prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — I de resultetanalyser som inkomnut tiU regeringenhar ett genomgående problem för länsstyrelsema varit svårigheten attidentifiera lämpUga resultetmått inom området civU försvarsberedskap ochräddningstjänst. Huvuddelenav länsstyrelsema har i sina resultetanalyser därför valt att fokuseraintresset kring ett antal kvantitetiva uppgifter samt utifrån dessa göra enallmän bedömning av länets läge vad gäller gäUer civU försvarsberedskap ochräddningstjänst. I allmänhet kan de av länsstyrelsema gjorda bedömningamasammanfattas med att man finner uppnådcfe resultetet som godtegbara ställt motformulerade nationella mål. De brister som påtalas, både i de särskUdarapportema cxh i de fördjupade anslagsframstälhiingama, är främst av två slag,dels den rådande obalansen mellan uppgifter och resurser, dels kompetensbristerinom området. Flertaletlänsstyrelser konsfeterar att det råder obalans meUan uppgifter ochtillgängliga resurser. förhåUande har för flertalet länsstyrelserinneburit att man tvingats tiU nedprioriteringar av vissa tiitioneUa verksamheteri syfte att lösa uppgifter som ålagts dem och som prioriteratsav stetsmaktema. Mycket förenklat kan man uttrycka det som att länsstyrelsemamom den civUa beredskapen prioriterat uppgifter som har att göra medberedskapshänsyn i samhäUsplaneringen framför olika 5 1992/93. planläggningsåtgärdersom företegsplanläggning m.m. Inom räddnings- Prop. 1992/93:100 tjänstområdet har den fredsinriktede verksamheten prioriterats. De nya cxh utökade uppgifter som åvilarlänsstyrelsema inom bl.a. fredsräddningstjänstens område gör att någralänsstyrelser även tar upp behovet av åtgärder för att förbättra kompetensen. Länsstyrelsema redovisar dämtöver ett flertal olikaförslag i syfte att dels föra över uppgifter från central tUl regional nivä,dels föra över uppgifter som i cfeg åvilar länsstyrelsema tiU kommunema. Dennationella inrikmingen av omrädet har behandlats försvarsbeslut(prop. 1991/92:102, bet. I991/92:FöU12, rskr. 1991/92:337) om totalförsvaretsutveckUng t.o.m. /97. Där framgår bl.a. att strävan skall varaatt risk- cxh beredskapshänsyn tas på ett tidigt stedium i planering cxhsamhällsutveckling. Vidare att det är av väsentiig betydelse att medvetenhet omrisk- och beredskapsaspekter sprids i samhället. Den alltmer uttalade betoningen på att redan iplaneringsstediet vidte åtgärder i syfte att uppnä ett mer robust samhälle fårtiU följd att de civUa beredskapsaspektema och räddningstjänstintressena i aUtstörre utsträckning bör behandlas i samma sammanhang som länsstyrelsemabehandlar frågor om hälsa och säkerhet, försörjning cxh miljö. Försvarsbeslutet betonar vidare atttotalförsvarets civila del skall kunna bidra till en betryggande förmåga attmotsfe ett överraskande inlett angrepp som kraftsamlas mot vitala funktioner,s.k. Befolkningen skall vid ett väpnat angrepp vämas motkonsekvensema av krigshandlingar genom åtgärder för i försfe hand skydd,räddning, vård samt livsnödvändig försörjning. Uppgiftema för försvarsmakten skaU vara styrandecxkså för planeringen inom den civila delen av totalförsvaret. Stödet tillförsvarsmakten skall i förste hand inriktas mot ett snabbt cxh säkertgenomförande av mobUisering och krigsorganisering. I det sammanhanget är det viktigt att cxksä påminnaom den ambition som försvarsbeslut anger - vid sidan av förmågan attmotsfe ett s.k. strategiskt överfall - avseende