prop · GG03181 · 1992-12-31 00:00:00 — Idenna artikel åtar sig konventionsstaterna att aldrig under nägra omständigheter: - utveckla, framstäUa, på annat sätt förvärva, lagraeller behålla kemiska vapen, eller, direkt eller indirekt, överföra kemiskavapen till någon; - använda kemiska vapen; - vidta miUtära förberedelser för att använda kemiskavapen; - hjälpa, uppmuntra eller förmå nägon att företa enaktivitet som är förbjuden enligt konventionen. Staternaåtar sig vidare att förstöra samtliga kemiska vapen och varje produktionsanläggningför sådana vapen som de äger eller innehar eller som är belägna på plats underderas jurisdiktion eller kontroll. Varje konventionsstat åtar sig också attförstöra alla kemiska vapen den lämnat kvar på någon annan stats territorium. Härutöveråtar sig medlemsstaterna att inte använda ämnen för kravallbekämpning som enkrigföringsmetod. Dennaartikel definierar grundlägganie begrepp i konventionstexten, bl.a."kemiska vapen", "giftig kemikalie","utgångsämne", "kvariämnade kemiska vapen", "ämnenför kravallbekämpning", "produktionsanläggning för kemiskavapen" och "ändamål som inte är förbjudna enligt denna konvention". Vadgäller termen "kemiska vapen" kan noteras, att denna är brett defi nierad. Den omfattar giftiga kemikalier och deras utgångsämnen samt am munition och anordningar som särskilt konstruerats för spridning av sädana. Grundläggande för definitionen är den tilltänkta användningen. Är avsikten att använda en giftig kemikalie som kemiskt vapen ingår denna kemikalie i konventionens totalförbud. Begreppet innefattar vidare varje utrustning som särskilt konstruerats för att brukas i direkt samband med att nämnda ammunition och anordningar används. Vadavser sädana ändamål för vilka aktiviteter omfattande giftiga kemika- Prop.1992/93:181 lier och deras utgångsämnen inte är förbjudna enligt konventionenanges i texten följande: industriella, jordbruks-, forsknings-, medicinska,farmaceutiska eller andra fredliga ändamål. Konventionen tillåter ocksåaktiviteter för skyddsändamål direkt relaterade till skydd mot giftigakemikalier och kemiska vapen samt för militära ändamål som inte är förknippademed användning av kemiska vapen. Åtgärder syftande till upprätthållande avlagar, inklusive kravallbekämpning på det nationella planet, är ocksäundantagna från användningsförbudet för giftiga kemikalien 3.3 Deklarationer avseende innehav av kemiska vapen ochanläggningar för produktion av sådana vapen ArtikelIII föreskriver att en konventionsstat senast efter det attkonventionen trätt i kraft för staten i fråga till organisationen skall lämnadeklarationer avseende bl.a.: - Innehav av kemiska vapen (eller i övrigt förekomstav sådana på dess territorium) samt en allmän plan för förstöring av dessavapen. - Innehav av anläggningar för produktion av kemiskavapen (eller förekomst av sådana på dess territorium) samt en allmän plan förderas förstöring. Vidareskall anges vilka åtgärder som avses vidtas för att stänga sådana an-läggninganI förekommande fall skall en allmän plan för temporär omställning av sådanaanläggningar för destruktion av de kemiska vapnen lämnas. Artikeln föreskriverockså att konventionsstaterna skall, tiU organisationen, specificera de ämnensom innehas för kravallbekämpning. Tillsist kan påpekas att ovan nämnda deklarationsplikt med krav på redogörelse föreventuella innehav av kemiska vapen och planer för förstöring av dessa inteomfattar vapen som grävts ned på en stats territorium före ,och förblir nedgrävda, eller dumpats till havs före . Därmedomfattas inte heller den dumpade kemiska ammunitionen i avkonventionens regler för deklaration och destruktion. Destruktion av kemiska vapen och anläggningar förproduktion av sådana vapen Enligtdenna artikel behandlas åtgärder för destruktion av de kemiska vapen som deklarerats enligt föregående artikel. Detaljerade bestämmelser för dessa ätgärder återfinns i del IVA i verifikationsbilagan. 