prop · GG0332 · 1992-12-31 00:00:00 — Samernahar själva skapat olika organisationer för att bevaka vad de ser som samiskaintressen. Ett mer kraftfullt instrument för främjandet 1992/93: 32 Bilaga 1Utbildningsdep. avden samiska kulturens utveckling bör dock kunna skapas genom en särskildstatlig myndighet med överblick över de samiska frågorna, förutsatt attsamerna själva engageras i denna myndighets verksamhet. För att få ett verkligtengagemang från den samiska befolkningen bör denna myndighet göras annorlundaän ett traditionellt statligt verk. Utredningen har till den delen föreslagitatt myndigheten fSr formen av ett sameting, vars ledamöter utses bland samernagenom val. Tinget skulle sedan inom sig forma en styrelse för de löpandegöromålen. Jaganser att utredningens förslag om en myndighet i form av ett sameting börföljas. Denna lösning ger grund för ett engagemang från samernas sida, den harbred uppslutning från samerna och en sådan lösning har framgångsriktintroducerats i . Det är också sannolikt att samerna själva med ett sådantorgan bättre än kan hantera de motsättningar mellan olikasamiska grupperingar som finns. Framför allt gäller det mellan renskötande ochicke renskötande samer. Jag är medveten om attlösningen är okonventionell när det gäller en staflig myndighet. Den ryms dockinom de legala ramar som gäUer. Det förhållandet att ledamöter i stetligamyndigheters beslutende organ utses av enskilda subjekt har förekommit i intehelt ringa omfattning. Sådant utseende av stetliga befattningshavare utgörmyndighetsutövning genom enskild och kräver stöd i lag. Det senare tillgodosesgenom att den grundläggande regleringen av ges helt i lagform. Jagvill understryka den principiella betydelse det har att detta organ för samiskafrågor offentligrättsUgt får ställning som en stetiig rayndighet underregeringen. Trots benämningen "ting" är det inte fråga om något organför självstyre, som skall verka i stället för riksdag eller kommunfullmäktigeeller i konkurrens med dessa organ. som är svenska medborgare delter iriksdags- och kommunalval som alla andra svenska medborgare. Det vore enligtmin mening ytterligt olyckligt om en del av ursprungsbefolkning skulleskiljas ut från landets styrelse och politiska liv. 1992/93: 32 Bilaga 1Utbildningsdep. 5 Definitionen av vem som är same Mittförslag: Med same avses i sametingslagen den som anser sig vara same och 1.gör sannolikt att han har ellerhar haft samiska som språk i hemmet eller 2.gör sannolikt att någon av hansföräldrar, far- eller morföräldrar har eller har haft samiska som språk ihemmet eller 3. har en förälder som är eller har varit upptagen iröstlängd till . Samerättsutredningensförslag: Avviker delvis från mitt förslag på så sätt att krav ställs attpersonen ifråga eller någon av hans föräldrar, far-eller morföräldrar lärt sigsamiska som förste språk. Remissinstanserna:Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan tillstyrkersamerättsutredningens förslag. Skälenför mitt förslag: Den definition av begreppet same, som jag föreslår, fårbetydelse vid tillämpning av sametingslagen när det gäller att avgöra vilka somskall ha rösträtt till och vilka som är valbara till . Detfinns flera olika sätt att definiera en minoritet. Man kan välja objektivakriterier såsom härstamning, ras, språk, bosättning och yrke. Man kan ocksåutgå från personens egen uppfattning om sig själv. Enligt en sådan, subjektiv,definition tillhör de personer minoriteten som själva anser sig göra det. ISverige har den subjektiva minoritetsdefinitionen förespråkats under senaretid (jfr SOU 1984:58, Invandrar- och minoritetspolitiken s. 55). Såvälminoriteten som samhället har emellertid intresse av att förena det subjektivakriteriet med objektiva kriterier. Det gäller särskilt om en minoritet harsärskilda rättigheter. När kriterierna väl är fastlagda torde det främst varaen angelägenhet för minoriteten själv att göra bedömningen om en viss personuppfyller kriterierna. AlUtalar enligt min mening för