kravet om att efter en högstettårig återtegningspericxi skall alla väsentiiga delar av totalförsvaret kunnautnyttjas med full effekt efter en snabb mobUisering. Planläggningenför en sådan forcerad återtegnmg kräver ett ökat stöd för bl.a. det militäraförsvarets planering på försörjningsområdet. beslut om totalförsvarets utvecklingfram tiU och med /97 innebar bl.a. att man godkände regeringensinriktnmg vad avser den fortsatte utveckUngen av den kommunala beredskapen,dvs. att ett antal uppgifter främst inom befolkningsskyddet ochräddningstjänsten skall föras över till kommunema. Avsikten är bl.a. attansvaret för personalförsörjningen av kommunens krigsorganisation i sin heUietskaU åvila kommunema. Det innebär att de uppgifter som åvUarlänsstyrelsema inompersonalförsörjningsomrädet skaU övertas av kommunema. Regeringens förslag om ett sanUat ansvar hoskommunema för genom- Prop. 1992/93:100 förandet av befolkningsskyddet cxhräddningstjänsten kommer att påverka BU. 14 framticfeuppgifter cxh roU. På den regionala nivån blir uppgiftema i stöne utsträckningatt utöva tiUsyn cxh uppföljning samt ge stöd tiU den lokala nivån och svaraför den aUmänna inriktningen cxh samordningen av beredskapsförberedelsema. Överföringen av uppgifter och ansvar tiU kommunemakommer att föregås av överläggningar med kommunema om den sfetUga ersättningenför kommunemas nya uppgifter och om tidpunkten för överföringen. I awaktan på att dessa överläggningar hargenomförts och förändringen har lagreglerats åvilar ansvaret för den lokalacivUförsvarsorganisationens rekrytering, krigsplacering m.m. aUtjämtlänsstyrelsema. Genom beslut (prop. 1991/92:41, bet.199I/92:FöU5, rskr. 1991/92:79) om samhällets ätgärder mot aUvarUga olyckor harlänsstyrelsens roU inom räddningstjänsten förstärkts. Länsstyrelsema har dämtöver fr.o.m. den 1 juU 1992även fett tiU uppgift att svara för saneringen efter utsläpp av radioaktivaämnen från en kämteknisk anläggning. Det är vidare väsentiigt att det vidtas ätgärderför fortsatt metcxlutveckling av riskhanteringen cxh dess tillämpning päregional och lokal nivå. Riskhanteringen byggs upp genom inventering och analysav befintiiga cxh planerade riskkäUor i kommunema. Den skaU i högre grad än förnärvarande kunna ligga tiU gmnd för utformningen cxh dimensioneringen avräddningstjänsten. En målsättning bör vara att riskhanteringen samlat skaUkunna omfatto risker i säväl fred som krig. Vad avser de förslag länsstyrelsema har länmat närdet gäUer överföring av uppgifter frän central tiU regional nivå ses denmöjligheten över i samband med att en särskUd uttredare gör en översyn avtotalförsvarets ledningsorganisation och myndighetssttkturen inomFörsvarsdepartementets verksamhetsområde, den s.k. LEMO-ufi-edningen (dU.1991:44). Länsstyrelsemas krigsorganisationer skaU övasregelbundet. Jag avser att senare föreslå regeringen att fördela medel fördette i stort i enUghet med de av länsstyrelsema redovisade behoven av medelför genomförande av ledningsövningar. Det är av väsentiig betydelse att arbetet med attte fram lämpliga resultetmått m.m. inom expertomrädet bedrivs skyndsamt och idialog med berörda centrala myndigheter. TiU stöd för det arbetet kan nämnas några viktigaresultetkrav som bör ställas på länsstyrelsema -verka för att samtiiga kommuneri länet genomför riskanalyser, -tillse att totalförsvarsaspektemabeaktas pä ett tidigt stadium i samhällsplaneringen, -ha en fungerande