prop · GG03180 · 1992-12-31 00:00:00 — fömtsätter ett sektorsövergripandearbetssätt, där olika sektorsprogram och planer, såsom energi- och avfaUsplanersamt fysiska planer, knyts tiU en gemensam sttategi för utvecklingen. Det börnoteras att även betonar de sociala aspektema och människorslevnadsvillkor. Programmen bör därför utformas med hänsyn framför aUt tiUlokafe problem och fömtsättningar. Det är naturUgt att hänsyn tiU naturenskretslopp, resurshushållningsaspekter och ett ekologiskt synsätt genomsyrararbetet. EttvUctigt syfte är att handlingsprogrammen skaU kunna ge underlag för mUjöarbeteti företeg, hos organisationer och i hushåUen. Ett öppet arbetssätt ochsamarbete meUan de olika aktörema är därför en gmndläggande utgångspunkt. Ettaktivt deltogande från berörda medborgare -inte minst i fråga om kvinnor ochungdomar - är en annan fömtsättning för ett mer mUjövänUgt agerande. Denfortgående decenfraUseringen innebär att samfede kompetens börutnyttjas för ÖverbUck och analys av sådana frågor som har betydelse för enkretsloppsanpassad utveckling från ett regionalt perspektiv. Det är vidarenaturUgt att med stöd av sitt samordningsansvar i vissa fåU tar initiativtiU gemensamma uttedningar eUer regionala samverkanslösningar. EnUgt min meninghar en god gmnd för att utveckla en samlad regional syn tiU stödför kommunema, bl.a. med utgångspunkt från de s.k. regionafe mUjöanalysema. Decenttala mUjömyndighetemas kunskapsuppbyggande verksamhet 33 spelaren avgörande roU för kommunemas arbete med lokala handlings- 3 1992/93. 1 samL Nr 180 Det ankommer påberörda myndigheter att med utgångspunkt från bl.a. pågående forsknings- ochutvecklingsarbete utarbeto råd, riktlinjer och annat underlag som stöd för detlokala och regionala arbetet. Sammanfattningsvis anserjag att de kunskaper och erfarenheter som finns i kommunerna, hos myndigheteroch forskningsorgan ger en god gmnd för det kommande arbetet med lokafehandlingsprogram för håUbar utveckling. Mitt förslag:Plan- och bygglagen (1987:10), PBL, ändras så att det klart framgår att PBL:sbestämmelser syftar tiU att firämja en god och långsUctigt håUbar UvsmUjö. Skälenfdr mitt förslag: Fömtsätttungama fÖr att kunna utveckla ett kretsIoppssamhäUebestäms i hög grad av hur planeringen av den byggda miljön - bebyggelse,frafikaiUäggningar och teknisk uifrastmktur -genomförs. De tekniska försörjningssystemenbehöver lokaUseras och utformas så att återanvändning och recirkulering avavloppsvatten, ämnen och material blir möjUga. LokaUsering av bebyggelse,anläggningar och infrastmktur behöver ske med hänsyn tiU naturens fömtsätmingar.I den långsiktiga utveckUngen av de större fetortema måste ändamålsenUgafransportiösningar kombineras med en god planering av områden för bl.a bostäderoch arbetsplatser. En långsUctigt god hushållning med naturresursema måstefrämjas, bl.a. genom att i ökad utsfräckning använda fömybara resurser.Grönområdenas betydelse för lokafe kretslopp, för närmUjön, den biologiskamångfalden och för stodsklimatet behöver tos tiU vara. Det är vidare angelägetatt utformning, drift och förvaltning av bostods- och arbetsområden anpassasså att kretsloppslösningar i fråga om t.ex. aviåU och dagvatten kan åstodkommas. Kommunemahar enhgt (1987:10) ansvaret för planeringen avbebyggelseutvecklingen och för närmUjöns utformning. betonar att planläggning och byggande skaU främja ensamhäUsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhåUanden