prop · GG03179 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:179 om åtgärder mot klimatpåverkan m.m. Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokoUet den 23 febmari 1993 för de åtgärder och de ändamål somframgår av föredragandenas hemställan. Ipropositionen föreslås att godkänner den ramkonvention omklimatförändringar som undertecknades under omrruljö- och utveckling i . I propositionen redovisas ocksåförslag till fortsatta åtgärder inom klimatområdet. I denna del behandlasförslag lämnade av , och avtrafikverken i samband med deras miljörapportering. Regeringens förslag tiU att godkännaklimatkonventionen leder fram till en nationeU strategi som bör vara attkoldioxidutsläppen från förbränning av fossila bränslen stabiUseras till 1990års nivå . En sektorsstrategi för att begränsa koldioxidutsläppen inomtransportsektom redovisas. Denna sektorsstrategi omfattar ökad användning avbiobränslen och ekonomiska styrmedel, energiefiFektivisering, for-bättradkoUektivtrafik, samhäUsplanering samt forskning, utveckling och demonstration.Program skaU utarbetas för introduktion av motoralkoholer samt el- och hybridfordon. Som en del av omläggningen av energibeskattningenfr.o.m. aviserades i kompletteringspropositionen (prop. 1991/92:150) en avsättning av för att finan- 1992/93. siera insatser vad gäUerfömybar energi, energihushållning samt vissa Prop. 1992/93:179 stödåtgärder iBaltikum och , bl.a. vad avser kämsäkerheten och insatser för att renaÖstersjön. Förslag tiU fördelning av medel för energieffektivisering, fömybaraenergikäUor, strålskydd och kunskapsuppbyggnad i de baltiska stateraa ochmiljö- och kärasäkerhetsåtgärder kring las upp i propositionen. Ipropositionen föreslås också att godkänner de ändringar avMontrealprotokoUet som antogs i . Utdragur protokoU vid regeringssammanttäde Prop.1992/93:179 Närvarande:statsminister , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , P. , Föredragande: statsråden , Thurdin, Hömgren, OdeU, P. Proposition om åtgärder mot klimatpåverkan m.m. , Thurdin, Höragren, OdeU, P. anmäler sina förslag.Anförandena redovisas i underprotokoUen för Kommunikations-, Jordbmks-,Närings-, resp. Miljö och naturresursdepartementet. Med hänvisning vad jag och de övriga statsråden haranfört hemstäUer jag att regeringen i en proposition förelägger vadvi har anfört för de åtgärder och de ändamål vi har hemstäUt om. Regeringenansluter sig tiU föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärderoch de ändamål som de har hemstäUt om. Regeringen beslutar att de anföranden och forslagsom redovisas i underprotokoUen skaU bifogas propositionen enUgt följande: MUjö-och naturresursdepartementet BUaga 1 Miljö-och naturresursdepartementet Prop.1992/93:179 Bilaga 1 Utdrag ur protokoU vidregeringssammanträde den 23 febmari 1993 och - såvitt avser avsnittet 9.2 -statsrådet . Anmälan till proposition om åtgärder mot klimatpåverkan fick regeringens uppdrag att utföra en fördjupadanalys över möjUgheteraa tiU en stabiUsering av koldioxidutsläppen i SverigetUl nivå. Uppdraget omfattade också en redovisning avkostnader för föreslagna åtgärder. skuUe också redovisa enöversiktUg analys över möjUgheteraa tiU en reduktion av utsläppen tiUår 2005. MöjUgheteraa tiU en begränsning av utsläppen för andra växthusgaserskuUe också studeras. En delrapport lämnades och rapporten idess helhet förelåg . En sammanfattning över rapporten