prop · GF03140 · 1992-01-01 00:00:00 — Skälen för min bedömning: Den särskilda roll som public service-företagen har när det bl.a. gäller att granska det allmännas verksamhet, gör att dessa företag bör ha en stor frihet för sitt agerande. Regering och riksdag bör inte styra programverksamheten. För de finansiellt betingade bindningarna redogörs i ett annat Här skall bara erinras om att anslagsgivningen inte innehåller någon detaljstyrning. Fleråriga planeringsförutsättningar eftersträvas med ett stort manöverutrymme Härutöver skall ramarna för verksamheten anges av regering och riksdag och sammanfattas i avtalen med företagen. skall i huvudsak ha fri bestämmanderätt i organisationen av verksamheten. Det innebär i realiteten en långt gående frihet för programföretagen att bestämma om programverksamhetens innehåll, sändningstidens längd och placering, distriktsindelning, programsättningsprinciper och produktionssammansättning. Härigenom bör det vara möjligt att anpassa verksamheten till olika situationer och att hushålla med resurserna på bästa sätt. Det ankommer på radionämnden att övervaka att programföretagen utövar sin rätt i fråga om rundradiosändningar i enlighet med radiolag och avtal. Från olika håll framförs ibland att staten för att prioritera vissa sorters program bör ange detaljerade krav uttryckta i exempelvis viss typ av programverksamhet, antal timmar sändningstid, ekonomiska belopp eller procentuella relationer mellan olika programtyper. Enligt min mening skulle sådana krav vara till skada för den samlade verksamheten inom ett public service-företag. Metoden lämpar sig inte som generellt styrinstrument eftersom den praktiska ledningsfunktionen för public service-företagen i ett sådant fall skulle komma att föras upp på regerings- och riksdagsnivå. Jag menar att samma kritik är giltig även om sådana krav skulle ställas endast på ett mindre antal För att formulera ett mycket preciserat krav som dessutom skall gälla för en hel avtalsperiod krävs vidare en mycket god kännedom om de praktiska förutsättningarna inom respektive Ett grovt tillyxat krav kan visa sig vara omöjligt att uppfylla, alternativt komma att ligga på en så låg nivå att det inte får någon styrande effekt. I stället bör det vara styrelsernas och företagsledningarnas sak att utifrån de allmänna och de mer specificerade riktlinjerna som anges i avtalen och i förhållande till övrigt utbud på radio- och TV-områdena bestämma den närmare inriktningen av programverksamheten. Jag ser således ingen anledning att frångå den principiella inställning som har lagts fast i föregående propositioner och utskottsuttalanden från och som innebär att staten endast bör ange allmänna riktlinjer i fråga om public service-företagens programverksamhet. Jag återkommer till några viktiga områden där jag anser att det finns grund för att staten bör ange mer detaljerade riktlinjer. På två områden föreslår jag undantag från principen om endast Det gäller dels program om och för funktionshindrade, dels program på invandrar- och minoritetsspråk. I dessa fall bör de tre programbolagen få fördela ansvar för vissa insatser sig emellan. För att omfördelningar i praktiken skall vara möjliga anger jag som allmän förutsättning att de totala ekonomiska insatserna på respektive område, angivna i fast prisläge, i princip bör ligga minst på nuvarande nivå. Jag förutsätter att programföretagen kommer att nå en rationell arbetsfördelning inom dessa områden. Eventuella meningsskiljaktigheter får förutsättas lösas på sätt som programföretagen finner vara lämpligt. Om denna delegering av ansvaret inte skulle visa sig fungera väl avser jag att återkomma till regeringen med närmare förslag. I detta sammanhang förutsätter jag att , Television och Utbildningsradion vid fördelning av sändningstid utgår från att anspråk på sändningstid skall stå i samklang med respektive företags uppdrag och tillgängliga ekonomiska resurser. De enskilda programmens eller programseriernas art och målgruppsinriktning bör också ligga till grund för sändningstidsfördelningen. sändningsutrymme bör eftersträvas. Jag återkommer i ett senare avsnitt till formerna för hur eventuella tvister om sändningstidsfördelning kan lösas. 