prop · GF03116 · 1992-01-01 00:00:00 — om ändringar i lagen (1977:306) om dryckesskatt, m.m. Regeringen föreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås ett nytt system för beskattningen av alkoholhaltiga drycker. Den nu utgående procentavgiften, som beräknas på detaljhandelspriset, slopas. Skatten föreslås i stället bli helt relaterad till alkoholhalten, och den skall tas ut enligt en progressiv skatteskala. För alkoholdrycker med lägre alkoholhalt, framför allt viner och maltdrycker, föreslås dock att skatten av praktiska skäl tas ut med samma belopp inom vissa intervall. Den nuvarande starkölsklassen föreslås av alkoholpolitiska skäl uppdelad i två klasser med olika skatt. Skatten föreslås vara lägre för det starköl som har en alkoholhalt om högst 3,6 viktprocent eller 4,5 volymprocent alkohol. Omläggningen av beskattningen görs inom ett i princip totalt sett oförändrat skatteuttag. Skatten och därmed priset för enskilda produkter kommer dock i vissa fall att kraftigt förändras. Reformen innebär bl.a. att priset på billigare drycker som i många fall missbrukas kommer att stiga. Det nya skattesystemet föreslås träda i kraft . 1 Förslag till Lag om ändring i lagen (1977:306) om dryckesskatt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1977:306) om dryckesskatt1 dels att 11 § skall upphöra att gälla, dels att 1, 4, 8, 9, 10 och 13 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Skatt Skatt (dryckesskatt) betalas (dryckesskatt) betalas till till staten enligt denna lag staten enligt denna lag vid om- vid omsättning inom landet och sättning inom landet och vid vid införsel av spritdrycker, införsel av spritdrycker, vin, vin och maltdrycker. starköl och öl. Beteckning i denna lag har samma betydelse som i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. 4 §3 Skattskyldig är 1. i fråga om spritdrycker och vin, det i lagen (1977:293) om handel med drycker angivna partihandelsbolaget, 2. i fråga om maltdrycker, 2. i fråga om starköl och öl, den som inom landet den som inom landet yrkesmässigt tillverkar yrkesmässigt tillverkar skattepliktiga drycker. Skattskyldig är vidare den som blivit registrerad som skattskyldig importör enligt 8 §. 8 §4 Den som yrkesmässigt för in Den som yrkesmässigt för in skattepliktig maltdryck till starköl eller öl till landet landet för försäljning till för försäljning till återförsäljare, kan om återförsäljare, kan om verksamheten är av större verksamheten är av större omfattning eller annars om det omfattning eller annars om det finns särskilda skäl finns särskilda skäl registreras hos registreras hos riksskatte- . 9 §5 Skattskyldighet för partihandelsbolaget inträder när spritdrycker och vin levereras till det i lagen (1977:293) om handel med drycker angivna detaljhandelsbolaget. Skattskyldighet för Skattskyldighet för tillverkare tillverkare 1Lagen omtryckt 1984:158. Senaste lydelse av 11 § 1990:594. 2Senaste lydelse 1990:594. 3Senaste lydelse 1990:594. 4Senaste lydelse 1990:594. 5Senaste lydelse 1990:594. och registrerad importör vid och registrerad importör vid omsättning av maltdrycker omsättning av starköl och öl inträder när skattepliktig inträder när drycken levereras dryck levereras till köpare till köpare eller tas i anspråk eller tas i anspråk för annat för något annat ändamål än ändamål än försäljning eller, försäljning eller, vid av- vid avregistrering, finns i registrering, finns i lager. 10 §6 Skatten på spritdrycker och vin utgår med en grundavgift och en procentavgift om inte annat sägs i femte stycket. Grundavgiften utgör per liter i fråga om 1. spritdrycker för varje hel volymprocent alkohol, 2. starkvin , 3. lättvin med en alkoholhalt över 7 volymprocent , 4. annat lättvin . Procentavgiften utgör för spritdrycker och för vin av detaljhandelspriset. Med detaljhandelspriset förstås det pris som detaljhandelsbolaget tillämpar vid försäljning över disk, exklusive beloppet av pant och skatt enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt. För lättvin med en alkoholhalt av högst 7 volymprocent utgår dock ingen procentavgift. 