beredskap förövertegandet av ledningen av räddningstjänsten vid aUvarUga olyckor samt -kunna krigsorganiseralänsstyrelsen . Prop.1992/93:100 BU. - Länsstyrelsemas roU som högste poUsorgan enUgt poUslagen (1984:387) och enligt polisens nya budgetsystem ligger fast. - Ytterligarebefogenheter i fråga om poUsens administration m.m. delegeras tiU länsstyrelsema. Förslagenredovisas under andra huvudtiteln. Länsstyrelsenär enligt poUslagen (1984:387) högste polisorgan i länet. Den ansvarar förpolisverksamheten i länet cxh har tiUsyn över den verksamhet som bedrivs av delokala polismyndighetema. Närmare föreskrifter om uppgiftersom högste poUsorgan finns i polisförordningen (1984:730). Regional polischef är en länspoUsmästare, somtilUka är chef för en av polismyndighetema i länet. Denna modell för denregionala ledningsorganisationen (länspolismästarmtxlellen) infördes efterhand inom ett antal län. Från och med den 1 juli 1992tillämpas länspolismästar-mcxlellen i alla län. Länspolismästaren ingårorganisatoriskt i den polismyndighet för vilken han eller hon är chef. Polisverksamheten var inför förra budgetåretföremål för fördjupad prövning. I och med /93 tillämpas inompolisen ett nytt budgetsystem som bygger på mål- och resultetstyrnmg samtramanslag. Huvuddelen av medlen för polisverksamheten anvisas av regeringenöver 24 s.k. länsramar, som disponeras av länsstyrelsema (prop. 1991/92:100bil. 3, bet. 1991/92:JuU23, rskr. 1991/92:230). Polisverksamheten i länetfinansieras i sin helhet över andra huvudtitelns anslag. Som framgår av vad chefen för har anfört, följer av det nya budgetsystemet för polisen attlänsstyrelsema har huvudansvaret för att genomföra de rationaliseringar sommäste göras pä polisens område med anledning av de besparingar som redovisats iregeringens proposition 1992/93:50 om ätgärder för att stebilisera den svenskaekonomin. För att göra länsstyrelsema ännu bättre mstede i dette avseendekommer vissa ytterligare befogenheter i fräga om polisens organisation ochadministtation att delegeras tiU länsstyrelsema. Länsstyrelsemasvarar för att verksamheten med förvaltningsuppgifter bedrivs på ett effektivt,rättssäkert och servicemriktet sätt. Resultatbedömningoch fördjupad prövning Prop. redovisningsstmktur i ansluttung tiU regeringens duektiv tiU länsstyrelsemainför den fördjupade prövningen angavs att begreppet övrigaförvalmingsuppgifter omfettar följande uppgifter -handels- och föreningsregister, -vissa ärenden om tUlstånd cxhtUlsyn (bingo, roulettspel, TV-övervakning, mäklare, väktare, stiftelser,elanläggningar, exproprieringar, gravrätt m.m.), -yrkesmässig trafik, -förvaltning cxh fördelning avvissa medel, , -allmänna val, -jakt- och viltvård. Enligt länsstyrelsemas resursredovisningar är drygt1000 årsarbetskrafter sysselsatte med övriga förvaltningsuppgifter såsom de härhar definierats. Därav arbetar ca 320 med bilregistret, ca 145 inomkörkortsfunktionen cxh ca 105 med handels- cxh föreningsregistret. Översyn av många regelsystem som är av betydelseför länsstyrelseverksamheten pågår. Utbetalning av familjebidrag cxh ersättning förflyktingmottagning sköts inte längre av . Beslut finns om enavvecklmg av kilometerskatt cxh fritidsbåtsregistret. Handels- ochföreningsregistret förs successivt över tiU Patent- och registreringsverket.