10.3.2 Allmänna riktlinjer för programverksamheten Mitt förslag: Public service-företagen skall erbjuda ett mångsidigt programutbud som kännetecknas av hög kvalitet. Programföretagen skall ta hänsyn till respektive mediums särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnen och utformning samt tiden för sändning av programmen. I övrigt bör nuvarande riktlinjer behållas i princip oförändrade, dvs. ù programmen skall utformas så att de genom tillgänglighet och mångsidighet i skälig omfattning tillgodoser skiftande behov och intressen hos landets befolkning; även mindre gruppers intressen skall i görligaste mån tillgodoses; ù programutbudet skall som helhet präglas av folkbildningsambitioner; ù programutbudet skall utformas så att utrymme ges åt en mångfald av olika åsikter och meningsinriktningar och så att hänsyn tas till olika förutsättningar hos befolkningen; samt ù ett mångsidigt utbud av program på svenska språket skall tillhandahållas och svenska artister och verk av svenska upphovsmän skall förekomma i betydande omfattning. Bakgrund: konstaterar att avtalet med staten har fungerat på ett tillfredsställande sätt under innevarande avtalsperiod. Vissa mindre justeringar i avtalsbestämmelserna Begreppet god underhållning bör utgå eftersom det innebär att radionämnden i vissa fall åläggs att spela rollen som smakdomare, vilket finner vara principiellt Lokalradio och Riksradio förordar i sin gemensamma skrivelse att uppgifterna för det nya radiobolaget bör vara mindre detaljerade än vad som gäller. Radiobolaget bör ges stor frihet att utveckla sin särart och finna vägar att engagera publiken. Vidare föreslås vissa mindre justeringar som hänger samman med samgåendet för de två bolagen. tydligare markering bör göras av uppgiften att stimulera samhälls- och kulturdebatten medan ansvaret för svenska språket och svenska upphovsmän bör anges i samma sammanhang som ansvaret för de språkliga minoriteterna och samverkan med kulturlivet. Såväl som Riksradion och Lokalradion föreslår att avtal bör träffas mellan programföretagen om fördelningen av ansvaret gentemot olika minoritetsgrupper. erinrar om att nämnden är ytterst restriktiv i sin praxis när det gäller att fälla eller kritisera program eller programinslag med stöd av bestämmelsen om god underhållning. Enligt nämndens mening bör sådana frågor som tagits upp mot bakgrund av den aktuella bestämmelsen lika gärna kunna hanteras enligt den avtalsbestämmelse som tagit sikte på mediets centrala ställning. anser att den sistnämnda bestämmelsen bör omformuleras så att den i stället tar sikte på mediets genomslagskraft. I anslutning till detta tillägger radionämnden att bestämmelsen om mediets genomslagskraft också bör gälla sådana frågor om bl.a. jämställdhet och rasism som förutsattes vid ändring av den s.k. demokratibestämmelsen. Skälen för mitt förslag: De riktlinjer som bör gälla för Radio-företagen under nästa avtalsperiod överensstämmer i huvudsak med vad som gäller och bestämmelserna i nu gällande avtal bör med några mindre förändringar återfinnas i avtalen för nästa period. Avsikten med en förändring är att ytterligare betona kvalitetskraven. Programutbudet från public service-företagen bör i fortsättningen vara lika mångsidigt som . Det innebär bl.a. att programutbudet, liksom , bör vara omväxlande och ta hänsyn till skiftande behov, intressen och förutsättningar som finns i befolkningen, varvid även mindre gruppers intressen bör tillgodoses. Det bör finnas utrymme för en mångfald av olika åsikter och meningsriktningar och för ett mångsidigt utbud av program på svenska språket och med svenska artister och svenska upphovsmän. För att public service-företagen skall uppfylla uppdragets ambitioner om mångsidighet och kvalitet