prop · GF03106 · 1992-01-01 00:00:00 — Jag föreslår att en försäkringskassa med ett verksamhetsområde som omfattar mer än ett landsting skall ha åtta ledamöter. Härtill kommer två personalföreträdare. Med hänsyn till att antalet invånare inom skilda landstings verksam- hetsområden kan variera kraftigt finner jag att det bör ankomma på regeringen att förordna om antalet ledamöter som skall utses av vartdera respektive av och kommunen. Socialförsäkringsnämnderna, som till antalet är 167 för hela landet, skall i princip svara för beslut i vissa individuella ärenden som härrör från en viss del av en försäkringskassas geografiska område. Mot bakgrund härav finner jag att det i likhet med vad jag föreslagit i fråga om styrelserna bör ankomma på regeringen att, då kassans område omfattar två landsting eller ett landsting och en kommun som inte tillhör något landsting, förordna om fördelningen mellan landsting respektive mellan landsting och kommun när det gäller att utse ledamöter i socialförsäkringsnämnder. Vad jag nu sagt föranleder ändring i 18 kap. 1, 7 och 20 §§ AFL. 1991/92:106 Möjligheten för de båda försäkringskassorna i att sammanläggas till en kassa bör öppnas per då den nuvarande mandatperioden för ledamöterna i kassornas styrelser och socialförsäkringsnämnder löper ut. Jag bedömer också att erforderligt förberedelsearbete skall kunna så att den nya organisationen kan träda i kraft nämnda dag. Jag har för avsikt att föreslå regeringen att ge i uppdrag att efter samråd med berörda försäkringskassor och vidta erforderliga åtgärder i anslutning till genomförandet. Organisationsförändringen beräknas innebära minskade kostnader för administrativ personal, lokaler m.m. Drygt hälften av dessa besparingar bör få behållas inom försäkringsadministrationen, bl.a. för att kunna användas för ökade rehabiliteringsinsatser vid den nybildade kassan och därmed bidra till besparingar vad gäller försäkringskostnaderna. Vad beträffar frågan om en mer generell översyn av kassa- organisationen bör denna tas upp först efter det den mera övergripande frågan om länsindelning m.m. övervägts. 7 Terminologisk ändring i 18 kap. 14 § AFL Mitt förslag: Ordet årsberättelse i 18 kap. 14 § AFL byts ut mot årsredovisning. Skälen för mitt förslag: Efter utgången av varje räkenskapsår skall de allmänna försäkringskassorna på sätt anges i 18 kap. 14 § andra stycket AFL avlämna en årsberättelse, innefattande förvaltningsberättelse, resultaträkning och balansräkning för det senast förflutna budgetåret. Reglerna överensstämmer till sitt sakliga innehåll väl med vad som gäller för statliga myndigheter i allmänhet enligt budgetförordningen (1989:400) i dess lydelse fr.o.m. . Vissa kompletterande föreskrifter, som krävs för försäkringskasseområdet, kommer att utfärdas av riksför- säkringsverket. Den skillnad som därefter kvarstår är att statliga myndigheter skall avlämna årsredovisning enligt budgetförordningen och försäkringskassorna årsberättelse enligt 18 kap. 14 § AFL. För att undvika att denna terminologiska skillnad leder till oklarhet och missförstånd bör ordet årsberättelse bytas ut mot årsredovisning i nämnda paragraf. Härigenom sker också en anpassning till aktiebolagslagens termi- nologi i detta avseende. 8 Rättelse av vissa övergångsbestämmelser Mitt förslag: Rättelser görs i lagtexten till vissa övergångsbestämmelser till lagen om arbetsskadeförsäkring och lagen om statligt per- sonskadeskydd. Skälen för mitt förslag: Med anledning av att avdrag inte längre skulle göras på sjukpenning vid sjukhusvård företogs vissa ändringar i socialförsäkringslagstiftningen med verkan (prop. 1991/92:19, SfU3, rskr. Bl.a. ändrades punkt 1 av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring och punkt 1 av ikraftträdande- och övergångs- bestämmelserna till lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd, i båda fallen med