prop · GF03113 · 1992-01-01 00:00:00 — Härvid kan noteras att det antal institut som berörs av angivna lagar är avsevärt fler än de som kan förväntas beröras av den nya lagen om börs- och clearingverksamhet. 12 Ikraftträdande och vissa följdändringar Den nya börslagstiftningen bör, framför allt med hänsyn till de åtaganden som avser att göra i , träda i kraft . En ombildning av enligt de riktlinjer som föreslagits i avsnitt 4 är givetvis inte helt okomplicerad att genomföra och en viss osäkerhet föreligger följaktligen om den tidpunkt då ombildningen kan vara helt genomförd. Möjligheterna att starta börsverksamhet enligt den föreslagna lagstiftningen bör vara lika för fondbörsen och andra företag. Ombildningen av fondbörsen bör därför vara klar när den generella lagstiftningen träder i kraft. Annars skulle det bli nödvändigt att låta fondbörsen driva sin verksamhet med stöd av gällande regler medan andra börser följde de nya reglerna. Tidpunkten för den nya börslagstiftningens ikraftträdande bör därför synkroniseras med tidpunkten för ombildningens slutförande. Detta kan lösas praktiskt om det överlämnas åt regeringen att bestämma när den nya lagstiftningen skall träda i kraft. Lagstiftningen skall dock, som nämnts, träda i kraft . Omfattande föreskrifter skall meddelas med anledning av den nya börslagstiftningen och de nya regler som införs i lagen om handel med finansiella instrument. Dessa föreskrifter måste vara färdigställda vid ikraftträdandet. Även med hänsyn härtill är det lämpligt att regeringen får bestämma om ikraftträdandet. Den ändring av lagen om skuldebrev som föreslås i avsnitt 7 saknar samband med den nya börs- och clearinglagstiftningen. Ikraftträdandet för denna ändring kan därför bestämmas till viss tidpunkt, lämpligen . Den nya börslagstiftningen föranleder ändringar i ett flertal andra författningar. De lagar som föreslås ändrade redovisas i avsnitt 13. Det föreligger emellertid behov av ändringar också på skattelagstiftningens område. Detta gäller främst kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1941:416) om arvskatt och gåvoskatt och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. De ändringar i dessa lagar som kan aktualiseras fordrar emellertid ytterligare överväganden. Jag avser därför att återkomma med förslag på detta område. 13 Upprättade lagförslag I enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om börs- och clearingverksamhet, 2. lag om ändring i lagen (1936:81) om skuldebrev, 3. lag om ändring i lagen (1949:722) om pantlånerörelse, 4. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), 5. lag om ändring i lagen (1976:240) om förvärv av eldistributionsanläggning m.m., 6. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 7. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713), 8. lag om ändring i konkurrenslagen (1982:729), 9. lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande, 10. lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden, 11. lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618), 12. lag om ändring i konkurslagen (1987:672), 13. lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder, 14. lag om ändring i insiderlagen (1990:1342), 15. lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, 16. lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 17. lag om ändring i lagen (1992:000) om utländska filialer m.m. Samråd har skett med chefen för beträffande lagförslagen 2, 4, 6 och 12 och med chefen för beträffande lagförslagen 3, 5, 8 och 17. Lagrådet har granskat samtliga lagförslag utom lagförslag 17. 