10 § Skatten på spritdrycker, vin, starköl och öl tas ut med de belopp som framgår av följande uppställning. 6Senaste lydelse 1990:144. Alkoholhalt, Skatt, kronor per liter volymprocent grundbelopp tilläggsbelopp över 2,25 högst 3,5 3:-- - " 3,5 " 4,5 9:-- - " 4,5 " 7 12:-- - " 7 " 10 17:10 - " 10 " 13 26:70 - " 13 " 16 36:60 - " 16 " 19 47:50 - " 19 " 24 47:50 5:10 för varje hel volymprocent som överstiger 19 " 24 " 29 73:-- 5:50 för varje hel volymprocent som överstiger 24 " 29 " 34 100:50 6:20 för varje hel volymprocent som överstiger 29 " 34 " 39 131:50 7:40 för varje hel volymprocent som överstiger 34 " 39 168:50 7:50 för varje hel volymprocent som överstiger 39 I fråga om drycker vars alkoholhalt överstiger 19 volymprocent skall avrundning ske uppåt till närmast hela volym- procenttal. om alkoholhalten uppgår till del av hel volymprocent. 13 §7 I deklaration för skatt på I deklaration för skatt på maltdrycker får särskilt för starköl och öl får särskilt för varje varuslag avdrag göras för varje varuslag avdrag göras för skatt på drycker, som skatt på drycker, som 1. har utförts ur landet eller har förts till svensk frihamn för annat ändamål än att förbrukas där eller har lagts upp på tullager som inrättats för förvaring av proviant eller, såvitt avser starköl, har levererats för försäljning i exportbutik, 2. har förvärvats för återförsäljning och för vilken skattskyldighet tidigare inträtt, 3. har återtagits i samband med återgång av köp, 4. har försålts med förlust för den skattskyldige, i den mån förlusten hänför sig till bristande betalning från köpare. Avdrag enligt första stycket 4 får göras med belopp som svarar mot så 7Senaste lydelse 1990:594. stor del av skatten som förlusten visas utgöra av varans försäljningspris. Har sådant avdrag gjorts och inflyter därefter betalning, skall redovisning åter lämnas för skatten på de drycker betalningen avser. I deklaration för skatt på spritdrycker och vin får avdrag göras för skatt på drycker som har återtagits i samband med återgång av köp. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i den upphävda 11 § tillämpas dock, såvitt avser läskedrycker, till utgången av . 2 Förslag till Lag om ändring i tulltaxelagen (1987:1068) Härigenom föreskrivs att 22 kap. tulltaxelagen (1987:1068)1 skall ha följande lydelse. Drycker, sprit och ättika2 - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - Anm. För spritdrycker, vin eller starköl, som införs i den ordning som anges i 18 § 3, 4, 6 eller 7 lagen (1977:293) om handel med drycker, utgår, om tullfrihet inte åtnjuts, tull med följande belopp per liter: Spritdrycker enligt tulltaxenr 22.08 . . . . . . . . . . . . 210:- Vin: musserande eller med en alkoholhalt överstigande 15 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . 65:- ej musserande, med en alkoholhalt överstigande 7 men inte 15 volymprocent . . . . . . . . . . . 32:- ej musserande, med en alkoholhalt om högst 7 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:- Starköl . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:- Tullsats som anges ovan tillämpas även när tullskyldighet föreligger enligt 81 eller 82 § tullagen (1987:1065). 1Lagen omtryckt 1987:1186. 2Senaste lydelse 1990:146. - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - Anm. För spritdrycker, vin eller starköl, som införs i den ordning som anges i 18 § 3, 4, 6 eller 7 lagen (1977:293) om handel med drycker, utgår, om tullfrihet inte åtnjuts, tull med följande belopp per liter: Spritdrycker enligt tulltaxenr 22.08 . . . . . . . . . . . . 210:- Vin: med en alkoholhalt överstigande 15 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 65:- med en alkoholhalt överstigande 7 men inte 15 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . 32:- med en alkoholhalt om högst 7 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:- Starköl . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:- Tullsats som anges ovan tillämpas även när tullskyldighet föreligger enligt 81 eller 82 § tullagen (1987:1065). Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Proposition om ändringar i lagen (1977:306) om dryckesskatt, m.m. 1 Ärendet och dess beredning tillkallade chefen för en särskild utredningsman (generaldirektören ) för att utreda frågan om beskattningen av alkoholhaltiga drycker. Utgångspunkten för utredningen skulle enligt direktiven (dir. 1989:51) vara att skapa ett skattesystem där beskattningen av alkoholdrycker, och därmed också priset, i högre grad än bestämdes av dryckens alkoholhalt. Syftet skulle vara att åstadkomma ett skattesystem som var enhetligt för samtliga alkoholdrycker och dessutom neutralt i förhållande till kon- sumentens val mellan olika produkter med likvärdig alkoholstyrka. En förutsättning för utredningsuppdraget var bl.a. att ett nytt skattesystem inte borde innebära att statens inkomster av dryckeshanteringen minskade. Vidare skulle EG- aspekter beaktas i utredningsarbetet. lämnade sitt betänkande (SOU 1991:52) Alkoholbeskattningen till regeringen. Utredningens sammanfattning bör fogas till detta protokoll som bilaga 1 och utredningens lagförslag bör fogas till protokollet som bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena har gjorts inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 2248/91). tillkallade chefen för en alkoholpolitisk kommission med uppdrag att utvärdera den hittillsvarande alkoholpolitiken och lägga fram förslag till en strategi för framtiden - bl.a. i ett EG-perspektiv. Kommissionen skall även kartlägga alkoholmissbrukets familjesociala konsekvenser och göra en översyn av vården av alkoholmissbrukare. Kommissionens främsta uppgift är att formulera en strategi för att nå målet att minska den totala alkoholkonsumtionen och att begränsa alkoholens skadeverkningar. Kommissionen bör enligt utredningsuppdraget avsluta sitt arbete före utgången av . Jag avser , utan att avvakta den alkoholpolitiska kommissionens betänkande, att ta upp frågan om ändrat system för alkoholbeskattningen. Jag har i denna fråga samrått med chefen för . 2 Gällande rätt De centrala bestämmelserna om dryckesbeskattning finns i lagen (1977:306) om dryckesskatt (senast ändrad 1990:594). Enligt lagen skall skatt erläggas vid omsättning inom landet och vid införsel av spritdrycker, vin, starköl och öl. Fram till utgången av omfattas också läskedrycker av skatten. Skatten på lättöl avskaffades . () är beskattningsmyndighet. Skattskyldig i fråga om spritdrycker och vin är partihandelsbolaget och . I fråga om starköl och öl föreligger skattskyldighet för den som inom landet tillverkar sådana drycker. Skattskyldig skall vara registrerad hos RSV. Om verksamheten är av större omfattning eller om det finns särskilda skäl kan även importörer, som yrkesmässigt för in skattepliktiga maltdrycker till landet för försäljning till återförsäljare, registreras hos RSV. Skattskyldigheten för spritdrycker och vin inträder när Vin och levererar dryckerna till . Skattskyldigheten för starköl och öl inträder när dryckerna levereras till köpare eller tas i anspråk för annat ändamål än försäljning eller, vid avregistrering, finns i lager. Vid införsel till landet av skattepliktig dryck av annan än registrerad skattskyldig skall skatt erläggas till tullmyndigheten. Spritdrycker, vin och starköl får med vissa undantag för t.ex. resande endast införas av Vin och . Skatten på spritdrycker och vin innefattar enligt gällande regler dels en grundavgift som är relaterad till alkoholstyrkan, dels en procentavgift som är relaterad till detaljhandelspriset. Grundavgiften per liter dryck är för spritdrycker för varje hel volymprocent alkohol, för starkvin (alkoholhalt överstigande 15 men ej 22 volymprocent) , för lättvin (alkoholhalt av högst 15 volymprocent) med en alkoholhalt över sju volymprocent och för annat