och gefömtsättningar för en från social synpunkt god UvsmUjö. Bestämmelsema innebärvidare krav på att vatten-och luftföroreningar skaU förebyggas, hushållning skemed energi och vatten samt hänsyn tos tiU hygien, inomhusklimat och människorshälsa. Genom kopplingen tiU lagen (1987:12) om hushållning med namrresurserm.m. klargörs att marken, vatmet och den fysiska mUjön i övrigt skaU användasså att en från ekologisk, social och samhäUsekononusk synpunkt långsUctigt godhushållnmg främjas. Det saknas emeUertid en övergripande bestämmelse i PBL sombetonar att förändringar i markens och vattnets användning skaU främjautvecklingen av en långsiktigt god UvsmUjö. För att kommunema i smplanering i ökad utsträckning skaU kunna Prop. 1992/93:180 förebyggamUjöproblem och to hänsyn tiU naturens kretslopp behöver nya synsätt ochmetoder utveckfes så att nuljöfrågoma kan integreras i en sektorsövergripandeplanering. Detto fömtsätter ett betydande forsknings- och utvecklingsarbete. Regeringenhar tiUkaUat en uttedare med uppgiften att se över PBL (DU. 1992:104).Uttedningen kommer bl.a. att överväga behovet av närmare besfemmelser för ökadmUjöhänsyn i den fysiska planeringen att övervägas. I det sammanhanget kommertillämpningen av kretsloppsprincipen att särskUt uppmärksammas. UttedningenskaU vidare belysa hur det meUankommunafe och regionala perspektivet kanförstärkas, mot bakgmnd av de begränsade möjUghetema för den enskUda kommunenatt i sin planering åstodkomma fuUständiga kretsloppslösningar. Vidare skaUmöjUghetema tiU förenkling av fegstiftningen tos tiUvara. Resultotet avuttedningen skaU redovisas i etopper med slufredovisning . Jaganser emeUertid att det finns skäl att redan nu tydUggöra kraven på attplanläggning skaU främja en göd och långsiktigt håUbar UvsmUjö. Detto bör kommatiU uttryck i PBL:s mledande paragraf Jag föreslår därför att 1 kap. 1 § förtydUgasså att detto klart framgår. I denna fråga har jag samrått med stotsrådetThurdin. 5 Olika styrmedel och åtgärder för en kretsloppsanpassningav varuproduktionen Enrad olika styrmedel och åtgärder riktode mot olika aktörer är nödvändiga föromställningen tiU ett mer resurshushåUande samhäUe med mUjöanpassade varor.Kombinationer av styrmedel kan behöva variera för skUda produktgmpper ochmaterialslag. VUctiga åtgärder är mtensi-fierad kemikaUekonttoU, ekonomiskastyrmedel, återtagningspUkt för utpekade vamgmpper, mformation tUl konsumenten,mUjöanpassad upphandUng och mUjöhänsyn i standardiseringsarbetet. Behovet avsådana åtgärder utvecklas i detto och i följande avsnitt. Lagstiftningoch olika typer av ekonoiniska styrmedel är de kraft- fiiUaste StotUga åtgärdema för att nå ett mer kretsloppsanpassat sam häUe. Genom att mUjöproblemen har ändrat karaktär be höver de styrmedel som hittiUs använts ses över och anpassas så att de är effektiva även i den nya situationen. Mot bl.a. denna bakgmnd har en kommitté med parlamentarisk sammansättning tiUsatts, mUjöskydds kommitten (DU. 1989:32, 1991:54) som skaU se över mUjölagstiftning en och lämna ett förslag tiU en mUjöbalk. Kommittén skaU redovisa sma förslag tiU regeringen . DUektiven anger bl.a. att tiUåtUghetsprövningen avseende mUjöfarUg vericsamhet bör vidgas tiU att också omfatto bedömningar av hela den kedja som en vara går 35 igenomunder sin Uvslängd. Syftet är att begränsa påverkan på människors hälsa ochskador på mUjön, främja en långsiktigt god hushållning med