prop · GF03112 · 1992-01-01 00:00:00 — I andra momentet första stycket anges sålunda för vilka inkomster preliminär A-skatt skall betalas när mottagaren har en skattsedel på sådan skatt. Att såväl fysiska som juridiska personer inkl. handelsbolag kan tilldelas en A-skattesedel framgår av 33 a och 38 b §§. Bestämmelserna avses gälla även i fråga om fysiska och juridiska personer, inkl. handelsbolag, som saknar skattsedel på preliminär skatt. Enligt huvudregeln skall preliminär skatt betalas för all ersättning för arbete vilken helt eller delvis utgår i pengar. Det fordras inte längre att ersättningen har betalats ut av mottagarens huvudarbetsgivare. Preliminär A-skatt skall alltså betalas även för biinkomster. Det är inte heller längre av betydelse hur ersättningen skall taxeras hos den skattskyldige. Preliminär A-skatt skall betalas också för inkomst av näringsverksamhet om mottagaren har en A- skattesedel. Det finns sålunda inte längre någon koppling till inkomstslaget tjänst enligt kommunalskattelagen. Detta begrepp har därför bytts ut mot det mera allmänt hållna ersättning för arbete. Med ersättning för arbete avses ersättning som mottagits för en arbetsprestation oberoende av till vilket inkomstslag enligt kommunalskattelagen som ersättningen är att hänföra. I detta sammanhang ges även begreppet ersättning för arbete en vid tolkning. Det rymmer bl.a. ersättningar till idrottsmän och artister. I ersättning för arbete skall däremot inte räknas in betalning för material o.d. Enligt nuvarande ordning är det endast fysiska personer som är skyldiga att betala preliminär A-skatt. Ytterligare en förutsättning är att inkomsten är skattepliktig. Dessa begränsningar följer av att det skall vara fråga om inkomst av tjänst. Den nya ordningen innebär att även juridiska personer kan bli skyldiga att betala preliminär A- skatt. Däremot skall begränsningen till skattepliktiga ersättningar i princip fortfarande gälla. Någon särskild bestämmelse om detta har emellertid inte ansetts nödvändig i det nu aktuella momentet eftersom bestämmelserna i , som ju reglerar skatteuppbörden, över huvud taget endast gäller i fråga om skattepliktiga ersättningar. Att även handelsbolag kan bli skyldiga att betala preliminär A-skatt trots att sådana bolag inte är inkomstskattesubjekt framgår uttryckligen av 3 § 1 mom. tredje stycket. Däremot skall staten, landstingskommuner, kommuner och andra menigheter inte vara skyldiga att betala preliminär A-skatt. I det nu aktuella momentets första stycke anges två undantag från huvudregeln att preliminär A-skatt skall betalas för ersättning för arbete, dels genom en hänvisning till 10 §, dels genom en särskild regel om ersättning för arbete som betalas ut av en fysisk person eller ett dödsbo. För sådan ersättning skall preliminär A-skatt inte betalas under förutsättning att den sammanlagda ersättningen från utbetalaren understiger . under inkomståret och den utbetalda ersättningen inte heller utgör utgift i en av utbetalaren bedriven näringsverksamhet. Eftersom preliminär A-skatt inte skall betalas för nu angivna ersättningar genom att utbetalaren gör skatteavdrag måste den skattskyldige själv betala in den preliminära skatt som belöper på ersättningarna. Görs inte en sådan inbetalning i form av en fyllnadsinbetalning kommer den skattskyldige att påföras en kvarstående skatt. Vad som sagts nu gäller dock inte i fråga om handelsbolag. I andra stycket uppräknade ersättningar skall likställas med ersättning för arbete i stället för, som , med inkomst av tjänst. Nuvarande begränsning i fråga om vissa livräntor har slopats. Dessutom har i stycket (punkt 4) tillagts de ersättningar för vilka preliminär skatt betalats enligt lagen (1990:327) om skatteavdrag från sjukpenning m.m. samt vårdbidrag. Den lagen har upphävts. I tredje stycket har också tagits in en bestämmelse om betalning av preliminär A-skatt för dagpenning från arbetslöshetskassa och för korttidsstudiestöd. Den motsvarar vad som gäller