bör fogastUl protokoUet som bilaga 1.1. Såväl delrapporten som slutrapporten harremissbehandlats. En sammanställning av de remissinstanser som har inkommitmed yttranden bifogas tiU protokoUet som bilaga 1.2. En komplettremissammanställning finns tiUgängUg i MUjö-och natunesursdepartementet. FN:s khmatpanel, Intergoveramental Panel of CUmateChange, IPCC, bUdades av FN:s MUjövårdsprogram () och VärldsmeteorologiskaOrganisationen (WMO) . Dess uppdrag var att klarlägga kunskapslägetrörande växthusgaserna samt att beskriva effekterna av ett varmare klimat ochvUka åtgärder som kan vidtas för att begränsa utsläppen av klimatpåverkandegaser. Panelens utvärdering blev färdigstäUd tiU år1990 som på basis av rapporten tiUsatte en meUanstatUg kommitté (INC) meduppgift att förhandla fram en konvention för att skydda jordens klimat. Enkompletterande rapport redovisades av IPCC inför denna kominitté. Ett stort antal länder har deltagit i arbetet. Detomfattande materialet har legat tiU gmnd för förhandUngama om att bUda enklimatkonvention. Klimatkonventionen undeitecknades av 153 stater vid FN:s konferensom mUjö och utveckling i BrasUien . I det följande föreslås attriksdagen godkänner konventionen. Avtalstexten bör bifogas protokoUet sombilaga 1.3. IntemationeUaöverenskommelser om att minska användningen av ozonnedbrytande ämnen hartidigare ttäffats inom ramen för det s.k. MontrealprotokoUet. I det följandeföreslås att godkänner de ändringar i Monti-ealprotokoUet som antogsi . Avtalstexten bör bifogas protokoUet som bilaga1.4. 1992/93:179 Bilaga 1 Minaförslag i korthet: Regeringenöverlämnar klimatkonventionen tiU för godkännande. Regeringen överlämnar ändringarna avMonttealprotokoUet om ämnen som bryter ned ozonskUctet tiU förgodkännande. 5 mUjoner kronor anvisas under /94för klimatrelaterad infonnation och utbUdning m.m. Syftet är att öka kunskapenhos aUmänheten om effekten av ett förändrat klimat och förebyggande åtgärderoch betydelsen av den enskUdes agerande. anvisas for det bUateralasaraarbetet om kunskapsuppbyggnad och förvaltningsstöd i Central- och Östeuropaunder /94. 1,5 mUjoner kronor anvisas för att utarbeta envision för under /94. 12 mUjoner kronor anvisas under /94för fortsatt strålskyddssamarbete med de baltiska statema och . 105,5 mUjoner kronor anvisas under budgetåret1993/94 för i första hand multUaterala mUjö- och kärasäkerhetsprogram i . Minabedömningar i korthet: Sverigebör ratificera klimatkonventionen. Därmed skaU utsläppen av samtUgaklimatpåverkande gaser begränsas. bör genomföra kostnadseffektivainsatser såväl nationeUt som intemationeUt. En nationeU söategi bör vara att koldioxidutsläppenfrän fossila bränslen stabiUseras i enUghet med klimatkonventionen tiU 1990års nivå . Koldioxidskatt bör i nytillkommande anläggningarutgå även vid elproduktion. Skatten bör uppgå tiU /kg koldioxid och utgåfrån . Satsningar firån svensk sida på att utveckla sänkorbör ses som kompletterande åtgärder tiU huvudstrategin att minska utsläppen avkoldioxid. Metanutsläppen från avfaUsupplag bör minska med 30%tiU . Åtgärdsstrategier för de totala metanutsläppen och för övrigaväxthusgaser bör anstå tills dess att kompletterande ny kunskap tagits fram omförekomst m.m. samt om resp. växthusgas potentieUa betydelse iklimatsammiinhang. Åtgärdsprogram för att minska utsläppen avväxthusgaser skaU utgöra en integrerad del av det framtida samhäUsbyggandet ochi