Överföringen skaU vara genomförd före utgången av . Förenklade eUerminskade arbetsuppgifter har beslutets eller kan förväntas i fråga om jakt-cxh viltvårdsärenden, förvärvsprövning vid köp av fastighet,fastighetsförsäljning för AUmänna arvsfondens räkning, fastighetsmäklare,uityg för vigselförrättare, lotteri- och ordningslag m.fl. Nya eUer utökadeuppgifter har föreslagits bettåffande tUlsyn av överförmyndare och stiftelser. innebär också att nuvarande regelsystemses över cxh ändras. Ävenfrågan om huvudmannaskapet för bU- cxh körkortsregistret har nyUgen uttetts(SOU 1991:14). Någon förändring av den nuvarande organisationen är förnärvarande inte aktueU. Länsstyrelsema bör ägna ökad uppmärksamhet åttiUståndsgivningen inom den yrkesmässiga trafiken samt åt uppföljningen av lämpUghetenhos dem som fått trafiktUlständ. RUcsdagen har beslutot att Patent- ochregisti-eringsverket (PRV) som ny huvudman successivt övertar registreringen av handels- och föreningsregi- stt-en den - . IntUI dess att tidpunkten för överföringen från en viss länsstyrelse tiU PRV har 69 inttäffat,skaU ansvaret för och det faktiska arbetet med registreringsverksamheten liggakvar hos respektive länsstyrelse. Frän cxh med kommerregistreringsverksamheten vid samtUga länsstyrelser att ha övertegits av PRV.Uppgifter som inte är av registreringskaraktär men ansluter tiU handels- cxhföreningsregistren, såsom beträffande lagen om ekonomiska föreningar, väglagen,anläggningslagen m.fl., berörs inte av att registren förs över tUI PRV.Uppgiften kan genom att länsstyrelsema är direkt uppkopplade tiU . Måletför övriga förvalmingsuppgifter hos länsstyrelsema är att uppgiftema skaUskötas på ett effektivt sätt. Det innebär att arbetet skaU präglas avkosmadseffektivitet, rättssäkerhet cxh vara serviceinriktet. Genom ettutvecklat teknikstöd bl.a. inom ADB-området kan effektivitetsvinster uppnås. Ivissa faU kan myndighetsspecifika systemlösningar vara lämpUga, men iflertalet faU bör ett gemensamt utvecklings- cxh upphandlingssystem för helalänsstyrelseorganisationen vara att föredra. Länsstyrelsemas måluppfyllelseinom området effektiv förvaltning kommer ständigt att prövas i förhällande tiUvad andra myndigheter, organisationer m.fl. kan erbjuda i fråga omeffektivitet. För att länsstyrelsema på bäsfe sätt skaU klara ändrade eller nyauppgifter bör generaUstkompetensen stärkas och arbetsrotetionen utvecklas. Det är vidare av väsentiig betydelse attjämförbarheten mellan de olika länsstyrelsemas resurs- cxhresultetredovisningar utvecklas. Resultetmått på dette område bör bl.a. varahandläggningstider och tillgänglighet. Arbetet med reformering av länsstyrelsemas reglerhar medfört en begränsning av antalet regler. Mycket återstår dock att görabåde beträffande antalet men också i fråga om presentetionen och utformningenav reglema. Många regler riktede tiU allmänheten kan avvaras.De som verkligen behövs skaU utformas kortfattet, konekt cxh begripUgt.Regeringen har uppdragit åt i att genom särskildaätgärder stödja länsstyrelsemas arbete med regelreformeringen. 