prop · GG0395 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:95 Regeringen föreslår att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås en ny lag om paketresor.Förslaget, som innebär ett förstärkt konsumentskydd på reseområdet, är bl.a.ett led i det pågående arbetet med att införliva EG-direktiv med svensk rätt.EG:s direktiv om paketresor ingår såväl i som i det särskildaluftfartsavtal som har slutits mellan , och EG. Av Sverigesåtaganden enligt dessa avtal följer att direktivet skall införlivas med svenskrätt . Lagförslaget ansluter nära till EG-direktivet i fråga omreglemas materiella iimehåll. Den nya lagen har dock utformats på ett sådantsätt att den till sin uppbyggnad och struktur passar in i svensklagstiftningstradition. Det betyder bl.a. att vissa detaljbestämmelseruteslutits från lagen. De kan behöva införas i svensk rätt genomverkställighetsföreskrifter. Lagförslaget innehåller bl.a. regler med krav påinformation till resenären såväl vid marknadsföring av paketresor som i sambandmed att avtal tecknas och inför avresa. Det innehåller också regler sombegränsar researrangörens rätt att ändra priset för resan. Under de sista 20dagama före avresan får priset inte höjas, även om arrangören drabbas avkostnadsökningar. I lagen preciseras resenärens rättigheter vid ändringar iavtalsvillkoren och fel i de avtalade tjänstema. Resenären får bl.a. rätt attutan kostnad avbeställa resan vid väsentliga ändringar i avtalsvillkoren och ivissa fall en rätt till omedelbar kostnadsfri hem-transport när arrangemangenväsentligt avviker från vad som utlovats. 1992/93. Reglerfinns också om resenärens rätt att överlåta resan och om Prop. 1992/93:95skyldighet för arrangören att snabbt vidta åtgärder när resenären framförklagomål. För att den svenska lagstiftningen skall överensstämma medEG-direktivet fordras också att resegarantilagens tillämpningsområde utvidgas.Propositionen innehåller ett förslag till en sådan lagändring. Den nya lagen om paketresor föreslås träda i kraft den 1januari 1993, ändringama i resegarantilagen . Propositionens lagförslag Prop. Lag om paketresor Härigenom föreskrivs följande. 1§ Denna laggäller paketresor som arrangörer, själva eller genom återförsäljare, säljereller marknadsför. 2§ Medpaketresa avses i lagen ett arrangemang som har utformats innan avtal träffasoch som 1. består av transport och inkvartering eller någon avdessa tjänster i kombination med någon turisttjänst som utgör en inte oväsentlig del av arrangemanget och som inte är direkt knuten till transport eller inkvartering, 2.varar mer än24 timmar eller inbegriper övernattning samt 3.säljs ellermarknadsförs för ett gemensamt pris eller för skilda priser som är knutna tillvarandra. Lagen gäller även om olika tjänster som ingår iarrangemanget skall betalas var för sig. Med inkvartering avses i första stycket 1 logi som inte äratt anse som enbart ett led i en transporttjänst. När ordet resa eller avledningar därav förekommer i lagenavses även arrangemang där transport inte ingår. 3 § I lagen avses med arrangör: den som annat än tillfälligtvis organiserarpaketresor och säljer eller marknadsför dem direkt eller genom enåterförsäljare, återförsäljare: den som säljer eller marknadsför paketresorsom organiseras av någon arman såsom arrangör, resenär: den som själv eller genom någon annan förvärvaren paketresa, avtal: den överenskommelse om en paketresa som träffasmellan å ena sidan resenären och å andra sidan arrangören och återförsäljareneller en av dessa. 4 § Avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelsema idenna lag är till nackdel för resenären är utan verkan mot denne, om han förvärvar paketresan huvudsakligen för enskilt ändamål från en näringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet. 5 §Kataloger och broschyrer som tillhandahålls resenärer skall innehålla tydlig och begriplig information om priset samt i förekom mande fall om resmål, transporter, inkvartering, måltider, resplan, inresebestämmelser, betalningsvillkor och villkor om minsta antal resenärer för resan. Uppgiftemai kataloger och broschyrer är bindande för arrangören. Ändringar fär dock görasinnan avtal träffas, om ett uttryckligt förbehåll om det har gjorts i katalogeneller broschyren och om resenären tydligt informeras om ändringama. 