prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — konsumtionsmönster, utrota fattigdom och trygga livsmedelsförsörj- Skr. 1992/93:13 ningen. (b)Särskilda finansiella resurser bör ställas till förfogande för utvecklingsländermed betydande arealer skogsmark som inrättar program för bevarande av skog.inklusive skyddade naturskogsomräden. Dessa resurser bör gä framför allt tillde sektorer som kan stimulera substilu-tionsverksamhet på det ekonomiska ochsociala området. (a) Åtgärder bör vidtas för alt skapa en grönare värld.Alla länder, särskilt utvecklade länder, bör vidta och öppet redovisa positivaåtgärder som leder till återbeskogning, nyskogsodling eller bevarande av skog,alltefter omständigheterna, (b)Insatser för att upprätthållaoch utöka skogsarealen och skogens produktivitet bör göras pä etl ekologiskt,ekonomiskt och socialt hållbart sätt genom rehabilitering, ätcrbeskogning ochnyplantering av träd och skog pä improduktiv, förstörd och avskogad mark, liksomgenom hushållning med de befintliga skogsresurserna. (c)Genomförandel av nationellastrategier och program avseende skötsel, värd och hällbar utveckling avskogen, särskilt i utvecklingsländerna, bör stödjas av internationellt,ekonomiskt och tekniskt samarbete med deltagande, där sä är lämpligt, även avden privata sektorn. (d) Enhällbar förvaltning och användning av skogen bör genomföras i enlighet med länders utvecklingspolitik och prioriteringar och pä grundval av miljömässigt hällbara nationella riktlinjer. Vid utformningen av sådana riktlinjer bör, där sä är lämpligt och då del är tillämpligt, hänsyn tas till relevanta internationellt överenskomna metoder och kriterier. (e) Skogsbrukbör samordnas med skötsel av angränsande områden för att uppräithälla ekologisk balans och hållbar produktivitet. (ONationell politik och/eller lagstiftning rörande skötsel, värd och hällbarutveckling av skogen bör omfatta skydd av ekologiskt livsdugliga,representativa eller unika exempel på skog, inklusive primär/gammal skog ochskog som är av nationell betydelse på grund av kulturella, andliga, historiskaeller religiösa skäl samt annan sädan unik och högt skattad skog. (g)Tillgäng till biologiska resurser, bl.a. genetiskt material, skall medges medvederbörligt beaktande av de oinskränkta rättigheter som tillkommer de länderdär skogen är belägen oeh av att tekniken samt vinsterna frän sädanabioieknikprodukier som produceras med dessa resurser skall delas enligtömsesidig överenskommelse, (h)Nationell skogspolitik bör säkerställa att miljökonsekvensutredningargenomförs huruvida en viss verksamhet kan medföra betydande negativa följderför viktiga skogsresurser oeh om verksamheten är beroende av beslut av enbehörig nationell myndighet. (a) Utveeklingsländernas insatser lör att förbättra brukandet, bevarandet ochden hallbara utvecklingen av sina skogsresurser bör understödjas av detinternationella samfundet, varvid hänsyn skall las säväl till behovet aatt minska utlandsskulderna, särskilt i länder där situationen förvärras tj av att del sker etl nettouttiöde av resurser till utvecklade länder. som till behovet av att fäut åtminstone återbeskogningskostnaden genom Skr. 1992/93:13 ett förbättrattillträde till marknaden för skogsprodukter, särskilt förädlade Bilaga 1:2produkter. Särskild uppmärksamhet skall i detta sammanhang ägnas de länder somgenomför en övergäng lill marknadsekonomi. (b)De problem som hämmar försökenatt bevara och på ett hållbart sätt utnyttja skogsresurser oeh som beror pä aulokala samhällen saknar alternativa valmöjligheter, särskilt de fattiga sombor i städerna och den fattiga landsbygdsbefolkning som är ekonomiskt ochsocialt beroende av skogen och skogens resurser, bör angripas av regeringar ochdet internationella samfundet, (c)Vid utformning av en nationellpolitik bör man. oavsett vilket slag av skog det rör sig om, beakta del tryckoch de krav som skogsekosyslemen och resurserna är utsatta för frän faktorerutanför skogssektorn. Medel för att komma tillrätta med