arbetet med att mUjöanpassa oUka samhäUsaktiviteter. KUmatas-pektema börbeaktas ingående inför energi- och transportsystemens framtida utbyggnad, bostädernasoch arbetsplatsernas lokaUsering och utformning och bU en drivkraft för dentekniska utvecklingen. En vetenskapUg samordningsgmpp for klimatrelateradforskning och utveckling bör inrättas. Gmppen får i uppgift att samordna svenskklimattelaterad forskning när det gäUer såväl naturveten-skapUga, tekniska somekonomiska och sociala aspekter. Gmppen bör vidare svara för viss rapporteringtiU nationella och intemationeUa organ om svensk forskning inom området samtbanda andra uppgifter som regeringen ålägger den. Systemetmed mUjöklasser för motorfordon bör vidareutvecklas. bör få i uppdrag att lämna förslagtiU lämpUga styrmedel för att ta tiUvara metan från deponeringsanläggningar.Målet bör vara att flertalet tippar även små och nedlagda deponeringsanläggningar,skaU ha något system för att ta tiUvara metan. bör vidaie ges i uppdrag att lämnaförslag tiU fortsatta åtgärder för att begränsa utsläppen av FC- ochHFC-föreningar. bör få i uppdrag att utredautfonnningen av de åtgärder som måste vidtagas för att skaU kunna uppfyUasina åtaganden enUgt det reviderade MontrealprotokoUet. bör vidaie erhålla ett uppdrag attutreda eventueUa ytterUgare svenska begränsningsåtgärder i syfte att nå slutmåletatt användningen av ozonnedbrytande ämnen upphör helt i . 1992/93:179 Bilaga 1 DennaturUga s.k. växthuseffekten medför att klimatet på jorden är varmare än detannars skuUe ha varit. Utan den atmosfär som vi har skuUemedeltemperaturen på jordytan vara ca kallare. De s.k. växUiusgasemareglerar jordens energiutbyte med rymden. Det är vattenånga, koldioxid, metan,dUcväveoxid, klorfluorkarboner (CFC eUer s.k. freoner) och ozon som är devUctigaste växthusgaserna. Dessa ämnen absorberar långvågig stråliung frånmarkytan och förhindrar därför att värmen går förlorad tiU rymden. Utsläpp frånmänskUga verksamheter har påtagUgt ökat halten av växthusgaser i atmosfären.Denna ttend kommer att fortsätta om inga åtgärder vidtas. Det är emeUertid mte bara växthusgaserna somreglerar jordens kUmat. Solens aktivitet, utsläpp av stoft från vuUcaner ochsvavelutsläpp spelar också roU. Det är känt att energitiUförseln från solenvarierar och långsUctiga svängningar förekommer, vUket kan ha betydelse försväng-mngar i kUmatet. Små aerosoler eUer partiklar från vuUcanutsläpp eUersvavelutsläpp från förbränning kan absorbera eUer återkasta solenergi. Desenaste forskningsresultaten indUcerar att de stora svavelutsläpp som sker påden norra hemisfären har haft en viss kylande effekt på klimatet. VanUgtvishar partiklar och aerosoler en kort upphåUstid i atmosfären varförkoncentrationerna i atmosfären förändras snabbt beroende påutsläppsfÖrändringar. Man har sammanstäUt de mätningar över jordensmedeltemperatur som finns beräknade (Figur 1).Den globala temperaturhöjningen uppgår tiU 0,3 - 0,. Det senasteårtiondet har varit det varmaste sedan temperaturmätningar startade. Förändring av jordens medeltemperatur . 