lättvin . Procentavgiften uppgår för spritdrycker till och för vin till av detaljhandelspriset, dvs. det pris som tillämpar vid försäljning över disk exkl. pant och mervärdeskatt. Med pant avses det belopp som åtar sig att betala för returglas. För lättvin med en alkoholhalt av högst sju volymprocent utgår inte någon procentavgift. Skatten på maltdrycker utgår per liter med för öl (alkoholhalt överstigande 1,8 men ej 2,8 viktprocent) och för starköl (alkoholhalt mer än 2,8 viktprocent). För lättöl tas som nämnts ingen dryckesskatt ut. 3 Dryckesbeskattning inom EG Den överenskommelse som EGs ekonomi- och finansministrar träffade innebar ett slutligt ställningstagande för minimiskattesatser vad gäller de punktskattebelagda varorna. Det skall också finnas s.k. målskattesatser, som utgör rekommendationer som medlemsländerna förbinder sig att ha i åtanke vid kommande nationella skattesatsförändringar. För bordsvin och mousserande vin gäller minimiskattesatsen . per liter och målskattesatserna . (Här angivna skattesatser beräknade efter kursen 1 ECU = 7,50 SEK.) För öl gäller minimiskattesatsen per liter och målskattesatsen . per liter (detta avser öl av mest förekommande slag). Något beslut om minimiskattesatser för sprit och starkvin har inte tagits av rådet men kommissionen har tidigare föreslagit en minimiskattesats för sprit (vid alkoholstyrkan ) på . per liter, och för starkvin på . Målskattesatserna har föreslagits vara . Överenskommelsen innebär också att det införs särregler för bl.a. små bryggerier, där skattesatserna blir lägre. Några länder får viss övergångstid för att nå upp till de beslutade miniminivåerna. 4 Effekter av nuvarande beskattningssystem konstaterar att det nuvarande systemet för beskattningen av de alkoholhaltiga dryckerna är tekniskt krångligt och svårt att förstå. Det är kombinationen av en alkoholrelaterad grundavgift och en värderelaterad procentavgift som bidragit till detta. Beskattningen av öl och starköl som enbart har en fast avgift per liter leder inte alls till samma svårigheter. Bortsett från de tekniska invändningarna mot de nuvarande systemet har den kraftigaste kritiken dock riktats mot att de alkoholpolitiska målen inte fullt ut kan tillgodoses inom ramen för gällande ordning. Detta gäller framför allt möjligheterna att styra konsumtionen mot alkoholsvagare drycker. Genom procentavgiften får - helt oberoende av alkoholinnehållet - inköps- resp. produktionskostnaden inkl. vinstpåslaget ett stort genomslag i beskattningen och därmed också i försäljningspriset. Systemet innebär att beskattningen kan variera avsevärt mellan drycker med samma alkoholstyrka. Följden kan t.o.m. bli att alkoholsvagare drycker beskattas högre än väsentligt alkoholstarkare - men inköps- eller produktions- mässigt billigare - drycker. Utformningen av beskattningen innebär således att alkoholstyrkan vid ökande varuvärde får ett mindre genomslag i försäljningspriset. Utredarens slutsats av detta är att procentavgiften bör slopas. Mitt förslag: Den nuvarande värderelaterade procentavgiften slopas. Dryckesskatten skall uteslutande relateras till dryckens alkoholhalt och tas ut enligt en progressiv skatteskala. Utredningens förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna tillstyrker en förändrad beskattningsprincip. Några remissinstanser har dock haft synpunkter på utredningens förslag om beskattningen av maltdrycker. anser att det finns risk för att höjningar av alkoholpolitiska skäl av skatten på starköl kan komma att försvåras om maltdryckerna är inordnade i en enhetlig skatteskala omfattande samtliga alkoholdrycker. hävdar att man måste finna andra vägar för beskattning av ölet och särskilt starkölet. Konsumtionen av starköl bör begränsas, eftersom det blivit en modedryck bland ungdomar. Skälen för mitt förslag: föreslår att procentavgiften slopas eftersom den i flera fall motverkar den eftersträvade styrningen av konsumtionen mot alkoholsvagare drycker och för att