detta tryck och dessakrav bör sökas över sektors-gränserna, Nyaoch utökade finansiella resurser bör ställas till förfogande för utvecklingsländerna för att möjliggöra för dem all på ett hållbart sätt bruka, bevara och utveckla sina skogsresurser, bl.a, genom nyskogsodling. återbeskogning och kampen mot avskogning och förstöring av skog och mark. Föratt göra det möjligt, framför allt för utvecklingsländerna, all bygga ut sin egen kapacitet och förbättra förvaltningen, värden och utvecklingen av sina skogsresurser, bör tillgången till och överföringen av miljöanpassad teknik och motsvarande kunskap främjas, underlättas och finansieras på förmänliga villkor, inklusive koncessionella och preferentiella villkor, en ligt ömsesidig överenskommelse i enlighet med villkoren i , (a)Man bör genom elTektiva åtgärder, bl,a. genom det inlernalionella samarbetet, stärka den vetenskapliga forskning oeh de inventeringar och utvärderingar av skogen som görs av nationella institutioner i vilka biolo giska, fysiska, sociala oeh ekonomiska variabler vid behov beaktas samt den tekniska utvecklingen och dess utnyttjande för en hällbar skötsel, värd och utveckling av skogen. Forskning oeh utveckling avseende hällbara uttag frän skogen av andra produkter än trä bör också uppmärksammas i delta sammanhang, (b)Nationell och, i förekommandefall, regional och internationell insiiiutionell kompetens vad gällerutbildning, naturvetenskap, teknik, ekonomi, antropologi oeh skogsbruketssociala aspekter är avgörande för bevarande och hällbar utveckling av skogenoeh bör förstärkas. (c)Internationellt utbyte avinformation om resultaten av forskning och utveckling avseende skog oehskogsbruk bör förbättras och utvidgas, varvid utbildningsinstitutioner,inklusive de som finns inom don privata sektorn, skall utnyttjas till fullo, (d) Dentillämpliga kompelens och kunskap om bevarande oeh hällbar utveckling av skogen som lokalbefolkningen besitter bör, med insiiiuiio- nclll oeh ekonontiskt stöd och i samarbete med människorna i de berörda lokalsamhällena erkännas,respekteras, dokumenteras, utvecklas och, där Skr. 1992/93:13 så ärlämpligt, användas vid genomförandet av program. De vinster som Bilaga 1:2utnyttjandet av lokalbefolkningens kunskaper medför bör därför delas rättvistmed dessa människor, (a)Handel med skogsprodukter bör ske på grundval av icke diskriminerande och multilateralt avtalade regler och förfaranden som är förenliga med internationell handelsrätt och praxis, I detta sammanhang bör man verka för en öppen och fri internationell handel med skogspro dukter, (b)Minskning eller avskaffande avtariffära hinder och hinder för marknadstillträde saml bättre priser förskogsprodukter med högre förädlingsvärde och lokal förädling av dessa bör stödjasför alt skapa möjligheter för producentländerna att bättre bevara och förvaltasina fömybara skogsresurser, (c)För au skapa förutsättningarför bevarande och hållbar utveckling av skog bör man på såväl det nationellasom det internationella planet verka för au miljörelaterade kostnader ochvinster inräknas i marknadskrafter och marknadsmekanismer, (d) Politikför bevarande och hållbar utveckling av skog bör integreras med den ekonomiska politiken, handelspolitiken och annan politik som berör detta omräde. (e) Skatte-,handels-, industri- och kommunikations- och annan politik, och dess tillämpning, som kan leda lill skogsförstöring bör undvikas. Lämplig politik, som syftar lill brukande, bevarande och hållbar utveckling av skog, inklusive, där sä är lämpligt, stimulanser bör uppmuntras, 14.Ensidiga åtgärder, som äroförenliga med internationella förpliktelser eller avtal, för au begränsaoch/eller förbjuda internationell handel med virke eller andra skogsprodukterbör, för att uppnå elt långsiktigt hållbart skogsbruk, upphävas eller undvikas. 15.Föroreningar, särskiltluftburna utsläpp, bl.a. sådana som leder till surt nedfall, som är skadligaför skogsekosystem på lokal, nationell, regional och global nivä, börbegränsas. 