1992/93:179 Bilaga 1 -0.6l_i j I_ I_ ;_ I_ I < I_ L. I_ I_ I_ I_ 'I I Ökiungenöverensstämmer, särskUt om man tar hänsyn tiU svavelutsläp- Prop.1992/93:179 penskylande effekt på norra halvklotet, med gjorda modeUberäkningar. Dethar festslagits att den obs«;rverade temperaturhöjningen inte är en effektav mätproblem utan måste anses som verkUg. intemed säkerhet ännu särskUja effektema av växthusgaserna från andra De flesta växthusgaser har en lång Uvslängd iatmosfären. Det betyder att ledtideraa är långa innan en jämvUrt har instäUtsig mellan utsläppen av och sänkoraa för växthusgaser. Det kommer att ta långtid innan vi ser någon effekt av eventuella åtgärder. Samspelet meUan atmosfäroch hav spelar en stor roU for klimatet. Haven verkar som en utjämningsbassängför värmeförändringar och fördröjer en ökad temperatur på jordytan. Det kan tamer än innan en jämvikt har instäUt sig. De förändringar vi kan iakttagai dag har orsakats av utsläpp som skett . Schematisktberor varje växthusgas klimatpåverkan på vilken förmåga den har att absorberavärmestrålning, hur länge den finns kvar i atmosfären samt i hur stora mängderden tiUfÖrs atmosfären. Koldioxid, dUcväveoxid och CFC är långUvade gasersom kan stanna i atmosfären upp tiU och mer. Ozon, metan ochflertalet s.k. HCFC-föreningar är betydUgt mer kortUvade. HCFC är ofuUständigthalogenerade klorfluorkarboner som ersätter CFC i vissa användningar. Även HCFCär en växUiusgas. Andra kemikaUer som används för att ersätta CFC ärHFC-föreningama, ofuUständigt fluorerade karboner. Dessa ämnen innehåUer ingetklor eUer brom och har ingen ozonnedbrytande effekt men de är växthusgaser. Ozon i atmosfären ger flerai effekter. Ozonabsorberar långvågig sttålning i den lägre delen av stratosfären och i den övrettoposfären och är därmed en växthusgas. Troposfaren är atmosfärens nederstaskikt (upptiU ) och stratosfären är skiktet ovanfor. Troposfäriskt ozonbUdas genom reaktioner meUan luftens syre, kolväten och kväveoxider underinverkan av soUjus. Man kan därför säga att kolväten och kväveoxider hai enindirekt växthuseffekt, eftersom utsläpp av ämnena leder tiU att växtiiusgaserbUdas. Sambanden meUan utsläppen av dessa ämnen och bUdningen av ozon är enkompUcerad process. Det går ännu inte att kvantifiera effekten. Eftersomkolväten och kväveoxider har en kort upphåUstid i atmosfären kan man dessutomförvänta sig stora regionala variationer. Ozon har också den vUctiga egenskapen att den absorberarskadUg kortvågig strålning. Den största mängden ozon förekommer i sttatosfären- det s.k. ozonskiki£t. Utsläpp av CFC och andra ämnen som påverkar ozonskiktethar förorsakat en reduktion av ozonhalten i sttatosfären. Föratom attUV-strålningen har ökat så har också ozonmolekyleraas absorption avvärmestilning minskat. anseratt denna kylande effekt ungefär kompenserar de uppvärmande egenskaperaa avCFC-gaserna. Enarbetsgmpp inom IPCC har räknat fram effektiviteten som växthusgas - globalwarming potential (GWP) - for olika ämnen. Dessa mått - som anges per kgutsläpp - k£ui räknas firam fÖr olika tidsperioder. Flertaletväxtiiusgaser bidrar - räknat per kg utsläpp - betydUgt mer tiU en ökad uppvärmningän koldioxid. Exempel på detta visas i tabeU 1 som anger effektiviteten räknatför en hundraårsperiod. De indUekta effekterna av växthusgaserna anges enbartschablonmässigt i tabeUen. Som tidigare framgått har CFC-gaserna en kylandeeffekt och kolväten kan i vissa faU bidra tiU uppkomsten av ttoposfäriskt ozonoch vattenånga i sttatosfären. Dessa mdirekta effekter kan for närvarande intekvantifieras med tiUräckUg noggrannhet. 