14 Specialmotivering 14.1 Förslaget till lag om börs- och clearingverksamhet Inledande bestämmelser 1 kap. Tillämpningsområde m.m. 1 kap. 1 § (Jfr 2 och 3 §§ i kommitténs förslag) Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Av första stycket framgår att lagen anvisar två auktorisationsformer för företag som driver verksamhet i syfte att åstadkomma regelbunden handel med finansiella instrument, nämligen börs och auktoriserad marknadsplats. Börser är i lagen underställda något mer långtgående krav än auktoriserade marknadsplatser. Grundreglerna för de bägge verksamhetsformerna är dock i många stycken gemensamma. De mest utmärkande skill- naderna mellan verksamhetsformerna har angetts i allmänmotiveringen (avsnitt 3.2.3). Något tvång att söka auktorisation som börs eller marknadsplats föreligger inte. Emellertid kräver sådan yrkesmässig verksamhet som består i förmedling av kontakt mellan köpare och säljare av finansiella instrument eller medverkan i annat fall vid transaktioner avseende sådana instrument tillstånd enligt 1 kap. 3 § 2 lagen om värdepappersrörelse. Som konstaterats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.1) är verksamhet av börskaraktär i princip tillståndspliktig enligt nämnda bestämmelse. För att inte företag som får auktorisation som börs eller marknadsplats skall vara tvungna att ha tillstånd också enligt lagen om värdepappersrörelse föreslås en ändring i den lagen. Ändringen innebär att den som har auktorisation enligt förevarande lag som börs eller marknadsplats skall vara undantagen från tillståndsskyldigheten enligt 1 kap. 3 § 2 lagen om värdepappersrörelse. Utanför både lagen om värdepappersrörelse och förevarande lag faller däremot sådan verksamhet som bara avser handel för egen räkning inom en sluten krets. Om ett antal placerare träffar avtal om att regelbundet göra värdepappersaffärer med varandra, så kan de inte få auktorisation som börs eller marknadsplats för den verksamheten. Detta gäller även om de har bildat ett särskilt bolag för att organisera handeln, dvs. förmedla kontakt mellan säljare och köpare av värdepapper. Normalt måste ett sådant bolag emellertid ha tillstånd enligt lagen om värdepappersrörelse (jfr prop. 1990/91:142 s. 110). Kravet på regelbundenhet innebär att verksamhet som är av så liten omfattning att den kan förutses leda till endast sporadisk handel med finansiella instrument inte är möjlig att få auktorisation för. Kravet på periodicitet innebär med andra ord att verksamheten måste ha viss omfattning. Detta är också nödvändigt för att en börs eller en auktoriserad marknadsplats skall kunna erbjuda likviditet i de finansiella instrument som handlas där. Några bestämda gränser för hur omfattande handeln måste vara för att den skall kunna betraktas som regelbunden kan inte anges närmare. Detta måste bli en fråga för finansinspektionen att avgöra från fall till fall vid auktorisationsprövningen. Här kan dock så mycket sägas att den omständigheten att handeln avser ett fåtal eller kanske t.o.m. endast ett visst finansiellt instrument inte i sig bör utgöra hinder för auktorisation. För att kravet på regelbundenhet skall vara uppfyllt bör normalt krävas att verksamheten upprätthålls under vardagar. Som framgår av 4 § 9 har begreppet finansiellt instrument samma betydelse som i lagen om handel med finansiella instrument (1 kap. 1 §). Andra stycket Bestämmelserna om clearing i denna lag omfattar enbart sådan verksamhet som går ut på att i options- eller terminsavtal inträda som part eller på annat sätt garantera fullgörande av avtalet (clearingverksamhet). Vad som avses med clearingverksamhet samt optioner och terminer framgår av 4 §. Av bestämmelsen framgår att finansinspektionen svarar för auktorisation av såväl börser som marknadsplatser och för tillståndsgivning vad gäller clearingorganisationer. Även tillsynen över dessa företag utövas av finansinspektionen (11 kap. 1 §). 1 kap. 2 § (Jfr 3 § andra stycket i kommitténs förslag) De som har möjlighet att få auktorisation som börs eller marknadsplats eller att få tillstånd som clearingorganisation är svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar samt utländska företag. Kraven i fråga om associationsform för svenska företag har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.2). För aktiebolag eller ekonomisk förening som fått auktorisation eller tillstånd enligt den förevarande lagen gäller vad som är föreskrivet om aktiebolag resp. ekonomiska föreningar i allmänhet, om inte annat följer av den förevarande lagen. Auktorisation eller tillstånd för utländska företag kräver filialetablering (2 kap. 7 § resp. 8 kap. 3 §). Med utländskt företag avses en juridisk person som är bildad enligt lagen i en främmande stat. Ett svenskt aktiebolag som fått auktorisation eller tillstånd kan naturligtvis vara dotterföretag till ett utländskt företag. 