den bidrar till att göra alkoholbeskattningen oöverskådlig och komplicerad. Enligt utredningen bör alkoholskatten styras enbart av alkoholhalten. Utredningen har funnit att en rent proportionell beskattning, dvs. en skatt som är av samma storlek för varje centiliter ren alkohol, leder till en i förhållande till gällande ordning väsentlig inbördes omfördelning av skatteuttaget mellan de olika dryckesslagen. Metoden skulle leda till påtagliga förändringar av de försäljningspriser som tillämpas . Priserna på spritdrycker skulle minska markant, medan priserna på vin skulle öka, på lättvin t.o.m. mer än på starkvin. Skälet till detta är, enligt utredningen, att om statens intäkter av dryckesskatten skall vara oförändrade, blir skatten per centiliter ren alkohol av en sådan storleksordning att de relativt alkoholsvaga dryckerna - och därmed de billigare varorna - blir förhållandevis högt beskattade. Effekterna av en rent proportionell beskattning går, enligt utredningen, stick i stäv med de alkoholpolitiska strävandena att med priset styra konsumtionen mot alkoholsvagare alternativ. har i stället föreslagit att beskattningen bör utformas efter en progressiv modell där skatteuttaget ökar per centiliter ren alkohol med stigande alkoholhalt. Detta är, enligt utredningen, den bästa metoden för att uppnå den eftersträvade styrningen av konsumtionen mot alkoholsvagare drycker. Dryckesskatten skall vara helt relaterad till alkoholhalten och samma skattenivå skall tillämpas för alla drycker med samma alkoholhalt, oavsett dryckesslag. Utredningens strävan har varit att beskattningen inte skall leda till alltför stora inbördes förändringar av skatteuttaget för de olika dryckesslagen. Skälet till detta är bl.a. svårigheterna att förutse effekterna på konsumtionen vid en skatteomläggning. Skatten bör, enligt utredningen, bestämmas med utgångspunkt i dryckens alkoholstyrka avrundad till hel volymprocentenhet och utgå endast med ett fast belopp. Rent lagtekniskt föreslås dryckesskatten vara sammansatt av ett grundbelopp och - för drycker med en alkoholhalt som överstiger 19 volymprocent - ett tilläggsbelopp. I fråga om drycker med en alkoholhalt som inte överstiger 19 volymprocent föreslås att skatteskalan av praktiska skäl indelas i intervall inom vilka skatt tas ut med samma belopp. För drycker vars alkoholhalt överstiger sju men inte 19 volymprocent föreslås att beskattningen utgår från intervall om tre volymprocentenheter och för drycker vars alkoholhalt understiger sju volymprocent (företrädesvis maltdrycker) föreslås att de traditionella alkoholgränserna för maltdryckerna i princip utnyttjas även om dessa skattesatser också kan bli tillämpliga för andra drycker, exempelvis lågalkoholviner. För drycker med alkoholhalt överstigande 19 volymprocent föreslås skattesatsen bestämmas för varje hel volymprocentenhet. För drycker med en alkoholhalt mellan 19 och 39 volymprocent åstadkoms progressionen genom att tilläggsbeloppet ökar vid var femte volymprocentenhet. För drycker med en alkoholhalt som överstiger 39 volymprocent föreslås beskattningen få en proportionell utformning. Remissinstanserna har som redan framgått tillstyrkt den nya skattemodellen. Jag anser också att en ny skattemodell är önskvärd och att den av utredningen förordade modellen möjliggör att både alkoholpolitiska och andra önskemål kan uppfyllas. Detta gäller också den av eftersträvade möjligheten att särbehandla starkölet. En sådan särbehandling kommer att gälla alla drycker som har samma alkoholinnehåll. En beskattning som i högre grad utgår från alkoholhalten torde också närma den svenska lagstiftningen till vad som i tekniskt hänseende kommer att gälla inom EG. Vad avser beskattningen av maltdrycker har alkoholskatteutredningen, som ovan nämnts, föreslagit att maltdryckerna inordnas i ett enhetligt skattesystem och därmed beskattas på samma sätt som övriga alkoholdrycker. Utredningen har dock föreslagit en viss justering för