energi och andranaturresurser samt minska mängden av avfåU. Redan nu kan emeUertid ettantal styrmedel identifieras som kommer att behöva utnyttjas för att möto deproblem som följer av att varomas mUjöpåverkan numera är minst lika stor somprcxluktionsprocessemas, eUer större. Om de mUjöpoUtiska målenskaU nås är det nödvändigt att i olika led av produktionen medvetet arbeto fÖratt varoma mUjöanpassas. De vUctigaste aktörema är de som finns på marknaden,dvs. producentema och konsumentema. Producenten är den som bäst kan förändra smvara. Eftersom producenten är beroende av sin marknad kan konsumentemaemeUertid genom medvetna vamval tiUsammans utöva stort inflytande. Jag återkommer i senareavsnitt med förslag om att lägga ett utvidgat ansvar på producenten. Ettlagstodgat sådant ansvar bör kunna verka som ett kraftfuUt styrmedel ochkomplettera marknadsmekanismema så att externa mUjöeffekter i högre grad än nubeaktos i företogs- och privatekonomiska överväganden. Genom producentansvar iform av skyldighet att återta uttjänte varor och övrigt avfåU tvingasproducenten att själv hantera eUer sörja för hanteringen av de uttjänte varomaeUer avfeUet. Erferenhetema från sådana branscher där företog har tvingats attsjälva ombesörja och betala en mUjöriktig avfaUshantering visar bl.a. attantalet mUjöfarUga komponenter i deras produkter nunskar. EnUgt min bedömning finnsdet en betydande potential för ökad resurshushållning, återanvändning ochåtervinning av material och varor. Genom sortering av aviåU kan också renarefraktioner för t.ex. energiutvmning erhåUas. Vidare ärkemikaUekonfroUen en vUctig fömtsättning för ett kretsIoppssamhäUe. Även närämnena ingår i sluma kretslopp måste de vara så Ute mUjöskadUga som möjUgt, ochvissa ämnen bör undvikas helt. Regehi i lagen (1985:426) om kemiska prcxlukteratt skadUga ämnen skaU bytos mot mindre skadUga måste tiUämpas i störreutsfräckning än hittiUs. Som jag redovisar närmare i ett senare avsnitt pågåren rad verksamheter inom kemikaUekonttoUen som kommeratt leda tiU minskad användning av mUjöskadUga ämnen. Mitt förslag: Somriktlinjer för en kretsloppsanpassad samhäUsutveckling skaU gäUa attekonomiska styrmedel i ökad omfattning skaU utvecklas och användas mommUjöpoUtiken. Skälen för mitt förslag:Kosmadema för mUjöeffekter finns säUan med i priset på en vara och fångasdärför mte upp av marknadsmekanismerna. Det finns därmed mte tiUräckUgaekononuska drivkrafter för producenten att to mUjöhänsyn. Det är heUer mtesäkert att den producent som mUjöanpassar smprodukt bUr framgångsrik på marknaden eftersom Prop. 1992/93:180 priset påvaran kan bU för högt. Utvecklingensåväl i som i andra UidustrUänder går mot en ökadanvändning av avgifter och andra ekonomiska styrmedel i miljöpoUtiken. OcksåintemationeUa orgaiusationer som FN och har uttalat sig i denna riktning.Senast vid om mUjö och utveckling firamhöUs vikten av attekonomiska styrmedel utvecklas och att marknadens mekanismer används på etteffektivt sätt för att stimulera en håUbar utveckling. Ettexempel är att EG-ländemas mUjöminisfrar vid ett rådsmöte konstoteradeatt ekonomiska styrmedel borde övervägas som ett medel att främja en håUbarutveckUng. Kommissionen fick i uppdrag att föreslå riktUnjer och konkretotiUämpningar. Klimatpåverkan, vattenföroreningar, avlåU och jordbmketsmUjöeffekter utpekades som prioriterade områden för tiUämpningen av ekonomiskastyrmedel. Fråganom användning av