1 artikelnanges bl.a., att en berörd konventionsstat skall ge tillträde för organi sationens representanter till de ställen där de kemiska vapnen finns för in spektion pä platsen av det deklarerade innehavet. Konventionsstaterna för binder sig att inte avlägsna vapnen därifrån annat än till anläggning för de struktion av dem. De förbinder sig vidare att ge tillträde till varje destruk- 11 tionsanläggningoch till områden för lagring av kemiska vapen föi systema- Prop.1992/93:181 tisk verifikation genom inspektioner pä platsen och övervakningmedelst pä stället installerade instrument. Destruktionav kemiska vapen skall påbörjas senast tvä är efter det att den berörda statentillträtt konventionen och vara avslutad senast efter det att dennaträtt i kraft. Destruktionen skall ske i enlighet med den destruk-tionsordningsom närmare anges i verifikationsbilagan. Denna innebär att avvapnen skall ha förstörts senast efter det att konventionen trätt ikraft. av dem skall ha förstörts senast efterkonventionens ikraftträdande och efter senast skall samtliga vapen haförstörts. Vadavser tioårsgränsen för destruktion av de kemiska vapnen ges dock iverifikationsbilagan viss möjlighet till undantag. Denna tillkom i slutfasen avförhandlingarna, då det visade sig att man för rysk del troligen skulle kommaatt sakna de erforderiiga tekniska och finansiella resurserna för att förstöraalla sina lager av kemiska vapen . Därför anges i punkt 24i del IV A av verifikationsbilagan att om en konventionsstatbedömer att den inte kommer att kunna genomföra destruktionen av samtiiga kemiskavapen senast efter konventionens ikraftträdande kan denna hosorganisationens Verkställande råd begära förlängning av tidsperioden. I punkt26 anges, att beslut om en sådan begäran skall tas av organisationens högstaorgan, konferensen, på grundval av rekommendation frän Verkställande rådet.Varje förlängning skall i förekommande fall vara kortast nödvändig, men iinget fall får tidsgränsen för destmktion av vapnen utsträckas till längre än15 år efter det att konventionen trätt i kraft. Undantagfrån deklarationsplikten för sådana kemiska vapen som grävts ned, och förblirnedgrävda, elter dumpats till havs före vissa i konventionen angivna tidpunktergäller enligt artikel IV också för skyldighet att förstöra dem. Bestämmelsernai denna artikel gäller destruktion av produktionsanläggningar för kemiskavapen. Detaljerade följdbestämmelser återfinns i del V av verifikationsbilagan. Ilikhet med vad som gäller för kemiska vapen skall berörd konventions stat ge tillträde för organisationens representanter till dessa anläggningarför systematisk verifikation på platsen genom inspektioner och kontinuerlig övervakning med instrument. Staten skall vidare senast efter det att konventionen trätt i kraft för staten i fräga stänga alla sädana produktionsan- läggningan Dessa skall sedan tillsammans med relaterade anläggningar och utrustning förstöras i enlighet med angiven destruktionsordning. Destruktio nen skall påbörjas senast efter det att den berörda konventionsstaten tillträtt konventionen. Den skall avslutas senast efter konventionens ikraftträdande. Konventionsstaterna ges möjlighet att temporärt omställa produktionsanläggningar för kemiska vapen till anläggningar för destruktion av dylika vapen. En sådan anläggning måste dock förstöras sä snart den inte längre används för destruktion, och i varje fall senast efter konventio- 12 Härutöver anges att konventionsstat i exceptionella fallav tvingande be- Prop. 1992/93:181 hov kan begära tillstånd att, eftervederbörlig omställning, använda produktionsanläggningar för kemiska vapen förändamål som inte är förbjudna enligt denna konvention. I sädana fall skallkonferensen pä Verkställande rådets rekommendation fatta beslut om huruvidabegäran skall beviljas eller inte, samt i fall av positivt beslut fastställa denärmare villkoren för detta. Vad allmänt gäller destruktion av kemiska vapen ochproduktionsanläggningar för sädana vapen kan noteras, att i fall avexisterande