6 §Innan ett avtal sluts skall resenären på lämpligt sätt informeras om sådana hälsobestämmelser som blir tillämpliga under resan samt, i den mån det har betydelse för resenären, om vad som gäller i fråga om pass och visum för medborgare i stater inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Igod tid före resan skall resenären på lämpligt sätt få information om 1. transportarrangemangoch försäkringsmöjligheter, 2. sådanauppgifter som gör det möjligt dels för resenären att komma i kontakt med arrangören eller återförsäljaren under resan, dels för anhöriga att komma i kontakt med resenären om denne är underårig. 7 §Arrangören ansvarar för att kataloger och broschyrer innehåller information enligt 5 § första stycket. Arrangörenoch återförsäljaren ansvarar för att information lämnas enligt 6 §. Ifråga om Underlätelse att lämna information enligt 5 och 6 §§ skallmarknadsföringslagen (1975:1418) tillämpas. 8 §Arrangören skall se till att avtalet innehåller uttryckliga villkor om priset för resan och kostnader som kan tillkomma, betalnings villkor och reklamationsfrister samt, beroende på vad som ingår i paketresan, om resmål, resplan, transporter, inkvartering, andra turisttjänster, särskilda önskemål från resenärens sida som godtagits och försäkringar. Alla avtalsvillkor skall framgå av en skriftlig handling. Arrangören skall också se till att handlingen innehåller uppgifter som gör det möjligt att komma i kontakt med arrangören eller återförsäljaren under resan. Innanavtal träffas skall resenären på lämpligt sätt få del av avtalsvillkor ochinformation enligt första stycket. Han skall få ett eget exemplar av den skriftliga handlingen. Andra stycket gäller inte när avtal träffas kort föreavresan. 9 § Arrangören ansvarar gentemot resenären för vad dennehar rätt att fordra till följd av avtalet. Ansvaret gäller även för sådana prestationer som skall fullgöras av någon annan än arrangören. Om återförsäljaren är part i avtalet, ansvarar han motresenären på samma sätt som arrangören. 10 § Resenären fär överlåta paketresan till någon somuppfyller alla villkor för att fä delta i resan, om han i skälig tid före avresan underrättar arrangören eller återförsäljaren om sin avsikt. När resan överlåts enligt första stycket är överlåtarenoch förvärvaren solidariskt ansvariga gentemot den andra parten i avtalet förvad som återstår att betala för resan och för extra kostnader som kan uppkommapå gmnd av överlåtelsen. Ändringar före avresan, m.m. 11 § Avtalsvillkor fär ändras till resenärens nackdelendast om det firamgår tydligt av avtalet att detta fär ske. Priset får höjas endast om det dessutom av avtalet framgår tydligt hur det nya priset skall fastställas. Priset fär höjas endast på grund av 1. ändringar i transportkostnader, 2.ändringar iskatter, tullar eller avgifter avseende tjänster som ingår i resan, eller 3.ändringar iväxelkurser som påverkar arrangörens kostnader för resan. Priset fär inte höjas under de sista 20 dagama före denavtalade avresedagen. Ett avtalsvillkor om att priset kan ändras får inte varaensidigt till resenärens nackdel. 12 § Resenären fär frånträda avtalet, om arrangörenförklarar att han inte kommer att fullgöra vad han har åtagit sig och avtalsbrottet är av väsentlig betydelse för resenären. Resenären får också frånträda avtalet, om avtalsvillkoren ändras enligt 11 § och ändringen är väsentligt till hans nackdel. Om arrangören avser att bryta avtalet, eller om han villändra avtalsvillkoren, skall han underrätta resenären och därvid lämnabesked om dennes rätt att frånträda avtalet enligt första stycket. Resenären skall inom skälig tid meddela arrangören elleråterförsäljaren om han vill frånträda avtalet. Gör han inte det, förlorar hansin rätt att frånträda avtalet. 