prop · GG033 · 1992-12-31 00:00:00 — Vinst vid avyttring av lös egendom som är hänförlig tillfast driftställe eller stadigvarande anordning liksom överlåtelse avdriftstället eller anordningen får enligt punkt 2 beskattas i den stat därdriftstället eller anordningen är belägen. Dock skall vinst vid överlåtelse avskepp, luftfartyg eller containers som används i internationell trafik ellerlös egendom som är hänförlig till denna användning endast beskattas därföretaget som bedriver verksamheten har hemvist (punkt 3). 1 art. 42 harintagits särskUda bestämmelser om luftfartskonsortier. Enligt punkt 4 haröverlåtarens hemviststat den uteslutande beskattningsrätten till vinst på grundav överlåtelse av annan egendom än sådan som avses i punkterna 1-3, såledesockså till fast egendom belägen i hemviststaten eller i en tredje stat. Punkt 5ger dock möjlighet att enligt intern lagstiftning [jfr 53 § 1 mom. akommunalskattelagen (1928:370), KL, och 6 § 1 mom. a SIL] beskatta vinst vidavyttring av aktier och andra andelar i svenska bolag m.m. som förvärvas avperson som tidigare haft hemvist i under och som erhållithemvist i . En förutsättning är dock att överlåtelsen sker under deförsta fem åren efter bytet av hemvist. Bestämmelsen ger möjlighet attenligt intern lagstiftning beskatta en person som haft hemvist i underminst och som erhållit hemvist i för värdestegring på aktier ochandra andelar i bolag m.m. som är hemmahörande i . I den mån Tysklandutnyttjar denna rätt och personen därefter överlåter egendomen, skall Sverigefrån sin skatt på sådan vinst avräkna den skatt som tagits ut på vinsten iTyskland, däri inbegripet den skatt som i enlighet med denna bestämmelse tagitsut på värdestegringen. Detta gäller dock endast beträffande överlåtelse somskett från bytet av hemvist (art. 23 punkt 2 b). 14 ges regler om beskattningen av inkomst av fritt yrke eller annansjälvständig verksamhet. Innebörden av begreppet belyses i punkt 2. Denuppräkning som där görs ger endast exempel på verksamheter som anses somutövande av fritt yrke. Det bör observeras att artikeln inte är tillämplig närfråga är om anställning, t.ex. läkare som tjänstgör som anställd företagsläkareeller ingenjör som är anställd i ett av honom ägt aktiebolag. Artikeln är inte beUertUlämplig på sådan självständig verksamhet som artister eller idrottsmänutövar. Inkomst av fritt yrke eller annan självständig verksamhet beskattas iregel endast där yrkesutövaren har hemvist (punkt 1). Utövas verksamheten frånen stadigvarande anordning i den andra staten som regelmässigt står till hansförfogande får dock så stor del av inkomsten som är hänförlig till den stadigvarandeanordningen beskattas där. överensstämmer helt medmotsvarande bestämmelser i modellav- Prop. 1992/93:3 tal. 15 beskattas inkomst av enskild tjänst i regel endast där tjänsteutövarenhar hemvist. Utförs arbetet i den andra staten fär dock denna stat beskattainkomsten om inte den s.k. 183-dagarsregeln i punkt 2 är tillämplig. 1 punkt 4har särskilt angivits att punkt 2 inte tillämpas beträffande ersättning förarbete inom ramen för yrkesmässig uthyrning av arbetskraft. Bestämmelsensaknar motsvarighet i modellavtal och i gällande avtal. En liknanderegel finns dock i det nordiska dubbelbeskattningsavtalet (SFS 1989:933, art.15 punkt 2 d). 1 punkt VII:7 i protokollet till art. 15 i det avtalet finnsockså angivet vilka omständigheter som särskilt skall beaktas vid bedömningenav om uthyrning av arbetskraft föreligger. 1 punkt 4 i art. 15 i förevarandeavtal har också föreskrivits att de behöriga myndigheterna skall träffa deöverenskommelser som behövs för att undvika dubbelt uttag av skatt och för attsäkra de båda staternas skatteanspråk. Vad här åsyftas är överenskommelser ienskilda fall för att t.ex. överenskomma om hur dagarna skall räknas vidtillämpningen av 183-dagarsregeln. 