1 kap. 3 § (Saknar motsvarighet i kommitténs förslag) Lagen är indelad i fem avdelningar med sammanlagt 12 kapitel. I paragrafen anges vilka kapitel som särskilt avhandlar börs, auktoriserad marknadsplats resp. clearingorganisation. Vissa grundläggande regler som gäller för en börs gäller också för en auktoriserad marknadsplats. I 7 kap., som behandlar auktoriserad marknadsplats, har därför valts tekniken att göra hänvisningar till bestämmelserna i börskapitlen i fråga om sådana regler som är gemensamma för båda verksamhetsformerna. De bestämmelser vartill hänvisas i börskapitlen får - med avseende på auktoriserad marknadsplats - läsas som om där stod auktoriserad marknadsplats i stället för börs. Även 8 kap., som behandlar clearingorganisation, innehåller sådana hänvisningar till börskapitlen och får följaktligen hanteras på samma sätt. De tre avslutande kapitlen (10-12) innehåller bestämmelser om avbrytande av handel, tillsyn och överklagande som i huvudsak är gemensamma för samtliga verksamhetsformer. 1 kap. 4 § (Jfr 2 § i kommitténs förslag) Paragrafen innehåller definitioner av flera i lagen centrala begrepp. Innebörden av begreppen utvecklas i det följande i den ordning de förekommer i paragrafen. Med börs avses företag som har fått auktorisation enligt be- stämmelserna i 2 kap. för sådan verksamhet som anges i 1 § första stycket med den preciseringen att den handel som organiseras av börsen skall ske mellan till börsen anslutna medlemmar. Av 2 § framgår att auktorisation som börs kan meddelas enbart svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar samt utländska företag. Till skillnad från kommitténs lagförslag innehåller den förevarande lagen inte någon definition av börsverksamhet. Det har inte ansetts nödvändigt att explicit ange en sådan i lagen. Börsverksamhet enligt den av kommittén valda definitionen (se 2 § 1 i kommitténs förslag) torde för övrigt rymmas inom den i den här lagen valda beskrivningen "verksamhet i syfte att åstadkomma regelbunden handel med finansiella instrument mellan till verksamheten anslutna medlemmar". Med börsmedlem avses den som av en börs har fått tillåtelse att delta i handeln vid börsen. Kännetecknande för börsmedlemmen är att han kan utföra värdepappersaffärer på börsen utan att behöva anlita någon mellanhand. Han har med andra ord direkttillträde till börsen. Bestämmelser om börsmedlemmar finns i 3 kap. Där anges bl.a. vilka typer av aktörer som kan ifrågakomma för börsmedlemskap. Eftersom börsverksamhet kan drivas av en ekonomisk förening, bör påpekas att börsmedlemsbegreppet ej är detsamma som medlemsbegreppet i lagen om ekonomiska föreningar. En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intresse genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna på olika sätt deltar. Deltagande i verksamheten kan bl.a. ske genom att föreningens tjänster begagnas (1 kap. 1 § lagen om ekonomiska föreningar). Den som är börsmedlem kan sägas utnyttja börsens tjänster. Därmed är det också möjligt för en börsmedlem, om börsverksamheten drivs av en ekonomisk förening, att även vara medlem i föreningen. För ekonomiska föreningar gäller öppenhetsprincipen och inträde som medlem får inte vägras någon, om det inte finns särskilda skäl med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annan orsak (3 kap. 1 §). Särskilda skäl att vägra den som uppfyller förutsättningarna för börsmedlemskap medlemskap i den ekonomiska föreningen torde i allmänhet inte föreligga. Det ligger snarare närmare till hands att en ekonomisk förening som driver en börs kräver