13 § Frånträder resenärenavtalet enligt 12 §, har han rätt till en Prop. 1992/93:95 annan paketresa som är av likvärdig eller högre kvalitet, om arran gören eller återförsäljaren kan erbjuda detta. Om resenären godtar en sämreersättningsresa, har han rätt till ersättning för prisskillnaden. Avstårresenären från sin rätt till ersättningsresa, eller kan en sådan resa inteerbjudas, skall han få tillbaka vad han har betalat enligt avtalet. Bestämmelsemai första och andra styckena gäller också om arrangören ställer in resan utanatt resenären är skuld till det. 14 §I sådana fall som avses i 13 § har resenären rätt till skadestånd från arrangören, om det är skäligt. Rätttill skadestånd på grund av att arrangören ställt in resan föreligger inte, omarrangören visar 1. att färre personer än ett i avtalet angivetminimiantal anmält sig till resan och resenären inom en i avtalet angiven tidskriftligen underrättats om att resan ställts in, eller 2. att resan inte kunnat genomföras på grund av etthinder utanför arrangörens kontroll som denne inte skäligen kunde förväntas haräknat med när avtalet ingicks och vars följder denne inte heller skäligenkunde ha undvikit eller övervunnit. Berordet på någon som arrangören har anlitat att resan har ställts in, är arrangörenfri från skadeståndsansvar enligt första stycket 2 endast om också den som hanhar anlitat skulle vara fri enligt den bestämmelsen. Detsamma gäller om orsakenär hänförlig till någon annan i ett tidigare led. Ändringarefter avresan, m.m. 15 §Om efter avresan en väsentlig del av de avtalade tjänstema inte kan tillhandahållas, skall arrangören ordna lämpliga ersättningsarran gemang utan extra kostnad för resenären. Kanersättningsarrangemang inte ordnas eller avvisar resenären på godtagbaragrunder sådana arrangemang, skall arrangören, om det är skäligt, utan extrakostnad för resenären tillhandahålla likvärdig transport tillbaka till platsenför avresan eller till någon annan ort som resenären godkätmer. Innebären förändring i paketresan enligt första eller andra stycket en försämring förresenären är han, om det är skäligt, berättigad till prisavdrag och skadestånd. 16 §Vid andra fel i de avtalade tjänstema än sådana som anges i 15 § har resenären rätt till prisavdrag och skadestånd, om inte felet beror på honom. Resenärenhar inte rätt till skadestånd, om arrangören visar att felet Prop.1992/93:95 beror på ett hinder utanför arrangörens kontroll som denne inteskäligen kunde förväntas ha räknat med när avtalet ingicks och vars följderdenne inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Om felet beror på någon som arrangören har anlitat, ärarrangören fri från skadeståndsansvar enligt andra stycket endast om också densom han har anlitat skulle vara fri enligt den bestämmelsen. Detsamma gällerom felet beror på någon arman i ett tidigare led. Vid fel som har sin grund i omständigheter som beskrivs iandra eller tredje stycket skall arrangören genast ge resenären den hjälp sombehövs. 17§ Skadeståndenligt 15 och 16 §§ omfattar, fömtom ersättning för ren förmögenhetsskada,ersättning för personskada och sakskada. 18§ Skador somomfattas av bestämmelsema i sjölagen (1891:35 s. 1), luftfartslagen (1957:297),jämvägstrafiklagen (1985:192) eller lagen (1985:193) om intemationelljämvägstrafik ersätts enligt de lagama i stället för enligt denna lag.Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rättatt fordra enligt de nämnda lagama. 19§ Resenärenfår inte åberopa fel som avses i 15 eller 16 §, om han inte inom skälig tidefter det att han märkt felet underrättar arrangören eller återförsäljaren omfelet. Utan hinder av första stycket fär resenären åberopa fel,om arrangören eller återförsäljaren har handlat grovt vårdslöst eller i stridmot tro och heder. Resenärens skyldighet att reklamera enligt första stycketskall framgå tydligt av avtalet. 