ekonomiska styrmedel i mUjöpoUtiken har i behandlatsav flera sfetUga uttedningar, senast i MUjöavgifts-ufredningens slutbetänkande(SOU 1990:59) Sätt värde på mUjön!. Uttedningen lämnade bl.a. en rad förslagtiU utsläpps- och produktov-gifter samt avgifter och ändrade skatte- ochbidragsregler inom energi-och frafikområdet. På gmndval bl.a. av förslag frånMUjöavgiftsufred-ningen har fettot beslut om att införa ett antalmUjöav-gifter/skatter inom framför aUt energiområdet. Jaganser att vi nu bör gå vidare på dette område. De ekonomiska styrmedel somnärmast bör övervägas är bl.a. olika skatter/avgifter på varor för att minskaförbmkningen och stimulera en övergång tiU alternativ som är skonsammare motrruljö och hälsa och/eUer mnebär bätfre hushållning med knappa resurser. Ibudgetpropositionen 1992 (prop. 1991/92:100 bU. 15) och ikompletteringspropositionen (prop. 1991/92:150 bU. 1:12) redovisarregeringen en samlad sttategi för ökad användrung av ekonomiska styrmedel imUjöpoUtiken. Ett styrmedel som diskuteras i propositionen är skatt på avfåU.Konstmktionen bör vara sådan att den stimulerar tiU sortering och därmed ger möjUghettiU ökad återanvändning och återvinning. Ett annat vUctigt syfte kan vara attstyra sådant avfåU som ändå uppkonimer tiU "rätt" slutstetion. Jagåterkommer tiU denna fråga i avsnitt 8.2. Användningenav ekononuska styrmedel på produkter påverkas i viss mån av ett eventueUtframtida medlemskap i i samband med förverkUgandet av EG:s inremarknad skaU gränskonfroUen meUan ländema avskaffas. De enskUda medlemsländemaskaU emeUertid ha rätt att behåUa eUer mföra punktskatter på varor, under fömtsättningatt skattema mte ger upphov tiU gränskonttoU. JagviU i sammanhanget betona att intemationeUt överenskomna ekonomiska styrmedelär nödvändiga för att förverkUga besluten från . 5.3 Information till konsumenter Minbedömning: Konsumentema kan genom sma produktval göra en stor insats för att fåtiU sfend en utveckling mot mUjöanpassade produkter. Detto fömtsätter bl.a.klar och entydig mformation, baserad på väl genomarbetede kriterier. Skälenför min bedömning: En allmänt ökande msikt om mUjöproblemen gör att mångamänniskor är beredda att aktivt bidra tiU en bätfre mUjö genom attförändra sitt levnadssätt i större eUer inindre utsfräckning. KonsumentemasmUjömedvetna val är avgörande för att producentema skaU mUjöanpassa sinaprodukter. En fömtsättning fÖr sådanaval är att konsumenten har tiUgång tiU och kan to tiU sig mformation om varomasegenskaper med avseende på mUjöeffekt. Många imtiativ har togits på senare årför att stälfe sådan mformation tUl förfogande. Ett exempel ärNaturskyddsföreningens bok mUjövänUgt, som med jämna meUanmm reviderasför att ge aktueU mformation. Vidare kan nämnas lokala uutiativ, där kommuneroch landsting har gått samman med handeln och informerat om produkter, viUcasanvändning man har velat begränsa på gmnd av de problem som produktema eUerderas rester orsakar i kommunens avfåUs- och avloppssystem. I ochStockholm har mUjökataloger utarbetets i regi. Syftet med katalogemaär att ge konsumentema vägledning tiU bra mUjöval. Ett annat exempel är Nackakommun som bedriver projektet i syfte att tevara på, stödja och utveckla aUmänhetens engagemang i miljöfrågor. skergenom att särskUda mUjöteam bUdas som enas om att arbeto inom fyra angivnaområden: käUsortering och kompostering, energihushåUning, handla mUjövänUgtsamt kommunikation och ttansporter. Kommunen