3 1992/93. Ett handlingsprogram inför nästa århundrade Kapitel 1 Skr. 1.1Människan står vid ett vägskäli historien. Vi står inför möjligheten av en bestående ojänUikhet mellan ochinom nationer, ökad fattigdom, hunger, ohälsa och analfabetism och fortsattförstöring av de ekosystem som vi är beroende av för vår välfärd. Enintegrering av miljö- och utvecklingsfrågor och ett större engagemang i dessafrågor kommer emellertid att leda tiU att människors basbehov tillgodoses, tUlen förbättrad levnadsstandard för alla, bättre skydd av och hushållning medekosystemen och en tryggare, lyckligare framtid. Ingen nation kan uppnå dettapå egen hand, men tillsammans kan vi det, i ett globalt samarbete syftande hållbar utveckling. 1.2Detta globala samarbete skallbygga på de föratsättningar som anges i generalförsamlingens resolution 44/228av , som antogs i samband med att väridens nationerutlyste en om miljö och utveckling, och på insikten om att miljö-(x;h utvecklingsfrågor kräver en balanserad och integrerad strategi. 1.3I (konferensenshandlingsprogram inför nästa århundrade) presenteras åtgärder för att lösadagens allvarliga problem, men dess syfte är också att förbereda världen fördet kommande århundradets utmaningar. ger uttryck för en globalenighet om och ett politiskt engagemang på högsta nivå i samarbete i fråga omutveckling och mUjö. Ansvaret för ett framgångsrikt genomförande av programmetligger främst hos världens regeringar'. Strategier, planer, politik ochprocesser på nationell nivå är avgörande för att detta skaU uppnås. Detintemationella samarbetet bör understödja och komplettera sådana nationellainsatser. I detta sammanhang intar FN-systemet en nyckelroll. AndraintemationeUa, regionala och subre-gionala organisationer uppmanas också attbidra tUl dessa ansträngningar. Ett brett deltagande från allmänhetens sida ochett aktivt engagemang frän icke-statliga organisationer och andra grapper bör ocksåuppmuntras. 1.4De utvecklings- och nuljömålsom anges i kommer att kräva en omfattande överföring av nya ochadditioneUa finansiella resurser tUl utvecklingsländerna för att täckamerkostnaderna för att lösa de globala miljöproblemen och för att påskynda enhållbar utveckling. Det krävs också finansiella resurser för att stärka deintemationeUa institutionernas kapacitet för att genomföra . För varjeprogramområde anges en överslagsberäkning av kostnadema. De organ som svararför genomförandet får granska denna beräkning cx;h göra nödvändigapreciseringar. 1.5Vid genomförandet av deprogramområden som omfattar bör särskUd uppmärksamhet ägnas åt denspeciella situationen i länder som genomför en övergång tiU marknadsekonomi.Det måste också inses att dessa länder står inför helt nya utmaningar när detgäller att omvandla sina ekonomier, i vissa fall under avsevärd social ochpolitisk spänning. 'Uttrycket "regeringar" omfattar även Europeiska ekonomiskagemenskapen inom 1.6 De programområdensom ingår i redovisas under följande Skr. 1992/93:13 rabriker: bakgrand, mål, åtgärder och medel för genomförande. ärett dynamiskt program. Det skall genomföras av de olika aktörerna med beaktandeav skillnadema i olika länders situation, kapacitet och prioriteringar och medbeaktande av alla de principer som anges i Riodeklarationen om miljö ochutveckling. Programmet kan komma att utvecklas mot bakgmnd av ändrade behovoch förhållanden. Denna process är början till ett nytt globalt samarbete vadgäller en hållbar utveckling. 