prop · GG0330 · 1992-12-31 00:00:00 — Övergångsbestämmelsenkan koimna att få betydelse för trygghetsförsäkringen. Jagär medveten om att ett ikraftträdande kan Prop.1992/93:30 kommaatt medföra ölägenheter för och försäkringskassoma atthinna vidta de åtgärder i fråga om utbildning och information som behövs förreformens genomförande. Jag ser det dock som angeläget att de nya skärpta reglemai LAF införs utan dröjsmål. Mot bakgmnd av att samordningstiden iarbetsskadeförsäkringen är samt med beaktande av försäkringskassomasärendebalanser bedömer jag att det koimner att finnas erforderligt rådrum förinformation och utbildning av försäkringskassoraas personal m.m. 6 Förenklad beräkning av retroaktiv livränta 6.1 Inledning Av4 kap. I § första stycket LAF framgår att en försäkrad, som till följd avarbetsskada har fått sin förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete nedsattmed ininst en femlondel, sedan den sjukdom som förorsakats av skadan harupphört, har rätt till ersättning i form av livränta för den inkomstförlust somuppkommer. Livränta utges dock inte om förlusten för år räknat understiger enfjärdedel av det basbelopp som gällde vid början av det år då livräntan skullebörja utgå. Enligt2 § samma kapitel utgår livränta med så stor andel av livränteunderlaget somsvarar mot graden av nedsättning av den försäkrades förmåga att skaffa siginkomst genom arbete. Livränleunderlagetutgörs enligt 5 § saimna kapitel för den som är sjukpenningförsäkrad enligt 3kap. AFL av hans eller hennes sjukpenninggrundande inkomst vid den tidpunktfrån vilken livräntan skall utgå eller den inkomst som då skulle ha utgjort densjukpenninggmndande inkomsten om hade känt lill samtligaförhållanden. Förden som inte är sjukpenningförsäkrad enligt AFL men likväl har inkomst avförvärvsarbete utgörs livränteunderlaget enligt 6 § samma kapitel av deninkomst som skulle ha utgjort den sjukpenninggrundande inkomsten om han ellerhon varit sjukpenningförsäkrad, dock lägst . Denfastställda livräntan anknyts till basbeloppet och omräknas vid förändring avdetta. Enligt4 kap, 12 § LAF skall beslut om livränta omprövas, om ändring av betydelse harskett i de förhållanden som var avgörande för beslutet. Livränta för förflutentid får dock inte minskas eller dras in. LAFinnehåller inte några bestämmelser som reglerar hur beräkningen av livräntorretroaktivt skall ske utan frågan har överlåtits till rättstillämpningen.Enligt den praxis som gäller skall, i en situation då det är fråga omatt bestämma livränta för förfluten tid. redan kända löneförhöjningar beakta.soch dessa läggas till grund för bestäimnande av livränteunderlag frånavtalstidpunkten eller i förekoimnande fall fr.o.m. den senare tidpunkt frånvilken inkomständringen gäller. att en ny beräkning avlivränta för retroaktiv tid måste göras vid varje nytt löneavtal som berörretroaktivtiden. Detta kan i sin tur medföra att livräntans storlek blirberoende av meddelar beslut om livräntavid i övrigt identiska förhållanden. hari en skrivelse till föreslagitändringar i 4 kap. LAF så att såväl retroaktiva livräntor som framåtverkandelivräntor fastställs enligt samma principer. Skrivelsen har remissbehandlats.En förteckning över remissinstanseraa bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 5. Remiss-svaren fmns tillgängliga i Socialdepartementetsärende S92/1216/F. 6.2Livränteunderlag för retroaktiv livränta Mittförslag: När livränta beviljas för förfluten tid skall livränteunderlagetutgöras av den försäkrades sjukpenninggmndande inkomst frånvilken livräntan skall utges första gången eller den inkomst som då skulle hautgjort hans eller hennes sjukperminggmndande inkomst om försäkringskassanhade känt till samtliga förhållanden. Riksförsäkringsverketsförslag: Överensstämmer i sak med mitt. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser utom LO tillstyrker förslaget. LO anser att dennuvarande tillämpningen av reglema bör gälla även fortsättningsvis. En kortarehandläggningstid hos försäkringskassoraa och rätt bedömningar från börjanskulle medföra att retroaktiva beräkningar nästan aldrig skulle behöva göras. Skälenför mitt förslag: Försäkringsöverdomstolen har i två refererade rättsfall (FÖD1989:15 och 1990:26) slagit fast följande principer. När livränta enligt LAF beviljas retroaktivt förtidsperioder med klart åtskilda variationer av inkomstförlusten, har livräntanbeviljats för varje tidsperiod för sig. Om retroaktivt verkande löneavtal föreligger vidtidpunkten för slutliga fastställande av livränteunderlagetenligt 4 kap. 5 § LAF skall avtalet beaktas fr.o.m. dagen för dess tillkomstmen inte för tid . Riksförsäkringsverketframhåller i sin skrivelse att den praxis vad gäller retroaktiv beräkning avlivräntor som tillämpas får till följd att försäkringskassoraa i samband medretroaktiva livräntebeslut i varje enskilt fall måste utreda deavtalsförändringar som skett som ligger före kassans beslut.Därefter måste man göra en jämförelse mellan storleken av en enda basbeloppsuppräknadlivränta och den faktiska inkomstförlusten vid varje inkomstförändring.Retroaktiva beslut om livräntor imiebär ofta att livräntor börjar utges medutgångspunkt från en tidpunkt . 1 stället för attfastställa ett livränteunderlag måste nu utreda när inkomstföränd-ringamainträffade och när de olika avtalen träffades olika år. heller inte ovanligt attdet inträffar flera avtalsförändringar . Det uppkommer vidare ett merarbeteför arbetsgivama som det kan dröja avsevärt irman den försäkrade fårsin ersättning utbetald. Dessutom innebär den nya ordningen ett ganskabetydande merarbete för försäkringskassoraa. Administrationsökningen till följdav denna praxis kan beräknas motsvara kostnader för ca 175 årsarbetare vidförsäkringskassorna. De nuvarande regleraa omlivränteunderlag i 4 kap. 5 § LAF har medfört att olika principer kommit atttillämpas beroende på om det gällt retroaktiva eller framåtverkande livräntor.Detta är enligt min mening otillfredsställande. En ändring bör därför göras inämnda paragraf så att såväl retroaktiva livräntor som framåtverkande livräntorfastställs enligt samma principer. Jag föreslår att livränteunderlaget närlivränta beviljas för förfluten tid skall fastställas med utgångspunkt från denförsäkrades sjukpenninggrundande inkomst vid livräntans begynnelsetidpunkt.Denna tidpunkt koimner således att vara avgörande för livräntans storlek och detdå fastställda livränteunderlaget kommer att gälla för den framtida livräntan. Förslaget innebär att ettretroaktivt verkande löneavtal, som har träffats före beslutom livränta, kommer att påverka storleken av livränteunderlaget under föratsättningatt avtalet omfattar begynnelsetidpunkten för livräntan. Retroaktivt verkandelöneavtal som träffats sedan livräntan börjat utges berörs i följande avsnitt. Förslagetom ändring i 4 kap. 5 § LAF föranleder en motsvarande ändring i 6 § saimnakapitel. 6.3Omprövning av livränta vid retroaktiva löneavtal Mittförslag: Om löneavtal träffas med retroaktiv verkan sedan livränta börjat utgesskall livränteunderlaget få höjas om avtalet omfattar begynnelsetidpunkten förlivräntan och den försäkrade ansöker hos om omprövning av livränteunder-laoelinom från det beslutet meddelades. Riksförsäkringsverketsförslag: Överensstäimner i huvudsak med initt. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser utom LO tillstyrker förslaget. Också i denna del anserLO att den nuvarande tillämpningen av reglerna bör gälla även fortsättningsvis. Skälen för mitt förslag:Som framgår av det föregående har tidpunkten för beslutbetydelse för om ett retroaktivt verkande löneavtal skall beaktas. Utdragna avtalsförhandligarkan således medföra att livränta beviljas på en lägre nivå än om förhandlingamahade varit slutförda när livränta börjar utgå. Detta förhållande är enligt ininmenina inte tillfredsställande. Enligt bestäimnelsema i 4 kap. 12 § LAF kan ett beslut omlivränta Prop. omprövas om ändring av betydelse skett i de förhållandensom var avgörande för beslutet. Enligt nun mening bör man sträva efter att så långt