prop · GG03150 · 1992-12-31 00:00:00 — 1 detta perspektivframstår risken som relativt olika för exportförelag respeklivehemmamarknadsorienterade företag. Exportföretagen beräknas förbättra sinlönsamhet avsevärt , vilket underlättarinveste-ringsmöjlighetema. Dessa relativt stora företag har också bättremöjligheler än småföretagen att finna finansiering utomlands. Riskenär större för att de hemmamarknadsorienterade företagen kommer att hållatillbaka sina investeringar . Dels bidrar en svag inhemskefterfrågan till att lönsamheten inte förbättras på sainma sätt som iexportföretagen, dels har framför ellt de mindre hemmamarknadsföretagen intesamma möjligheter alt finna alteraativ finansiering vid sidan av bankeraa. Omdagens höga marginaler mellan in- och utlåning skulle bli bestående innebär delen allvarlig restriktion för investeringar inom hemmamarknadsföretagen samt förhushållens investeringar i bl.a. bostäder och andra varaktiga konsumtionsvarorEtt eventuellt fortsatt fall i fastighetsprisema skulle dessutom yllerligareskärpa kraven på skuldavveckling. En sådan konsolidering skulle dämpa investeringsincitamenienför småföretagen än mer Med tanke på att prisuppgången under1980-talet bidrog till att företagens fastighetsinnehav Prop. 1992/93:150genomsnittligt ökade nära 5 gånger i värde bör fallhöjden från toppnivån Bilaga 1.1 vara avsevärd. I vilken mån denna process kommer all fortsätta ärdock svårt att avgöra. Desvenska hushållens skuldsättning ökade kraftigt i samband med kreditmarknadensavreglering. Under 1980-talel som helhet har dock skuldsättningen i t.ex Storbritannienha ökat betydligt mer Relateras de svenska hushållens skuldstock tilldisponibel inkomst visar det sig dessutom aii denna kvot redan kommit ned tillnivån före kreditmarknadens avreglering. Detta har åstadkommits genom denremarkabla sparkvotshöjning som hushållen genomfört . Sett ur dennasynvinkel verkar sålunda hushållens skuldproblem inte vara speciellt allvarligti . Kostnaden för skulden är dock mer betungande , vilkettill en del har att göra med att ränteavdragen minskade i värde genomskattereformen. Detta innebär i sin tur att det krävs en fortsatt amortering avhushållens skuldstock. Med det finansiella sparande som grandkalkylen bygger påfinns det dock ett ordentligt utrymme för fortsatta amorteringar. Diagram 13:4 Hushållens nettoförmögenhet i relation tilldisponibel inkomst 350 300 250-H 200 150 100 50 Finansiellnettoförmögenhet 0 Småhus och bostadsrätter 0 Börsaktieroch fondandelar 1970 1974 1978 1982 Anm.: Förmögenhetsutvecklingen' 1993-1998 är grundad påsparande enligt kalkyl samt antagande om au aktie- och bostadstillgångarutvecklas som disponibel inkomst. 1diagram 13:4 visas hur hushållens nettoförmögenhetskvot beräknas utvecklas,under föratsättning att bostads- och aktieförmögenheten följerdisponibelinkomstutvecklingen . Från dagens nivå ökarhushållens netloförmögenhetskvot kontinuerligt för all 1998 ligga på enhistoriskt sett mycket hög nivå. En kämfråga i detta sammanhangär naturligtvis hur priserna för egnahem och bostadsrätter Prop. utvecklas.Genom att bostädema utgör ca hälften av hushållssektoms Bilaga 1.1 totalatillgångar ger prisfluktuationer stora genomslag på hushållens motsvararen förändring av hushållssektorns nettoförmögenheten med ca 120mdr kr Ett fortsatt prisfall skulle därmed kunna få en uppdragande effekt på sparkvoten. Omhushållen ändrar sitt finansiella sparande följande år med t.ex. 1/10 av nämnda förmögenhetsförändring så motsvarardessa 12 mdr. kr en konsumtionsändring på ca 1,, som i sintur kan ändra BNP med ca 0,. Fortsatta prisfall för egnahem och bostadsrätter,liksom en kanske lika trolig återhämtning, kan således få betydelsefulla effekterför konsumtions- och produktionsutvecklingen. prognosticerabostadspriseraas fortsatta utveckling är mycket svårt, men erfarenheterfrån andra sektorer och länder kan ge en viss ledning i Somframgick ur diagram 13:1 var prisuppgången på småhus inte