maltdryckerna. En strikt anpassning med utgångspunkt från spritdryckernas beskattning skulle innebära att starköl skulle få en skattesänkning och vanligt öl en stor skattehöjning. Utredningen har funnit att detta är olämpligt ur alkoholpolitisk synpunkt. Utredningen har därför föreslagit att två skatteklasser införs för starköl och att skattenivån därmed bättre kan differentieras utifrån alkoholhalten. Därigenom kan konsumtionen styras mot alkoholsvagare öltyper. Jag delar utredningens uppfattning att maltdryckerna i princip bör inordnas i samma skattesystem som vin och spritdrycker. Såsom också framhållit bör dock en viss avvikelse från en strikt alkoholrelaterad beskattning göras för maltdryckerna. Detta är särskilt motiverat av att starköl i stor utsträckning konsumeras av ungdomar. Utredningens förslag till teknisk lösning möjliggör en sådan särbehandling. Den av utredningen föreslagna lägre skattesatsen för visst starköl skulle gälla för starköl med en alkoholhalt av högst fem volym- procent (fyra viktprocent). Jag delar utredningens uppfattning att man av alkoholpolitiska skäl bör dela upp starkölet i två skatteklasser. Jag tror dock att minskningen av den totala alkoholkonsumtionen främjas av att man väljer en något lägre övre alkoholhalt för starkölet i den lägre skatteklassen. Den lägre skattesatsen bör därför omfatta drycker med en alkoholhalt över 3,5 volymprocent (2,8 viktprocent) men högst 4,5 volymprocent (3,6 viktprocent). En sådan åtgärd möjliggör en lägre skatt än vad som följer av alkoholskatteutredningens förslag och ger därmed bättre möjligheter att göra den alkoholsvagare drycken mer konkurrenskraftig. Uppnås en sådan övergång innebär detta en sänkning av den totala alkoholkonsumtionen vilket är synnerligen eftersträvansvärt. Det bör påpekas att det alkoholsvagare starkölet även fortsättningsvis endast skall säljas genom och inte i den vanliga detaljhandeln. Mitt förslag: Skattenivån bestäms så att intäkterna för statsverket blir oförändrade. Skatten tas ut enligt en progressiv skatteskala, dock med ett något högre skatteuttag för starköl och lägre för öl än vad som följer av en strikt alkoholrelaterad anpassning med utgångspunkt från beskattningen av spritdryckerna. Utredningens förslag överensstämmer med mitt utom vad avser beskattningen av starkölet. Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningens förslag. anser dock att det finns starka skäl för att granska beskattningen av lättvinerna och utgå från en högre skattenivå totalt sett. , som förordar en proportionell beskattningsmetod, vill öka skatteuttaget för lättviner. Kritik har också riktats mot utredningens förslag till skattenivå för starkölet. Social- styrelsen finner det alkoholpolitiskt olämpligt att sänka skatten på det numera vanligaste starkölet med tanke på att drycken i hög utsträckning används av ungdomar. menar att utredningens förslag till skattenivåer för de olika klasserna av öl synes innebära en påtaglig risk för en tillväxt av de volymer starköl som köps i systembutikerna på bekostnad av svagare öl. och motsätter sig förslaget att höja skatten på öl klass II med per liter och anser att det vore logiskt att inte beskatta klass II öl eftersom detta öl säljs som måltidsdryck i dagligvaruaffärerna. Skälen för mitt förslag: Utredningen har haft att enligt sina direktiv föreslå en omläggning av beskattningen inom ett totalt sett oförändrat Eftersom det är svårt att förutse ändringar i beteendet har beräkningen gjorts på ett statiskt underlag. Trots att skatteuttaget i kronor i princip är oförändrat totalt sett har omläggningen ändå en alkoholpolitisk profil genom att billigare drycker som i många fall också missbrukas får en ganska kraftig höjning jämfört med dyrare drycker. Priset på exempelvis renat brännvin stiger med till följd av omläggningen. Såsom tidigare nämnts har minimiskattesatser för alkoholdrycker beslutats inom EG. Dessa ligger f.n. betydligt lägre än de svenska alkoholskatterna.