ger stöd tiU teamen genomuti)Udning, mformation m.m. Ca 150 femUjer har engagerats sedan staiien. Utvecklingen på områdetavspeglar sig också i arbete. Verkets provning avhushållsapparater handlar numera inte enbart om funktion; man mäter också el-,vatten- och tvättmedelsför-bmkning och kräver uppgifter om dessa faktorer vidmarknadsföringen av sådana apparater. Verket har också togit firam enbränsledeklaration för bUar som har gjort det möjUgt för konsumentema att väljaenergisnålare altemativ och gett tiUverkama motiv att tillhandahåUabränslesnålare modeUer. Verket medverkar också i projekt som gäUer käUsorteringoch kompostering och arbetar aktivt med frågor kring bosfeders utformning medsUcte på en framtida utökad avfåUssortering. Som redan har framgått kanmformationen tiU konsumentema avse såväl negativa som positiva mUjöegenskaperhos varor. Båda typema av information är angelägna, men tiUverkamas ochhandelns infresse att på egen bekostnad sprida mformationen är självfaUetstörre när det gäUer de positiva egenskapema. Lagen (1985:426) omkenuska produkter innehåUer regler om märk- Prop. 1992/93:180 ning i syfte attvama eUer informera producenter, arbetstegare och konsumenter för dehälsorisker som användningen av en viss vara kan innebära, främst risk förcancer, aUergier eUer frätskador, men också för brand och explosion. Dennamärkning kaUas ibland den negativa mUjömärkningen. Kriterier för ämnensmUjöfarUghet har beslutets inom EG och i Sverige.Fortfarande återstår arbete med att feststälfe regler för klassificering ochmärkning av kemiska produkter efter mUjöfarUghet. I är företegenskyldiga att på eget initiativ märka de produkter som kan vara skadUga.KenukaUeinspektionen beslutar om föreskrifter samt ger information ochvägledning. Denpositiva miljömärkningens idé är att peka ut varor som är mindre mUjöbelastandeän andra och på så sätt styra konsumentemas val och få företogen attmUjöanpassa sma produkter för att mte toppa marknadsandelar. För att märkiungenskaU ge korrekt information måste kriterier utformas som (alar öm vilka krav envara skaU uppfylfe. Eftersom märkningens idé är att driva marknaden mot en ökadmUjöanpassning kan kriteriema skärpas efterhand som flera produkter klarar dem.Åtgärder kan vidtos med stöd av marknadsföringslagen (1975:1418) vid otiUbörUgmUjömärknmg. År1989 beslutode om en gemensam nordisk mUjömärkning.Genom regeringens och beslut (prop. 1989/90:25, bet.1989/90:LU13, rskr. 1989/90:81) mrättades den svenska MUjömärkningsstyrelsenoch mUjömärkning mfördes. I Miljömärkningsstyrelsen finns en bredrepresentotion av mUjöorganisationer, handel, näringsUv och myndigheter. Denordiska konsumentministtama har enats om att kriteriema för märkningen skaUvara Uka i de nordiska ländema och att systemet skaU kunna fungera som ettsamnordiskt mUjömärkningssystem. EnUgtde riktlinjer som feststäUts stäUs höga mUjökrav efter en bedömning avproduktemas Uvscykel. Det stäUs också sttänga krav på produktens kvaUtet ochfimktion. Som märkningssymbol har man valt en StiUserad svan. MUjömärkningsUcens bevUjas efter oberoende testning ochcertifiering. Producenter och importörer ansöker om att få använda svanmärketpå sina prcxlukter och får mot ersättning produktema granskade och Ucensieradeför märkning. HittiUshar arbetet resulterat i att kriterier har feststäUts för 11 produktgmpper,bl.a. diskmaskiner, finpapper, mjukpapper, byggplattor, tvättmedel, oljepannoroch