20 § Om resenären framför klagomål som inte ärobefogade, skall arrangören eller hans lokala representant genast vidta åtgärder för att fitma en lämplig lösning. 21 § utövar tillsyn över att denna lagföljs. Tillsynen skall utövas så att den inte vållar större kostnad eller olägenhet än som är nödvändigt. 22 § För tillsynen har eller den somverket utser rätt att göra inspektioner hos arrangörer och återförsäljare och att ta del av alla handlingar som behövs för tillsynen. Arrangörer och återförsäljare skall lämna de upplysningar om verksamheten som Om en arrangör eller en återförsäljare intetillhandahåller handlingar eller lämnar upplysningar i ett sådant fall somavses i första stycket, fär förelägga arrangören elleråterförsäljaren vid vite att fullgöra sin skyldighet. 23 § Om enligt 22 § andra stycket harförelagt en arrangör eller en återförsäljare att tillhandahålla en handling,fär beslutet överklagas hos kammarrätten. Andra beslut av Konsumentverketenligt 22 § får inte överklagas. 1.Denna lagträder i kraft . 2.Bestämmelsemai 5 § första stycket gäller inte för kataloger eller broschyrer som harframställts före ikraftträdandet. 3.Uppgifter ikataloger eller broschyrer som har framställts före ikraftträdandet fär ändras,även om det i katalogen eller broschyren inte har gjorts något sådant förbehållsom sägs i 5 § andra stycket. Lagom ändring i resegarantilagen (1972:204) Härigenom föreskrivs i fråga om resegarantilagen(1972:204) dels att 2 § skall upphöra att gälla, dels att 1, 4, 5, 6, 7 och 14§§ skall ha följande lydelse. Densom yrkesmässigt anordnar sällskapsresa till något annat land än ,, , eller skall, innan han marknadsför resan,ställa säkerhet hos . Också den som yrkesmässigttillhandahåller eller på annat sätt förmedlar av annan anordnad resa av sådantslag skall ställa säkerhet hos kollegiet. Skyldigheten att ställa säkerhetgäller oavsett om resan utgår från eller fr-ån ett annat land. Den somär arrangör eller återförsäljare av paketresor enligt lagen (1992:000) ompaketresor skall, iiman han marknadsför en paketresa, ställa säkerhet hosKommerskollegium. Säkerhetskall gälla det belopp, som med hänsyn till reseverksamhetensart och omfattning bestämmer. Beloppet skall uppgå till minst 200 000 kronorför den som anordnar sällskapsresa eller förmedlar utom riket anordnadsällskapsresa och till för den som förmedlar inom riketanordnad sällskapsresa. Om särskilda skäl föreligger, fär kollegiet fastställa Säkerhetskall gälla det belopp, som med hänsyn till reseverksamhetensart och omfattning bestämmer. Beloppet skall uppgå till minst 200 000 kronorför arrangörer. Samma belopp skall gälla för återförsäljare av utlandsresor.För återförsäljare av paketresor inom landet skall beloppet vara minst 50 000kr. Om det finns särskilda skäl, fär kollegiet fastställa säkerheten till ett lägre säkerheten till lägrebelopp eller helt efterge kravet på säkerhet. belopp eller helt eftergekravet på säkerhet. färålägga en näringsidkare att lämna de uppgifter om sin rörelse, som ärnödvändiga för prövning av frågan om säkerhet. Om den uppgiftsskyldige intelämnar de begärda uppgiftema, fär kollegiet vid vite förelägga honom attfullgöra sin skyldighet. fårålägga arrangörer och återförsäljare att lämna de uppgifter om sin verksamhetsom är nödvändiga för att frågan om säkerhet skall kunna prövas. Om denuppgiftsskyldige inte lämnar de begärda uppgifterna, får V.o\\egie.iföreläggahonom vid vite att fullgöra sin skyldighet. Säkerhet får tagas ianspråk för återbetalning av medel, vilka erlagts för sällskapsresa, som blirinställd eller eljest icke kommer till stånd. I fråga om sällskapsresa, sompåbörjats men icke slutförts, får säkerheten tagas i anspråk för resenärernasuppehälle i utlandet, deras återresa och skälig ersättning till dem för värdetav de förmåner, som de gått miste om genom att resan avkortats. Har näringsidkare somställt säkerhet försatts i konkurs eller måste han antagas vara på obestånd,fär säkerheten tagas i anspråk även för att bestrida nödvändiga