att medlemmarna i föreningen skall uppfylla förutsättningarna för börsmedlemskap enligt den förevarande lagen. Ett sådant krav torde vara befogat och utgöra sådana särskilda skäl som enligt den nämnda bestämmelsen i lagen om ekonomiska föreningar kan ligga till grund för vägran att medge inträde som medlem i föreningen (jfr prop. 1986/87:7 s. 87). Det föreligger inte något krav i lagstiftningen att alla börsmedlemmar också skall vara medlemmar i den ekonomiska föreningen, eftersom det inte finns något allmänt krav att en ekonomisk förening får erbjuda sina tjänster osv. uteslutande till medlemmarna. Däremot kan en börs som är ekonomisk förening - om den så önskar - ställa upp ett sådant krav. Med auktoriserad marknadsplats avses företag som har fått auktorisation enligt 7 kap. att driva sådan verksamhet som anges i 1 § första stycket. Till skillnad från börs krävs ej att den handel som organiseras måste äga rum mellan personer som är knutna till marknadsplatsen genom medlemskap. Av 2 § framgår att auktorisation som marknadsplats kan meddelas enbart svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar samt utländska företag genom filialetablering. En definition av clearingverksamhet finns i 1 kap. 1 § lagen om handel med finansiella instrument. Definitionen av sådan verksamhet ändras som den förs över till den förevarande lagen. Den nya definitionen av clearingverksamhet omfattar endast options- och terminsavtal och är således inte lika vid som tidigare då den omfattade samtliga typer av finansiella instrument (se prop. 1990/91:142 s. 144). De materiella regler för clearingverksamhet som finns i lagen om handel med finansiella instrument gäller emellertid enbart clearing avseende optioner och terminer (se 2 kap. nämnda lag). I samband med att samtliga regler för clearingverksamhet i lagen om handel med finansiella instrument förs över till den nya lagen, som också tar sikte på enbart dessa slag av derivatinstrument, saknas behov av att ha kvar en så vid definition av clearingverksamhet som den nu gällande. Som nämnts i allmänmotiveringen har regeringen tillsatt en utredning (Dir 1991:111) som har till uppgift att bl.a. se över lagstift- ningen om clearingverksamhet på hela värdepappersmarknaden. Definitionen av clearingverksamhet kan, liksom regelverket i övrigt, komma att ändras med anledning härav. I kravet på yrkesmässighet ligger att det skall vara fråga om mer än bara enstaka clearinguppdrag. Med clearingorganisation avses företag som har fått tillstånd enligt 8 kap. att driva clearingverksamhet. Av 2 § framgår att sådant tillstånd kan meddelas enbart svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar samt utländska företag genom filialetablering. Med clearingmedlem avses den som av en clearingorganisation har fått tillåtelse att delta i clearingen hos organisationen. Den som är clearingmedlem kan delta i clearingen utan att behöva gå via någon mellanhand. Av 8 kap. 6 § framgår att endast den som har betryggande kapitalstyrka och som i övrigt bedömts vara lämplig kan bli clearingmedlem. Clearingverksamhet kan drivas av ekonomisk förening (se 2 §). Detta aktualiserar frågan om förhållandet mellan medlemsbegreppet i den förevarande lagen och det i lagen om ekonomiska föreningar. Beträffande denna fråga hänvisas till vad som ovan anförts i fråga om börsmedlem, eftersom samma synpunkter kan anföras även i fråga om clearingmedlem. Definitionerna av option och termin har - utan några ändringar - flyttats över från lagen om handel med finansiella instrument (1 kap. 1 §). Angående innebörden av dessa begrepp hänvisas till förarbetena till den lagen (prop. 1990/91:142 s. 88, 89, 143 och 144). Med finansiellt instrument avses enligt lagen om handel med finansiella instrument, fondpapper och annan rättighet eller förpliktelse avsedd för handel på värdepappersmarknaden. Fondpapper definieras i samma lag som aktie och obligation samt sådana andra delägarrätter eller fordringsrätter som är utgivna för allmän omsättning, andel