1992/93:100 BU. -Det ankommer på respektivelänsstyrelse att avgöra på vUket sätt den inre organisationen skaU utformas föratt tiUgcxiose kravet både på tyngd i organisationen för länsexpertema och eneffektiv organisation som främjar ett tvärsektorieUt arbetssätt. -Det bör ankomma på regeringenatt beslute om vilka länsexpert-funktioner som skaU finnas. Beslutetom den samordnade länsförvaltiiingen, som trädde i kraft den 1 juU 1991,innebar att länsstyrelsema i Ukhet med andra myndigheter skuUe hastor frihet att själva organisera sin verksamhet. Regeringens inflytande Prop.1992/93:100 över den inre organisationen begränsades tiU att avse de s.k.länsexpert- Bil. Motivet för dessa är att skaUges goda fömtsätmmgar att fullgöra sina uppgifter att se tiU att nationeUtfaststallcfe mäl genomförs txh att - dä utrymme cxh behov finns - göraregionalt betingade avvägningar. För att skaU kunna fullgöradessa uppgifter och vara ett effektivt organ för uppföljnmg,utvärdering txh tiUsyn krävs en god cxh allsidig kompetens. Regeringen hardärför i länsstyrelseinstmktionen angett att det för tolv särskUt angivnasakområden skall finnas särskUt utsedda ledande tjänstemän, s.k. länsexperter.Det är viktigt att länsexpertema har erforderlig sakkunskap och gocfepersonliga egenskaper för att pä ett bra sätt företräda sitt sakområde inomlänsstyrelsen och i länet. Tillsätming av länsexperter sker därför enligtföreskrift i länsstyrelseinstmktionen i samverkan mellan ochberört centralt verk. När det gäller den inre organisationen angavs ipropositionen (prop. 1988/89:154 sid. 36) att en länsexpert bör ha ett odelatansvar för sitt sakområde. En organisation där en länsexpert gavs ettchefsansvar för en annan länsexpert var därför uite lämplig. En genomgång av vilken inre organisationlänsstyrelsema har valt, visar att de fleste har behålUt en platt organisationmed ett stort antal organisatoriska enheter, de fleste med en länsexpert somchef. Ganska mänga länsstyrelser har valt att gmppera enhetema i block medolika grader av främst administrativ samverkan. I några fall finns enorganisation med stöne avdelningar, som mnehåller flera expertfunktioner. Enlänsstyrelse, den i , har valt att bUda fyra tvärsektoriellaenheter, med enhetschefer som inte är länsexperter. Varje enhet harett huvuduppdrag och en primär kund- eUer målgmpp. Tvärs över enhetsstmkturenverkar länsexpertfunktionema. Demotiv som låg bakom konstmktionen av mcxleUen med länsexperter är enligt nun meningaUtjämt gUtiga. Det är mycket viktigt att de olika sakområdena är företrädcfemed tillräcklig tyngd inom länsstyrelsema. är, som jag harframhåUit, det tvärsektorieUa arbetssättet gmndläggande förlänsstyrelseorgsuusationen. Propositionsuttalandena om länsexpertemas ställninghar ibland uppfet-tets som en betydande restriktion av den organisatoriskafriheten. Jag viU därför klargöra, att det mte finns några hinder för t.ex. ensådan organisation som den hos i . EnUgt minbedömning främjar en sädan organisation under fömtsättning att länsexpertema ges erforderlig tyngd iorganisationen. Den ger t.ex. goda möjUgheter för flera expertfunktioner attdelte i beredningen av oUka frågor på ett tidigt stedium. Jag viU heUer inteuteslute sådana organisatoriska lösningar som innebär att en länsexpert ilinjeorganisationen ges ett chefsansvar för ett blcxk eUer en avdelning däräven andra länsexperter ingår. Även sädana mcxleUer fömtsätter dcxk att samtUgalänsexperter när det gäUer sakfrågorna på respektive område har ett ansvardUekt under ledning. Det ankommer säledes pä respektivelänsstyrelse att avgöra på vUket sätt den inre organisationen skall utformasför att både tUlgcxlose kravet på tyngd i organisationen för länsexpertema ochen effektiv organisation som främjar ett tvärsektorieUt arbetssätt. Fråganhar väckts om ytterligare länsexpertfiinktioner skaU inrättas, när nyaarbetsuppgifter tillförs länsstyrelsema. Exempelvis finns ett förslag omlänsexpert för konkunensfrämjandet. Även i samband med att länsstyrelsema skaUöverte de kvarvarande uppgiftema på bostedsfinansieringsomrä-det frånlänsbostedsnämndema, kan frägan om ytterligare länsexperter komma upp. Detfinns enligt min mening inga hinder mot att ytterUgare länsexpertfunktionerinrättas, eftersom dette inte innebär onödiga läsnmgar för den inreorganisationen. Det bör i fortsättningen ankomma pä regeringen att beslute omdette. 