enligt 2 § lagen om skatteavdrag från sjukpenning m.m. dock med den ändringen att B-skatt ersatts med F-skatt. Genom lagen (1991:744) om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring byttes orden ''''''''erkänd arbetslöshetskassa'''''''' i olika böjningsformer ut mot ''''''''arbetslöshetskassa'''''''' i motsvarande form. Här används därför det senare begreppet. Här har också lagts till en motsvarande bestämmelse om betalning av preliminär A- skatt för särskilt vuxenstudiestöd. Lagen om skatteavdrag från sjukpenning m.m. har upphävts. I fjärde stycket anges hur den preliminära A- skatten skall beräknas. Skall skatten betalas av en fysisk person skall skatten i regel beräknas enligt skattetabell och skall den betalas av en juridisk person skall skatten beräknas enligt ett visst procenttal av ersättningen. De närmare bestämmelserna om beräkningen anges i särskilda paragrafer till vilka hänvisning sker. Nuvarande bestämmelser om särskild beräkningsgrund kvarstår. De skall dock gälla endast i fråga om sådan ersättning som utgör mottagarens huvudsakliga inkomst av arbete. Ändringarna i femte stycket föranleds av att preliminär A-skatt inte längre skall betalas enbart för sådan inkomst som är mottagarens huvudsakliga inkomst av tjänst. Inkomst från vilken skatteavdrag inte kan göras kan vara t.ex. inkomst från en försäljningsverksamhet som bedrivs vid sidan av en fast anställning. Bestämmelserna i stycket har dessutom utvidgats till att gälla även statlig fastighetsskatt. Nuvarande bestämmelser i sjätte stycket, som i första hand tar sikte på det fallet att den skattskyldige har stora biinkomster eller kapitalinkomster, har slopats. De redan införda bestämmelserna om skatteavdrag på räntor och utdelningar och de nu föreslagna reglerna om skatteavdrag på biinkomster samt om särskild A-skatt medför att bestämmelserna inte längre behövs. Bestämmelserna i de tre lagar som anges i sjunde stycket har arbetats in i UBL. Hänvisningen till dessa lagar har följaktligen utmönstrats. 3 § 3 mom. I momentet, som är nytt, anges i första stycket när preliminär F-skatt skall betalas. Preliminär F-skatt skall betalas av den som tilldelats en skattsedel på preliminär F-skatt i avräkning på sådan slutlig skatt som avses i 1 mom. Att skatten skall betalas enligt särskild debitering framgår av 3 § 1 mom. andra stycket. Som närmare utvecklats i den allmänna motiveringen och i kommentaren till 33 b § kan skattemyndigheten som villkor för en skattsedel på preliminär F-skatt föreskriva att preliminär A-skatt skall betalas för anställningsinkomster. Skattsedeln på preliminär F-skatt skall då, enligt 33 a § första stycket, kombineras med en skattsedel på preliminär A-skatt. Den skattskyldige har också själv möjlighet att ansöka om en sådan kombination. Av andra stycket framgår att om skattemyndigheten beslutat att någon som har tilldelats en F-skattesedel skall betala preliminär A-skatt för sina anställningsinkomster och den skattskyldige på grund av detta tilldelats också en A-skattesedel skall detta beaktas vid beräkningen av den preliminära skatten. Nuvarande bestämmelser i 3 § 2 mom. 2 andra stycket, som ger skattemyndigheten möjlighet att i de fall AUL är tillämplig byta ut en B-skattesedel mot en A-skattesedel, har slopats eftersom B-skattesedeln har utmönstrats och AUL har upphävts. 3 § 4 mom. I detta moment, som också är nytt, har tagits in bestämmelser om särskild A-skatt. Sådan skatt skall betalas av den som tilldelats en skattsedel på preliminär A-skatt om skattemyndigheten fattar ett särskilt beslut om detta. Ett beslut om särskild A-skatt får fattas om man därigenom kan uppnå en bättre överensstämmelse mellan den preliminära skatten och den slutliga skatt som avses i 1 mom. Särskild A-skatt avses alltså kunna tas ut jämsides med preliminär A-skatt. Vid beräkningen av den särskilda A-skatten skall beaktas att den skattskyldige, som har en A-skattesedel, kan komma att betala en del av den preliminära skatten genom skatteavdrag. Detta framgår av hänvisningen i 14 § till 13 §. Även den särskilda A-skatten skall betalas enligt särskild debitering. Detta framgår av 3 § 1 mom. andra stycket. 