sommöjligt tillse att livränteunderlaget ligger på rätt nivå i förhållande tillnär livräntan börjar utges. Jag anser därför att livränteunderlaget bör fåhöjas om ett löneavtal med retroaktiv verkan har träffats efterförsäkringskassans beslut och avtalet omfattar begyimelsetidpunkten förlivräntan. En föratsättning bör därvid vara att den försäkrade ansöker hosförsäkringskassan om höjning av livränteunderlaget från detbeslutet meddelades. En försäkrad som på grand av en arbetsskada bytt arbeteoch därigenom fått vidkännas ett inkomstbortfall har i regel rätt tilllivränta. Om ett löneavtal leder till att inkomsten i det nya arbetet ändrasretroaktivt bör med stöd av den allmänna omprövningsregeln i4 kap. 12 § LAF pröva huravida det fmns skäl att ändra även inkomsten efterskadan. 7 Samordningsreglerna vid sammanträffande av förmåner m.m.enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring Enligt 17 kap. I § första stycket AFL skall en retroaktivtutbetalad ersättning enligt derma lag minskas om annan ersättning enligt sammalag tidigare utbetalats för saimna tid. Minskningen skall ske med det beloppsom överstiger vad som skulle ha utgetts om beslut om båda ersättningaraa hadeförelegat . Avräkningen mellan ersättningama skall därvid skemånadsvis. Avräkningen får även avse vad eller enarbetslöshetskassa tidigare betalat ut enligt en annanförfattning. Hänvisning till detta lagmm görs även i andra författningar, t.ex.i LAF och lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring. har i en skrivelse tillSocialdepartementet föreslagit att bestämmelseraa ändras såatt kravet på att avräkningen mellan ersättningaraa skall ske månad för månadslopas. 1 derma skrivelse tar också uppbestämmelsen 1 17 kap. 3 § AFL, av vilken följer att man vid tillämpning av Ioch 2 §§ i samma kapitel inte skall beakta tillägg lill pension. Detta innebär bl.a.alt tidigare uppburen sjukpenning inte får avräknas mot retroaktivt beviljatkommunalt bostadstillägg (KBT) . Verket föreslår att bestämmelsenändras så att avräkning enligt I § får ske mot retroaktivt beviljat KBT. skrivelse har remissbehandlats. Enförteckning av remissinstansema bör fogas lill protokollet i della ärende(bilaga 5). Remissvaren fmns tillgängliga i ärende S90/1846/F. 7.2Månatlig avräkning vid retroaktiva utbetalningar Mitt förslag: Kravet i 17 kap. I § AFL om att avräkningmellan ersättningar avseende skall ske månad för månad vidretroaktiv utbetalning slopas. förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrkerförslaget. Försäkringsrätten för och Länsrätten i länanför att det i och för sig är önskvärt med en avräkning månad för månad menmotsätter sig inte att regeln slopas med tanke på de administrativasvårigheter som är förknippade med avräkningsförfarandet. Försäkringsöverdomstolenförklarar sig inte kurma tillstyrka förslaget på det föreliggande materialeteftersom man inte kan överblicka konsekvensema i olika avräkningssituationer. Skälen för mitt förslag: Många av de ärenden som gälleruträkning av pension och livräntor har länga retroaktivtider. 1 samband meduträkning av ersättning för förfluten tid skall göra enavräkning gentemot ersättningar som betalats ut tidigare för samma tidsperiod.Det kan bli fråga om mycket omfattande uträkningar eftersom jämförelsen skallske månad för månad. Vid uträkningen krävs bl.a. tillgång till uppgifter omutbetald sjukpenning vilka vid långa retroaktivtider måste hämtas fram urarkiv. Är retroaktivtiden måste ärendet handläggas heltmanuellt. Hanteringen blir därmed mycket tidsödande. Förslaget aktualiserades redan i prop. 1982/83:3 omsamordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet.Socialförsäkringsutskottet avvisade förslaget i sitt betänkande 1982/83:14 (s.35) och förordade en avräkning månad för månad med motivering att de olika kompensationsnivåersom fanns kunde ge upphov till icke önskade effekter. tog /riksmöteupp frågan på nytt med anledning av en motion rörande samordningsreglerna i 17kap. I § AFL jämförd med 6 kap. 7 § LAF där det framhölls