likamarkant som för kommersiella fastigheter och flerbostadshus. Detta innebär attdel lotala prisfallet på hushållens tillgångar sannolikt inle kommer att blilika kraftigt som för fastighetsföretagen. Vidare har bostadspriseraa redanfallit relativt mycket i jämförelse med många andra länder I bådeStorbritannien och har de genomsnitfliga prisema nätt och jämnt sjunkit inominella tal, medan priseraa i har fallit mer I har dessutomprisema gått ned under en följd av år, vilket sammanfallit med en mycket svagutveckling av den privata kosumtionen. Också i jämförelse med måste dockden svenska anpassningen anses ha varit relativt hastig, även om den totalaprissänkningen för del varit något större. En tolkning av detta skullekunna vara att den svenska prisnedgången till stor del redan har inträffat. Enannan tolkning är alt obalansen i är större än i . Prisutvecklingenpå bostäder beror bl.a. på ränteläget och i synnerhet realräntan efter skattsom höjts markant. Ökningen förklaras av skattereformen, vilkenmeförde lägre skattelättnad för utgiflsräntor, den hastiga nedväxlingen avinflationen saml en höjning av det nomiella ränteläget. Med den stabilt lågainflationslakt som antagits i kalkylen kan fortsatt höga räntor leda tillförhållandevis låga fastighetspriser, även . I sammanhanget kan delvara på sin plats att konstatera att en sänkning av det allmänna ränteläget iframtiden knappast kommer att höja hushållens disponibla inkomst efterränteutgifter, i och med den förväntade kraftiga ökningen av hushållensräntebärande tillgångar En ändring av räntan kommer i stället att påverkahushållens konsumtion och investeringar främst via effekter på tillgångspriser Bostadspriseraasförändring beror även på hushållens framtidsförväntningar, som i sin turpåverkas av den ekonomiska utvecklingen i allmänhet och av arbetslösheten isynnerhet. Ökad oro för den framtida inkomstutvecklingen gör hushållen mersparbenägna, vilket under senare lid visat sig genom höjd sparkvot och fallandehuspriser Diagram13:5 Hushällen nettosparkvot i olika länder. 1992/93:150 Bilaga1.1 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 Anm.: Uppgifter för ; finansdepartement.Prognos för ; . Källor: , Statistiska centralbyrån.Finansdepartementet och . Diagram 13:6 Arbetslösheten i olika länder 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 Anm.: Uppgifter för 1992-1994; Finlandsfinansdepartement. Prognos för ; . Källor: , Statistiska centralbyrån.Finansdepartementet och . Somframgår i diagram 13:5 och 13:6 är samvariationen mellan Prop. 1992/93:150arbetslöshet och sparkvot påtaglig även i andra länder Både arbetslöshet Bilaga1.1 och tillväxt väntas i stabiliseras , men sysselsättningenväntas sjunka även 1994. Det finns följaktligen en risk att vändningen ihusprisema dröjer På samma sätt påverkas fastighetspriseraa och därmedkreditförlustemas framtida utveckling av t.ex. den intemationella efterfrågan. Detfinns en inte obetydlig risk för alt den finansiella krisen kommer att medföraen svagare efterfrågan och därmed en långsammare återhämtning än vad somantagils i kalkylen. Fortsalt höga räntemarginaler mellan in-och utlåning kankomma att utgöra en broms på framför allt hemmamarknadsorienterade företagsinvesteringsmöjligheter utöver vad som beaktats i kalkylen. 1980-taletsexplosiva utvecklingen av prisema på fastighetsmarknaden skapade en avsevärdfallhöjd i tillgångsvärdena. Kombinationen av höga marknadsräntor och svagefterfrågan riskerar att hålla nere efterfrågan på bl.a. lokaler. Fortsattsjunkande fastighetspriser skulle då öka bankemas kreditförluster Företagenslånemöjligheter begränsas därmed ännu mer, både genom ytterligare fallandesäkerheter och rena kapitalrestriktioner i bankema. Investeringaraa inomframför allt småföretag riskerar därför att bli mindre än beräknat. Påhushållssidan var inte prisuppgången lika dramatisk under 1980-lalet, vilketborgar för att nedgången heller inte borde behöva bli lika allvarlig. I