör avskaffas utan att få någon motsvarighet på annat håll. Svenska revisorsamfundet SRS tillstyrker att AUL och undantagslagen upphävs. Mot bakgrund av att uppgiftsskyldigheten för innehavare av schablontaxerade fastigheter och lägenhetsinnehavare i AUL inte visat sig fungera särskilt bra bör det enligt samfundet övervägas att utmönstra reglerna helt. Den lösning som anförs i promemorian leder enligt samfundets mening inte till några förbättringar. Skälen för mitt förslag: Enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersätttningar, AUL, skall skatteavdrag göras av överenskommen ersättning för uppdrag som utgör mervärdeskattepliktig tjänst och avser vissa i lagen angivna arbeten. För att avdragsskyldighet skall föreligga krävs att uppdragstagaren, när denne är en fysisk person, har en A- skattesedel. Med dessa bestämmelser i korresponderar en föreskrift i UBL, som gör det möjligt för skattemyndigheten att utfärda en A-skattesedel i stället för en B-skattesedel för en fysisk person som har sådan uppdragsverksamhet som avses i AUL. En A-skattesedel får sålunda utfärdas om uppdragstagarens för inkomstårets beräknade slutliga skatt kan antas till huvudsaklig del bli betald genom skatteavdrag. om skatteavdrag får genom UBL:s särskilda föreskrift om utfärdande av A-skattesedel en dubbel effekt. När uppdragstagaren har en fast anställning och vid sidan av denna åtar sig uppdrag av det slag som anges i AUL medför uppdragsgivarens avdragsskyldighet att uppdragstagaren får vidkännas skatteavdrag också på biinkomster, något som ju inte kan bli fallet om endast hade varit tillämpliga. Driver uppdragstagaren sin uppdragsverksamhet yrkesmässigt innebär uppdragsgivarens avdragsskyldighet i stället att skatteavdrag kommer att göras på en inkomst av näringsverksamhet. AUL är, som sagts, konstruerad så att skatteavdrag på biinkomster skall göras inom de områden som omfattas av lagen. Genom de av mig föreslagna generella bestämmelserna om skatteavdrag på biinkomster blir den särskilda regleringen i AUL mer eller mindre obehövlig såvitt gäller en uppdragstagare som är fysisk person. om skatteavdrag i denna del bör därför upphävas, även om det i vissa fall kommer att innebära en minskad avdragsskyldighet. Jag har ju föreslagit att skatteavdrag skall ske endast om uppdragsgivaren är näringsidkare eller om ersättningen överstiger . Dessutom kommer skatteavdraget på biinkomster enligt de regler jag föreslagit att vara i stället för . Reglerna om skatteavdrag i AUL tillämpas inte på ägare av privatbostadsfastigheter och lägenhetsinnehavare om uppdraget avser fastigheten resp. lägenheten. Skatteavdrag från ersättning för sådana uppdrag skall sålunda bara göras enligt reglerna i UBL med beaktande av reglerna i undantagslagen. Skatteavdrag skall alltså göras endast av huvudarbetsgivare samt under förutsättning att mottagaren har en A-skattesedel och inte skall betala mervärdeskatt. I fråga om privatbostadsfastigheter och lägenheter kommer därför den beskrivna lindringen i avdragsskyldigheten att inträda bara i de fall en huvudarbetsgivare betalar ut ersättning som understiger . till någon som inte är skyldig att betala mervärdeskatt. Med hänsyn till att antalet fall där en lindring i avdragsskyldigheten inträffar är begränsat och eftersom eventuella bestämmelser om avdragsskyldighet i sådana fall skulle kräva att begreppet huvudarbetsgivare används, vilket i sin tur skulle medföra problem för främst uppdragsgivare, bör området inte regleras särskilt. Jag föreslår därför inte något undantag från den tidigare nämnda 10 000-kronorsgränsen. Den uppgiftsskyldighet som ägare av en privatbostadsfastighet och lägenhetsinnehavare har enligt AUL och som innebär att uppgiften om utbetald ersättning skall lämnas i självdeklarationen har visat sig fungera mindre bra.