att uträkningen avretroaktiva livräntebelopp skulle förenklas om beräkningaraa kunde göraskalenderårsvis eller för hela retroaktivtiden. Utskottet erinrade (bet.1988/89: SfU 11, s. 14) om att ett förenklat avräkningsförfarande mellansjukpenning enligt AFL och sjukpenning enligt LAF hade införts. Utskottet ansågatt motionen inte borde föranleda någon åtgärd med anledning av attRiksförsäkringsverket då i ett förslag till åtgärdspaket hade presenterat enlösning av samma innebörd som den motionen avsåg. Den administrativa hanteringen vid retroaktivautbetalningar av försäkringsersättningar till personer som uppburit ersättningenligt AFL eller socialbidrag blir, som framgår av vad jagbeskrivit i det föregående, omfattande. De farhågor som framförts av Försäkringsöverdomstolenangående konsekvenserna av en förändring av reglema vid retroaktivabetalningar måste dock beaktas. 3 1992/93. ersättningtill personer som uppburit sjukpenning som långtidssjukskrivna ärsjukpenningen normalt sett är högre än pensionen och beloppen tämligen likamånad för månad. För den som har flera sjukskrivningsperioder under den tidsom den retroaktiva ersättningen avser kan en månatlig avräkning medföra attden försäkrade blir överkompenserad. Den situationen undviks vid en gemensamavräkning för tidigare utbetalt belopp. En person som uppburit löpande socialbidrag.tordei praktiken inte beröras av om avräkningen sker månatligt eller i klump. Den grappför vilken det skulle kunna vara en nackdel med en övergång till en samladavräkning är personer som temporärt uppburit socialbidrag och som samtidigthaft en låg pension. Denna situation torde dock vara relativt ovanlig. Mot dennabakgrund anser jag att den stora administrativa belastning som de nuvarandereglerna om avräkning månad för månad medför motiverar en ändring av 17 kap. I i?AFL så all kravet på att avräkning mellan ersättningarna skall ske månad förmånad slopas. 7.3 Avräkning mot retroaktivt beviljat kommunalt bostadstilläggtill folkpension (KBT) Min bedömning: Någon ändring av bestämmelserna i 17 kap. 3ij AFL bör inte söras. förslag: Bestämmelserna ändras såalt hinder inte föreligger att göra avräkning enligt 17 kap. I § mot retroaktivtbeviljat KBT. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft någrainvändningar mot förslag. Skälen förmin bedömning: Kommunala bostadstillägg till folkpension (KBT) är inkomstprövadeoch reglerna för denna prövning återfinns i lagen (1962:392) om hustrutilläggoch kommunalt bostadstillägg till folkpension. En särskild utredning meduppgift att se över systemet med KBT har i ett betänkande (SOU 1992:21) ombostadsstöd till pensionärer föreslagit att KBT görs om lill ett statligtbostadsstöd. Syftet med utredningens förslag är att åstadkomma enhetligareregler över landet. Betänkandet, som har remissbehandlats, bereds förnärvarande inom . Mot bakgrund av planerade förändringar vad gäller bostadsstödettill pensionärer bör den föreslagna regeländringen inte genomföras. 8 Ikraftträdande, kostnader och administration Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna vad gäller deföreslagna ändringarna i 2 kap. LAF har redan behandlats i det föregående. Även övriga förslag bör träda i kraft den I januari 1993.Beträffande Prop. de föreslagna ändringaraa i 4 kap. LAF får detta tillföljd att ändringama kommer att tillämpas på beslut om livränta och beslut omomprövning av livränta även i det fall att livräntan avser tid före den Ijanuari 1993. När det gäller förslagens effekter påarbetsskadeförsäkringens kostnader har Arbetsskadeförsäkringsutredningenframhållit att de av utredningen gjorda beräkningaraa vilar på ett underlagsom inte givit ut-ryimne för några mer fördjupade analyser. Utredningen har medderma reservation bedömt att de föreslagna förändringama, när de tillämpas vidsamtliga bedömningar av anmälda skador, kormner att minska antalet godkändaarbetssjukdomar med mellan och . Mot bakgrund av att denstatsfinansiella besparingen för att sjukpenning enligt AFL utges i stället