1992/93:179 Bilaga 1 Effektiviteten som växUiusgas - global potential (GWP) - för någraoUka gaser i relation tiU koldioxid dUcväveoxidCFC 11 CFC 12 HCFC 22 HFC 134a Trotsatt många gaser - per viktenhet - bidrar betydUgt effektivare tiU en ökad uppvärmningän koldioxid är koldioxid ändå den viktigaste växUiusgasen. Det beror på attden tiUförs ahnosfären i mycket stora mängder. 2.3 Utsläpp och upptag av växthusgaser Degobala utsläppen av koldioxid från förbränning av fossila bränslen uppgår tiUca 6 mUjarder ton, räknat som kol, . Förbränning av stenkol och oljasvarar för merparten av utsläppen och i lika stora andelar. Betecknande är atttolv länder svarar för av världens utsläpp av koldioxid av vUka det heltövervägande antalet är industriländer. har utsläppen ökat mednära . Då svarade koleldningen för merparten av utsläppen. KoletsnaturUga kretslopp innebär att koldioxid tas upp ur luften vid Prop.1992/93:179 växtemas fotosyntes och sedan binds som kol i biomassan. Då växtenBUaga 1 dör bryts biomassan ner och bUdar återigen koldioxid, somåtergår tiU atmosfären. Detta är ett kretslopp som vid jämvikt inte ger någotnettotiUskott av koldioxid tiU atinosfären. Då t.ex. skogsbestånd avverkasutan att någon återväxt sker omvandlas dock det bundna kolet tiU koldioxid ochökar koldioxidhalten. Det tydUgaste exemplet på detta är avverkningarna av dettopiska skogarna. Nettoutsläppen, räknat som kol, på gmnd av deima förändringi markanvändningen har uppskattas tiU ca 1,6 mUjarder ton kol årUgen.Osäkerhetema i denna bedömning är betydande. En amian betydelsefuU sänka förkoldioxid är absorption i havet. Man uppskattar att absorptionen i havet uppgårtiU 2 mUjarder ton kol årUgen. Osälcerhetema är stora då det gäUer att bedömanettoupptaget av kol i biomassa. Genom balansstudier kan man konstatera atthaltökningen i atmosfären är mindre än förväntat med hänsyn tiU vad man kännertiU om utsläpp och upptag av koldioxid. Man bedömer därför att det finns sänka på norra halvklotet, men preciseringar av denna har inte kunnat ske.En arbetshypotes är att skogaraa på norra halvklotet växer fortare tiU följdav gödslingseffekten av kväveoxidutsläpp som människan orsakat. Koldioxidhalten har ökat med under desenaste århundradet och ökningen uppgår nu tiU . Variationen ihalt beror på upptaget i den växande biomassan. Metan bUdas naturUgt i våbnai-ker vid nedbrytiiingav organiskt material under syrefettiga förhåUanden. LUcaså bUdas metan underjäsning i termitstackar och i idisslares matsmältningskanal. Den störstaenskUda posten för utsläpp av metan har emeUertid härletts tiU kolbrytning ochutvinning och distribution av naturgas. Andra anttopogena - av människanskapade - käUor är odling av ris, avfaUsupplag, djurhållning ochavloppsreningsverk. Stora depåer av metan finns i tundran. Om permafrosten gervUca tiU följd av ett varmare klimat kan eventueUt stora mängder metan tiUförasatmosfären. Metan oxideras i atmosfären tiU koldioxid ochvattenånga. TiU en mindre del kan metan tas upp direkt via markprocesser.Koncentrationen av metan i atmosfären ökar med per åroch halten har mer än fördubblats . Under den mikrobieUa redukidonen eUer oxidationenav kväveföreningar kan dikväveoxid bUdas under vissa omständigheter. Bedömnmgarav utsläppsnivån är osäker beroende på de stora variationer i utsläppsflödensom rapporterats. De naturUga utsläppen är den dominerande käUan. Inom jordbmkssektom avges dikväveoxid i samband medgödsling av . Även omvandling av naturmark tiU genom ned- huggning av ttopiska skogar och förbränning av biomassan ökar