1992/93:100 BU. -när de själva bedömer det varaändamålsenligt delte i administrativ samverkan med stetiiga myndigheter,kommuner, landsting m.fl. -samverka med varandra för attklara rationaUseringskraven cxh ändå bibehålla och utveckla tillgången tiUspeciaUsticompetens inom oUka sakområden. AvStetskontorets sammanställning av samtUga länsstyrelsers resursredovisningarframgår att drygt 600 årsarbetskrafter har i uppgift att arbete medadministt-ativ samverkan. EnUgt länsstyrelseinsttruktionen svarar länsstyrelsenför administrativ samverkan inom stetsförvalmingen. Begreppetadministrativ samverkan omfettar skUda funktioner. Exempelvis säljer fieralänsstyrelser lokalvårdstjänster tiU annan offentUg verksamhet. Andra exempelär att är huvudman för telefonväxel som cxksä betjänar andramyndigheter eUer att länsstyrelser erbjuder repro- cxh vaktmästeritjänster. Ettexempel på samarbete över sektorsgränsema är det s.k. . Detinnebär att stet, kommuner och landsting samarbetar mom verksamheter somhittiUs skötts av varje enskUd sektor för sig. Samarbetet avser i huvudsakgemensam upphandling av varor cxh tjänster. Länsstyrelsema är cxkså huvudmänför samordnad personalutbUdning i länet (SAMPU). Påmånga håU har länsstyrelsema awecklat lokalvård i egen regi. Andra har påbörjaten sådan aweckUng. I vissa län har SAMPU-verksamheten avvecklats medan den påandra håU drivs aktivt cxh fungerar väl. Sam-bmksprojekten bedrivs med växlandeintensitet i länen. uppdragitåt Stetskontoret och samtUga länsstyrelser att stödja de lokala Prop.1992/93:100 sambmksaktörema sä att dessa fr.o.m. den I juh 1992 skuUe finna enväl Bil. 14 fungerande form för samverkan såväl lokalt cxh regionalt som påriksnivå. Stetskontoret har redovisat uppdraget i en promemoria. Målet attsam-bmksmcxlellen skuUe firma sin form i samtUga län bedömdes cfe vara uppnått. Engemensam upphandling i konkunens om varor cxh tjänster minskar kostnadema förden enskUda organisationen. Vid ikraftträdande kan en sådanupphandling, främst i gränsregioner, medföra betydande kostnadsminskningar. Detär därför angeläget att länsstyrelsema noga överväger vilka vinster som kangöras vid deltegande i projekt som Sambmk. På samma sätt bör gemensammakompetensutvecklingsinsatser väljas när så är lämpligt. Ett exempel på dette ärEuropakompetensen. Länsstyrelsema har cxkså ett särskilt ansvar för att föraut information i länet om innebörden av ett EG-medlemskap. Någon skyldighet för länsstyrelsema att svara föratt projekt som Sambmk och SAMPU vidmakthålls i sin nuvarande form finns dockinte. Hur en administrativ samverkan bäst skaU ordnas måste bedömas utifrånlokala förhållanden cxh myndighetens behov. Verksamheten skaU bära sina egnakostnader. Om den varken är av tUlfällig natur eller av mindre omfettning fården endast bedrivas av myndigheten med stöd av ett bemyndigande. Överskottskapacitet på det adminsitrativa området(lokalvård, telefonväxel, repro- och vaktmästeri, m.m.) kan säljas tiU andramyndigheter inom ramen för