behöver det, i likhet med vad som gäller, sändas program av många olika slag, t.ex. aktualitetsprogram, barnprogram, musikprogram, underhållningsserier och program i populärvetenskap. Den del av uppdraget som tar fasta på opartiskhet och saklighet har givetvis särskild betydelse för exempelvis nyhetsprogram, kommenterande program och debattprogram. Med ett mångsidigt utbud avser jag bl.a. detsamma som tidigare uttrycktes med att programmen bör ge kunskaper och upplevelser samt förmedla erfarenheter och erbjuda god underhållning. programutbud får som konsekvens att vissa program kommer att uppskattas av en stor andel av befolkningen, medan andra program intresserar färre. Jag vill i detta sammanhang betona vikten av att även programbehoven från mindre publikgrupper kan tillgodoses då de flesta har möjlighet att titta och lyssna. 10.3.2.1 Hög kvalitet Jag anser att kvalitetsaspekten bör uppmärksammas ytterligare. Kravet på kvalitet är naturligtvis inte något nytt utan har genomsyrat även tidigare avtal. Genom att nu betona att hela programutbudet bör ha hög kvalitet, vill jag emellertid markera att public service-företagen inte får göra avkall på kvaliteten i den konkurrenssituation som är att vänta. Eftersom hög kvalitet ofta - om än inte alltid - är kostsamt, kan det i vissa lägen vara frestande att hellre satsa på kvantitet om man kan registrera en stor publik. Enligt min mening är minskad kvantitet och bibehållen hög kvalitet att föredra framför oförändrad kvantitet och minskad kvalitet. Annorlunda uttryckt måste ambitionen vara att på olika områden erbjuda ett förstklassigt men för den skull inte nödvändigtvis exklusivt programutbud. Tillkomsten av detta övergripande kvalitetsvillkor gör att underordnade bestämningar om kvalitet som ingått i riktlinjerna kan tas bort. Det är självfallet inte möjligt att i allmänna termer ange vad som kännetecknar ett program av hög kvalitet. Bedömningen av kvalitet bör exempelvis göras mot bakgrund av de olika programtypernas Jag utgår emellertid från att det kommer att föras en löpande diskussion inom programföretagen om kvalitetsfrågorna inom olika genrer. Lika väsentlig är tittarnas och lyssnarnas bedömning av programverksamheten. Jag vill dock betona att vad jag nu har sagt om programkvalitet inte tar sikte på att radionämnden skall göra renodlade smak- eller granskning av programmen med utgångspunkt från kravet på hög kvalitet bör därför inte avse enskilda program eller delar av ett programutbud. vara möjligt för nämnden att på eget initiativ övervaka att ett programföretags utbud i sin helhet uppfyller kravet på hög kvalitet. I uppdraget ingår liksom tidigare även att särskild hänsyn skall tas till språkliga och etniska minoriteter samt till olika grupper av funktionshindrade. Därmed kan public service-företagen även tillgodose sådana ämnen och tittargrupper som inte andra, kommersiella programföretag tar sig an. I jämförelse med de villkor som gäller för reklamfinansierade programföretag innebär dessa riktlinjer sammantagna att omfattande krav ställs på public service-företagen. Jag anser emellertid som jag har nämnt att det är naturligt att ställa höga krav på de företag som ges ett public service-uppdrag och en säkrad Den ändrade demokratibestämmelsen i radiolagen innebär att programverksamheten som helhet skall präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet (jämför prop. 1990/91:149, s. 135 ff.). De något ändrade formuleringarna hade till syfte att undanröja viss oenighet mellan radionämnden och om dels vilket förhållningssätt programföretaget bör inta till sportevenemang där det fanns deltagare som framträtt i , dels i vilken utsträckning formuleringarna innebär en skyldighet att aktivt främja jämställdhet mellan kvinnor och män. anledning av den nya lydelsen har inte kommit till min kännedom. Enligt min mening bör de grundläggande föreskrifterna i radiolagen om programverksamhetens utformning inte ändras. 