brännare samt båtmotorer. Kriteriedokument har upprättots för bl.a. kuvert,IjuskäUor, bUvårdsmedel, kopie-ringsmaskmer och tvätttnaskiner. För kuvertberäknas kriterier fest-sfeUas mom kort. Nordiska expertgmpper arbetar förnärvarande med kriterieutveckling för 18 ytterUgare produktgmpper. Ca150 produkter med Ucens att använda den samnordiska mUjömärk- ningens symbol finns nu på den svenska marknaden. Finansieringen av det svenska mUjömärkningsarbetet är, efter UUedande stotUgt stöd, tänkt att ske med de pengar som företogen måste betala för sm ansökan. Svenska NattirskyddsförenmgensBra MUjöval-märkning är ett system Prop. 1992/93:180 som drivs genom ettsamarbetsavtal meUan och , och . Avtaletomfettar kriterieframtogning, marknads-översUcter och hyUkantsmärkning. Syftetär att stimulera en produktutveckUng i mUjövänUgare riktning.Namrskyddsföreningen feststäUer kriteriema. finns kriterier föråtfe produktgmpper, bl.a. papper, batterier, disk- och tvättmedel och schampo.Det finns också produktmärkning, som regleras genom särskUt avtal. Totalt finnsi Bra MUjöval-systemet ca 300 mUjömärkta produkter. Somexempel på den påverkan som köpama kan utöva viU jag i sammanhanget nämna detarbete som inleddes av med att få tiU stånd en användningav papper som mte är blekt med klor samt Svenska Kommunförbundetsrekommendation tdl kommunema att börja använda klorsnåltkopieringspapper. Det inledda arbetet fördes vidare av Naturskyddsföreningensom genom bl.a. pubU-kationen Papperet och mUjön fått tiU stånd kraftigt ökatutijud och efterfrågan på icke klorblekt papper. Detförekommer också en ganska stor flora av företogsmärkningar. De har hittiUsmest förekommit på pappersprodukter, men blir aUt vanligare även inom andraproduktområden, t.ex. tvättmedel och batterier. Regeringenhar tiUsatt en kommitté (DU. 1992:04) med uppgift att göra en konsumentpoUtisköversyn. I dUektiven konstoteras bl.a. att mUjöhänsyn fått en aUt störrebetydelse för många konsumenter. Att denna utveckling främjas av initiativ frånstotUgt och kommunalt håU, från friviUiga organisationer och från näringsUvetbetonas, liksom att mUjömedvetna och välinformerade konsumenter är ensttategisk fömtsättnmg för att bl.a. åstodkomma mUjöanpassade varor. Kommitténhar därför också fått i uppdrag att undersöka om några ytterUgare åtgärder pådet konsumentpoUtiska området bör vidtos för att stimulera den utveckling sompågår. Somjag nämnde bedriver många kommuner arbete med mUjökataloger ochinformation om prcxlukter som är bra från mUjösynpunkt. Detto är enUgt minmening också ett viktigt bidrag tiU informationen tiU konsumentema omkonsekvensema av deras produktval. Sammanfatttiingsviskonstoterar jag att det på många håU och mom olika organisationer pågårverksamhet som avser att ge konsumentema underlag för deras val meUan mer eUermindre mUjöanpassade varor. De mUjömärkningssystem som finns i förolika konsumentprodukter ger vUctiga signaler tiU köpama om produktemas riskereUer fördelar. EmeUertid måste enUgt min mening informationen vara klar ochentydig när det gäUer produktemas mUjöegenskaper för att konsumentema skaUkunna rikto efterfrågan mot mer mUjöanpassade altemativ. Det är särskUtviktigt att konsumentema inte får motstridig information. Därför är detangeläget att MUjömärkningsstyrelsen söker få ett samarbete tiU stånd meUansystemen för positiv mUjömärkning. I denna fråga har jag samrått med chefen förCivUdepartementet. Mitt