avgiftsförordningen (1992:191). Vad jag nu har sagt innebär att den särskUcfeföreskriften om att skaU svara för adnunistrativ samverkan inomstetsförvalmingen slopas. En ökad samverkan över länsgränsema behövs cxkså.En sådan samverkan är viktig i enskUda fiågor men det kan cxkså vara ett sättför länsstyrelsema att klara rationaUseringskravet cxh äncfe bibehåUa cxhutveckla tillgången tiU specialistkompetens inom olika sakområden. Genom samverkankan tjänster köpas och säljas meUan länsstyrelsema. Det innebär att detslutiiga beslutet cxh ansvaret för vericsamheten behåUs av den enskUcfelänsstyrelsen. kan den erforderUga kompetensen på ett särskUt områdeupprätthållas genom att tjänstemän placerade vid några få länsstyrelser anUtesav övriga länsstyrelser. Prop.1992/93:100 BU. Ramansfeg budgetåret1993/94 1 Chefenför har redovisat ett förslag om generellräntebeläggning av stetiiga medelsflöden samt presenterat den mcxleU som börtiUämpas. Länsstyrelsema kommer fr.o.m. /94 att tiUämpa dennamodeU. kommer därför att tilldelas ett räntekonto med krediti och medlen under respektive rampost under dette anslag förstiU dessa konton. Chefenför har cxkså redovisat att samfliga förvaltningsmyndigheterfr.o.m. /94 skaU finansiera sina investeringar ianläggningstiUgångar för förvaltningsändamål genom län i Riksgäldskontoret.Dette innebär att varje länsstyrelse i regleringsbrev kommer att tilldelas enlåneram, som avser den totala skulden som får ikläda sig. Isamband med övergången tiU den nya lånemodeUen, kommer tidigare lämnadeengångsanvisningar med återbetalningsskyldighet (t.ex. för finansiering avtelefonväxlar cxh ADB-utmstning) och lån hos Stetskontoret förADB-investeringar att konverteras tiU lån i . Anslagethar budgeterats utan hänsyn tiU de tekniska justeringar som måste göras tiUföljd av ändringen av nivån på lönekosmadspålägget, den ändradefinansieringsformen för Stotshälsan, övergången tiU lån i Riksgäldskontoretsamt de nya principema för budgeteringen av anslagen. Riktlinjema för dessaförändringar har tidigare denna dag redovisats av chefen för (bUaga I, Stotsbudgeten och särskilda frågor, avsnitt 2.2). Det belopp somkommer att stäUas tiU länsstyrelsemas disposition kommer slutUgt fastställasenUgt de redovisade riktiinjema cxh kan därför awUca från det nu budgeteradebeloppet. Jaggår nu över tiU att behandla mina anslagsberäkningar i övrigt förlänsstyrelsema. Förverksaniheten vid länsstyrelsema har jag utgått från det nuvarandeanslagsbeloppet exklusive engångsanvisningar och gjort en pris- cxh löneomräkningav detto belopp. Därefter har jag beräknat en besparing pä anslaget med 83mUjoner kronor. Besparingsbeloppet består av följande delar. Riksdagenhar (prop. 1992/93:27, bet. 1992/93:LU10, rskr. 1992/93:75) beslufetatt ansvaret för handels- och föreningsregistren skaU föras över fränlänsstyrelsema tiU Patent- cxh registreringsverket. Överföringen kommer attske succ:essivt enUgt en plan som regeringen har beslutot om. För budgetåret1993/94 iimebär överföringen att ansfegsnivån för länsstyrelsema minskas med 21mUjoner kronor. Planen mnebär vidare en ytterUgare minskning av anslagsnivånmed 19 nuljoner kronor för /95. har också nyUgen (prop. 1992/93:124, bet.I992/93:SkUI3, Prop. 1992/93:100 rskr. 1992/93:147) beslutot om ändringar ifccjfawmmgen av d/«eWrivmi BU. Ändringama innebär minskadearbetsuppgifter för länsstyrelserna. medför att anslagsnivän kan minskasmed 14 mUjoner kronor.