be lastningen av dUcväveoxid. En annan källa tiU dUcväveoxidutsläpp är förbränning av bränslen i pannor och motorer. Denna källa bedöms inte vara särskUt stor. Det har visat sig att utsläppen av dUcväveoxid är större från förbränrung i fluidiserade bäddar än från vanUga pannor. DUcväveoxidbryts ned i atmosfären främst under mverkan av soUjus. Ökningen avdikväveoxidutsläppen har varit måtthg . uppgårhaltökningen tiU 0,2 - . Klorfluorkarboner(CFC) har tUl skillnad firån andra växtiiusgaser ingen känd naturUg förekomst.CFC-föreningar används som jäsmedel i mjuk och hård skumplast, som köldmedium ivärme- och kylanläggningar, som lösningsmedel och avfettningsmedel, som isolergasoch som drivmedel i sprayburkar. Denenda kända processen som bryter ned CFC-föreningar är fotolys i sttatosfären.Haltökningen för CFC uppgår ännu tiU , men en minskning avökningstakten börjar nu märkas på gmnd av kraftig nedgång i användningen underde . 1992/93:179 BUaga 1 Fleraolika matematiska simuleringsmodeUer har använts för att bedöma ändringar ijordens klimat. Dessa modeUer är behäftade med osäkerheter och vissa faktorerkan ännu inte modeUeras tillfredsställande. De nyckelfrågor, för vUka ettförbätttat underlag behöver tas fram, berör mohibUdningen och utbytet av energimellan hav och atmosfär. Global temperaturökning i Scenzuiet "Inga ytterUgare åtgärder." övre osäkerhets,-marginal IPCC har bedömtklimatpåverkan under olika antaganden om samhäUsutvecklingen. Scenariet"Inga ytterUgare åtgärder" innebär - enUgt de modeUberäkningar somgjorts - att den globala medeltemperaturen skuUe öka med omkring (0,2 - 0,C) per decennium under nästa sekel. Det betyder att den globalamedeltemperaturen - jämfört med - skuUe öka med omkring en grad tiU år2025 och med närmare fre grader (1,5 - 4,C) fÖre (Figur 2). Deregionala förändringama skuUe bU än större eUer mindre. av nederbördens fördelningöver jorden skuUe också bU resultatet av en Prop. 1992/93:179 globaltemperaturförändring. Jorden skuUe bU betydUgt varmare än BUaga 1 någon gångunder de senaste 10 000 åren. Sådana förändringar skuUe förändraUvsbetingelsema på jorden på ett omvälvande sätt. I ett annat alteraativ där man fömtsätter engradvis minskning av utsläppen av växthusgaser och en lägrebefoUcningstiUväxt kan ökningstakten begränsas tiU en takt som är av sammastorleksordning som skett av naturUga orsaker, dvs. 0,1 grad per årtionde. Dentotala temperaturökningen stannar vid drygt 1 grad i detta alternativ. Temperaturen vid markytan bedöms öka snabbare äntemperaturen över haven. Områden belägna på nordUga breddgrader bedöms vmtertiderhåUa en stöne temperaturhöjning än förändringen av medeltemperaturen påjorden. I övrigt är det är svårt att bedöma de regionala variationeraa påjorden, särskUt i ttopUcema och på södra halvklotet. Havsytans ruva bedöms öka mcui tiU år 2025och med tiU , om inga åtgärder vidtas. Detta är en långsammareförändring än som tidigare diskuterats. Nivåhöjningen beror tiU en större delpå att havet blir vamuire och tiU en mindre del på att glaciä-rer smälter. 