prop · GF0376 · 1992-01-01 00:00:00 — Sammanlagt finns 452 tjänster vid myndigheterna, varav 212 vid CSN, 128 vid SMN och 112 vid VUN per . SMN handlägger ärenden om studiehjälp och studiemedel. VUN handhar ärenden om vuxenstudiestöd, timersättning, utbildningsarvode och statsbidrag för uppsökande verksamhet på arbetsplatser. Av VUNs nio ledamöter utses fem av regeringen efter nominering av i (LO) och (). Fyra ledamöter väljs av resp. landsting och, i vissa fall, av kommuner. Den fackliga majoriteten har sin grund i vuxenstudiestödens inriktning mot korttidsutbildade vuxna samt att de fackliga organisationerna har ansvaret för den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna. SMN med nio ledamöter, vilka samtliga utses av regeringen, har en bredare sammansättning med personer från t.ex. utbildningsväsende, studerandeorganisationer, arbetsmarknadsmyndigheter, studerandehälsovården, banker samt från LO och TCO. CSN bedriver ett omfattande utvecklingsarbete bl.a. genom decentralisering av arbetsuppgifter. En inriktning har varit att bygga upp en studiestödsmyndighet i varje län, där i princip alla former av studiestöd samt återbetalningsfrågor handläggs. Detta ledde till förslag i proposition 1989/90:100, bil. 10 om övergång till en länsorganisation med ett kansli i varje län. bemyndigade regeringen att vidta de åtgärder som behövdes för att genomföra en omorganisation i enlighet med CSNs förslag (SfU 14, rskr. remitterade ett inom departementet utarbetat förslag till ny nämndorganisation. Förslaget innebar att nuvarande nämnder skulle upphöra och ersättas med en länsstudiestödsnämnd i varje län. De nya nämnderna skulle inrättas successivt i den takt kanslierna omorganiserades. CSN föreslog i sitt remissvar att CSN skulle ges ansvaret för kansliverksamheten vid nämnderna och att nämnderna in pleno enbart skulle ansvara för tillämpningen av studiestödsreglerna och viktigare policyfrågor. 1990/91:100 bil.10 anmäldes att frågan i sin helhet borde ytterligare beredas och prövas, innan ställning togs till inrättande av länsstudiestödsnämnder. Avsikten var att återkomma med närmare förslag om den regionala organisationen i samband med behandlingen av kompletteringspropositionen för /92. hade ingen erinran däremot (SfU 12, rskr.240). I prop.1990/91:150, kompletteringspropositionen, anmäldes att en särskild utredare hade tillkallats för att utreda vuxnas möjligheter att finansiera studier på grundskole- och gymnasieskolenivå (dir. 1990:2), den s.k. . Enligt vad föredragande statsrådet hade erfarit skulle utredaren överväga sådana förslag, att de kunde komma att påverka även den regionala studiestödsorganisationen och behovet av lekmannanämnder. Frågan om den regionala organisationen borde därför prövas först i samband med beredningen av utredarens förslag. Enligt SMNs och VUNs instruktioner (1988:1196, 1988:1197) är det nämnden in pleno som är chef för myndigheten. Genom delegation fattas emellertid den övervägande delen av besluten i studiestödsärenden på kanslinivå. Det är de mer komplicerade ärendena som behandlas vid sammanträde med nämnden. För SMN gäller det främst när den studerande försenats i studierna av olika skäl och fortsatt studiestöd därför kan ifrågasättas. För VUN gäller det främst frågor om urval bland sökande till vuxenstudiestöd samt ärenden som rör statsbidrag för uppsökande verksamhet på arbetsplatser. Givetvis behandlas också olika principfrågor och andra ärenden av särskild vikt vid sammanträde med nämnden. När det gäller prövningen av mer svårbedömda studiemedelsärenden förekommer samråd i jämförelsevis stor utsträckning med representanter för högskolor och studerande. Samrådet sker i särskilda samrådsgrupper, vars sammansättning varierar beroende på vilka utbildningar som de aktuella ärendena avser. Erfarenheterna av denna ordning är goda. I allmänhet blir kanslipersonalen och de externa intressenterna helt överens om ett beslut. Vid VUN är det vanligt att kollektiva ansökningar om korttidsstudiestöd och bidrag för uppsökande verksamhet behandlas i en beredningsgrupp innan beslut tas i nämnden. Den nuvarande ansvars- och beslutsordningen hos SMN och VUN har, som nämnts, ifrågasatts av CSN. I den löpande verksamheten krävs nämligen ofta snabba åtgärder, när det gäller t.ex. personalfrågor och ADB-teknik. Enligt min mening ställs nu stora krav på besparingar och