bilaterala eller multilaterala avtal på området (exempelvis det amerikansksovjetiskaavtalet från är 1990) skall organisationen överväga åtgärder för att undvikaonödig dubblering av verifikationsinsatsen Därvid kan Verkställande rädet undervissa villkor besluta att begränsa organisationens verifikationsåtgärder till endastsådana som kompletterar verifikationen enligt det bilaterala eller detmultilaterala avtalet. Vidare kan noteras att konventionen föreskriver attstater, som förfogar över kemiska vapen och anläggningar för produktion avsädana, själva skall stå för kostnaderna för destruktionen av dem och för denödvändiga verifika-tionsätgärderna i sammanhanget. 1 de fall organisationentill följd av bilaterala eller multilaterala avtal på området beslutar attbegränsa sina verifikationsinsatser till kompletterande sådana skall dockkostnaderna för dessa täckas av samtliga konventionsstater enligt de allmännareglerna i konventionen för fördelning av kostnaden Verifikation inom den kemiska industrin Artikel VI I artikel VI fastslåsatt konventionsstaterna med beaktande av relevanta bestämmelser i sammanhangethar rätt att utveckla, producera, på annat sätt förvärva, behålla, överföra ochanvända giftiga kemikalier och deras utgångsämnen för ändamål som inte ärförbjudna enligt konventionen (ändamålen specificeras, såsom tidigare nämnts,enligt artikel II).Samtidigt föreskrivsatt konventionsstaterna skall underkasta sädana giftiga kemikalier och derasutgångsämnen, som återfinns i tre särskilda listor i kemikaliebilagan samtanläggningar relaterade till dessa kemikalier, olika verifikationsåtgärderfrån organisationens sida. Verifikationsordningen varierar beroende på denstörre eller mindre risk för direkt användning som kemiska vapen eller förframställning av sädana vapen som de aktuella ämnena bedöms utgöra.Verifikationsordningen för respektive lista specificeras i del VI-VIII i verifikationsbilagan. Verifikationssystemet bygger pä ingäende deklarationerfrån konventionsstaternas sida om verksamhet i respektive land avseende de iovannämnda listor angivna ämnena och med angivande av de anläggningar vidvilka sådan verksamhet förekommen På basis av dessa deklarationer förutserkonventionen inspektioner på platsen för kontroll av att verksamheten inte stäri strid med gällande bestämmelsen Konventionstextcn gär emellertid längre än att endastföreskriva verifikation av verksamheten vid sådana anläggningar där giftigakemikalier och de- rasutgångsämnen upptagna på listor i kemikaliebilagan hanteras. Den syftar Prop.1992/93:181 ocksä till kontroll av andra kemiska produktionsanläggningar, därförutsättningar i princip kan finnas för produktion av kemiska vapen. Medhänsyn härtill fastslås i del IXi verifikationsbilagan, attkonventionsstaterna skall deklarera anläggningar vid vilka produceras i textenangivna större mängder av diskreta organiska kemikalier som inte återfinns pålistorna (dock med undantag för anläggningar som uteslutande framställerexplosiva ämnen eller kolväteföreningar eller kolväteprodukter) eller vidvilka produceras diskreta organiska kemikalier som inte är upptagna ikemikaliebilagan men innehåller minst ett av grundämnena fosfor, svavel ochfluon Dessaanläggningar kommer inledningsvis endast att vara underkastadedeklarationsplikt. Konventionsbestämmelserna föreskriver dock, att inspektionerpå platsen skall inledas i början av fjärde året efter det att konventionenträtt i kraft, såvida inte konferensen vid sitt reguljära möte året närmastföre beslutar annorlunda. Vid urval av ovan nämnda anläggningar för inspektionavses bl.a. viss hänsyn kunna tas till förslag från konventionsstaternas sida. Nationella åtgärder för genomförande av konventionenoch organisatoriska frågor ArtikelVII rör nationella åtgärder för genomförande av konventionens bestämmelsenAllmänt fastslås att konventionsstaterna i enlighet med sina respektivekonstitutionella regler skall vidta nödvändiga ätgärder för att genomföraåtagandena enligt