att utgångspunkten även i sametingslagen bör varaden subjektiva minoritetsdefinitionen - envar måste självfallet ha rätt attavstå från att räknas som tillhörande en minoritet. Det finns emellertid, somockså samerättsutredningen framhåller, skäl för att förena den subjektivadefinitionen med något eller några objektiva kriterier. Jag har för min del ilikhet med utredningen fastnat för att språket bör vara ett sådant objektivtkriterium i en defintion av begreppet same i sametingslagen. Detfrämsta skälet till att även jag väljer språket som ett kriterium är attFinland och använder det kriteriet. Om språket inte vore ett kriterium ien svensk definition skulle den situationen kunna uppstå att en person kananses som same i och men inte i och vice versa. 1 Finlanddefinieras same som den person som lärt sig samiska som första språk eller haftföräldrar, far- eller morföräldrar som lärt sig samiska som första språk. INorge anses den person vara same som förklarar att han uppfattar sig själv somsame och har samiska som hemspråk eller att han har eller har haft någonförälder, far- eller morförälder med samiska som hemspråk. Samerättsutredningensförslag i fråga om det språkliga kriteriet stämmer närmast överens med denfinska definitionen. Jag har för min del lagt den norska definitionen tillgrund för mitt förslag. Jag anser att den av mig föreslagna definitionenåterspeglar en något generösare inställning från statsmakternas sida till vemsom bör anses som same i sametingslagens mening. Den lägger inte avgörande vidi vilken ordning samiska och svenska har lärts i hemmet. Det avgörande är attsamiska har använts som språk i hemmet. Ilikhet med samerättsutredningen föreslår jag ett alternativt objektivtkriterium när det gäller att definiera begreppet same. 1992/93: 32 Bilaga 1Utbildningsdep. Om det godtas att den skallanses som same som känner sig som sådan och fyller språkkravet, bör ocksåavkomlingar till denne kunna anses som samer, även om de inte själva fyllerspråkkravet. De har ju dock klart ett samiskt påbrå. Mot den bakgrunden villjag föreslå att även den där någon av hans föräldrar är eller har varitupptagen i röstlängden till skall anses som same. Detta kriterium kan fåbetydelse för senare generationer, för vilka användningen av det samiskaspråket har försvagats. Genom bestämmelsen kan ättlingar i rakt nedstigande ledtill den som en gång fyllt språkkriteriet i led efter led kvalificera sig somsamer genom att varje generation utnyttjar sin möjlighet att antecknas iröstlängden. 1992/93: 32 Bilaga 1Utbildningsdep. 6 uppgifter och ansvarsområde Mittförslag: skall verka för en levande samisk kultur och därvid tainitiativ till verksamheter och föreslå åtgärder som främjar denna kultur. TillSametingets uppgifter skall särskilt höra att 1.beslute om fördelningen avstatens bidrag och av medel ur Samefonden till samisk kultiu' och samiskaorganisationer samt av andra medel som ställs tUl samernas gemensamma förfogande, 2.utse den styrelse försameskolan som avses i 8 kap. 6 § skollagen (1985:1100), 3.leda det samiska språkarbetet, 4.medverka i samhällsplaneringenoch bevaka att samiska behov beaktas, däribland rennäringens intressen vidutnyttjande av mark och vatten, 5.informera om samiskaförhållanden. Samerättsutredningensförslag: Överensstämmer i väsentliga delar med mitt förslag. Utredningen hardock sett främjandet av samiskt kulturliv och samiskt samhällsliv som skildasaker. Remissinstanserna:Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget. De samiska,organisationerna anser dock att måste få reella befogenheter attbesluta i frågor då mark och vatten skall användas för andra ändamål änsamiska. Skälenför mina förslag: Densärskilda myndigheten för samiska frågor är, som jag nämnt, avsedd att bliett instrument för att behålla en levande samisk kultur i landet. Uppgiftenförutsätter givetvis att det finns ett tillräckligt engagemang för detta hosdem som räknar sig som samer. Vilka frågor som är viktigaoch den inbördes