1 det nya avtalet används avräkningsmetodenför undvikande av dubbelbeskattning av inkomst av enskild tjänst medanundantagandemetoden används i gällande avtal. Art.16 behandlar beskattningen av styrelsearvode och annan liknande ersättning.Bestämmelsen omfattar även ersättning som verkställande direktör eller medlemav direktionen erhåller i denna egenskap. De här nämnda inkomsterna får iöverensstämmelse med motsvarande bestämmelse i modellavtal alltidbeskattas i den stat där bolaget har hemvist oberoende av om var arbetetutförts. Såväl som använder avräkningsmetoden för att undvikadubbelbeskattning i detta fall (art. 23 punkterna 1 b och 2 a). Beskattningenav inkomst som artist eller idrottsman uppbär genom sin verksamhet regleras iart. Sådan inkomst får beskattas i den stat där verksamheten utövas (punkt1). Detta gäller oavsett om inkomsten förvärvas under utövande av fritt yrkeeller enskild tjänst. Enligt punkt 2 får inkomsten beskattas i den stat därartisten eller idrottsmannen utövar verksamheten, även om ersättningenutbetalas till annan person (t.ex. arbetsgivare hos vUken artisten elleridrottsmannen är anställd) än artisten eUer idrottsmannen själv. Undantag frånnu behandlade bestämmelser görs dock om besöket av artisten eller idrottsmannenbelt eller i väsentlig omfattning finansieras av allmänna medel från den andraavtalsslutande staten. Art. 18 behandlarbeskattningen av pension, livränta, socialförsäkringser sättningar m.m. Pension på gmnd av tidigare offentlig tjänst omfattas dock inte av denna artikel utan av art. 19 punkt 2. Pension på grund av tidigare privat tjänst samt livränta, häri inbegripet pension på gmnd av egen pen sionsförsäkring beskattas enligt punkt 1 endast i mottagarens hemviststat. Belopp som utbetalas enligt socialförsäkringslagstiftningen i en stat (häri in begripet folkpension och allmän tilläggspension) till person som har hemvist i den andra avtalsslutande staten beskattas endast i utbetalarstaten (punkt 2). Är mottagaren av beloppet medborgare i hemviststaten utan att samti digt vara medborgare i utbetalarstaten beskattas emellertid beloppet i stället 67 Bestämmelsen innebär t.ex. att svensk folkpension Prop.1992/93:3 och allmän tilläggspension som utbetalas till en svensk medborgaremed hemvist i endast skall beskattas i . Person som är bosattutomlands och uppbär skattepliktig inkomst av tjänst från beskattas fr.o.m.den 1 januari 1992 enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt förutomlands bosatta. Enligt den nämnda lagen är pension enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring skattepliktig endast till den del beloppet överstigeruppburen folkpension (5§ punkt 4). Den särskilda inkomstskatten tas ut (7 §). Detta innebär för en svensk pensionär som enligt avtalet har hemvist iTyskland och som uppbär folkpension och allmän tUl-läggspension frånSverige attfolkpensionen är skattefri medan den allmänna tilläggspensionen kommer attbeskattas i . Det sagda gäller dock endast om pensionärenenligt svensk intern rätt inte är bosatt här. En person som enligt avtalet harhemvist i , men som enligt svensk rätt är bosatt här, t.ex. på grund avväsentlig anknytning till , omfattas inte av lagen om särskildinkomstskatt för utomlands bosatta utan taxeras i stället i vanlig ordning.Ersättningar för skada på gmnd av krigshandlingar och politisk förföljelse sombetalas av en avtalsslutande stat eller dess lokala myndigheter beskattasenligt punkt 3 endast i utbetalarstaten. Enligt punkt 5 är en person medhemvist i en avtalsslutande stat som erhåller belopp enligtsocialförsäkringslagstiftningen i den andra avtalsslutande staten berättigadtill samma förmåner vid beskattningen i hemviststaten som skulle ha medgivitsom beloppet erhållits från denna stat. Detta innebär t.ex. att en svenskmedborgare med hemvist här som inte är tysk medborgare och som fränTyskland erhåller grundpension motsvarande svensk folkpension, skall varaberättigad, om han enligt reglerna i KL skulle ha varit detta om han i ställetuppburit svensk folkpension, till särskilt kommunalt grundavdrag. Inkomstav offentlig tjänst beskattas enligt art. 19 i regel endast i den stat sombetalar ut inkomsten