ettintemationellt perspektiv har hushållens anpassning både vad gäller skuldkvotoch huspriser varit mycket hastig, vilket skulle kunna innebära attanpassningstiden blir kortare än i andra länder Det fortsatt svagaarbetsmarknadsläget hotar dock all pressa upp hushållens sparkvot, vilket i ettkort och medelfristigt perspektiv skulle få mycket negativa följder för densamlade efterfrågan. Utvecklingenkan emellertid också bli mer fördelaktig en i kalkylen. Fastighetsprisema harkanske redan anpassats fuUt ut. Sjunkande räntor och ökande produktion kan ledalill stigande fastighetspriser, väsenlligt lägre kreditförluster och därmedförbättrad kreditförsörjning. Därav följande investeringar och konsumtionbidrar till en ytterligare ökning av fastighetspriser och tillväxt, varföråterhämtningen av ekonomin kan komma att ske snabbare än i kalkylen. 13.3 En sämre fungerande arbetsmarknad Ikapitel 12 redovisades ett scenario för den ekonomiska utvecklingen fram tillår 1998. Den för svenska förhållanden höga arbetslösheten under periodenirmebär en dämpad pris- och löneökningslakt. Utifrån den beräknade nivån påarbetslösheten tyder traditionella ekonometriska skattningar på en i allmänhetännu lägre löneökningstaki än vad som antas i denna kalkyl. Dessa skattningarär dock grandade på statistiska samband som uppskattats för en period med betydligtlägre arbetslöshet. I kalkylen ingår en effektav all löneökningamas känslighet för förändringar i arbetslösheten sannoliktavlar vid högre arbetslöshetsnivåer Det finns emellertid skälatt peka på risken att lönerna stiger mer än scenariets antagande om engenomsnittlig årlig ökning på . Dessutom kan lönebildningen visa sig varamindre flexibel. Den rörliga växelkursenkan medföra all sambanden mellan löne- och sysselsättningsutveckling blirmindre tydligt för parteraa. Det finns betydande risker för en snabbarelönestegringstakt i framför allt den konkurrensutsatta sektorn, som dessutomkan spridas till övriga inhemska sektorer med både en snabbare inflationstaktoch en högre arbetslöshet som följd. Om en högrearbetslöshetsnivå etableras och en växande del av dearbetslösa permanent hamnar utanför den reguljära arbetsmarknaden finns det enrisk för att löneökningamas känslighet för arbetslösheten minskar i ännu störreutsträckning än vad som antas i kalkylen. Löneökningama riskerar då all tilltaredan vid en förhållandevis hög arbetslöshet. 1992/93:150 Bilaga1.1 Diagram 13:7 Arbetslöshet-Årlig procentuell förändring Timlön (vänster) .r,.., '-'"' Arbetslöshet 1 (höger) | 1976 1978 1980 1982 1984 1986 1988 1990 Anm.:Arbetslösheten är justerad hela perioden för au anpassas till den nya definitionensom gäller fr.o.m. . Källa:Statsistiska centralbyrån, och . Denlåga inflationstakten tillsammans med nominallönestelheter kan begränsamöjligheterna till nödvändiga relativlöneförskjutningar och därmed försvåraomallokeringen av arbetskraft från den skyddade till den konkurrensutsattasektom. Det kan dessutom fiimas en uppdämd önskan från vissa grapper attåterställa eller förändra lönerelationer efter en period av centrala avtal,vilket kan leda till en högre genomsnittlig löneökning. Lönebildning under nyavillkor Prop. Bilaea1.1 Övergången från fast till rörlig växelkurs i borde inle förändra de spelregler som gällerför lönebildningen. måste också under rörligväxelkurs ta hänsyn till den traditionella avvägningenmellan löne- och sysselsättningsutveckling. Vidfast växelkurs finns det starka och lätt påvisbara skäl för denkonkurrensutsatta sektom all hålla tillbaka löneökningarna så att desskonkurrenskraft inte försämras. De svenska pris- och löneökningama kan på siktinte överstiga omvärldens. Det utrymme som finns för löneökningar fastställsytterst av produktivitetstillväxten. Löneutvecklingen bestäms sedan utifrånefterfrågan och utbud av arbetskraft. Höga nominella löneökningar leder tillförlorade marknadsandelar om företagen inte motverkar kostnadsökningama med enminskad vinstmarginal, vilket