förslag ochmin bedömning: Som riktlinje för en kretsloppsanpassad samhäUsutveckling skaUgäUa att stimulera tiU mUjöanpassad produktutveckling genom att mUjökrav i ökadutsttäckning stäUs vid offentUg upphandling. Det är angeläget att samarbete idetto syfte etobleras meUan centrala myndigheter med särskild kompetens inommiljöområdet, t.ex. Stotens naturvårdsverk och KemikaUeinspektionen, och dennya . Skälenför mitt förslag och min bedömning: De offenthga upphandlama är stora kunderoch gör inköp för ca 200 mUjarder kronor . Stot, kommuner m.fl. inomoffentUg förvaltning har nått olika långt vad gäUer miljöhänsyn i samband medupphandling. StotUga myndigheter har med vissa undantog hittiUs visat svaltinttesse för mUjöhänsyn vid upphandling medan kommuner och landsting varit meraktiva. Jag viU nämna några exempel. stod stäUer kravpå mUjövamdeklarationer vid aU upphandling. har i samarbete utarbetot en av kenusk-tekniskaprodukter för tvätt, disk och rengöring. har ocksåtogit fram riktiinjer for mUjöhänsyn vid upphandling av Uvsmedel. Detfinns goda möjUgheter att stimulera tiU mUjöanpassad produktutveckling genomatt i ökad utsttäckning stäUa mUjökrav vid den offentUga upphandUngen. Jag ärövertygad om att, ifaU myndigheter och förvalmingar föregår med gott exempeloch tar hänsyn tiU nuljön i sin egen upphandling, ger det upphov tiU ett ökatmUjömedvetande i hela samhäUet. En uttalat mUjömedveten offentiig upphandUngkommer att leda tiU att tiUverkama tar ytterUgare steg mot mUjöanpassad produktion. UpphandUngsförordningen(1986:366) medger att en varas mUjöpåverkan vägs in vid upphandUngen.Riksdagens beslut med anledning av propositionen om offentUg upphandUng (prop.1992/93:88, bet. 1992/93:FiU5, rskr. 1992/93:120) umebär i huvudsak enanpassnmg av det svenska regelsystemet tiU det system som kommer att gäUa tiUföljd av åtogande enUgt . I den nyUgen utfärdade lagen(1992:1528) om offentUg upphandling anges att vid prövning av anbud skaU, underfömtsätttung att detto angetts i anbudsunderlaget, antos antingen det lägsteanbudet eUer ett dyrare, fömtsatt att dette kan anses vara det ekononuskt mestfördelaktiga med hänsyn tUl pris, driftkostnader, funktion, mUjöpåverkan, m.m. Vid tiUämpningen av dennya lagen om offentUg upphandling blir det enUgt min mening angeläget attetoblera samarbete meUan cenfrala myndigheter med särskUd kompetens inommUjöområdet, t.ex. Stotens naturvårdsverk och Kemikaheinspektionen, och dennya upphandUng. Samarbetet bör syfta tiU att bl.a. spridamformation ocherfarenheter till upphandlande organ och uppmärksamma framgångsrika exempel påmUjöhänsyn vid upphandUng i samverkan meUan StotUga myndigheter och andraberörda instanser. En upphandlande enhet börockså kunna stälfe särskUda mUjökrav mte bara för varor utan också förbyggentteprenader och tjänster, t.ex. inom ttansportsektom. HittiUsvarandeerfarenheter från bl.a. det konimunala upphandlingsområdet bör kunna utnyttjas. Jag viU också peka påmöjUghetema att vfe teknikupphandling stödja utvecklingen av mUjöanpassadeprtxlukter. I teknikupphandling, dvs. beställning av en vara eUer tjänst somännu inte finns på marknaden och som kräver utvecklingsarbete, har mUjöhänsynvisat sig kunna ge biUigare och effektivare lösningar. Jag kan i sammanhangetnämna att Närings-och teknUcutvecklingsverket bedriver ett flerårigt programför effektivare energianvändning. TeknikupphandUng är det dominerande inslageti programmet.