2.5 Effektema av en förhöjd temperatur på jorden Eftersomdet inte har varit möjUgt att beskriva de regionala temperaturhöjningarnasärskUt noggrant, har man istäUet pekat ut de områden på jorden som anses varasärskUt känsUga för ett förändrat klimat. Allmänt sett är det intemedeltemperaturen i sig som är avgörande, utan förekomst av exttemvärden såsomsammanhängande perioder med hög temperatur och torka. En global temperaturhöjning med 1,5 - 4,5 graderkommer att förskjuta klimatzoneraa inom loppet av en period.Ekosystemen kan inte anpassa sig i samma takt som klimatzonerna förskjuts,vilket leder tiU förändrad artsammansättning och artdiversitet. Tundrazonen iAsien bedöms försvinna, vilket också kan leda tiU en ökad emission avmetan från dessa marker. Minskad nederbörd kan innebära en ökad ökenutbredningi de norra delama av och . De förväntade effektemainnebär att torkan i Sahelområdet sprider sig tiU savannerna. MedeUiavsområdetkan få problem med ökad torka och saltvatteninttängning i vattentäkter. De mest utsatta jordbmksområdena återfinns i storadelar av , i östta BrasUien, och på 25 - 40graders nordUg bredd. Det är stora skiUnader meUan olika länders förmåga attkunna anpassa sm jordbmksproduktion tiU de nya förhåUandena. De fattigasteländema har minst föimåga att anpassa sig tiU de nya fömtsättningaraa. I denorra delarna av kan jordbruket komma att öka sin produktion omnederbörden mte minskar, vilket dock inte kan uteslutas. De mest känsUga skogsbraksområdena är dels de skogarsom har en lång omloppstid där en anpassning försvåras, dels de områden som i dag har ett halvtorrtklimat. Problem med insektsangrepp liksom med Prop. 1992/93:179 föryngringenkan inttäffa. En förändrad skogsproduktion kan också Bilaga 1 orsakaproblem i de områden där människan är beroende av skogen som bränsle förmaflagning och värme. En höjning av havsytans nivå med skuUe göramUjontals människor hemlösa. Det är , , , ,, och delar av som är mest utsatta. Vissa ö-nationerbelägna i kan komma att drabbas hårt. En ökning av temperaturen kan också komma attmedföra hälsoeffekter. Heta perioder ökar sjukdomsMen i hjärtkärlsjukdomar. Dekemiska förhåUandena i atmosfären kan leda tiU en ökad ozonbUdning näramarkytan. Man befarar också att vimssjukdomar som sprids med insekter kan få enökad utbredning mot polerna. Härigenom kan populationer drabbas som har Utenmotståndskraft mot sådana vimssjukdomar. Den ökande saltvatteninträngningenkan också ge upphov tiU problem med renvattenförsörjningen. Somframgått av vad jag tidigare anfört är ledtiderna långa beroende på ttögheten iklimatsystemet och genom att Uvslängden för koldioxid och andra växthusgaser iatmosfären är omkring . Det tar också tid för det industriaUseradesamhäUet med en omfattande infrastruktur och specialutbUdad arbetskraft attgenomföra stora omställningar, särskUt av energiförsörjningen. Åtgärder som vidtas nu kan därför inte förväntas fånågot stöne genomslag de närmaste decennieraa. Detta förhåUande får inte tassom intäkt att vi kan vänta med att begränsa utsläppen, eftersom det då krävskraftfuUare reduktionsprogram om målet är att inte överstiga en visstemperaturstegringsnivå. FöljaktUgen är det av väsentUg betydelse att redan nuvidtaga åtgärder och utforma långsUctiga handlingsprogram för att begränsaväxthusgasema. Forskaraa har beräknat hur stora reduktioner somkrävs av utsläppen för att haltema i atmosfären inte skaU överstiga dagensnivå, som i sig är betydUgt högre än i förindustrieU tid. Det är inte samma saksom att enas om hur stor temperaturhöjningen, eUer ökningstakten, högst kan få varamed hänsyn tiU effektema. Men det ger en viktig information vUka forändringar iulsläppsnivåer som krävs för att inte förändra dagens klimatsystem aUt förmycket.