ikraftträdande (SFS 1991:1642 resp. 1991:1644). Därvid beaktades av förbiseende inte att samma författningsrum hade ändrats genom lagen (1991:1049) om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring resp. lagen (1991:1051) om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd, även dessa lagar med ikraftträdande . Ändringarna av de aktuella författningsrummen genom de sistnämnda ändringslagarna medtogs därför inte vid ändringstillfället . Rättelser bör därför göras så att de ändringar som beslöts genom lagen 1991:1049 och lagen 1991:1051 kommer till uttryck i övergångsregleringen till lagen om arbetsskadeförsäkring resp. till lagen om statligt personskadeskydd. Lagändringar i enlighet härmed föreslås träda i kraft och avses kunna tillämpas beträffande ersättning för tid . 9 Ikraftträdande Förslagen bör genomföras . De nya bestämmelserna i fråga om utbyte av föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning resp. mot sjukpenning bör tillämpas första gången vid ersättningsfall avseende tillfällig föräldrapenning eller sjukpenning som inträffar efter lagändringarnas ikraftträdande . De gällande reglerna i fråga om närståendevårdsersättning, vårdbidrag och särskilt pensionstillägg bör fortfarande gälla i fråga om ersättning som avser tid före ikraftträdandet. För den som vid ikraftträdandet uppbär vårdbidrag bör det regleras när de nya bestämmelserna om tre fjärdedels förmån och om särskild merkostnadsersättning vid helt vårdbidrag skall tillämpas första gången. Förslag till övergångsregler läggs fram i dessa hänseenden. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer m.m. 10.1.1 C 3. Bidrag till föräldraförsäkringen 1990/91Utgift2 554 155 889 1991/92Anslag2 550 000 000 1992/93Förslag2 832 000 000 Regeringen har budgetpropoposition (prop. 1991/92:100 bil. 6) föreslagit att, i avvaktan på en särskild proposition rörande förändringar i föräldraförsäkringen, till Bidrag till föräldraförsäkringen för /93 anvisa ett förslagsanslag på 2 . beräknar - vid oförändrade regler - anslagsbehovet för föräldraförsäkringen till 2 703 milj.kr. utgående från ett antagande om en genomsnittlig löneökning om för . Beräkningarna av det totala antalet ersatta dagar baseras på den då föreliggande prognosen från över antalet födda barn. Mitt förslag om att begränsa rätten att byta föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning innebär en minskning av försäkringskostnaderna med 208 milj.kr. Detta innebär en minskad belastning på anslaget Bidrag till föräldraförsäkringen med ca 31 milj.kr. På grundval av en ny prognos från över antalet födda barn samt med beaktande av förslaget om att avsätta 3,15 milj.kr. för särskilda infor- mationsinsatser för att öka pappornas uttag av föräldrapenning, som i sin helhet finansieras över statsbudgeten, beräknar jag medelsbehovet för /93 till 2 832 milj.kr. De totala kostnaderna för föräldraförsäkringen beräknar jag till 18 864 milj.kr. 10.1.2 C 4. Vårdbidrag för handikappade barn 1990/91Utgift766 857 268 1991/92Anslag870 000 000 1992/93Förslag1 200 000 000 1991/92:106 Regeringen har i proposition 1991/92:100 bil. 6 föreslagit att, i avvaktan på en särskild proposition om vissa förbättringar av vårdbidraget, till Vårdbidrag för handikappade barn för /93 anvisa ett förslagsanslag på . beräknar anslagsbehovet för vårdbidrag, vid oförändrade regler, under /93 till 895 milj.kr. utgående från ett antaget basbelopp om . Antalet vårdbidrag beräknas uppgå till 16 700 varav 7 200 hela, 6 200 halva och 3 300 fjärdedels bidrag i genomsnitt under budgetåret. Vidare har en uppräkning gjorts till följd av retroaktiva utbetalningar och ferievårdbidrag. Mitt förslag till förbättringar av vårdbidraget beräknas innebära att antalet tre fjärdedels vårdbidrag kommer att uppgå till ca 1 600 och antalet halva vårdbidrag kommer att uppgå till ca 4 600. På grundval av tidigare