1.7 Meduttrycket "mUjöanpassad" avses genomgående i "säker (x;h hållbar från miljösynpunkt", särskUt när det används tUlsammans med "energikällor", "energiförsörjning","energisystem" eUer "teknik". SOCIALA OCH EKONOMISKA Skr. Internationelltsamarbete för att påskynda en hållbar utveckling i utvecklingsländer och därmedförknippad nationell politik 2.1För att möta de utmaningar sommiljön och utvecklingen innebär, beslutade statema att grandlägga ett nyttglobalt samarbete. Detta ställer krav på staterna att deltaga i en ständig ochkonstmktiv dialog, framspmngen ur behovet att nå fram till en mer effektiv cx;hrättvis världsekonomi mot bakgmnd av det växande ömsesidiga beroendet mellanvärldens länder, vUken även skall syfta till att hållbar utveckling prioriteraspå det intemationeUa samfundets dagordning. Det råder insikt om att det ärviktigt att övervinna motsättningar och att skapa ett klimat som genomsyras aväkta samarbete och solidaritet om det nya samarbetet skaU nå framgång. Det ärlika viktigt att stärka nationell och intemationell samarbetspoUtik ochmultinationellt samarbete och att anpassa dessa till den nya verkligheten. 2.2De enskilda ländemas ekonomiskapolitik och de internationella ekonomiska relationerna är av stor betydelseför en hållbar utveckling. För att re-aktivera och påskynda utveckling, krävsdet en dynamisk och stödjande internationell ekonomisk miljö samt en fastpolitik på nationell nivå. Utvecklingen kommer att gå om intet om endera avdessa faktorer saknas. En stödjande, yttre ekonomisk miljö är av centralbetydelse. Utvecklingsprocessen skjuter inte fart om världsekonomin saknardynamik och stabilitet eller om den präglas av osäkerhet. Inte heller skjuterden fart om utvecklingsländerna tyngs av skuldsättning i utiandet, omfinansieringen av utvecklingen är otillräcklig, om handelshinder begränsartiUträdet tiU marknaderaa och om utvecklingsländernas råvarupriser ochhandelsvUlkor fortsätter att hällas pä en OtUlfredsstäUande nivå. Facit för1980-talet var huvudsakligen negativt i dessa avseenden och måste förändras ipositiv riktning. Den poUtik och de åtgärder som krävs för att skapa eninternationell mUjö som med kraft stöder nationella utvecklingsansträngningarär därför av vital betydelse. Internationellt samarbete på detta område börvara utformat för att komplettera och stödja - inte inskränka eller överskugga -sund nationeU ekonomisk poUtik i utvecklade länder och utvecklingsländer, omglobala framsteg i riktning mot en hållbar utveckling skall kunna ske. 2.3Den internationella ekonominbör tUlhandahåUa ett stödjande internationellt klimat för att uppnå miljömåloch utvecklingsmål genom att: a)Främja hållbar utveckling genomhandelsliberalisering, b)se till att handel och miljöstöder varandra. c) tiUhandahåUatiUräckliga finansiella resurser åt utvecklingsländema Skr. 1992/93:13 och hantera utlandsskulden, och d) främjasådan övergripande ekonomisk politik som gynnar miljö och ut veckling. 2.4 Detråder insikt hos regeringama om att en ny global satsning görs för att skapa samklang meUan den intemationella ekonomiska ordningen cxh mänsklighetens behov av en säker och stabU naturmUjö. Det är därför rege ringamas avsikt att byggandet av samförstånd kring den punkt där miljöom rådet, handelsområdet och utvecklingsområdet möts måste fortgå både i be fintliga intemationeUa fora och inom de enskilda ländemas inrikespolitik. Hållbar utveckling genom handel 2.5En öppen, rättvis, säker,icke-diskriminerande och föratsägbar multUateral handelsordning som ärförenlig med den hällbara utvecklingens mål och som leder tiU optimalfördelning av världsproduktionen med hänsyn tagen tUl komparativa fördelar äitiU fördel för varje handelspartner. Ett förbättrat tiUträde tiU marknademaför utvecklingsländemas export tUlsammans med en sund ekonomisk politik ochmUjöpolitUc kommer därtUI att påverka miljön positivt cx:h därigenom att bliett värdefuUt bidrag tiU en hållbar utveckling. 2.6Erfarenheten har visat atthållbar utveckling kräver en sund ekonomisk politUc och ekonomisk ledning, eneffektiv och trovärdig offentlig förvaltning, integrering av miljöhänsyn ibeslutsprocessen och utveckling mot demokrati, med hänsyn tagen till defaktorer som är landspecifika, vilka gör det möjligt för alla berörda parteratt deltaga. Dessa faktorer är av central betydelse för att de nedan angivnamålen och riktlinjerna för politiken skall uppnås. 