i fråga (punkt 1). Detta gäUer också sådan ersättning somanges i punkt 4. Om emellertid arbetet utförs i den andra staten och mottagarenär medborgare och har hemvist där utan att vara medbor-' gare också i utbetalarstaten,beskattas inkomsten i stället endast i hemviststaten. Som jag redan nämnt imin redogörelse för art. 18 återfinns i art. 19 också bestämmelser rörandebeskattningen av pension på grund av tidigare offentlig tjänst. Sådan pension,liksom pension som betalas av en av de i punkt 4 a nämnda instUutionerna ellerför deras räkning, beskattas enligt punkt 2 i regel endast i utbetalarstaten.Om emellertid mottagaren är medborgare och har hemvist i den andra staten utanatt vara medborgare också i utbetalarstaten, beskattas inkomsten i ställetendast i hemviststaten. När fråga är om rörelse som bedrivs i offentlig regibeskattas ersättning och pension som betalas till anställda i denna rörelseenligt reglerna för beskattning av lön eller pension på grund av enskUd tjänsti art. 15,16 och 18. Kan sådan ersättning som avses i punkt 4 inte beskattas iden stat som enligt punkterna 1 och 2 erhåUit beskattningsrätten, får i ställetenligt punkt 5 den andra staten beskatta ersättningen. 20 punkt 1 har intagits en bestämmelse enligt vilken underhållsbidrag som person med hemvist i en avtalsslutande stat betalar till person med hem vist i den andra staten skall undantas från beskattning i denna andra stat. Detta skall dock integälla om underhållsbidraget är avdragsgillt i den först- Prop. 1992/93:3nämnda staten. Socialt betingade avdrag beaktas dock inte i detta sammanhang.Punkt 2 innehåller regler om skattelättnader för studerande och praktikanter. Inkomstsom inte behandlas särskilt i art. 6-20 beskattas enligt art. 21 punkt 1 endasti inkomsttagarens hemviststat. Detta gäller t.ex. inkomst från en tredje stat.Undantag från regeln i punkt 1 gäller i de fall som anges i punkt 2.Bestämmelserna överensstämmer helt med motsvarande bestämmelser i . Bestämmelsernaom beskattning av förmögenhet finns i art. 22. Principerna för fördelningen avbeskattningsrätten till olika slags tillgångar överensstämmer med de somgäller vid fördelningen av beskattningsrätten till inkomst och realisationsvinst.Enligt dessa bestämmelser får förmögenhet som består av fast egendom beskattasi den stat där den fasta egendomen är belägen (punkt 1). Förmögenhet som bestårav lös egendom hänförlig till fast driftställe eller stadigvarande anordningfår beskattas i den stat där driftstället eller anordningen finns (punkt 2).Skepp, luftfartyg och containers som används i internationell trafik och lösegendom hänförlig till sådan verksamhet beskattas enligt punkt 3 endast iföretagets hemviststat. Övriga förmögenhetstillgångar beskattas också endast iinnehavarens hemviststat (punkt 4). 1 art. 42 har intagits särskildabestämmelser om luftfartskonsortier. 4.2.2Metoder för undvikande av dubbelbeskattning av inkomst och förmögenhet Bestämmelsernaom undvikande av dubbelbeskattning av inkomst och förmögenhet finns i art. 23. Sverigetillämpar, till skUlnad från vad som gäller enligt gällande avtal, genomgåendeavräkningsmetoden för att undvika dubbelbeskattning (punkt 2 a, b och c).Innebörden av avräkningsbestämmelserna är att en person med hemvist i Sverigetaxeras här för inkomst resp. tillgång som enligt avtalet får beskattas iTyskland. Den uträknade skatten minskas därefter i princip med den skatt påinkomsten resp. tillgången som enligt avtalet har tagits ut i . Vid avräkningenav skatt på inkomst tillämpas i bestämmelserna i lagen (1986:468) omavräkning av utländsk skatt. Sverigehar erhållit rätten att beakta inkomst som enligt bestämmelserna i art. 18resp. art. 19 beskattas endast i för progressionsuppräkning. Såsomframgått av min redogörelse om lagen om dubbelbeskattningsavtal föreslår jagatt denna rätt inte skall utnyttjas. Utdelningfrån tyskt aktiebolag ("Kapitalgesellschaft") tUl bolag med hemvist i skall vara undantagen från svensk skatt i den mån utdel ningen skulle ha varit