förarbetsskadesjukpenning är har utredningen bedömt alt kostnadema för arbelsskadesjukpenningkan minskas med ca (beräknat utifrån årskostnader). Livräntekostnaderna beräknas ininska med I 500 iniljoner kronorper år på . Lagförslagen kommer enligt min bedömning att ledatill stora besparingar vad gäller arbetsskadeförsäkringens kostnader. De sammantagnaeffekterna av de förändrade regleraa kommer dock att inträda successivt. Enförsiktig uppskattning ger vid handen att försäkringens kostnader år 1996uppgår till ca och att kostnadema utan de föreslagna förändringamakan beräknas till ca . Genom förslagen om alt förenkla beräkningen av retroaktivalivräntor undviks en adminstrativ belastning på försäkringskassoma motsvarandeca . När det gäller de administrativa konsekvenseraa avförslagen avser jag att återkomma till frågan i samband med budgetbehandlingenav försäkringskassomas totala administrativa resursbehov. 1 enlighet vad jag nu anfört har inom Socialdepartementetupprättats förslag till 1,lag om ändringi lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 2,lag om ändringi lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd, 3,lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring. 10 Specialmotivering Prop. Förslaget till ändring i lagen om arbetsskadeförsäkring Genomändringen i första stycket krävs i fortsättningen att det skall föreligga enhög grad av sannolikhet för att ett ämne eller annan faktor i arbetet skallanses skadlig. Förslagetirmebär ingen principiell förändring vad avser arbetsskadeförsäkringensgenerella skadebegrepp. I enlighet med nuvarande praxis skall med skadliginverkan förstås varje i arbetsmiljön förekommande' faktor som kan påverka denfysiska eller psykiska hälsan ogynnsamt. Detnya kriteriet irmebär att den samlade kunskapen med en betydande grad av sarmolikhetmåste tala för att en faktor i miljön är skadlig. Detta blir fallet då detföreligger en väsentlig kunskap inom medicinsk eller annan vetenskap för att enviss faktor har en sådan skadebringande egenskap. Uppfattningen att en vissfaktor med hög grad av sannolikhet kan orsaka skada måste därvid vara relafivtallmänt accepterad. Saknas en sådan uppslutning, t.ex. då olika forskares ochläkares uppfattning på ett mer markant sätt går isär beträffande den skadebringandeeffekten, kan kravet på en hög grad av sannolikhet inte anses uppfyllt. Förall en faktor i det enskilda fallet skall kunna bedömas som skadlig räcker detinte att konstatera att den i sig har en skadebringande effekt. Det måste ocksåframgå att exponeringen för faktora varit av sådan omfattning, intensitet ochvaraktighet att dessa förhållanden sammanvägda medger bedömningen att hög gradav sannolikhet för skadlighet föreligger. Skadligheten hos vissaarbetsmiljöfaktorer, i första hand vissa ämnen, kan dock vara så uttalad attäven exponering för en mycket låg kvantitet med hög grad avsannolikhet kan ge upphov till skada. Iett nytt andra stycke undantas, i enlighet med vad Lagrådet föreslagit, vissaskador som är av psykisk eller psykosomatisk natur. Undantaget avser sammaskador som inte ersatts av försäkringen enligt uttalanden i prop.1975/76:197. Ändringeni denna paragraf innebär att samband skall anses föreligga om övervägande skältalar för det. Denna regel skall tillämpas för alla typer av arbetsskador,såväl sådana som beror på olycksfall som sådana som beror på annan skadliginverkan. Det krävs således en positiv bevisning för att den skadliga inverkanhar orsakat sjukdom eller skada i del enskilda fallet. Av utredningen skallframgå att övervägande skäl talar för att det är den skadliga inverkan somgivit upphov lill sjukdomen eller skadan. Liksom tidigare skall principen om"försäkrad i befmtiigt skick" tillämpas. Däremot kan den nuvarandeprincipen att avgörandet i tveksamma fall bör utfalla till den försäkradesförmån inte längre upprätthållas, t.ex. om två likvärdiga medicinsktsakkunniga har Prop. olika uppfattning i sambandsfrågan. Förhållanden utanför arbetet, t.ex, olika fysiskt ansträngandeaktiviteter eller