prioriteringen mellan dem är med detta synsätt i väsentligadelar en uppgift för att ta ställning till. Sametingetbör sålunda stå fritt att ta upp och ställa förslag i alla de olika frågor somtinget finner vara av särskilt intresse med hänsyn till en levande samiskkultur i landet. De medel som ställs till tingets förfogande bör tinget fåanvända för de ändamål det finner mest angelägna, förutsatt givetvis att detinte rör sig om medel anslagna för ett bestämt ändamål. Dengenerella och grundläggande uppgift för som jag nu har angivit bör iförfattningstexten kunna anges så att tinget skall verka för en levande samiskkultur och därvid ta initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder somfrämjar denna kultur. Det av mig nu förordadeordvalet avviker från utredningens förslag till lagtext. Utredningen föreslårsålunda att tinget skall verka för både samiskt kulturliv och samisktsamhällsliv samt att initiativen skall kunna avse såväl samisk kultur somsamiska näringar. För egen del ser jagsvårigheter att dra en gränslinje mellan samisk kultur och samiskt samhällsliv.Samisk kultur framstår som det vidare begreppet. Till en befolknings kulturräknas inte bara dess konst, musik och liknande utan även dess språk, seder,förhållningtt och sådana specialiserade näringar som ger ett särskilt underlagför kulturyttringarna. När jag i den föreslagnalagtexten talar om en levande samisk kultur är det kultur i denna vidabemärkelse som jag avser. Den bör då rimligen inbegripa det som är samisktsärpräglat i samhällslivet. I den mån ett näringsfång ger en specieU grund församisk kultur ingår givetvis detta näringsfång i kulturen. Den vidare innebördsom jag i detta sammanhang vill ge åt begreppet kultur överensstämmer ocksåmed den tolkning av begreppet som avsetts vid avfattendet av 1 kap. 2 § Qärdestycket RF. När propositionen som behandlade det stadgandet (prop. 1975/76:209)lades fram, framhöll föredraganden, att samernas kultur skulle innefatta bl.a.den renskötsel som är ett centralt inslag i deras levnadssätt (s. 138). JagviU gäma betona att uppgiften skall vara att verka för en levande samiskkultur. Det är alltså inte fråga om ett musealt bevarande av förhåUanden somde var . För samernas del måste givetvis få ske enutveckling av kulturen. Det är en annan sak att som en bas för denna utvecklingbära med sig kunskap om och från gången tid. Att en utveckling ärofrånkomlig är tydligt på flera områden, inte minst då det gäller språket.Annan utveckling kan ge andra effekter, t.ex. att det speciellt samiska inslageti människornas dagliga liv i vissa hänseenden minskar och att intressetförskjuts till andra delar av det samiska kulturarv de fått. Så kan bli falletvid förändringar i sysselsättningen. Om exempelvis samer i större omfattningskulle inrikta sig på en sådan verksamhet som bedrivs även av andra än samer,kan inte därmed den branschen i sig börja betraktas som en speciell samisknäring. 1992/93:32 Bilaga 1Utbildningsdep. Däremotkan givetvis en sådan verksamhet drivas på ett sådant sätt att den lyfter framsamisk tradition och samisk kultur i övrigt. En levande samisk kulturhar sålunda inte ett en gång för alla givet innehåll. Den beror i varjegeneration på vad den befolkning som känner sig som samer gör av det samiskakulturarv som lämnats den. Det är därför naturligt att huvuduppgiftblir att värna den samiska kultur som den verksamma samiska befolkningen ilandet själv vill slå vakt om. Vid sidan om sin bredauppgift att verka för en levande samisk kultur bör också tilläggasvissa speciella uppgifter av mer gängse typ för en förvaltningsmyndighet. Vilkadessa uppgifter skall vara kan knappast besvaras en gång för alla. Utvecklingenfår visa vad som är lämpligt. Jag anser att man kan börja med ett begränsat antaluppgifter, som tydligt är av den karaktären att de ägjiar sig för tinget attpröva och avgöra. Främst kommer då sådantsom fördelning av statsmedel för samisk kultur, sameskolans verksamhet ocharbetet med utveckling av det samiska språket. Exempel på ytterligare konkretauppgifter som bör kunna läggas på är användningen av de medel somkan komma att anvisas för ersättning av rovdjursrivna renar. Jagskall nu något närmare behandla några av de speciella uppgifter som jag anserbör läggas på från början och som bör anges i sametingslagen. 