2.7Råvarasektorn dominerar mångautvecklingsländers ekonomi när det gäller produktion, arbetsmarknad ochexportinkomster. Nägot som tiU stor del utmärkte råvaraekonomin i världen under1980-talet var förekomsten av mycket låga och sjunkande realpriser förhuvuddelen av råvarorna på de intemationella marknaderna, vUket resulterade ikraftigt minskade exportinkomster från råvaror för många producentiänder.Dessa länders förmåga att genom intemationell handel skaffa sig de resurser sombehövs för att finansiera de investeringar som krävs för en håUbar utvecklingkan komma att begränsas av denna negativa utveckling samt av tariffära (x;hicketariffära hinder, inklusive tariffeskalering, och därmed begränsa derastillträde till exportmarknadema. Det är av väsentiig betydelse att avskaffabefintliga störningar inom den internationella handeln. För att uppnå dettamåste det ske en betydande och fortskridande minskning i synnerhet av delslantbruksstöd och lantbruksskydd detta täcker nationeU prisreglering, tUlträdetiU marknader och exportsubventioner - och dels stöd tiU industrin och andrasektorer. såatt de mer effektiva producenterna, framför allt i utvecklingsländerna. Skr.1992/93:13 inte åsamkas stora förluster. Inom lantbruket, industrin och andrasektorer finns det följaktligen utrymme för initiativ som syftar till enliberalisering av handeln och till åtgärder för att skapa produktionsmetodersom i större grad tar hänsyn tUl miljöbehov och utvecklingsbehov. Liberaliseringenav handeln bör därför eftersträvas på globala grander, som griper över deekonomiska sektorema, för att bidraga till en hällbar utveckling. 2.8 Denintemationella handelsmiljön har påverkats av ett antal skeenden som har skapat nya utmaningar och möjligheter och som har gjort att multi lateralt ekonomiskt samarbete har blivit ännu viktigare. har världshandeln fortsatt att växa snabbare än världsproduktionen. Världshan deln har emellertid expanderat ojämnt i världen, (x;h det är endast ett be gränsat antal utvecklingsländer som har kunnat uppnä en märkbar exporttUl växt. Protektionism (Kh unilaterala politiska åtgärder fortsätter att utgöra ett hot mot funktionen av en öppen multilateral handelsordning, nägot som särskUt päverkar exportintressena i utvecklingsländema. De ekonomiska in tegrationsprocesserna har intensifierats och bör bidraga tUl en dynamisk världshandel och förbättra utvecklingsländernas handelsmöj ligheter (Kh utvecklingsmöjligheter. Under senare är har ett växande antal utvecklingsländer antagit djärva politiska reformer med bland annat ambi tiös ensidig handelsliberalisering, under det att omfattande reformer och djupgående omstmktureringsprocesser genomförs i länder i och , vilket banar väg för deras integration i världsekononun och den intemationella handelsordningen. Ökad uppmärksamhet ägnas åt att framhäva företagens roll och åt att främja konkurrens på marknaden genom antagandet av konkurrensfrämjande politik. Den generella preferensord ningen (GSP) har visat sig vara ett användbart handelspolitiskt instrument, även om dess mål ännu inte nåtts, (Kh strategier för underlättande av handel genom elektroniskt informationsutbyte () har varit effektiva när det gäl ler att förbättra handelseffektiviteten inom de offentliga och privata sekto rerna. Samspelet mellan miljöpolitik och handelsfrågor är komplext och har ännu inte helt utretts. Ett snabbt, balanserat, heltäckande (Kh framgångsrUct resultat av Uraguayrandan inom ramen för skulle medföra en ökad liberalisering och expansion av världshandeln, förbättra utvecklingsländer nas handelsmöjligheter (Kh utvecklingsmöjligheter (Kh göra den intematio nella handelsordningen säkrare (Kh mer förutsägbar. 