undantagen från beskattning enligt svensk lagstiftning, om båda bolagen hade varit svenska (punkt 3). Enligt 7§ 8 mom. sjätte stycket SIL är utdelning från utländskt bolag tUl svenskt moderbolag i vissa fall skattefri. Bestämmelserna i avtalet innebär givetvis ingen inskränkning i tUlämpligheten av dessa regler utan ger i stället möjlighet till befrielseäven i fall när någon sådan inte kan ske med tillämpning av de interna reglerna. Förbefrielse enligt avtalets bestämmelser krävs att något av de ytterligare Prop.1992/93:3 vUlkoren i punkt 3 a eller b är uppfyllt. Enligt punkt a krävs attden vinst ur vilken utdelningen betalas uteslutande eller nästan uteslutande utgörsav vinst som blivit beskattad med normal bolagsskatt i eller en medsvensk bolagsskatt jämförlig inkomstskatt. Beträffande begreppet "jämförliginkomstskatt" se prop. 1990/91:107 s. 29 fL 1 punkt b uppställs detalternativa villkoret att den vinst av vilken utdelningen betalas uteslutandeeller nästan uteslutande består av utdelning som det utdelande bolaget erhållitoch som skulle ha varit undantagen från svensk skatt om bolagsandelarna förvilka utdelningen betalas innehafts direkt av det svenska bolaget. Med attutdelningen skulle ha varit undantagen från svensk skatt avses dels det fallatt utdelningen skulle ha varit skattefri med tiUämpning av 7 § 8 mom. sjättestycket SIL dels att utdelningen skulle ha varit befriad från skatt med tilllämpningav ett dubbelbeskattningsavtal. 1 det fall utdelningen dels består av vinst somuppfyller villkoren i punkt a dels av utdelning som uppfyller kraven i punkt bär avsikten att skattebefrielse skall medges. Skattebefrielse enligt punkt 3 medgesdock inte beträffande utdelning från investeringsfonder eller utdelning förvilken avdrag medgivits vid fastställandet av det utdelande bolagetsbeskattningsbara vinst i . Tysklandanvänder, liksom i gällande avtal, undantagandemetoden som huvudmetod för attundvika dubbelbeskattning av inkomst och förmögenhet (punkt 1 a). Detta gäUeräven beträffande utdelning på andelar i ett svenskt aktiebolag som uppbärs avbolag med hemvist i om det tyska bolaget direkt innehar avdet svenska aktiebolagets kapital. Denna skattebefrielse gäller dock intebeträffande utdelning från investeringsfonder eUer utdelning för vUken avdragmedgivits vid fastställandet av det svenska bolagets beskattningsbara vinst.Beträffande andelar i svenska bolag där utdelningen är skattefri enligt deangivna reglerna gäller att dessa är undantagna från förmögenhetsskatten påbolag. I fråga om de i punkt 1 b angivna inkomsterna tiUämpar avräkningsmetoden. Bestämmelseni punkt 4 har sin motsvarighet i gällande avtal (art. 19 §3 a). Punkt 1 ainnehåller såsom angivits bestämmelser enligt vilka inkomst som erhållits frånSverige under vissa förutsättningar inte skall medräknas vid fastställande avett tyskt bolags inkomstskatt. Om bolaget använder sådan obeskattad inkomstför utdelning till aktieägare i , är denne ändock berättigad atterhålla skattetillgodohavande, om han är oinskränkt skattskyldig i Tyskland.Som en kompensation för skattetillgodohavandet utgår i detta fall en särskildskatt på utdelningen. Denna skatt avräknas sedan mot aktieägarens personligainkomstskatt. 1 punkt 4 har föreskrivits att bestämmelserna i punkt 1 intehindrar tillämpningen av reglerna om utdelningsbeskattning ("Ausshuttungsbelastung")i skattelagstiftningen i då bolag där använder inkomst från Sverigeför utdelning. 4.3 Beskattning av kvarlåtenskap, arv och gåva Avtalethar i denna del i stor utsträckning utformats enligt det modellavtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande kvarlåtenskap, arv och gåva som utarbetat. 