1992/93: 32 Bilaga 1Utbildningsdep. Bidrag till sambkkultur m.m. Enligtbeslut av riksdag sammanfördes Jämtländska renbe-tesällens skogsfond.Jämtländska lappväsendets fond samt och lappfondertill en gemensam fond, kallad Statens lappfond. riksdag omvandladeStatens lappfond till Samefonden (prop. 1971:51, bet. 1971:JoU37, rskr.1971:216). Beslutet innebar att man behöll systemet med en särskild fond, varsmedel används till gagn fSr samerna. Medel utgår sålunda för att främja ochstödja rennäringen, den samiska kulturen och samiska organisationer i enlighetmed bestämmelser i rennäringsförordningen (1971:438). Fondmedlen består bl.a.av ersättningar för intrång i renskötseln och olika slag av upplåtelseavgifter. Styrelsen för Samefondenär en statlig myndighet. Den består av sex ledamöter som regeringen utser. Treav ledamöterna skaU utses efter förslag av de samiska organisationerna. finns en kulturdelegation med tre ledamöter varav tvåsameföreträdare. Enligt bestämmelsema irennäringsförordningen skall Samefondens medel, som förvaltas avKammarkollegiet, användas för följande ändamål (19 §): 1.kostnad för inköp eller arrendeav mark för renskötseländamål och för förvaltning av renbetesällen, 2.kostnad för fiske- ochjaktvårdande åtgärder på mark ovan odlingsgränsen och på renbetesällen samtför fiske- och jaktbevakning. 3.bidrag till rennäringensrationalisering enligt 40 och 41 §§, Prop. 1992/93: 32 4.bidrag till andra kostnader föråtgärder till främjande av rennäring- Bilaga 1 en, Utbildningsdep. 5. kostnadtill främjande av den samiska kulturen och samiska orga nisationer, 6. förvaltningskostnadför . Fondmedel utbetalas av Kammarkollegiet. Regeringenfastställer efter förslag av det belopp som får utgå urSamefonden. Under /93 får högst samt avdet belopp som enligt 3 § rennäringsförordningen tillfaller fonden disponerasför den med fondmedel finansierade verksamheten. Av detta belopp får högst disponeras för främjande av den samiska kulturen och för samiskaorganisationer. Samefondens kulturdelegation prövar ärenden om bidrag förändamål som anges i 19 § 5. Medanlednuig av förslag i prop. 1976/77:80 (bet. 1976/77:KrU43, rskr. 1976/77:289)finns i statsbudgeten ett särskilt anslag för bidrag till samisk kultur.Anslaget uppgår /93 tiU . Även dessa medel fördelasav Samefondens kulturdelegation. Härutöver disponerar kulturdelegationen /under anslaget Forsknings- ochutvecklingsinsatser inom kulturområdet. EnUgtmin mening bör överta ansvaret för fördelningen av de medel somutgår ur Samefonden för åtgärder enligt 19 § 5 rennäringsförordningen, detunder elfte huvudtiteln upptagna anslaget B 3. Bidrag till samisk kultur samtde medel som Samefondens kulturdelegation disponerar underelfte huvudtiteln anslaget B 41. Forsknings- och utvecklingsinsatser inomkulturområdet. Övriga i 19 § rennäringsförordningen omnämnda ändamål bör tillsvidare alltjämt ankomma på den särskilda Samefondsstyrelsen. Enligt min meningkan det emellertid finnas skäl att efter någon tids erfarenhet av Sametingetsverksamhet pröva lämpligheten av att överföra hela ansvaret för Samefonden påtinget. Senarei dag (bilaga 3 till denna proposition) lägger chefen för vissa förslag om samisk slöjd, samisk biblioteks-konsulentservice samtsameradio och -TV som ytterligare förstärker roll inom det samiskakulturområdet. Mittförslag innebär att samerna nu själva får ett samlat och övergripande ansvarför stödet till samiska organisationer och för stödet till samisk kultur. Mittförslag innebär också att förutom att handlägga olika anslags- ochbidragsärenden skall ha ett ansvar för att följa och utvärdera verksamheten,bedriva viss utredningsverksamhet och rådgivning. Dennauppgift