beskrivna förbättringar av vårdbidraget och med beaktande av basbeloppets utveckling beräknar jag anslagsbehovet för nästa budgetår till 1 200 milj.kr. Försäkring vid sjukdom, handikapp och ålderdom 10.2.1 D 7. Särskilt pensionstillägg 1990/91Utgift2 432 092 1991/92Anslag41 000 000 1992/93Förslag12 000 000 Regeringen har i propositionen 1991/92:100 bil. 6 föreslagit att, i avvaktan på en särskild proposition om vissa förbättringar av det särskilda pensionstillägget, till Särskilt pensionstillägg /93 anvisa ett förslagsanslag på . beräknar bl.a. med hänsyn till den beräknade utgiften för /92 anslagsbehovet för särskilt pensionstillägg under /93 till 11 milj.kr. vid ett antaget basbelopp om . och 800 förmånstagare . Mitt förslag till förbättringar av särskilt pensionstillägg beräknas innebära att antalet särskilda pensionstillägg kommer att öka från 470 till 1 100 - 1 200 i slutet av /93. 1991/92:106 grundval av tidigare beskrivna förbättringar av det särskilda pensionstillägget, det beräknade utfallet för /92 och med beaktande av basbeloppets utveckling beräknar jag anslagsbehovet för nästa budgetår till 12 milj.kr. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn, 4. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 5. lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd. 12 Specialmotivering till författningsförslagen 12.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård 4 § Ändringen i paragrafen innebär att närståendepenning skall kunna utges oberoende av var vården av den svårt sjuke äger rum och inte som bara vid vård i hemmet eller annan enskild bostad. I anslutning härtill erinras om vad som uttalades om vårdrekvisitet vid lagens tillkomst (jfr prop. 1987/88:176 s. 115), nämligen att det får anses uppfyllt redan genom samvaron mellan vårdaren och den sjuke. Begreppet svårt sjuk ges inte någon ändrad betydelse (jfr nämnda prop. s. 98 ff och s. 114 f). 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 8 § Tillägget i paragrafens första stycke syftar till att utbyte av föräldrapenning mot sjukpenning inte skall ske om den försäkrade trots egen sjukdom kan vårda barnet. Även med sjukpenning avses rätten till sjukpenning bortfalla för tid under vilken den försäkrade annars skulle ha uppburit föräldrapenning, om han trots egen sjukdom kan vårda barnet. Den nya bestämmelsen har utformats som en tolkningsregel med avseende på arbetsförmågans nedsättning på grund av sjukdom. Arbetsförmågan skall enligt bestämmelsen anses nedsatt endast 1991/92:106 i den utsträckning som den försäkrades förmåga att vårda barnet är nedsatt på grund av sjukdomen. Oförmåga att på grund av sjukdom vårda barnet kan inte anses föreligga enbart genom att barnets andre förälder eller annan person faktiskt övertagit vården av barnet. Bestämmelsen i 7 § tredje stycket om rätt för att kräva läkarintyg avses kunna tillämpas för att införskaffa utredning om att sjukdomen hindrar den försäkrade från att vårda barnet och därmed även för att styrka arbetsförmågans nedsättning på denna grund. För rätt till sjukpenning får således krävas att den försäkrade genom läkarintyg styrker att sjukdomen hindrar honom från eller sätter ned hans förmåga att vårda barnet. Det är således inte tillräckligt att ett sådant intyg tar sikte enbart på sjukdomens inverkan på den försäkrades arbetsförmåga i hans vanliga eller därmed jämförligt arbete. Dessa båda olika bedömningar kan lämpligen redovisas i samma intyg. Till ledning för bedömningen av förmågan att vårda barnet bör främst vara om den försäkrades sjukdom kräver att annan person övertar vården av barnet. Om den försäkrades förmåga att vårda barnet bedöms vara nedsatt på grund av sjukdom - vilket enligt vad sagts förutsätter ett behov av att annan person övertar vården av barnet - torde det ligga i sakens natur att det ofta kan vara svårt eller ogörligt att gradera