1 denna del syftar avtalet i princip till att 70 lösasådana fall av dubbelbeskattning då kvarlåtenskap efter en i el- Prop.1992/93:3 ler i bosatt person är underkastad såväl svensk som tyskarvsskatt. Vidare syftar avtalet till att lösa fall då gåva är underkastadsåväl svensk som tysk gåvoskatt. Avtaletomfattar i första hand överföring av tillgångar i form av arv eller gåva frånen person som vid överföringstillfället hade hemvist i en av staterna eller ibåda (art. 2punkt 4 b). Avtalet omfattar också fall då arv- eller gåvotagarevid arvlåtarens död eller vid gåvotillfället hade hemvist i resp.Sverige (art. 26punkt 1 b och punkt 2 b). Art.3 innehåller vissa allmänna definitioner som också gäller vid tillämpningen avdenna del av avtalet. Fråganom den avlidne eller givaren för dödsfallet resp. gåvan hadehemvist i eller i är i regel avgörande för tillämpningen avavtalet. Om den avlidne eller givaren för dödsfallet eller gåvanenligt lagstiftningen i var bosatt där och enligt svensk lag varbosatt i , avgörs hans hemvist vid tillämpningen av avtalet enligtbestämmelserna i art. 4 och art. 27. Vid bestämmandet av om en arvlåtare ellergivare hade hemvist i eUer i skaU med andra ord såvälbestämmelserna i art. 4 som i art. 27 beaktas. Det måste först fastslås ivilken av staterna arvlåtaren eller givaren hade hemvist enligt bestämmelsernai art. 4. Om arvlåtaren eller givaren enligt dessa bestämmelser skall anses hahaft hemvist i en stat (hemviststaten) men var medborgare endast i den andra,kan bestämmelserna i art. 27 medföra att han ändock skall anses ha haft hemvisti den stat i vilken han var medborgare (medborgarskapsstaten). Detta är falletom han enligt art. 4 punkt 1 b inte haft hemvist i hemviststaten än och han vid den relevanta tidpunkten var oinskränktskattskyldig i medborgarskapsstaten. En femårsregel av motsvarande sakligainnebörd finns i art. 4 punkt 3 i arvs- och gåvoskatteavtalet med (SFS 1983:914). Beskattningsreglernaför olika slag av egendom återfinns i art. 24. Här måste dock observeras delångtgående beskattningsbestämmelserna i art. 26 punkt 1 b och punkt 2 b. Enstat har enligt dessa bestämmelser rätt att, oavsett avtalets övriga reglerutom art. 4, beskatta arv- eller gåvotagares förvärv om denne vid arvlåtarensdöd eller vid gåvotillfället hade hemvist i staten i fråga. Försvensk del kan denna beskattningsrätt givetvis endast utnyttjas om Sverigeenligt intern svensk rätt har rätt att beskatta arvet eller gåvan. Grunden fördet svenska beskattningsanspråket, dvs. om detta gmndar sig på att fråga är omarv efter någon som flyttat från mindre än före dödsfallet ellerpå att fråga är om svenska aktier som efterlämnats av svensk medborgare, spelarhärvid ingen roll. Föreligger enligt svensk rätt ett beskattningsanspråk ochär fömtsättningama i art. 26 punkt 2 b uppfyllda skall arvet eller gåvanbeskattas här. Hur dubbelbeskattning i detta fall skall undvikas återkommerjag tUl. 24punkt 1 får fast egendom som ingår i kvarlåtenskap efter eller som överlåts som gåva av person med hemvist i en av staterna och som är belägen i den andra staten, beskattas i den stat där egendomen är belägen. Detta gäller även om fastigheten utgör del av rörelsetillgångar i fast drift- 71 ställe i den andra stateneller utgör del i tillgångar som är hänförliga till sta- Prop. 1992/93:3 digvarandeanordning för utövande av fritt yrke eller självständig verksamhet i dennastat. Rörelsetillgångar,som är lös egendom, nedlagda i fast driftställe som ingår i kvarlåtenskap eftereller som överlåts som gåva av person med hemvist i en av staterna får, i detfall driftstället är beläget i den andra staten, beskattas i den stat därdriftstället är beläget (art. 24 punkt 2 a). Motsvarande gäller enligt art. 24punkt 2 b i fråga om sådana tillgångar hänförliga tUl stadigvarande anordningför utövande av självständig verksamhet. Annanegendom än sådan som avses i art. 24 punkterna 1 och 2 beskattas enligt art. 24punkt 3 endast i den stat där den avlidne eller gåvogivaren enligt avtalet hadehemvist för dödsfallet resp. gåvan. Detta gäller dock inte ifall som anges i art. 26 punkt 1 b och punkt 2 b. 25 ges regler om hur avdrag för skulder skall fördelas mellan de bådastaterna vid arvs- resp. gävobeskattningen. Reglerna överensstämmer i sak heltmed motsvarande bestämmelser i nämnda modellavtal. 