att hantera det ekonomiska stödet ligger mycket väl i linje med dengenerellt angivna huvuduppgiften att främja en levande samisk kultur. I likhetmed samerättsutredningen anser jag att den ställning som får somett centralt kulturellt organ för samerna i bör leda tillsamordningsvinster och större effektivitet i vid be- Ett samarbetemeUan Sametingen i och samt Prop. 1992/93: 32 Sameparlamenteti inom kulturområdet bör också underlättas Bilaga 1 genom mittförslag och kunna innebära en bredare bas för olika kultu- Utbildningsdep.rella aktiviteter och därigenom skapa goda möjligheter att effektivt utnyttjaresurserna. Riksdagenhar uttalat att samerna, så länge de själva önskar dette,skall ha tillgång till två likvärdiga utbildningsalternativ på detobligatoriska skolstadiet, sameskola och grundskola. Verksamheten i sameskolanregleras i skollagen (1985:1100), i sameskolförordningen (1967:216) och iförordningen (SKOLFS 1991:23) om försöksverksamhet med sameskola i är, till skillnad från , en skola med steten somhuvudman. Sameskolorfinns i , , , och . I på försök. /92 förekommer undervisning i årskurserna 1-6.Integrerad samisk undervisning bedrivs vid i ,, , , , , och Åre kommuner.Elevan-telet vid sameskolorna uppgår /92 till 137. Därutöver deltar130 elever i den integrerade sameundervisningen. Vidsameskolan sker undervisning på svenska och samiska. Ämnet samiska förekommeri samtliga årskurser. Sameskolomaleds av en styrelse, vars kansli är förlagt till . av fem ledamöter, som utses av regeringen för bestämdtid. Ledamöterna utses efter förslag från olika samiska organisationer. Närmastunder styrelsen finns en skolchef, som också förordnas av regeringen.Kostnadema för sameskolan beräknas /93 uppgå tiU närraare 25milj.kr. Enligtmin mening bör ges ett ansvar för att genomföra utbildningen inomsameskolan inom ramen för de föreskrifter stetsmaktema meddelar. Mitt förslaginnebär att får uppgiften att utse ledamöterna i sameskolstyrelsenoch att tillsätta tjänsten som skolchef. Med hänsyn till att avsesvara en statlig myndighet ändras emeUertid inte skolans stetus som en skola medstatligt huvudmannaskap. Mittförslag föranleder inte någon ändring i skollagen. Där finns sålunda endastföreskrifter om det stetiiga huvudmannaskapet (1 kap. 7 §), om att det skallfinnas en särskild styrelse för sameskolan och om denna styrelses uppgifter (8 kap.6 §). Däremot kommer det att krävas ändringar i sameskolförordningen. Jag avseratt återkomma till regeringen i den frågan, om godkänner förslagetom ansvar för sameskolan. Jagvill i detta sammanhang framhålla att det inte behöver tas för självklart attsamiska skolor måste ha staten sora huvudman. Med de förbättringar i defristående skolornas stellning som genomförts kan det mycket väl bli såatt samerna föredrar att driva sameskolor som fristående skolor, med destarkare möjligheter att självständigt värna och utveckla den samiska skolansom följer därav. Det är emellertid en fråga som måste ankomma på samernasjälva att ta initiativ till. Beroende på vad som kan komma ut av sådanainitiativ får man sedan te ställning till om sameskolan skall bibehållas somen särskild statlig skolform. 1992/93:32 Bilaga 1Utbildningsdep. Jagkommer i det följande (avsnitt 9) att mer ingående behandla frågan om detsamiska språket. Jag vill dock redan här nänma att mina slutsatser i denfrågan har lett till att ytterligare en naturUg uppgift för bliratt leda det samiska språkarbetet. MedSametinget som en central statlig förvaltningsmyndighet och med dess speciellaförankring hos landets samiska befolkning är det naturligt att tinget får enroll i samhäUsplaneringen i stort. Dess uppgift bör här varaatt bevaka att de specifikt samiska behoven beaktas i planeringen. Utredningenhar föreslagit den mer långtgående formuleringen att tinget skaU bevaka attsamiska behov tillgodoses. Jag kan inte mig bakom en sådan bestämmelse.Den skulle innebära att kom att intaga en överordnad ställning iförhållande till andra myndigheter samt utgöra