denna nedsättning. I sådana fall bör därför kunna godtas en schablonmässig bedömning av nedsättningens omfattning. Om med ledning av en försäkrads sjukdom eller andra förhållanden kan dra säkra slutsatser om att den försäkrade på grund av sjukdomen är oförmögen att vårda barnet, behöver läkarintyg självfallet inte krävas i detta avseende. Kassan är oförhindrad att godta intyg av sjuksköterska eller annan befattningshavare inom hälso- och sjukvården. En sjuklöneperiod enligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) börjar löpa när en arbetstagare som är tillfälligt ledig för vård av barn insjuknar, om han enligt 7 § SjLL avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren. Om däremot en arbetstagare som är tjänstledig , t.ex. i samband med barns födelse, insjuknar är SjLL inte tillämplig, eftersom arbetstagaren i sådant fall inte avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren (jfr prop. 1990/91:181 s. 73 f). Den aktuella ändringen innebär inte att utbyte av tillfällig föräldrapenning mot sjuklön hindras vid en arbetstagares sjukdom. Den nya bestämmelsen gäller nämligen enbart föräldrapenning och inte tillfällig föräldrapenning. 4 kap. 10 § Bestämmelsen i andra stycket om tillfällig föräldrapenning för vård av barn vars levnadsålder understiger kvarstår oförändrad. 1991/92:106 Nuvarande regler medger att den som t.ex. uppbär föräldrapenning med anledning av barns födelse och vars barn - eller äldre - drabbas av sjukdom får byta ut föräldrapenningen mot tillfällig föräldrapenning. Ändringen i paragrafens andra stycke innebär att utbyte av föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning enligt första stycket får ske först när en period under vilken föräldrapenning utges har löpt till ända eller uppehåll görs i ersättningsperioden. Enligt tillägg i 13 § skall den försäkrade dessutom kunna visa att han under tid som den tillfälliga föräldrapenningen avser skulle ha förvärvsarbetat. Om barnet vårdas på sjukhus föreligger rätt till tillfällig föräldrapenning oaktat att föräldrapenning annars skulle ha uppburits. Det sagda innebär följaktligen också att t.ex. försäkrad som uppbär tillfällig föräldrapenning och har en inplanerad ledighet med föräldrapenning inte är berättigad till tillfällig föräldrapenning för tid då han skall vara ledig med föräldrapenning. 11 § Tillägget i paragrafen har samma innebörd som motsvarande tillägg i 10 §. Utbytet av lokutionen föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning är av redaktionell art. 13 § I fall som avses i 10 § andra stycket andra meningen eller 11 § andra stycket andra meningen får tillfällig föräldrapenning utges i stället för föräldrapenning om föräldern kan visa att han skulle ha utfört förvärvsarbete. Det ankommer på den försäkrade att styrka att han skulle ha utfört förvärvsarbete. Detta torde i normalfallet på lämpligaste sätt ske genom att den försäkrade inger intyg härom från arbetsgivare eller uppdragsgivare eller annan som kan ge upplysning om arbetsförhållandena. Om den försäkrade på annat sätt än genom att inge intyg kan styrka att han skulle ha utfört förvärvsarbete, behöver sådant intyg inte inges. 9 kap. 4 § Tillägget i paragrafens andra stycke innebär att det införs ytterligare en ersättningsnivå inom vårdbidraget, tre fjärdedels vårdbidrag. Även för den nya ersättningsnivån skall rätten till vårdbidrag grundas på en sammanvägning av vård- och tillsynsbehovets omfattning samt merkostnadernas storlek. Endast merkostnader ger inte rätt till vårdbidrag. Vanligtvis kan man emellertid räkna med att den förälder som har betydande merkostnader för ett sjukt eller handikappat barn också får avsätta mer tid för vård och tillsyn än vad som är fallet vid omsorg om ett friskt barn (jfr prop. 1987/88:46 s. 21). 