kostnader fördels biträde åt deltagare i sällskapsresa som avbmtits, dels utredning iärende om säkerhetens ianspråktagande. Medel som utbetalats fåråterkrävas från resenär endast om denne genom otillbörligt hand- Säkerhetfår tas i anspråk för att betala tillbaka pengar som betalats för en paketresasom blir inställd eller av annan anledning inte blir av. I fråga om paketresorsom har påbörjats men inte slutförts får säkerheten tas i anspråk förresenärers uppehälle i utlandet, deras återresa och skälig ersättning till demför värdet av de förmåner som de gått miste om genom att resan avkortats. Om en arrangör eller enåterförsäljare som ställt säkerhet har försatts i konkurs eller måste antasvara på obestånd, fär säkerheten tas i anspråk även för att betala nödvändigakostnader för dels biträde åt deltagare i paketresor som avbmtits, delsutredning i ärenden om ianspråktagande av säkerheten. Pengarsom betalats ut får återkrävas från resenären endast om denne genom otillbörligt lande orsakat kostnadför vilken medlen tagits i anspråk. handlande orsakat en kostnad som medlen tagits i anspråk för. Säkerhet, som ställts avden som förmedlar sällskapsresa, får ej utnyttjas, om anordnare av resan ställtsäkerhet av beskaffenhet att kunna tagas i anspråk enligt denna lag. Säkerhet som ställts av enåterförsäljare får inte utnyttjas, om arrangören ställt sådan säkerhet som kantas i anspråk enligt denna lag. Till böter skall den dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. lämnar oriktig uppgift vid fullgörande av uppgiftsskyldighet som ålagts honom med stöd av 5 § eller 2. underlåter att fullgöra sådan uppgiftsskyldighet. För en gäming som avses i andra stycket 1 skall inte någon dömas till ansvar, om gämingen är belagd med straff i . Inte heller skall någon dömas till ansvar för en gäming som avses i andra stycket 2 i den utsträckning gämingen omfattas av ett vitesföreläggande enligt 5 §. Till böter eller fängelsei högst skall den dömas som uppsåtligen 1. anordnar en sällskapsresa utan att, innan hanmarknadsför resan, ha ställt säkerhet som krävs enligt denna lag eller 2. tillhandahåller eller på annat sätt förmedlar ensällskapsresa utan att ha ställt sådan säkerhet. Allmänt åtal för brottmot denna lag får väckas endast efter medgivande av Kommerskollegiet. Tillböter eller fängelse i högst skall den dömas som uppsåtligen 1. organiseraren paketresa utan att, innan han marknadsför resan, ha ställt säkerhet som krävs enligt denna lag eller 2. säljer ellermarknadsför en paketresa, som organiseras av någon annan såsom arrangör, utan att ha ställt sådan säkerhet. Allmäntåtal för brott mot denna lag får väckas endast efter medgivande av . Denna lag träder i kraftden . 3 Förslagtill Prop. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom föreskrivs att 177 § sjölagen (1891:35 s. 1)skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydebe Avser befordringsavtalet bestämd person, får denne inteöverlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har påbörjatsfär överlåtelse inte äga mm, även om avtalet inte avser bestämd person. Bestämmelserna iförsta stycket gäller inte när lagen(1992:000) om paketresor är tillämplig på avtalet. Denna lag träder i kraft . pp 1992/93:95 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 10november 1992 Närvarande: statsråden . , ordförande, , Hömlund, Thurdin, , , , , Proposition om lag om paketresor 1 Inledning Förhandlingama om ett slutfördes under våren1992. Avsikten är att det skall träda i kraftden . Avtalet innebär bl.a. att , liksom övrigaEFTA-länder, åtar sig att anpassa sin lagstiftning på en rad områden till detregelverk som gäller inom EG. Stora delar av denna regelanpassning skall varagenomförd till dess att träder i kraft. Bland de EG-direktiv som skall ha införlivats med svenskrätt till ikraftträdande hör direktivet om paketresor, CouncilDirective of 13 1990 on package , package holidays and package tours(90/314/EEC). Det syftar till att samordna EG-ländemas