konventionen. Detta innebär bl.a. att konventionsstaternaskall förbjuda fysiska och juridiska personer pä sitt territorium eller påvarje annan plats under dess jurisdiktion att företa aktiviteter som ärförbjudna för medlemsstaterna enligt konventionen och att införa strafflagstiftningför detta. Konventionsstaterna skall utsträcka denna strafflagstiftning tillatt omfatta varje aktivitet som är förbjuden enligt konventionen varhelst denföretas av landets medborgare. Varjekonventionsstat skall vidare upprätta en nationell myndighet med uppgift attutgöra kontaktpunkt för förbindelserna med organisationen och övrigakonventionsstaten föreskriver också att medlemsstaterna pävederbörligt sätt skall behandla konfidentiell information och uppgifter somden erhåller från organisationen. ArtikelVIII innehåller bestämmelser om immunitet och privilegier för deninternationella kontroliorganisationen samt för ett antal personer med anknytningtill organisationens organ. I avsnittet som rör organisationens rättskapacitet,immunitet och privilegier anges att organisationen skall åtnjuta denrättskapacitet samt den immunitet och de privilegier som krävs för att denskall kunna fullgöra sina uppgiften ArtikelVill behandlar vidare de organisatoriska frågorna enligt konven tionen och anger bl.a. följande. ' Sätet för Organisationen för förbud mot kemiska vapen ärförlagt till Prop. 1992/93:181 , . Organisationen har treorgan nämligen Konferensen, Verkställande rådet och Tekniska sekretariatet. Konferensen omfattar samtliga medlemsländer. Den ärorganisationens högsta organ med behörighet att behandla alla frågor som fallerunder konventionens tillämpningsområde. Konferensen sammanträder en gång perår men kan också sammankallas för specialsessioner. Verkställande rådet består av 41 medlemsländer, valda påtvå ån Rädet är organisationens verkställande organ och ansvarigt införkonferensen. Det har att fullgöra de uppgifter som ålagts det i konventionensamt sådana som tilldelats det av konferensen. Rädet har följande sammansättning, baserad på FN:s regionalaländergrupper: 9 medlemmar (3) 9 " (4) 5 " (1) och 7 " (3) och andra stater 10 " (5) Härtill tillkommer också en roterande plats som omväxlandeskall innehas av , och . Antalet rådsmedlemmar frånvarje ländergrupp som enligt konventionsbestämmelserna skall utses på ett industrikriteriumhar angivits inom parentes ovan. Staterna i respektive region utser vilkaländer som skall representera dem i Verkställande rädet. Konventionenföreskriver dock att ett bestämt antal länder frän varje ländergrupp, somregel, skall vara de konventionsstater som har den mest betydande nationellakemiska industrin i respektive region. 1 viss män kan dock även andra regionalafaktorer beaktas. Tekniska sekretariatet står under ledning av engeneraldirektör och har till uppgift att biträda konferensen och i deras funktionen Tekniska sekretariatet skall genomföra de omfattandeverifikationsåtgärder som föreskrivs i konventionen. Härför kommer inomsekretariatet att finnas en särskild kår av inspektörer. Sekretariatet svararvidare för de löpande frågorna av administrativ, juridisk och budgetär natun Enligt artikeln skall konventionsparternas delegater vidkonferensen, tillsammans med sina ersättare och rådgivare, samt representanteri Verkställande rådet och deras ersättare och rådgivare åtnjuta den immunitetoch de privilegier som är nödvändiga för att de självständigt skall kunnafullgöra sina uppgifter inom organisationen. Detsamma gäller för generaldirektör och organisationens personal. Omfattningen avdenna immunitet och dessa privilegier skall regleras i avtal mellan varje konventionsstatoch organisationen. Ett avtal skall också slutas mellan därorganisationens högkvarter skall vara beläget och organisationen. Vid utövande av verifikationsverksamhet åtnjutergeneraldirektören samt Tekniska sekretariatets personal enligt punkt 51 denimmunitet och de privilegier som anges i verifikationsbilagan. Åtgärder för att klarlägga