är ohållbart. En minskad efterfrågan påsvenska produkter orsakat av ett för högt kostnadsläge för med sigproduktionsneddragningar och leder till utslagning av företag, kapital ocharbetskraft. Viden helt rörlig växelkurs finns det ingen sådan direkt och automatisk dämpandemekanism i den konkurrensutsatta sektom. Om de nominella lönerna överstigerproduktivitetsutvecklingen kan det kompenseras av en motsvarande korrigering avväxelkursen. Prisstabilitet har emellertid fastställts som det övergripandemålet för både finans- och penningpolitik. kan därmed bemöta en"för hög" löneökning -som tolkas som en icke-önskvärdinflationsimpuls - med att höja den korta räntan och på så vis motverka endepreciering. Även vid en rörlig växelkurs kommer sålunda för höga löneökningaratt medföra en dämpning av den inhemska aktivitetsnivån. I jämförelse med ettläge med en fast växelkurs blir den kontraktiva effekten meromedelbar. Ominle arbetsmarknadens parter uppfattar den ekonomiska politiken som trovärdigkan de utgå från att en ofördelaktig kostnadsutveckling korrigeras viaväxelkursen. Då kan löneutvecklingen komma att överstiga det utrymme somgenereras genom produktivitetsförbättringar Det kan inte heller uteslutas attden konkurrensutsatta sektoms löneutvecklingen sprids till andra sektorer OmRiksbanken reagerar på löneutvecklingen med att höja räntenivån uppstår endämpande effekt på aktivitetsnivån, tillväxten minskar och arbetslöshetenstiger Därmed ökar riskerna för långtidsarbetslöshet och utslagning. Om å andrasidan inle vidtar några åtgärder kommer en okontrolleradlöneutveckling sannolikt medföra att kronans värde sjunker och inflationen tarfart, vilket på lite kan driva upp marknadsräntoraa med motsvarandeeffekter för ekonomin. Högarbetslöshet och höga löneökningar 1kalkylen över utvecklingen av ekonomi i ell medelfristigt perspektivantas all arbetsmarknadens funktionsförmåga inte försämras påtagligt. Detta kandock ifrågasättas med tanke på de höga arbetslöshetsnivåer som föratses vinderprognosperioden. Hög och bestående arbetslöshet kan leda lill atttillväxtföratsällningarna begränsas. Diagram13:8 Arbetslöshet inom EG 1972-1991 1992/93:150 Bilaga1.1 1972 1975 1978 Källor:OECD, Economic Outlook Motbakgrand av utvecklingen i , se diagrammet ovan, finns elt antalhypoteser om vilka faktorer som hindrar arbetslösheten att återgå till tidigarelångsiktiga jämviktsnivå efter en stöming i ekonomin. Trögheter i realkapitaletsstorlek kan vara en förklaring. Kapitalstocken ökar långsammare, ellerminskar, vid en konjunkturaedgång eller störaing i ekonomin. Det tar sedan tidatt återappbygga kapitalet. En brist på realkapital kan därför uppstå närkonjunkturen vänder uppåt. Kapacitetstaket nås innan den arbetskraft somfriställts i den tidigare nedgången åter har absorberats. Del kan också uppkomma enhumankapitalbrist genom alt personer som varit arbetslösa länge förlorar en delav sin kompetens. Långtidsarbetslöshet kanverka passiviserande såtillvida att de arbetssökande slutar all söka arbete.Därmed uteblir den nedpressande effekten på lönebildningen. Ersättningsnivåeroch ersätlningstider vid arbetslöshet torde inverka på incitamenten att aktivtsöka arbete. Höga kostnader för attanställa och avskeda personal tenderar att konservera den aktuellasysselsättningsnivån. Dessutom finns risk för att trygghetslagarna verkarhindrande för rörligheten på arbetsmarknaden. Insider-outsider teorinbygger också på att kostnadema för att anställa och avskeda personal är höga.De som är sysselsatta kan pressa upp sina löner i en konjunkturappgång utan attförlora sina jobb, istället för att genom återhållsamma lönekrav underlätta förde som står utanför arbetsmarknaden att komma in. har vidintemationella jämförelser historiskt visat sig ha en mycket väl fungerandearbetsmarknad, med en hög grad av flexibilitet. Med ledning av hypotesema ovankan del dock inte uteslutas att arbetslösheteninte kommer sjunka, eller framför aUt kommer att ha en Prop. 1992/93:150 förlönebildningen ogynnsam sammansättning i riktning mot slörre andel Bilaga 1.1långtidsarbetslösa, till följd av större utslagning av kapital och arbetskraft.