socialt, ekonomiskt eller psykiskt påfrestandeförhållanden i privatlivet, kan leda till att övervägande skäl inte kan ansestala för ett samband. Den skärpta bevisregeln innebär inte att man flyttar överutredningsskyldigheten på den försäkrade! Liksom skall det ankomma påförsäkringsorganen att självmant svara för att tillfredsställande underlagföreligger innan ett ärende prövas slutligt. Den nu föreslagna bevisregeln blir även tillämplig påbedömningen av anmälda återfall (recidiv) av skador. Övervägande skäl måsteäven i dessa fall tala för att de besvär som på nytt uppträder är orsakade avtidigare godtagen skadlig inverkan. Sjukdom eller besvär som har sill primära ursprung i t.ex.en åldersförändring kan försämras utan inverkan av påvisbara yttre faktorer.Övertygande medicinskt material bör krävas för att en sjukskrivning i ettförsämringsfall skall kunna relateras till arbetet så länge sjukskrivningstidenpågår. Om sådant inte föreligger bör ersättning inte utges eftersamordningstiden utan fortsatt sjukskrivning bör då relateras till grandsjukdomen.Bedömningar som inte är mera allmänt accepterade inom den medicinskasakkunskapen kan inte heller i detta fall ensamma läggas till grund för ettbifall vid en sambandsbedömning. Den begränsning av sambandstidens längd som blir en följdav den nya bevisregeln koimner också att påverka bedömning av rätten tilllivränta. Den kommer att leda till att livränta kommer att utges endast i defall där den skadliga inverkan har gett upphov till en bestående arbetsoförmåga.Om det är fråga om en försämring av en icke arbetsrelaterad grundsjukdom gällerdetta om försämringen lett till bestående arbetsoförmåga. 1 fall där man haranledning anta att grundsjukdomen kommer att bli den heltdominerande förklaringen till arbetsoförmågan bör livräntan tidsbegränsas. Om livränteprövningen aktualiseras av omplacering ellerarbetsbyte, föreligger rätt till livränta endast under den förutsättningen attdet är försämringen i sig och inte förekomsten av grandsjukdomen som föranlederomplaceringen eller arbetsbytet. Det måste alltså vara fråga om en beståendeförsämring som omöjliggör att den försäkrade fortsätter i det tidigare arbetet.Ett fortsatt medicinskt samband med den skadliga inverkan i arbetet skallföreligga. Är det däremot den grundläggande icke arbetsrelaterade sjukdomen somföranleder arbetsbytet eller omplaceringen skall livränta inte utges. Om denförsäkrade riskerar att försämra en icke arbetsrelaterad grundsjukdom genom attfortsätta i ett olämpligt arbete skail det förhållandet att han eller hon bytertill ett lämpligare men sämre betalt arbete inte i sig utgöra grurid förlivränta. 4 1992/93. Ändringen innebär att endast ett livränteunderlag skallfastställas vid en arbetsskada. Livränteunderlaget skall granda sig påinkomsten från vilken livräntan skall börjautges. När fattar beslut om livränta kan löneavtal somträffats fram till beslutstidpunkten beaktas. En retroaktivt höjd inkomst skalldärvid påverka inkomstunderlaget till den del höjningen avser inkomsten vidlivräntans begynnelsetidpunkt. Om inkomsten höjs från senare tidpunkter skallnya livränteunderlag således inle beräknas. Genom ett tillägg till 12 § kansenare träffade löneavtal beaktas i samband med omprövning av livräntebeslutetendast om inkomständringen hänför sig till den tidpunkt då livräntan ursprangligenbörjade utges. Även om livräntan tidsbegränsas och en ny livränteperiodsenare börjar löpa skall den senare livräntan grandas på samma livränteunderlagsom den tidigare. Att livränteunderlaget i vissa fall inte måste granda sigpå den aktuella inkomsten när livräntan börjar utges följer av 7 §. Olika livränteunderlag för skilda perioder kan fortfarandekomma i fråga när det gäller tillämpningen av bestämmelsema i 9 och 10 §§ omlivränteunderlaget för den som skadar sig eller under utbildningstid. På motsvarande sätt som enligt 5 § skalllivränteunderlaget även för den som ej är sjukpenningförsäkrad fastställas medhänsyn till inkomsten då livräntan skallbörja utges.