26 återfinns de tidigare nämnda reglerna som ger en stat rätt att, oavsettavtalets övriga regler utom art. 4, beskatta arv- eller gåvotagares förvärv omdenne vid arvlåtarens död eller vid gåvotillfället hade hemvist i staten ifråga. 1 artikeln ges vidare föreskrifter hur dubbelbeskattning av arv och gåvaskall undvikas. Både och tillämpar här avräkningsmetoden sommetod för undvikande av dubbelbeskattning. Detta innebär för del attegendom skall beskattas här i den mån så kan ske enligt svensk lagstiftning,såvida inte avtalet utttyckligen förhindrar en sådan beskattning. Att märka äratt som sagts har rätt att oavsett avtalets övrigabestämmelser beskatta förvärv om arv- eller gåvomottagaren vid arvlåtarens dödeller vid gåvotiUfället, enligt avtalets regler hade hemvist i . 1 falldå skatt påförts i enligt art. 24 punkt 1 eller 2, skall enligtart. 26 punkt 2 a från den svenska skatten medge avräkning med beloppmotsvarande den skatt som erlagts i på grund av arvet eller gåvan.Likaså skall medge sådan avräkning i det fall arv- eller gåvomottagarenhade hemvist i vid dödsfallet resp. gåvotillfället och beskattningskett i med stöd av art. 26 punkt 2 b. Detta gäller dock inte omvisserligen arv- eller gåvomottagaren hade hemvist i vid dödsfalletresp. gåvotillfället men får beskatta egendomen även enligtbestämmelserna i art. 24 punkterna 1 och 2.1 detta fall skall istället medge avräkning enligt art. 26 punkt 1 a. Likaså skall medgeavräkning i det fall arv- eller gåvomottagaren vid arvlåtarens död resp. gåvotillfällethade hemvist i och beskattning skett i med stöd av art. 26punkt Ib. Art.28 innehåller regler enligt vilka sammanslutning eller organisation i enavtalsslutande stat, som uteslutande tjänar vissa allmännyttiga ändamål, undervissa fömtsättningar skall vara undantagen från beskattning i den andraavtalsslutande staten. Motsvarande regler om likabehandling vid beskattningåterfinns i tidigare svenska dubbelbeskattningsavtal, se bl.a. art. IX idubbelbeskattningsavtalet med beträffande skatter på kvarlåtenskap (SFS1963:34). 4.4Handräckning i skatteärenden Prop. Ilagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden anges de förutsättningarsom måste föreligga för att en framställning från en främmande stat omhandräckning i skall bifallas resp. i vilka fall en sådan framställningfår göras till en annan stat. Med handräckning avses i lagen (3 §) såväl utbyteav upplysningar som bistånd vid indrivning, häri inbegripet säkringsåtgärder,samt delgivning av handlingar. 1nu föreliggande avtalsutkast har angivUs, i enlighet med vad som redan tidigarevar fallet, att de avtalsslutande staterna skall biträda med dessa former avhandräckning (art. 29punkt 1). Såsom framgår av den angivna lagen är Riksskatteverketbehörig myndighet, dvs. den myndighet i som förordnar om handräckningåt en utländsk stat i varje särskilt fall (4 § andra stycket) resp. denmyndighet som får begära biträde med handräckning i skatteärende i en främmandestat. Bestämmelsernai denna del av avtalsutkastet överensstämmer till stor del med motsvaranderegler i Europaråds- och om ömsesidig handräckning iskatteärenden (prop. 1989/90:14, SFS 1990:313). Jag får därför beträffandedessa hänvisa tiU vad föredraganden anförde i den propositionen. Art.30 och 31 behandlar utbyte av upplysningar för skatteändamål. Sådant utbyteavses kunna ske 1. spontant, dvs. utan särskild framställning elleröverenskommelse, 2. på begäran, dvs. efter särskild framställning frånden andra staten, eller 3. automatiskt, dvs. enligt överenskommelse omregelbundet utbyte av viss slags information. Art.30 behandlar utbyte på begäran av behörig myndighet i den andra avtalsslutandestaten. Art.31 punkt 1 behandlar spontant utbyte av information och punkt 2 automatiskt.Det i punkt 1 avsedda utbytet rör normalt information som framkommit i sambandmed revision eller annan granskning för taxeringsändamål och som berör denandra staten. Sådana upplysningar får utbytas endast om de kan antas vararelevanta för fastställande av skatt i den andra staten.