eventuella brott mot Prop. ArtikelIX omfattar olika bestämmelser för förfaranden vidmisstankar om brott mot konventionen. I första hand skall konventionsstaterna,om möjligt, genom utbyte av information och konsultationer dem emellan göravaije ansträngning för att utreda tvivelsmål om konventionens efterlevnad. Härutöverfinns möjlighet för en konventionsstat att begära Verkställande rådets biträdemed att klargöra varje situation som kan anses vara tvetydig eller som gerupphov till misstankar om möjligt brott mot konventionen från annan stats sida.Det viktigaste och utan tvivel politiskt mest känsliga instrumentet förutredning av eventuella brott mot konventionen är emellertid den rätt, som iartikeln föreskrivs för varje konventionsstat, att begära en inspektion avvarje anläggning och plats pä annan konventionsstats territorium, eller på ettområde under dess jurisdiktion eller kontroll, för att klargöra och lösa varjefråga om eventuella brott mot konventionens bestämmelser, samt att varhelst ensådan inspektion begärs få denna utförd utan dröjsmål av en inspektionsgruppfrän Tekniska sekretariatet. Genomförandet av denna typ av inspektionerregleras ingående i denna artikel och i del X avverifikationsbilagan. 1bestämmelserna fastslås bl.a. att en inspekterad stat äger rätt och skyldighetatt göra varje rimlig ansträngning för att demonstrera efterlevnad avkonventionen. Den är skyldig att ge tillträde till det område som begärts förinspektion i det uteslutande syftet att fastställa fakta av relevans för fråganom eventuella brott mot konventionen. Men den äger rätt att vidtaåtgärder för att skydda känsliga anläggningar och förhindra avslöjande avkonfidentiell information och data som inte berörs av konventionen. Det finnssåledes i texten en viktig balans mellan två i sig motstridiga intressen, delsönskvärdheten av att genom en inspektion på uppfordran så längt möjligt kunnautreda eventuella brott mot konventionen dels angelägenheten av att kunnaskydda legitima nationella intressen av konfidentiell natur som faller utanförkonventionens tillämpningsområde. Strävanefter denna balans återfinns också i de detaljerade reglerna om tillträde tillett inspektionsområde. Dessa ger inspekterad stat möjlighet att fördröjatillträde till omrädet upp till maximalt efter det att begäran ominspektion kommit den tillhanda, varvid säledes möjligheter finns att vidtaåtgärder till skydd för exempelvis känsliga militära eller kommersiellaintressen som saknar relevans för konventionen. I samband med och under det atttillträde ges till inspektionsområdet förutses enligt bestämmelserna enkontinuerlig dialog mellan inspektionsgruppen och den inspekterade statensrepresentanter syftande till att skapa förutsättningar för ett effektivt genomförandeav inspektionen utan skada för intressen som faller utanför konventionensområde. Detskall tilläggas att undersökningar vid fall av påstådd användning av kemiska vapen, eller påstådd användning av kravallbekämpningsämnen som en metod för krigföring, närmare regleras i del XI avverifikationsbilagan. Sådana undersökningar kan initieras enligt säväl artikel IX somartikel X. Skyddoch bistånd mot kemiska vapen Prop. 1992/93:181 Artikd X Artikel X omfattarbestämmelser om skyddsåtgärder mot kemiska vapen och assistans tillkonventionsstater som utsatts för användning eller hot om användning av sådanavapen. Enligt dessa skail konventionsstaterna informera om sina nationella program för skyddsrela-terade ändamål på detkemiska området. Sekretariatet skall vidare inrätta en databas med informationtill medlemsländerna om olika slag av skyddsmedel mot kemiska vapen. Staterna åtar sig, för övrigt, att på något eller några avföljande sätt genom organisationen ge bistånd: -Bidrag till enfrivillig fond för biständ, -Ingäende avavtal med organisationen om tillhandahållande av utrustning och tjänster om såbegärs, -Deklaration omvilken typ av assistans man skulle kunna lämna i fall av anmodan om hjälp frånorganisationens