10.3.2.3 Mediets särskilda genomslagskraft m.m. Bestämmelsen om mediets centrala ställning bör, i enlighet med den ändrade lydelsen i radiolagen, omformuleras till att gälla mediets särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnen och utformning samt tiden för sändning av programmen. Bestämmelser om att sändningsrätten skall utövas opartiskt och sakligt finns i radiolagen. Jag kommer att förorda avtalsbestämmelser med innebörd att programbolagen även i fortsättningen skall beakta programverksamhetens betydelse för den fria åsiktsbildningen och att utrymme skall ges åt en mångfald av olika åsikter och meningsyttringar. 10.3.2.4 Program om och för funktionshindrade I skrivelser från och olika handikapporganisationer uttrycks önskemål om att det inför en ny avtalsperiod ställs tydliga krav på handikappanpassning i verksamheten. anser att anpassning av program och teknik för hörselskadade, döva, synskadade, psykiskt utvecklingsstörda är en naturligt integrerad del i public service-uppdraget. Rådet redovisar att kontakter med under nu gällande avtalsperiod har förekommit i form av överläggningar och hearings. Moderbolaget har beretts tillfälle att yttra sig över skrivelse och anför att nu gällande ordning bör vara ändamålsenlig även under nästa avtalsperiod. I nuvarande avtal mellan staten och programföretagen finns klart angivet att det i public service-uppdraget ligger en särskild skyldighet att ta hänsyn till handikappade. I avtalet mellan staten och moderbolaget föreskrivs vidare att moderbolaget får fördela ansvaret mellan programföretagen så att insatserna inom koncernen Därvid bör beaktas att koncernen som helhet har att ta särskild hänsyn till olika grupper av handikappade. Radio-koncernens plan för handikappverksamhet anger att verksamheten i första hand skall omfatta åtgärder som underlättar för handikappade att ta del av de ordinarie programmen. också handikappades förhållanden uppmärksammas. Motiv finns även för att producera program för speciella målgrupper. I anslagsframställningen redovisas bl.a. att har en omfattande text-TV-verksamhet med bl.a. textning av svenska program inkl. direkttextning av Rapport, vilket är en ökning jämfört med . gruppen av döva utnyttjar kontinuerligt programtextningen. Ett veckonyhetsprogram sänds på teckenspråk. av den primära målgruppen ser regelbundet programmen. En ny teknik prövas för att ge synskadade möjlighet att följa utländska program genom att textningen görs tillgänglig som syntetiskt tal. Utbildningsradion producerar program för och om funktionshindrade. Lokalradiostationerna sänder en stor andel servicemeddelanden som riktar sig till funktionshindrade. Riksradion ombesörjer att en förkortad version av programtidningen i Radio/TV ges ut på Moderbolaget föreslår i enlighet med de riktlinjer inför den nya avtalsperioden som angavs i proposition 1990/91:149 om radio- och TV-frågor att det i fortsättningen bör ankomma på programbolagen att självständigt ansvara för samordning av program för och om handikappade. Ett direkt samarbete mellan programbolagen bör Utgångspunkten bör som vara att insatser på dessa områden skall fördelas och avtalsbindas mellan bolagen. Som har framgått av vad jag har redovisat ställs krav på public service-företagen av olika art från funktionshindrade. Sammanfattningsvis går anspråken ut på att programmen i större utsträckning än nu skall göras tillgängliga för personer med Vidare önskar man program om funktionshindrades förhållanden. Under nu gällande och närmast föregående avtalsperiod har det skett en glädjande ökning av insatser för att göra program i radio- och TV-kanalerna mer tillgängliga för funktionshindrade. Det finns anledning att förvänta sig att den tekniska utvecklingen kommer att ge ännu bättre förutsättningar för att Jag tänker då närmast på vad digital sändningsteknik kan möjliggöra i form av nya tjänster vid sidan av ordinarie programutsändning. Jag utgår från att programbolagen uppmärksamt följer utvecklingen på detta område. Med