4 § 1 mom. I detta moment anges hur den preliminära A-skatten skall beräknas i vissa fall. Bestämmelserna avser alltså inte att reglera om preliminär A-skatt skall utgå eller inte. Bestämmelser i detta avseende finns dels i 33 a § första stycket och 38 b § andra stycket, där det anges vem som skall ha en A-skattesedel, dels i 3 § 2 mom., där det anges för vilka inkomster preliminär A-skatt skall betalas om mottagaren har en A-skattesedel. Ändringarna i första stycket föranleds dels av den utvidgning av området för preliminär A-skatt som följer av ändringarna i 3 § 2 mom., vilket lett till att inkomst av tjänst har ersatts med inkomst av arbete, dels av att bestämmelser om hur den preliminära A-skatten skall beräknas har tagits in också i 7 och 7 a §§. Skall den preliminära A-skatten beräknas enligt någon av dessa bestämmelser gäller alltså inte bestämmelserna i detta moment. Dessutom har nuvarande bestämmelse i första stycket om vad skattetabellerna skall ange av redaktionella skäl flyttats till andra stycket. Ändringarna i inledningen till andra stycket och tredje att-satsen är endast av redaktionell natur. 4 § 2 mom. Momentet är nytt. Första stycket innehåller bestämmelser om hur beräkning av preliminär skatt på ersättning som grundar sig på sjukpenninggrundande inkomst och på dagpenning från arbetslöshetskassa skall gå till. Reglerna motsvarar dem som finns i 4 § första stycket och 5 § första meningen lagen (1990:327) om skatteavdrag från sjukpenning m.m. Nämnda lag föreslås bli upphävd. I andra--fjärde styckena har tagits in bestämmelser som finns i 4 § andra, tredje och femte styckena i den nämnda lagen. Bestämmelsen i femte stycket motsvarar vad som sägs i 3 § första stycket lagen om skatteavdrag från sjukpenning m.m. Bestämmelsen i sjätte stycket motsvarar vad som sägs i 5 § andra och tredje meningarna lagen om skatteavdrag från sjukpenning m.m. 4 § 4 mom., 5 och 6 §§ Ändringarna föranleds av den utvidgning av området för preliminär A-skatt som följer av ändringarna i 3 § 2 mom. Skyldigheten att betala preliminär A-skatt är inte längre kopplad till ett anställningsförhållande. I 5 och 6 §§ har också gjorts redaktionella ändringar. I nu aktuell paragraf har i första stycket tagits in regler som innebär att preliminär A-skatt på en biinkomst skall utgå av inkomsten. Skulle den preliminära skatten bli för hög om den beräknas enligt den nämnda regeln har den skattskyldige möjlighet att begära att den preliminära skatten jämkas enligt bestämmelserna i 45 § 1 mom. Bestämmelserna om skatteavdrag på biinkomster innebär att den som betalar ut ersättning för arbete behöver ta ställning till om det är fråga om huvudsaklig arbetsinkomst eller inte för mottagaren. I de fall frågan uppkommer bör ledning kunna hämtas ur den praxis som finns rörande tolkningen av nuvarande bestämmelser i 3 § 2 mom. där en liknande frågeställning uppkommer. Vidare finns möjligheten för såväl den som betalar ut ersättningen som för mottagaren att vända sig till skattemyndigheten för besked. Vid ursäktliga fel kan den som gör ett för lågt skatteavdrag undgå betalningsansvar för mellanskillnaden. Det följer av bestämmelserna i 75 §. Av första stycket framgår att de regler som avses gälla vid beräkning av skatteavdrag på biinkomster skall tillämpas också på huvudinkomst som inte avser bestämd tidsperiod eller som inte uppbärs vid regelbundet återkommande tillfällen. I första stycket har dessutom inkomst av tjänst ersatts med det vidare begreppet inkomst av arbete. Även redaktionella ändringar har gjorts. Nuvarande bestämmelser i andra stycket har justerats så att de gäller endast när de där aktuella inkomsterna uppbärs tillsammans med inkomst som utgör mottagarens huvudsakliga inkomst av arbete. De har dessutom kompletterats med en erinran om att RSV är bundet