i värdepappersfond och aktieägares rätt gentemot den som för hans räkning förvarar aktiebrev i ett utländskt bolag (depåbevis). Vad gäller den närmare innebörden av nämnda begrepp hänvisas till förarbetena till nämnda lag (prop. 1990/91:142 s. 85-88 och 141-143). Förutsättningar för auktorisation m.m. Sundhetskrav 2 kap. 1 § (Jfr 4 § andra stycket i kommitténs förslag) Paragrafen innehåller en allmän förhållnings- och sundhetsregel för börser. Första stycket Regler av liknande typ finns i 1 kap. 2 § lagen om handel med finansiella instrument och 1 kap. 7 § lagen om värdepappersrörelse. Dessa utgör i viss mån förebild för den här intagna bestämmelsen. De principer som anges i andra stycket har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitten 2.3.1, 3.1.3 och 3.1.6). Svenska företag 2 kap. 2 § (Jfr 4 § första stycket i kommitténs förslag) I paragrafen föreskrivs vissa villkor för att auktorisation som börs skall få meddelas svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar. Punkten 1 har sin förebild i bl.a. 2 kap. 1 § lagen om värdepappersrörelse. Det är angeläget att bolagsordningen resp. stadgarna granskas i auktorisationsärendet. I fråga om det för börsverksamhet centrala sundhetskravet hänvisas i punkt 2 till 1 §. Med utgångspunkt i detta krav skall göras en övergripande prövning av verksamheten. Av punkten 3 följer att finansinspektionen vid prövning av auktorisationsärenden måste förvissa sig om att övriga förutsättningar i lagen är uppfyllda. Det får ankomma på det företag som söker auktorisation att ta fram och presentera den utredning och de handlingar som finansinspektionen behöver för sin prövning. 2 kap. 3 § (Första stycket: Jfr 5 § i kommitténs förslag. Andra stycket: Motsvarande bestämmelse saknas i kommitténs förslag) Bestämmelsen innebär att möjlighet öppnas för finansinspektionen att meddela auktorisation innan bolaget eller föreningen har registrerats hos patent- och registreringsverket resp. . Andra stycket Bestämmelsen har tillkommit efter förebild i banklagstiftningen och lagen om värdepappersrörelse. Prövningen av en ansökan om auktorisation skall innefatta bl.a. en allmän bedömning av omfattningen och beskaffenheten av den planerade verksamheten. En sådan bedömning avses bl.a. ligga till grund för det kapitalkrav som bör ställas på företaget. Syftet med uppgifterna i verksamhetsplanen är att de skall komplettera de uppgifter om den tilltänkta verksamheten som finns i bolagsordningen. I likhet med vad som gäller beträffande ansökan att bedriva värdepappersrörelse bör det kunna överlämnas åt inspektionen att ange vilka uppgifter som skall finnas med i en verksamhetsplan. En verksamhetsplan enligt lagen om värdepappersrörelse skall enligt inspektionens föreskrifter (FFS 1991:2 och 3), såvitt här är av intresse, bl.a. innehålla en organisationsplan samt uppgifter om regelansvarig befattningshavare, verksamhet som uppdragits åt annat företag och användningen av datorstöd i verksamheten. 2 kap. 4 § (Jfr 8 § i kommitténs förslag) Paragrafen har sina förebilder i banklagstiftningen och lagen om värdepappersrörelse. Ett aktiebolags bolagsordning skall enligt 2 kap. 4 § aktiebolagslagen ange bl.a. föremålet för bolagets verksamhet, angivet till sin art. Motsvarande regel för ekonomiska föreningar finns 2 kap. 2 § lagen om ekonomiska föreningar. Där sägs att föreningens stadgar skall ange ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art. Redan av de uppgifter som skall lämnas enligt dessa bestämmelser framgår vilken verksamhet bolaget resp. föreningen skall bedriva. Av den verksamhetsplan som enligt 3 § andra stycket skall fogas till en ansökan om auktorisation skall därutöver framgå verksamhetens omfattning mer i detalj. Enligt första stycket ankommer det på finansinspektionen att i samband med auktorisationsprövningen godkänna bolagsordningen resp. stadgarna. Andra stycket Enligt andra stycket prövar finansinspektionen även ändringar i bolagsordning eller stadgar. eller får inte registrera beslut om ändringar i dessa handlingar förrän finansinspektionen har godkänt beslutet. Detta innebär att stämmans beslut bör fattas med uttryckligt förbehåll för inspektionens godkännande. 