hänvisning till vad jag tidigare anfört om riktlinjer för programverksamheten bör staten inte rikta detaljerade krav i fråga om programinnehållet till programföretagen. De krav som bör riktas mot programföretagen om att ta särskild hänsyn till olika grupper av funktionshindrade bör därför i huvudsak överensstämma med de nuvarande riktlinjerna. Jag förutsätter att programföretagen i avtal sig emellan kommer att fördela ansvar för olika slags Genom en sådan frivillig samordning kan de skilda förutsättningarna för radio och TV tas till vara på bästa sätt. Därvid bör gälla att de totala resurserna för detta ändamål minst bör vara oförändrade i jämförelse med vad som gäller under . Betydelsen av att public service-företagens programutbud görs tillgängligt för funktionshindrade motiverar att de årliga anslagsframställningarna även bör innehålla en redovisning av respektive programbolags ekonomiska insatser på detta område. Utformningen av dessa villkor är enligt min mening tillräckligt tydlig för att syftet med kraven skall framgå. Jag anser det vara angeläget att programföretagen och företrädare för funktionshindrade i det nya publikrådet ges ett forum för återkommande diskussioner om hur programverksamheten fungerar. 10.3.2.5 Verksamhet på invandrar- och minoritetsspråk I de gällande avtalen mellan staten och programföretagen ingår bl.a. villkor om att bolagen bör ta särskild hänsyn till språkliga och etniska minoriteter. Vidare sägs att programmen skall utformas så att de genom kvalitet, tillgänglighet och mångsidighet i skälig omfattning tillgodoser skiftande behov och intressen hos landets befolkning. Moderbolaget fördelar insatserna mellan Inför den kommande avtalsperioden föreslår moderbolaget att det bör ankomma på programbolagen att självständigt ansvara för samordning av program på invandrar- och minoritetsspråk. har i en skrivelse lämnat förslag om hur det samiska språket och kulturen skall kunna stärkas i radio Public service-företagen har ett stort ansvar när det gäller att spegla vårt allt mer mångkulturella samhälle. invandrar- och minoritetsspråk måste satsningar göras som kan öka förståelsen mellan olika befolkningsgrupper och för att undanröja grogrunden för främlingsfientlighet. Jag anser mig kunna konstatera att den service på invandrar- och minoritetsspråk som lämnas av public service-bolagen är av betydande omfattning. Inför nästa avtalsperiod bör gälla att de totala resurserna för detta ändamål minst bör vara oförändrade i jämförelse med vad som gäller under . i ett längre tidsperspektiv förändras genom invandring och utvandring storleksförhållandet mellan invandrarnas språkgrupper. Det bör betonas att programföretagens språkval kan behöva förändras över tiden. Jag vill i detta sammanhang - i likhet med vad som skett i tidigare uttalanden från regering och riksdag - även understryka att det finns särskilda skäl som motiverar programservice på samiska i större utsträckning än vad som motiveras av samernas antal. Jag avser att senare återkomma till regeringen i fråga om de förslag som aktualiserats av . vad jag nu har anfört torde de åtgärder jag tänker på emellertid inte komma att få någon ytterligare betydelse för public service-företagens uppdrag under nästa avtalsperiod. Av de språkliga minoriteterna intar även den finskspråkiga gruppen en särställning. Dess rätt till programservice i public service-företagens sändningar måste anses ha en delvis annan karaktär än övriga grupper med hänsyn till såväl de historiska banden mellan och som den finskspråkiga gruppens storlek. Under innevarande avtalsperiod har ett samordningsansvar åvilat moderbolaget i fråga om invandrar- och minoritetsspråk. Jag utgår från att de tre programföretagen löser det framtida samarbetet genom överenskommelser mellan sig. Genom en sådan frivillig samordning kan de skilda förutsättningarna för radio och TV tas tillvara på bästa sätt. Det är angeläget att respektive programföretags ekonomiska insatser på detta område redovisas i samband med de årliga anslagsframställningarna. Jag anser det vara angeläget att programföretagen och exempelvis företrädare för invandrar- och minoritetsspråkgrupper i det nya publikrådet ges ett forum för återkommande diskussioner om hur programverksamheten fungerar. 