lagstiftning ompaketresor på en hög konsumentskydds-nivå. Direktivet i engelskspråkig versionbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. En preliminär,inofficiell svensk översättning bör fogas till protokollet som bilaga 2. Mellan , och EG träffades under våren 1991ett avtal om civil luftfart. Avtalet har godkänts av (prop.1991/92:29, bet. 1991/92:TU4, rskr. 1991/92:111, SFS 1992:138) och trädde ikraft (SFS 1992:589). Partema åtar sig genom avtalet bl.a. attsamordna viss lagstiftning, däribland att anpassa ländemas bestämmelser ompaketresor med flyg till EG:s direktiv om paketresor. Till följd härav skalldirektivet - oavsett när träder i kraft - ha införlivats åtminstonedelvis med svensk rätt . Enligt propositionen om det europeiska ekonomiskasamarbetsområdet skall luftfartsavtalet sluta gälla när träder ikraft (prop. 1991/92:170 s. 209). Resegarantilagen(1972:204) innehåller regler om skyldighet för Prop. 1992/93:95 arrangörer av"sällskapsresor" att ställa säkerhet för tryggande av resenärensekonomiska intressen i vissa fall. I flera sammanhang har diskuterats attinföra en mera allmän reglering av konsumentskyddet vid sällskapsresor. Detskedde bl.a. i samband med att konsumenttjänstlagen (1985:716) infördes. Dågjordes emellertid den bedömningen att en reglering av avtal om sällskapsresoroch liknande arrangemang borde fä anstå (se prop. 1984/85:110 s. 22 och bet. LU1984/85:42 s. 7 f.). Därefter har inte tagits något initiativ i ellerav regeringen i syfte att införa konsumentskyddande regler på reseområdet. Enomfattande utredning om konsumentskyddet vid sällskapsresor presenterades år1985 inom ramen för projektverksamhet (NEK rapport 1985:4Konsumentskydd vid sällskapsresor). Fråganom en reglering av reseområdet har diskuterats internationellt. Inom ramen förarbetet i UNIDROIT antogs i en konvention om reseavtal,"Intemational Convention on " (CCV). Konventionenfick en omfattande kritik och ratificerades av endast ett fätal stater. Såvittkänt är Brysselkonventionen den enda interaationella konvention som reglerarrättsförhållandet mellan researrangör och resenär. Arbete inom reseområdet haremellertid bedrivits även inom och . Sedanmånga år finns i Allmänna Resevillkor för sällskapsresor, vilkaförhandlas fram mellan å ena sidan och å andra sidan de storaresearrangörsföreningama. De nuvarande villkoren gäller sedan den 15 november1991. De organisationer som står bakom villkoren är , RRF (numera Svenska Rese- och , RTS), i (RiS),() och Föreningen (). Degällande Allmänna Resevillkoren bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 3. Fråganom ett införlivande med svensk rätt av EG-direktivet om paketresoraktualiserades av regeringen i samband med godkännande av avtalet mellanSverige, och EG om civil luftfart, m.m. (prop. 1991/92:29). Dethänvisades i ärendet (prop. s. 43) till det pågående arbetet iJustitiedepartementet med implementering av direktivet. Isitt av godkända betänkande (bet. 1990/91 :LU22) Konsumentpolitiskafrågor m.m. behandlade bl.a. en motion (mot. 1990/91 :L730) omresegarantier. Utskottet hänvisade till det i pågåendearbetet med anledning av EG-direktivet om paketresor. Utskottet förklarade sigutgå från att de frågorsom motionären tagit upp skulle behandlas i detta arbete (bet. Prop.1992/93:95 s. 43 f.). Ijuni 1992 presenterade departementspromemorian (Ds1992:50) Lag om paketresor. Promemorian, vars lagförslag ansluter nära tillEG-direktivet, har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogasdels en sammanfattning av promemorian som bilaga 4, dels promemorianslagförslag som bilaga 5, dels en förteckning över remissinstansema som bilaga6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet(, diarienummer 91-2551). Arbetemed att anpassa nationell lagstiftning till EG-direktivet pågår också i deövriga nordiska ländema. Under ärendets beredning i haröverläggningar med företrädare för regeringskanslierna i , ochNorge ägt mm. Iärendet har jag samrått med chefen för .