av vad som sägs i 3 § 1 mom. I tredje stycket har hänvisningen till 3 § 2 mom. justerats i enlighet med den redaktionella ändring som gjorts i denna paragraf. I fjärde och sjätte styckena har redaktionella ändringar gjorts. I fjärde stycket har dessutom beloppsgränsen höjts . Som framgår av den allmänna motiveringen skall även sådana juridiska personer som aktiebolag, ekonomiska föreningar och handelsbolag i vissa fall kunna tilldelas en skattsedel på preliminär A-skatt. Den som anlitar en sådan person för ett arbete skall då vara skyldig att göra skatteavdrag på ersättningen för arbetet. Detsamma avses gälla om den juridiska personen saknar skattsedel på preliminär skatt. I första stycket har tagits in en bestämmelse om hur den preliminära A-skatten skall beräknas när inkomsten uppbärs av en juridisk person. Skatten skall då vara av inkomsten. Underlaget för beräkning av skatteavdraget är i detta fall alltid bruttoinkomsten. Bestämmelserna i 11 § andra stycket är nämligen inte tillämpliga i fråga om juridiska personer. Andra stycket motsvarar nuvarande fjärde stycket i 7 §. Dock har gränsbeloppet höjts till . Om ett skatteavdrag på blir för högt för en juridisk person kan en ansökan om jämkning av den preliminära skatten göras enligt 45 § 1 mom. Ett beslut om lägre preliminär skatt bör givetvis inte meddelas förrän den juridiska personen visat att ett preliminärskatteuttag på totalt sett är för högt. De i 3 § 2 mom. andra stycket uppräknade ersättningarna likställs med ersättning för arbete. Om mottagaren har en A-skattesedel eller saknar skattsedel på preliminär skatt skall i princip preliminär A-skatt betalas för ersättningarna. I femte stycket av den nu aktuella paragrafen görs dock vissa undantag från denna huvudregel. När det gäller folkpension innebär nuvarande bestämmelser att preliminär A-skatt skall tas ut endast om det följer av bestämmelserna i lagen om skatteavdrag i vissa fall från folkpension m.m. eller den skattskyldige begär att avdrag för sådan skatt skall göras. Bestämmelserna i den nämnda lagen har arbetats in i UBL. Undantaget i nuvarande femte stycket a för folkpension och tilläggspension utmönstras därför. Vidare utmönstras undantaget i punkten c för ersättningar på mindre än ett halvt basbelopp från försäkringsföretag. I punkten h, som avser idrottsutövare, har tagits in bestämmelser som korresponderar med 2 kap. 4 § första stycket 14 socialavgiftslagen. I första stycket har endast redaktionella ändringar gjorts. I andra stycket har förts in nya bestämmelser om beräkning av preliminär A-skatt i de fall den utgivna ersättningen innefattar även ersättning för kostnader i arbetet som den skattskyldige haft att täcka med ersättningen. Bestämmelserna gäller i fråga om inkomst av såväl tjänst som näringsverksamhet som förvärvas av en fysisk person. I tredje stycket anges att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får fastställa schabloner för kostnadsberäkningen samt ramarna för sådana schabloner. Finns det inte någon tillämplig schablon skall kostnadsavdragets storlek bestämmas av skattemyndigheten. Motsvarande bestämmelser har förts in på avgiftsområdet (se 6 § USAL). Motivet till de nya bestämmelserna framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 3.8). Bestämmelserna i 11 § gäller ersättning som betalas till en fysisk person. Kostnadsavdrag enligt denna paragraf kan således inte medges vid beräkning av preliminär A-skatt för en juridisk person. Skulle den preliminära A-skatten för en sådan person bli för hög med hänsyn till att den juridiska personen har stora kostnader finns dock möjligheten att begära jämkning hos skattemyndigheten. Paragrafen har kompletterats med bestämmelser motsvarande dem som finns i 2 och 3 §§ lagen om skatteavdrag i vissa fall från folkpension m.m. som gör det möjligt för utbetalaren att ta hänsyn också till det särskilda grundavdraget. 