2.9 Iframtiden och mot bakgmnd av Uraguayrandan inom ramen för bör statema fortsätta att sträva efter att uppnå följande mål: a)Att främja en öppen,icke-diskriminerande och rättvis multilateral handelsordning som gör detmöjligt för alla länder - särskilt utvecklingsländerna - att förbättra sinaekonomiska stmkturer och förbättra sina befolkningars levnadsstandard genom enhällbar ekonomisk utveckling, b)att förbättrautvecklingsländernas tillgång till exportmarknadema, c)att förbättra råvaramarknademasfunktion och uppnå en sund, kompa- tibel (Kh sammanhållenråvarupolitik pä nationell och internationell nivä Skr. 1992/93:13 med siktepå att optimera råvarusektorns bidrag till en hållbar utveckling som tar hänsyntUl miljön, och d)att främja och stödja nationella och intemationeUa politiska åtgärder som ledertill att ekonomisk tillväxt och mUjövård stöder varandra. a)Samarbete och samordning på intemationell och regional nivå Främjandeav en intemationeU handelsordning som tar hänsyn tiU utvecklingsländemas behov a)Bromsa och nunska protektionismför att uppnå ökad liberalisering (Kh expansion av världshandeln till förmånför alla länder, särskUt utvecklingsländerna, b)skapa en rättvis, säker,ickediskriminerande (Kh föratsägbar internationell handelsordning, c)på lämpligt sätt underlättaintegrationen av alla länder i världsekonomin och den internationellahandelsordningen, d) säkerställaatt miljöpolitiken och handelspolitiken stöder varandra med sikte på att nå en håUbar utveckling, CKh e) stärkaden internationella handelspolitiken genom ett snabbt, balanse rat, heltäckande och framgångsrikt resultat av Uraguayrandan inom ramen för . 2.11Det intemationella samfundetbör sträva efter att finna metoder (Kh medel för att uppnå en bättre funktionoch ökad genomlysning hos råvaramarknadema, en ökad diversifiering avråvarusektom i utvecklingsekonomierna inom en övergripande ekonomisk ram sombeaktar ländemas ekonomiska straktur, naturtillgångar (Kh marknadsmöjligheter,samt ett bättre utnyttjande av naturtUlgängama som tar hänsyn tiU de krav somen hållbar utveckling ställer. 2.12Därför bör alla ländergenomföra redan beslutade åtaganden att bromsa och minska protektionism samtöka möjlighetema att få tUlträde tUl marknadema, särskUt med avseende påområden som är intressanta för ut- vecklingsländerna. Detta ökade tiUträde tillmarknadema kommer att underlättas av lämpliga strakturanpassningar iutvecklingsländerna. Utvecklingsländema bör fortsätta med de reformer avhandelspolitik (Kh de strakturanpassningar de åtagit sig att genomföra. Det ärföljaktligen angeläget att förbättraviUkoren för marknadstiUträde för råvaror, framför allt genom ett fortlöpandeavskaffande av handelshinder som begränsar import, särskilt fränutvecklingsländer, av råvaraprodukter i primär och förädlad form, liksom ävengenomgripande och fortiöpande minskning av olika stödformer som främjar ickekonkurrenskraftig produktion, exempelvis produktions-och exportsubventioner. b)Ledrungs-och hanteringsfrågor Skr. Utvecklingav nationell politik som maximerar handelsliberaliseringens positiva effektermed avseende på hållbar utveckling 2.13 Föratt utvecklingsländerna skall gynnas av liberaliseringen av handels ordningarna bör de, när sä är lämpligt, genomföra följande ätgärder: a)Skapa en nationell miljö somstöder optunal balans mellan produktion för hemmamarknaden och förexportmarknadema (Kh inte missgynnar export och som avskräcker frän ineffektivimportsubstitution, (Kh b)främja den politiska ram ochden infrastmktur som krävs för att höja effektiviteten hos exporthandel (Khimporthandel liksom funktionen hos de nationella marknaderna. 2.14 Följandeätgärder, förenliga med marknadseffektivitet, bör beslutas av utvecklingsländerna beträffande råvaror: a)Expansion av rävarasektorasförädlingsdel och distribution och förbättra dess marknadsföring (Khkonkurrenskraft, b)diversifiering för att nunskaberoendet av råvaraexport, och ~c)ett effektivt och hållbart utnyttjande av produktionsfaktorerna som böråterspeglas i råvarornas prisbildning, detta gäller även mUjökostnader, socialakostnader och råvarakostnader. c)Data och Information 2.15 ,och andra berörda institutioner bör fortsätta insam lingen av lämplig handelsinformation. Förenta Nationemas generalsekrete rare ombeds att stärka det av hanterade Informationssystemet för åtgärder beträffande handelskontroll (). Förbättratintemationellt samarbete för råvaruhandel och diversifiering av sektom