sida. I anslutning härtill förskriver bestämmelserna att varjekonventionsstat har rätt att begära och erhåUa erforderligt bistånd och skyddfrån organisationen om staten anser sig ha: -utsatts föranvändning av kemiska vapen, -utsatts föranvändning av ämnen för kravallbekämpning som en metod för krigföring, eller -hotas avåtgärder eller aktiviteter som står i strid med artikel I i konventionen. I sådana fall skall Tekniska sekretariatet omedelbartvidarebefordra den berörda konventionsstatens begäran till de länder somenligt ovan frivilligt åtagit sig att lämna nödbistånd eller humanitärtbistånd. Sekretariatet skall vidare omgående undersöka behovet av eventuellkompletterande assistans från organisationens sida. På basis av dennaundersökning fattar Verkställande rådet beslut i ärendet. Möjlighet finnsockså att lämna omedelbar hjälp från sekretariatets sida om såskulle visa sig behövas. Handel och ekonomisk och teknologisk utveckling Artikd XI I denna artikel regleras närmare konventionsstaternasinbördes relationer i fräga om handel samt ekonomisk och teknologisk utvecklingpä det kemiska området. Det fastslås bl.a. att medlemsländerna mellan sig inteskall upprätthålla några restriktioner som strider emot åtagandena enligtkonventionen, vilka skulle kunna begränsa eller hindra handel och utvecklingeller främjande av vetenskapliga och teknologiska kunskaper på det kemiska områdetför industriella, jordbruks-, forsknings-, medicinska, farmaceutiska ellerandra fredliga ändamål. Texten anger vidare att konventionsstaterna skail ätasig att revidera sina existerande nationella bestämmelser för handel 2 1992/93. medkemikalier i syfte att bringa dem i överensstämmelse med konventio- Prop.1992/93:181 nens syfte och ändamäl. Åtgärder i fall av brott mot konventionen Iartikel XII anges åtgärder som kan vidtas om ett medlemsland bryter motkonventionen. Bestämmelserna föreskriver bl.a., att om Verkställande rädetbegärt att en konventionsstat vidtar åtgärder för att korrigera ett förhällandesom står i strid med konventionen, och denna inte efterkommer begäran inomutsatt tidsrymd, kan konferensen bl.a. begränsa eller suspendera statensrättigheter och privilegier enligt konventionen till dess att den vidtagit dekrävda åtgärderna. 1 allvarligare fall kan konferensen rekommendera övrigakonventionsstater att vidta kollektiva åtgärder mot konventionsstaten ifråga. 1särskilt allvarliga fall skall konferensen underställa ärendet och säkerhetsråd. Dennaartikel reglerar konventionens förhållande till andra intemationeUa avtal ivilken konstateras att ingenting i konventionen skall tolkas så att den innebären begränsning i eller awikelse frän åtaganden enligt Genéveprotokolloch 1972 ärs konvention mot biologiska vapen. Avgörande av tvister angående tillämpning och tolkning av konventionen Formernaför avgörande av tvister mellan konventionsstaterna respektive mellan dem ochorganisationen angående tillämpning eller tolkning av konventionensbestämmelser behandlas i denna artikel. I artikeln anges att berörda parterskall konsultera varandra i syfte att snabbt avgöra tvisten genom förhandlingareller med andra fredliga medel, inklusive hänvändelse till lämpliga organ underkonventionen eller till . Konferensen ochVerkställande rädet är för övrigt separat behöriga att, efter bemyndigandehärom av generalförsamling, begära rådgivande yttrandenfrän om varje fråga av rättslig natur som fallerinom organisationens verksamhetsområde. 1denna artikel berörs möjligheterna att företa ändringar i konventionstex ten. För detta krävs att en särskild ändringskonferens sammankallas med ut tryckligt stöd av minsl 1/3 av konventionsstaterna. Ändringsförslaget mäste i förekommande fall antas av en majoritet av konventionsstaterna och utan att någon stat röstar mot förslaget. Ändringen träder i kraft för samtliga kon- 18 ventionsstaterdå alla de stater som röstat för förslaget ratificerat detta. Utöverdenna ändringsprocedur finns också ett enklare förfarande.