1991/92:106 Ändringen i nämnda stycke innebär att vårdbidragets belopp inte längre skall relateras till det belopp varmed hel förtidspension eller del därav utges, i förekommande fall jämte pensionstillskott. Vårdbidraget skall relateras till basbeloppet enligt 1 kap. 6 § AFL. Hel förmån utgör, utom i fall som avses i paragrafens fjärde stycke, av basbeloppet och partiell förmån tillämplig andel därav. Paragrafens nyinförda fjärde stycke tar sikte endast på den som är berättigad till hel förmån för särskild tillsyn och vård av ett barn utan att merkostnader har beaktats. I sådant fall skall merkostnadsersättning kunna utges enligt de förutsättningar och med det belopp, dvs. procentuell andel av basbeloppet, som anges i andra stycket. Om den försäkrade i sådant fall är berättigad till merkostnadsersättning med t.ex. av basbeloppet utges alltså vårdbidraget med ett belopp som sammanlagt motsvarar av basbeloppet. Motsvarande skall gälla också om föräldern vårdar flera handikappade barn som inte fyllt , s.k. flerbarnsprövning. Merkostnadsersättning enligt det nyinförda fjärde stycket skall dock kunna utges endast om den särskilda tillsynen och vården av ett barn för sig berättigar till helt vårdbidrag. Uppfylls kravet för sådan merkostnadsersättning skall härefter en bedömning göras enligt första stycket av rätten till vårdbidrag utifrån barnens sammanlagda behov av tillsyn och vård samt merkostnadernas omfattning. Därvid skall godtagen merkostnadsersättning enligt det nyinförda fjärde stycket inte beaktas. Merkostnadersättning till vårdbidrag utgör enligt 11 kap. 2 § första stycket c) AFL inte inkomst av anställning vid beräkning av pensionsgrundande inkomst. Ersättningen räknas således inte heller som skattepliktig inkomst enligt 19 § kommunalskattelagen (1928:370). Ändringarna och tilläggen i paragrafen innefattar inga nykonstruktioner som föranleder ändring i annan lagstiftning. 4 a § Ändringen i paragrafen är en konsekvens av den nya lydelsen av 4 § såvitt avser dels att vårdbidragets belopp skall relateras till basbeloppet och således inte längre skall utges med belopp motsvarande förtidspension jämte pensionstillskott, dels att den nya nivån tre fjärdedels vårdbidrag införs. 18 kap. 1 § Utbytet av begreppet landstingskommun mot landsting är en följd av ändrad terminologi i bl.a. den nya kommunallagen (angående skälen till ändringen; jfr prop. 1990/91:117 s. 23). Enligt nuvarande regler skall det för varje landsting samt varje kommun som inte tillhör något landsting finnas en allmän försäkringskassa. Undantag härifrån medges inte enligt nuvarande regler. 1991/92:106 Genom tillägget i paragrafen kommer den nämnda regeln att utgöra huvudregel. Undantag från regeln kan göras, dock endast om regeringen för särskilt fall medger det. Ett sådant beslut får innebära medgivande till att en försäkringskassas verksamhetsområde omfattar två landsting eller ett landsting och en kommun som inte tillhör något landsting. 7 § Tillägget i paragrafens första stycke reglerar hur många ledamöter det skall finnas i en styrelse för en sådan försäkringskassa som avses i undantagsregeln i 1 § och vem som skall välja dessa ledamöter. Ändringarna i nämnda stycke är i övrigt av redaktionell art. 14 § Utbytet av ordet årsberättelse mot årsredovisning innebär en anpassning till den benämning som används t.ex. i fråga om aktiebolags redovisning (jfr 11 kap. aktiebolagslagen). Denna benämning är gängse även hos statliga myndigheter. 20 § En socialförsäkringsnämnd skall bestå av sju ledamöter även i fall som avses i undantagsregeln i 1 §. Den nuvarande bestämmelsen i första stycket om regeringens respektive funktion att utse ledamot/ledamöter till en socialförsäkringsnämnd skall tillämpas även i nämnda fall. Tillägget i paragrafens första stycke berör endast fördelningen mellan dem - dvs. två landsting respektive ett landsting och en kommun - som i sådant fall skall utse nämndens övriga tre leda- möter. 12.