Överhettningstendenser kan då uppkomma relativt tidigt i en ekonomiskuppgångsfas. En situation kan etableras med en kvarvarande förhållandevis högarbetslöshet och höga löneökningar. Det innebär att den BNP-tillväxtsom föratsätts i kalkylen inte kan realiseras p.g.a. den ekonomiska åtstramningsom då blir nödvändig för alt uppfylla inflationsmålet, varvid ekonomins realautveckling blir allmänt svagare som det krävs ännu mera omfattandebeslut om nya budgetförstärkningar för att sanera de offentliga finansema. Inledningsvisbetonades att den allmänna lönenivån inte får öka i alltför snabb takt om enhög sysselsättning ska kunna säkras. Relativlönerna är emellertid ocksåviktiga. Löneslrakturen måste ge en rimlig balans mellan utbud och efterfråganpå olika delarbetsmarknader Enalltför rigid lönestraktur riskerar att ge upphov till långsiktigasamhällsekonomiska skadeverkningar Löneslrakturen måste ge en rimlig jämviktmellan utbud och efterfrågan på olika delarbetsmarknader för att inte leda tillproduktionsbortfall genom outnyttjade resurser t.ex. i form av en bestående högungdomsarbetslöshet, en bestående hög regional arbetslöshet ellerförtidspensionering av arbetsmarknadsskäl. Lönebildningen måsle underlätta enväl fungerande omfördelning av arbetskraft och sysselsättningstillfällen. Bådearbetskraft och företag måste ha motiv alt utvecklas och söka sig tillexpansiva delar av ekonomin. Val av utbildning, yrke, bransch, bostadsort etcförsvåras om lönebildningen ger otydliga eller felaktiga signaler Intemationelltsett har en platt lönestraktur Det fanns en tendens till ökadlönespridning under 1980-talel som dock bröts i samband med den s.k.Rehnbergsöverenskommelsen. Uppgörelsen innebar en relativt dämpadlöneutveckling, men medförde avtalens konstraktion små möjlighetertill förändrade relativlöner mellan branscher och individer Scenariotpekar på en fortsatt förhållandevis låg löneökningstakt fram till och med 1998.Även om detta är ett nödvändigt steg för ökad tillväxt så kan det försvåraerforderliga justeringar av relativlöner, vilket medför alt löneslrakturen påsikt utgörs etl orosmoment. Historisktsett har karakteriserats av relativt stela nominallöner och det hardessutom varit en stor följsamhet mellan olika avtalsområden. medfördeunder att den konkurrensutsatta sektora drabbades avarbetskraftsbrist. Trots 1980-talets höga inflation var det således intemöjligt att få lill stånd nödvändiga relativlöneförändringar. Denutveckling som skisseras i scenariot ställer dock andra krav. I en ekonomi meden låg inflationstakt kan relativlöneförskjutningar mellan olika grapper ochbranscher innebära nominallönesänkningar för vissa kategorier En nödvändigexpansion av den konkurrensutsatta sektorn kan dock försvåras om inflationsnedväxlingenkarakteriseras av nominella Prop. 1992/93:150 stelheter och löneföljsamhet.Drivkrafterna till överflyttning av arbets- Bilaga 1.1 kraft till denkonkurrensutsatta sektom blir då för små. Därmed hotas den exportleddatillväxtuppgång som skisseras i scenariot. Nominallönestelheterkan också påverka den allmärma lönenivån i inflationsdrivande riktning.Krav på att återställa eller förbättra nödvändiga relativlönepositioner kan ökakonkurrensen mellan olika grapper och resultera i en löne-löne-spiral med välkända effekter på lönenivån. Den svenska lönebildningen har tidigare haft storainslag av relalivlönekonkurrens och del finns en risk för en likartadutveckling när arbetsmarknadsläget börjar lätta. ekonomi med låg inflation får också antalel förhandlingsnivåer störrebetydelse. Organiseras lönebildningen liksom tidigare i två eller treförhandlingsnivåer kan det krävas nominella lönesänkningar på central nivå föratt uppnå en återhållsam reallöneutveckling. Olika former av låglönepottermedför dessutom spänningar