13 § 1--3 mom. Rubriken närmast före paragrafen har ändrats till att gälla F-skatt i stället för B-skatt. Som framgår av den allmänna motiveringen avses i huvudsak samma uppbördsregler gälla för preliminär F- skatt som gäller för preliminär B-skatt med undantag för bestämmelserna om skattsedelstilldelningen. Bestämmelserna i 1 och 2 mom. har i enlighet med detta ändrats till att i stället för B-skatt avse F-skatt. Av redaktionella skäl har nuvarande bestämmelser i 14 § i aktuella delar flyttats till 3 mom., som är nytt. De ändringar som har gjorts i bestämmelserna föranleds dels av deras nya placering, dels av att preliminär F- och särskild A-skatt skall beräknas även med hänsyn till sådan mervärdeskatt som den skattskyldige skall redovisa i sin allmänna självdeklaration. Hänsyn skall tas till såväl utgående mervärdeskatt som överskjutande ingående mervärdeskatt. Flyttningen föranleder även ändringar i 1 mom. första stycket och 2 mom. andra stycket. De nuvarande bestämmelserna om skatteavdrag från sjukpenning och artistersättning som har funnits i två särskilda lagar har arbetats in i UBL. Hänvisningen till de särskilda lagarna i 1 mom. fjärde stycket har därför slopats. Däremot har styckets inledning behållits eftersom det även inom det nya systemet kan inträffa att preliminär A-skatt skall utgå som en preliminär skatt har debiterats. Detta gäller t.ex. då en F-skattesedel kombineras med en A-skattesedel. Närmast före paragrafen, som blev ledig när paragrafens nuvarande bestämmelser flyttades till 13 § 3 mom., har införts en ny rubrik, Särskild A-skatt. I första stycket anges att bestämmelserna i 13 § 1 och 3 mom., som gäller för beräkning m.m. av preliminär F-skatt, skall gälla även i fråga om särskild A-skatt. Under vilka förutsättningar särskild A-skatt får tas ut framgår av 3 § 4 mom. Bestämmelserna i 13 § 1 mom. första och andra styckena kan antas komma att tillämpas endast i mindre omfattning eftersom särskild A-skatt ofta kommer att tas ut av den som har att också betala preliminär A-skatt genom skatteavdrag. I andra stycket har på lagrådets inrådan tagits in en bestämmelse som klargör att också särskild A-skatt skall beräknas med ledning av preliminär taxering. Närmast före paragrafen har en ny rubrik, Preliminär taxering, förts in. I första stycket har hänvisningen till 14 § ersatts med en hänvisning till 13 § 3 mom. dit de aktuella bestämmelserna har flyttats. Bestämmelserna i 15--21 §§ om preliminär taxering och preliminär självdeklaration avses gälla i fråga om både preliminär F-skatt och särskild A-skatt. 17 § 1 mom. Till skillnad från vad som gäller i fråga om preliminär B-skatt skall preliminär F-skatt utgå endast efter särskild ansökan. avses sålunda inte kunna mot den skattskyldiges vilja besluta att preliminär F-skatt skall betalas. Särskild A-skatt skall utgå endast i de fall skattemyndigheten funnit skäl till det och meddelat ett särskilt beslut om detta. Nuvarande bestämmelser i punkterna 1 och 3 har därför slopats. Av punkt 1, som ersätter nuvarande punkterna 1 och 3, framgår att en preliminär självdeklaration skall bifogas en ansökan om skattsedel på preliminär F-skatt. Bestämmelsen i punkt 2 har gjorts tillämplig på den som redan har att betala preliminär F-skatt eller särskild A-skatt. I punkten har också gjorts en ändring som föranleds av att nuvarande bestämmelser i 14 § har flyttats till 13 § 3 mom. 17 § 2 mom. I momentet har endast redaktionella ändringar gjorts. I första stycket har endast redaktionella ändringar gjorts. I andra stycket, som är nytt, har tagits in en bestämmelse som ger skattemyndigheten möjlighet att anmana en skattskyldig som myndigheten överväger att debitera särskild A-skatt att komma in med en preliminär självdeklaration. Om den skattskyldige inte efterkommer anmaningen får skattemyndigheten förelägga den försumlige vite. Detta framgår av 83 §. Rubriken närmast före paragrafen har begränsats till att gälla ''''''''Debitering av skatt m.m.'''''''' Närmast före 33 § har införts rubriken ''''''''Utfärdande av skattsedel''''''''. Ändringarna i