en indikation på att vidmotstående intressen de samiska alltid i första hand skulle tillgodoses. Ettsådant försteg för en befolkningsgrupps intressen i förhållande till andras ärinte rimligt sora generell regel. DärtiU koraraer att det inte alltid kan varahelt lätt att avgöra vad som bör anses som ett samiskt intresse för samernasom befolkningsgrupp och vad som kan vara personliga ekonomiska intressen förenskilda samer. OmSametinget däremot, i enlighet med vad jag föreslagit, får i uppgift attbevaka att de samiska behoven beaktas finns det anledning tro att tinget kommeratt koncentrera sig på frågor som är av principiell eller eljest storbetydelse för samerna och deras kultur. Därmed får myndighetens inskridandenden tyngd de bör ha. Med hänsyn till den viktför samiskt kulturliv som rennäringen har haft och ännu har finns det anledningatt särskilt markera ansvaret för att rennäringens intressen beaktas vidutnyttjande av mark och vatten. och dessrennäringsdelegation utgör den regionala rennäringsmyndigheten medan dessafrågor på central nivå handhas av . Som jag nyssredogjort för komraer att få ett särskilt ansvar för attrennäringens intressen beaktes i olika sammanhang. kommer att få enviktig uppgift som remissinstans innan frågor som är viktiga för rennäringenavgörs på regional och central nivå. och sedan erfarenhetvunnits av verksamhet kan det finnas skäl att överväga om inteSametinget kan överta vissa myndighetsuppgifter inom rennäringens område. Utredningen har föreslagitatt utöver en föreskrift i lagen om bevakande av samiska behov skulle angesockså att tinget skulle samverka med andra myndigheter och samhällsorgan ochyttra sig i frågor som rör samiska intressen. Enligt min mening Ugger dessauppgifter väsentligen redan i den huvuduppgift jag föreslagit för tinget ochdärtill självklart också i den föreslagna specialuppgiften när det gällersamhällsplaneringen. En sådan föreskrift om samverkan och yttrande som utredningenhar föreslagit fyller därför inte något självstendigt syfte. Däremot anser jag, ilikhet med utredningen, att det kan finnas skäl att särskilt markera tingetsinformerande verksamhet. Den uppgiften kan lämpligen anges så att Sametingetskall informera om samiska förhåUanden. Däri ligger givetvis både informationom kulturen i aUmänhet och om de förhåUanden som uppfattas som problematiskaför samerna. 1992/93:32 Bilaga 1Utbildningsdep. 7 organisation och arbete Mittforslag: organiseras som en vald ledamotsför-samling om 31ledamöter. TiU sitt förfogande för den löpande verksamheten har som tinget utser. Regeringen förordnar ordförande för tinget efterförslag från . skall också utse en valnämnd med uppgiftatt under tinget svara för valet till tinget. besluter om de nämndersom i övrigt behövs för beredning, förvaltning och verkställighet. Sametingetbeslutar också om kansliort för . Samerättsutredningensförslag: Överensstemmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Förslagen läranas i allmänhet utan ermran eller tillstyrks. Bland deremissinstanser som yttrat sig i frågan om kansliort för äruppfattningen splittrad. Skälen för mina förslag:Jag har här tidigare förordat inrättande av ett Sameting som en statligförvaltningsmyndighet. Dess ledamöter skulle utses genom val bland den samiskabefolkningen. Ledamöterna måste, eftersom det rör sig om en statUg myndighetsom lyder under regeringen, vara svenska medborgare. Tinget fårdärmed samma drag av kollegial myndighet som exempelvis s.k. nämndmyndighetereller myndigheter som organiseras som råd med ledamöterna som det egentligabeslutende organet. När antalet ledamöter itinget skall bestämraas måste, enligt rain raening, utgångspunkten vara attförsamlingen blir tillräckligt stor för att kunna vara representativ för densamiska befolkningen i landet. Sora jag förut framhåUit torde myndighetens framgångmed sina uppgifter i mycket bero på det engagemang som finns från samernassida. Det är därför viktigt att representationen i tinget inte blir för smal.