rationalisering inom den offentliga sektorn. När det gäller CSN skulle denna process underlättas väsentligt, om myndigheten inom ramen för en enda kansliorganisation fick ta det samlade ansvaret för organisationsutvecklingen. Den nuvarande ordningen, som innebär att ansvaret regionalt är splittrat på 30 självständiga myndigheter, försvårar möjligheterna till helhetslösningar och en mer flexibel resursanvändning. Nämnderna har gjort en värdefull insats när det gäller utformning av praxis för studiestödsbeviljningen. Tjänstemännens handläggning av ärenden bygger således på en solid kunskaps- och erfarenhetsgrund och kan därför anses fylla högt ställda kvalitetskrav. CSN som central myndighet har till uppgift att verka för en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om studiestöd. Myndigheten utfärdar föreskrifter och allmänna råd och bedriver en omfattande utbildnings- och tillsynsverksamhet. Mot bakgrund av vad jag här har anfört, bedömer jag att studiemedelsnämnderna och vuxenutbildningsnämnderna kan läggas ned och att kanslierna inordnas i CSNs organisation. Den möjlighet att inrätta samrådsgrupper som finns vid SMN bör behållas i den nya organisationen. Förfarandet bör dessutom kunna utvidgas till att gälla ärenden om vuxenstudiestöd. Det bör ankomma på CSN att besluta om hur samrådet skall gå till i de olika slagen av ärenden. Den direkta besparingen i form av arvoden m.m. till följd av nämndernas avskaffande kan uppskattas till 1,5 milj.kr. övriga besparingar, i första hand för personal kan /93 beräknas till 3,5 milj.kr. Man torde också kunna räkna med ytterligare besparingsmöjligheter under de därefter närmast kommande åren. CSN förutsätts redovisa sina beräkningar i det avseendet i kommande anslagsframställningar. Jag återkommer till dessa frågor i budgetpropositionen. SMNs beslut i studiestödsärenden kan överklagas hos CSN. VUNs beslut om särskilt vuxenstudiestöd kan däremot inte överklagas, utom när det gäller återkrav av stöd. Beslut om korttidsstudiestöd, internatbidrag och statsbidrag för uppsökande verksamhet kan överklagas. Mitt förslag i det föregående innebär att beslut som fattas på regional nivå i fortsättningen formellt blir beslut av CSN. Detta aktualiserar frågan om det även framgent skall finnas någon överprövningsmöjlighet i nämnda ärenden. CSNs hittillsvarande prövning av överklaganden har inte enbart betydelse för den enskilde. Den innebär också att praxis mellan olika nämnder blir mera enhetlig. Dessutom har ärendena utgjort en signal till CSN om var oklarheter i tillämpningen föreligger och vilka slag av beslut som oftast ifrågasätts. Enligt förvaltningslagen (1986:223) skall en myndighet ompröva ett beslut, som visar sig vara uppenbart oriktigt. Av förvaltningsrättsliga principer följer att myndigheterna därutöver har möjlighet att ompröva sina beslut i betydande omfattning. Enligt min mening kan det vara lämpligt att CSN får skyldighet att ompröva sina beslut, om den som beslutet rör begär det. Det bör emellertid ankomma på regeringen att utforma närmare bestämmelser om möjligheterna till omprövning hos CSN. Jag avser att i samband med beredningen av budgetproposition återkomma till regeringen med förslag till lagändringar. Jag hemställer att regeringen föreslår att 1. godkänna de riktlinjer för utvärdering av högskolan som jag har förordat (avsnitt 1.2), 2. godkänna att ett sekretariat för utvärderingsfrågor inrättas , 3. godkänna att en servicemyndighet för högskoleutbildning och forskning m m inrättas , 4. godkänna de riktlinjer för som jag har förordat (avsnitt 2), 5. godkänna att uppgifter förs över från forskningsrådsnämnden till forskningsråden i enlighet med vad jag har förordat, 6. godkänna att universitets- och högskoleämbetet, och forskningsrådsnämnden läggs ned , 7. godkänna de organisationsförändringar inom studiestödsområdet som jag har förordat (avsnitt 5.2). Propositionens huvudsakliga innehåll 1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 3 Proposition om vissa förändringar av myndighets- strukturen inom högskole- och studiestödsområdena, m.m. 3 1 Ett utvärderingssekretariat och en servicemyndighet 3 1.1 Bakgrund 4 1.2. Utvärderingsarbete 6 1.3 Uppgifter för en servicemyndighet 6 2 10 3 Särskilda förändringar inom forskningsråds- organisationen m.m. 11 4 övergångsfrågor m.m. 13 5 Centrala regionala organisation 15 6 Hemställan 18