första stycket innebär att skattemyndigheten blir behörig att besluta även om debitering av preliminär F-skatt och särskild A-skatt. Bestämmelserna i nuvarande 2 mom. har av redaktionella skäl flyttats till 52 § första stycket under . Paragrafens momentindelning har därefter kunnat slopas. Nuvarande 24 § 1 mom. betecknas därför 24 §. Första stycket har ändrats så att paragrafen blir tillämplig endast i fråga om fysiska personer. Bestämmelserna i paragrafen skall gälla i fråga om såväl preliminär F-skatt som särskild A-skatt. Bestämmelserna i paragrafen skall, med ett undantag, gälla i fråga om såväl preliminär F-skatt som särskild A- skatt. Nuvarande bestämmelse i första stycket sista meningen har flyttats till ett nytt tredje stycke. Den behöver gälla endast i fråga om preliminär F-skatt eftersom en F- skattesedel skall utfärdas helt oberoende av den preliminära skattens storlek medan däremot skattemyndigheten själv får besluta om särskild A-skatt skall debiteras eller inte. Beloppsgränsen har höjts till . Av bestämmelsen i 26 § andra stycket framgår att preliminär F-skatt och särskild A-skatt skall betalas med början . 27 § 2 mom. Nuvarande bestämmelser om debiterad preliminär B- skatt blir genom ändringen i punkt 1 i stället tillämpliga på debiterad preliminär F-skatt och särskild A- skatt. Ändringen i punkten 3 föranleds av att en möjlighet införts i 52 a § att i vissa fall använda preliminär A-skatt för inbetalning av innehållen preliminär skatt. Ändringarna i punkterna 2 och 4 är av endast redaktionell natur. 27 § 3 mom. Ändringarna i andra stycket föranleds av att sådan mervärdeskatt som den skattskyldige skall redovisa i sin allmänna självdeklaration också skall ingå i preliminär F- skatt och i särskild A-skatt. I paragrafen, som är ny, anges i första och andra styckena hur ett belopp som har innehållits genom skatteavdrag på ersättning för arbete till ett handelsbolag resp. inte har innehållits men betalats i enlighet med ett beslut av skattemyndigheten eller allmän förvaltningsdomstol skall krediteras bolaget. Bestämmelserna har utarbetats med 16 § AUL som förebild. Innehållet belopp skall dock hänföras till den sista redovisningsperioden under det kalenderår då det innehölls. Har bolaget fullgjort sin skyldighet att betala mervärdeskatt skall beloppet återbetalas till bolaget. Detsamma gäller om bolaget över huvud taget inte bedriver mervärdeskattepliktig verksamhet. Har det allmänna en fordran på bolaget blir bestämmelserna i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter tillämpliga. I tredje stycket anges att bestämmelser i första och andra styckena inte skall tillämpas om skattemyndigheten meddelat beslut om betalning enligt 52 a §. Detta innebär att ett beslut att gottskriva betald preliminär skatt som mervärdeskatt måste upphävas om skattemyndigheten senare bifaller en ansökan enligt 52 a § om att den preliminära skatten i stället skall användas för betalning av preliminär skatt som handelsbolaget innehållit eller delägares preliminära skatt. Bestämmelserna i 33 -- 38 §§, varav 33 a -- 33 d och 36 a §§ är nya, handlar om utfärdande av skattsedlar. Närmast före 33 § har därför införts rubriken ''''''''Utfärdande av skattsedel''''''''. Första och andra meningarna i 33 § överensstämmer i huvudsak med den nuvarande lydelsen. Resterande delar av nuvarande 33 § med undantag av tredje stycket har efter vissa ändringar flyttats till 33 d §. Som framgår av den allmänna motiveringen skall skattsedel på såväl preliminär F-skatt som preliminär A- skatt kunna utfärdas också för handelsbolag, trots att sådana bolag inte är skattesubjekt vid inkomstbeskattningen. En erinran om att skattemyndigheten får utfärda skattsedel på preliminär skatt för handelsbolag har tagits in i sista meningen. I första stycket anges när skattsedel på preliminär A-skatt skall utfärdas. Det skall ske om den skattskyldige inte har att betala preliminär F-skatt, dvs. om den skattskyldige inte har fått en F-skattesedel.