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn 2 § Grundförutsättningen för att särskilt pensionstillägg skall kunna utges ändras - genom paragrafens nya lydelse - från minst tio till minst sex vårdår, under vilka förälder som har vårdat sjukt eller handikappat barn skall ha avstått från förvärvsarbete. 3 § Vårdrekvisitet i paragrafen skall enligt förarbetena till lagstiftningen anses uppfyllt endast om föräldern haft den reella vården av barnet. Vid prövningen av vårdrekvisitet skall en bedömning göras av förälderns bundenhet till vårduppgiften (jfr prop. 1989/90:117 s. 26 f). 1991/92:106 I det nya andra stycket anges explicit vissa fall där avbrott i vården inte skall påverka förälderns rätt att tillgodoräkna vårdår. Lokutionen "avbrott i vården under den del av dygnet" innebär att bedömningen av förälderns bundenhet till vårduppgiften avses ske utifrån hur stor denna bundenhet är i ett helhetsperspektiv. Därigenom kan vårdrekvisitet anses uppfyllt även om barnet regelmässigt har vistats på förskola, skola, dagcenter eller liknande under del av dygnet - även om denna vistelse motsvarar en hel s.k. skoldag - för så vitt föräldern i övrigt har haft en väsentlig bundenhet till vårduppgiften. I det tillagda stycket anges även att kortare avbrott i övrigt i vården som varit utan väsentlig betydelse för förälderns bundenhet till vårduppgiften inte påverkar rätten att tillgodoräkna vårdår. Härmed avses kortare avbrott i vården under några enstaka dagar under en månad eller några enstaka veckor under vårdåret. Dessa avbrott kan tillgodose förälderns behov av t.ex. semester. Enligt vad som uttalades i förarbetena vid lagens tillkomst kan en förälder som t.ex. har avstått från förvärvsarbete för att studera som regel inte sägas ha uppfyllt vårdrekvisitet (jfr nämnda prop. s. 26). Föräldern får näm- ligen i sådant fall normalt anses ha haft som sin huvudsakliga uppgift att förvärvsarbeta. Detta bör gälla också med beaktande av tillägget i paragrafen. Kravet kan inte heller sägas ha uppfyllts om barnet har vårdats på sjukhus eller annan institution. Undantag bör dock kunna göras om barnet har vistats som dagpatient på sjukhus eller institution om föräldern har väsentlig bundenhet till vårduppgiften. 5 § Ändringen i paragrafen innebär att för sex tillgodoräknade vårdår är det särskilda pensionstillägget av basbeloppet. För varje vårdår som tillgodoräknas därutöver ökar tillägget av basbeloppet. Övergångsbestämmelserna till lagen 1990:773 Ändringen i punkt 5 innebär att den som är född skall, på samma villkor som gäller för den som är född under något av , få tillgodoräknas vårdår även under vilket han fyllt . Med hänvisning till vad som anförts hemställer föredragandena att regeringen föreslår dels att anta förslagen till 1. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 1991/92:106 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn, 4. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 5. lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd, dels att 6. till Bidrag till föräldraförsäkringen för /93 anvisa ett förslagsanslag på 2 , 7. till Vårdbidrag för handikappade barn för /93 anvisa ett förslagsanslag på 1 , 8. till Särskilt pensionstillägg för /93 anvisa ett förslagsanslag på . 14 Beslut Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag som föredragandena har lagt fram. 1991/92:106 Uppföljning - närståendepenning (RFV ANSER 1991:20) Sammanfattning har genomfört en uppföljning av reglerna om ersättning och ledighet för närståendevård som trädde ikraft . Uppföljningen har främst inriktats på tillämpningen av reglerna men även på de informationsinsatser som genomförts samt i viss mån handläggningsrutiner. Viss statistik redovisas också. Efter genomgång av de från försäkringskassorna insända ärendena kan verket konstatera att hanteringen av närståendepenning i stort sett fungerar bra.