i förhållande till en mer marknadskonformlönesättning. Erfarenhetema visar all centralalåglönesatsningar drev upp den allmänna lönenivån och försvårade en effektivresursallokering. Sammanfattningsviskan det konstateras att den bild som tecknas i kalkylen med en dämpad pris- ochlöneökningstakt föratsätter en väl fungerande arbetsmarknad. Det finns dock endel osäkerhetsfaktorer som kan orsaka en mindre gynnsam utveckling. Snabbarelöneökningar än de som skisseras i kalkylen kan inträffa, vilket i så falldämpar tillväxten och driver upp arbetslösheten. Risken ökar för utslagning ochlångtidsarbetslöshet, vilket är det ur välfärdssynpunkt allvarligasteproblemet. Det är också osäkert om arbetsmarknaden kan hantera de redan högaarbetslöshetsnivåer som finns i kalkylen. Med en låg inflationslakt försvårasdessutom den relativlöneutveckling som krävs för att kunna allokera arbetskrafteffektivt. 13.4 Kan K-sektorn expandera tillräckligt? Ettav målen i den ekonomiska politiken är att främja en exportledd tillväxt av densvenska ekonomin. Det är den s.k. konkurrensutsatta sektom som via ökad exportska stimulera tillväxten som den skyddade sektoms andel av ekonominhålls tillbaka. Problemet är att K-sektom krympt och är för liten iutgångsläget för att varaktigt kunna generera den önskvärda expansionen. Det äravgörande all investeringar i sektom tar fart för att en god tillväxt ska varamöjlig. Frågan är om det kan ske tillräckligt snabbi. Ettav de främsta skälen till varför K-sektom bör expandera är att ökadeexportintäkter kan finansiera en motsvarande ökning i importen. är ihög grad beroende av import på en rad viktiga områden, t.ex.energiförsörjningen, livsmedel och insatsvaror i produktionen. Importinnehålleti slutlig användning uppgår lill för offentlig konsumtion, förprivat konsumtion, för brattoinvesteringar Prop. 1992/93:150 och ca 36%för export. Importens andel av BNP uppgick till Bilaga 1.1 ,och . Under innevarande lågkonjunktur har andelenfallit lill . Delbör påpekas att expansionen inom K-sektom inte är ett självändamål utan berorpå utvecklingen i importefterfrågan. Dessutom bör K-sektorns tillväxt ses motbakgrand av om det ger den största samhällsekonomiska avkastningen. Här skeren avvägning mellan valet av den import som blir möjlig genom exporten och denaltemativa konsumtion som kan komma till stånd om istället den skyddade sektomexpanderar. Svenskekonomi kan delas in i en konkurrensutsatt varaproducerande sektor och enskyddad vara- och tjänsteproducerande sektor, se tabell 13.1. Denna indelningsvarar mot den som gjordes i (SOU 1992:19). I dennauppdelning har det inte gåft aft sortera ut konkurrensutsatt tjänstesektor Utmärkandeför K-sektom är att den är utsatt för konkurrens från utländska producenter ochär starkt exportorienlerad. Den möter också konkurrens från utländskakonkurrenter på hemmamarknaden. I det följande kommer vi användaLångtidsutredningens definition av K-sektom, som delas upp i kapitalinlensiv,arbetsintensiv och kunskapsintensiv varaproduklion. Ettutmärkande drag i utvecklingen av den svenska produktionens straktur på1980-lalel var alt K-sektom expanderade efter devalveringama 1981/1982.Tillväxttakten inom K-sektom uppgick i genomsnitt tillnära För de skyddade sektorema inom näringslivet totalt lågtillväxttakten . Under överhettningsåren 1986-1988 avtog däremottillväxttakten betydligt för K-sektorn, särskilt för den kunskapsintensivaproduktionen. Den skyddade sektorn inom näringslivet började iställetexpandera, se tabell 13.1. Denavtagande tillväxttakten inom K-sektom kandelvis förklaras av de flaskhalsar som uppstod i produktionen. Flera branschernådde ett så högt kapacitetsutnyttjande att det var svårt att möta efterfråganmed ökad produkfion. Denna kapacitetsbrist orsakade en stor del av industrinsmarknadsandelsförluster mot slutet av överhettningsperioden. minskade produktionen inom samfliga tre delsektorer avK-sektom, och särskilt för den kapitalintensiva produktionen.