2 kap. 5 § (Jfr 6 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.4). Där framgår bl.a. vad som kan hänföras till "andra finansiella resurser". 2 kap. 6 § (Jfr 9 § i kommitténs förslag) Av 8 kap. 1 och 3 §§ aktiebolagslagen framgår att ett aktiebolags styrelse skall bestå av minst tre ledamöter om aktiekapitalet eller maximikapitalet uppgår till minst 1 milj.kr. och att det i sådana bolag skall utses en verkställande direktör. Vilka som skall utses till styrelseledamöter avgörs av aktieägarna. Huruvida styrelsens ledamöter helt eller delvis skall rekryteras ur ägarkretsen blir därmed också en sak för aktieägarna att avgöra. Styrelsen i en ekonomisk förening skall enligt bestämmelsen i 6 kap. 1 § lagen om ekonomiska föreningar ha minst tre ledamöter. I bestämmelsen sägs också att styrelsen väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i stadgarna att en eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt. Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i föreningen, om inte stadgarna i särskilt angivna fall tillåter annat (6 kap. 4 §). Av 8 kap. 3 § aktiebolagslagen framgår att den verkställande direktören utses av styrelsen. Detsamma gäller för ekonomiska föreningar. Av 6 kap. 3 § lagen om ekonomiska föreningar framgår vidare att verkställande direktör skall utses om antalet anställda i föreningen under vart och ett av i medeltal överstigit 200. Styrelsen kan också utse verkställande direktör i annat fall, om stadgarna föreskriver detta. Styrelsen i företag som driver börsverksamhet bör med hänsyn till sådan verksamhets betydelse ha en viss minsta storlek som överstiger vad som gäller för aktiebolag resp. ekonomiska föreningar i allmänhet. Som minsta antal styrelseledamöter har, i likhet med kommitténs förslag, fem funnits lämpligt. Någon översta gräns för antalet styrelseledamöter anges inte. Detta får bestämmas i bolagsordningen eller stadgarna och kan därmed anpassas efter börsens särskilda förhållanden. bör av samma skäl ha en verkställande direktör. Kommittén anger i sitt lagförslag att beslut i vissa för börsverksamheten viktiga frågor skall fattas av börsens styrelse; bl.a. gäller detta antagande och uteslutning av medlemmar, in- och avregistrering av fondpapper och beslut om handelsstopp. Förevarande lag innehåller inte något sådant krav. Härav kan emellertid inte dras den slutsatsen att styrelsen inte behöver befatta sig med de aktuella besluten. Enligt reglerna i aktiebolagslagen och lagen om ekonomiska föreningar svarar styrelsen för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter, medan verkställande direktören handhar den löpande förvaltningen enligt riktlinjer och anvisningar som styrelsen meddelar. De aktuella frågorna kan inte anses ingå i den löpande förvaltning av verksamheten som en verkställande direktör normalt handhar. Emellertid bör uppmärksammas möjligheten för verkställande direktören att i brådskande fall vidta åtgärder av osedvanlig beskaffenhet om styrelsens beslut inte kan avvaktas (se 8 kap. 6 § aktiebolagslagen resp. 6 kap. 6 § lagen om ekonomiska föreningar). Detta kan vara fallet vid t.ex. beslut att avbryta handeln med ett visst finansiellt instrument. Beslut om avregistrering kräver enligt kommitténs förslag kvalificerad majoritet i styrelsen. Eftersom förevarande lag inte innehåller föreskrifter om att vissa beslut skall fattas av börsens styrelse, saknas följaktligen även regler om hur besluten fattas i styrelsen. I stället gäller bestämmelserna om styrelsebeslut i aktiebolagslagen (8 kap. 9 §) och lagen om ekonomiska föreningar (6 kap. 9 §). I finansinspektionens auktorisationsprövning och tillsyn bör ingå att granska huruvida fördelningen inom börsens organisation av beslutanderätten i olika frågor anordnats på ett lämpligt sätt. Utländska företag 2 kap. 7 §