10.3.2.6 Folkbildning, kultur, svenska språket respektive myndighetsinformation Vissa programfrågor har behandlats relativt utförligt i samband med de senaste avtalsrevisionerna. Jag avser inte att nu ta upp dem på nytt. De principer som tidigare formulerats i fråga om folkbildningsansvaret, programföretagens samspel med kulturlivet, språkvårdsfrågor samt myndighetsinformation bör ligga fast (jämför prop. 1975:13, s. 82 f., 1977/78:91, s. 195 f., 200 ff. och 1985/86:99, s. 34 ff., 48 f.). Utöver detta vill jag endast beröra några mindre punkter av teknisk karaktär. När det gäller filmen har i en särskild överenskommelse som är knuten till filmavtal, och förlängningen av detsamma till utgången av , förbundit sig att dels erlägga ett visst årligt belopp för användning enligt bestämmelserna i filmavtalet, dels satsa ett visst årligt belopp på förvärv av visningsrätt till svenska långfilmer samt på samproduktion av svenska långfilmer. Jag avser att i ett senare sammanhang redovisa mina förslag om en ny ordning för stöd till svensk filmproduktion. Jag utgår i detta sammanhang från att även i fortsättningen bör kunna göra åtaganden till stöd för svensk filmproduktion. Jag konstaterar även att programföretagen, utöver sin roll som förmedlare av andras kulturaktiviteter etc., också de facto tillhör de mer betydelsefulla av landets kulturinstitutioner. Exempelvis är en av de största beställarna och producenterna av långfilmer i landet. Riksradions roll i fråga om musik, framförallt konstmusik, är också värdefull. Nuvarande avtal mellan staten och moderbolaget innehåller en föreskrift om att åtgärder för språkvård skall samordnas inom Den strukturförändring som jag föreslår bör inte medföra att språkvårdens ställning inom public service-företagen försvagas. Varje programföretag bör därför ha ett eget ansvar för språkvård. Den sammanslagning av som jag föreslår får även till följd att skyldigheten för det nya ljudradioprogramföretaget att sända meddelanden som är av vikt för allmänheten bör avse både statliga och kommunala myndigheter. I sak innebär inte detta någon förändring i förhållande till de uppgifter som har åvilat de båda bolagen var för sig. Föreskrifter med anledning av vad jag här har anfört bör ingå i de avtal som skall slutas inför nästa avtalsperiod. 10.3.2.7 Frilansmedverkan och fri produktion. Enligt nuvarande avtal skall moderbolaget verka för att omfattningen av frilansmedverkan håller en hög och jämn nivå i Inför nu gällande avtalsperiod angavs att moderbolaget bör pröva att främja produktionsutläggning av TV-program genom att kvotera medelstilldelningen till Därvid angavs att omfattningen av produktionssamarbetet med producenter utanför skall ligga på minst den nivå som gällde för /83, dvs. runt 45 milj.kr. 1984/penningvärde. I anslagsframställningarna från moderbolaget och redovisas kostnader för utläggningar och samproduktioner m.m. Motsvarande belopp för uppgår för till ca 57 milj.kr. i 1984/prisläge, vilket således överstiger den nivå som angavs inför den pågående avtalsperioden. Jag anser att det för nästa avtalsperiod är viktigt med en hög och jämn nivå av utomstående medverkan i programföretagens produktion. Med den centrala ställning som public service-företagen har på produktionsmarknaden är det angeläget att man stimulerar uppbyggnaden av den fria produktionsverksamhet som har etablerats. Utläggningar förutsätter givetvis att kostnaderna inte får bli högre än vad som är möjligt att uppnå med egen produktion. I enlighet med vad jag anfört om tydlig fördelning av ansvar för verksamheten bör det ankomma på styrelser och företagsledningar att vidta sådana åtgärder att syftet med villkoret uppfylls.