prop · GG03258 · 1992-12-31 00:00:00 — 6, s. 27-29) att borde behandla frågan om hur farligt godsöver huvud taget skall fraktas. Med detta avsågs vilket transportsätt ellertransportslag som var att föredra. tog sig an uppgiften genomatt systematisera en forsknings- och utvecklingsverksamhet. De viktigaste delamabestår i framtagning av modeller för optimering av riskkostnad och förjämförande riskanalys för olika transportsätt. Syftet är att skapa ett bättrebeslutsunderlag inför val av transportsätt så att säkerhetstänkandet fårgenomslag. Ett syfte är också att modellema skall belysa svagheter i de olika ttansportsättenför att dessa skall kunna åtgärdas. Arbetethar kommit en bit på väg. Sammanfattningsvis kan sägas att resultaten pekar påatt lokala variationer och parametrar har en avgörande betydelse vid jämföranderiskanalyser. Det blir därför svårt att nå fram till generella bedömningar omvilket transportslag som är att föredra från risksynpunkt. För jämförbara och väldefinieradettnsportsituationer bör emellertid välgmndade slutsatser kunna dras med hjälpav de metoder som tas fram inom ramen för de aktuella projekten. Hittillshar arbetet inriktats på att belysa relationen mellan väg- och jämvägstransport.Relationen land- och sjötransport är ännu obearbetad. Vidare kommer studierangående den mänskliga faktorn och minimering av denna som olycksorsak att gesökad prioritet. Omfattandeforskning bedrivs också på teknikområdet. Här sker en fortsatt Skr. fokuseringpå utveckling av förpackningar och fordon samt framtogande av 1992/93:258testkriterier. Arbetetmed vägvalsstymingen är nu framme vid en punkt där en modell,. som ocksåinförts på vissa orter och i vissa län, skall genomföras i landet i övrigt därman anser att vägvalsstyming är önskvärd. Det går i stort ut på att det skallfinnas rekommenderade vägar för farligt gods kompletterade med punktvisa förbudmot passage förbi särskilt skyddsvärda projekt. Till detto kommer program förkartframställning och föibudsskyltning i trafiken. Det finns också modeller förhanteringar av frågan om farligt gods som planeringsunderlag i regional ochkommunal samhällsplanering. Denna viktiga fråga är alltså på väg mot enlösning. En brist som påtalas i sammanhanget är att inte fickbemyndigande att utfärda föreskrifter för länsstyrelsemas arbete med lokalatrafikföreskrifter vilket begärdes 1988. Det saknas därför fortfarande fömtsättningarför att "to hårdare tog" i vägvalsstymingsfrågan. Detföreslås också att bemyndigande att geut lokala trafikföreskrifterför transport av farligt gods borde ges genom förordningen om transport avfarligt gods, och inte som genom vägtrafikkungörelsen. Hanteringenav farligt gods med omfattande regeltext, ämneskataloger,klassificeringskriterier, godkända emballage osv. lämpar sig mycket väl för databaseratstöd. En datobas har utvecklats och är i drift, RäddningsverketsInformationsbank. En fördubbling av antalet primära äm-nesidentiter är önskvärdunder den kommande programplaneperioden. , Vidare föreslås att även sjö- och luftreglemaför transport av farligt gods skall integreras i datobasen. Detsisto avsnittet om kompletteringsprogrammen behandlar stotistik. Trots att dethar tagits fram modeller och ett visst insamlande av data pågår, måste detkonstateras att det ännu inte finns en systematiserad och samlad stotistik påområdet farligt gods. har frågan accentuerats och Räddningsverkethar påbörjat konkret stotistikinsamling och bearbetning. Den valda modellen,som bygger på företrädesvis två studier som gjorts av , går iförsto hand ut på att samla in olycks- och tillbudsstatistik samt stotistik omtransporterade volymer kopplat till orter och vägar/järnvägar. Farligt gods-frågansintegrering i övergripande program på kemikalieområdet Nästanalla producerade kemikalier fraktas någonstans och då i stor utsträckning längsvåra väg- och jämvägsnät. Detta skapar en särskild risk genom att transporternai vissa fall sker nära befolkningscentra och andra Detfinns ytterligare en rad omständigheter som styrker Skr. att transportema är ettskedet utgör ett känsligt led i kemikaliehanteringen. långsiktiga åtgärdsprogram Framtidens beredskap mot kemikalieolyckorbehaindlas farligt-gods frågan som en del av den förebyggande verksamheten.Däremot utformades inte åtgärdsprogram specifikt för området. Denna rapportenskall därför ses som en tillkommande bilaga till det långsiktiga atgärdsprogrammet,och i denna behandlas området transport av farligt gods. Värdet av att räddningstjänstospektemabeaktas vid regelutvecklingen understryks. Samverkan mellan förebyggande och skadebegränsandeåtgärder skall karaktärisera programmet. Idet långsiktiga åtgärdsprogrammet behandlas frågorna om olyckor till lands ochtill sjöss parallellt. Riksdagsmotionerna om farligt gods har ofto handlat omoron för olyckor med kemikalie- och oljeutsläpp till sjöss. I dessa frågor harRäddningsverket som ttansportmyndighet för landtransporter begränsademöjligheter att agera. En slutsats i den långsiktiga inriktningen är emellertidatt räddningstjänsten i större utsträckning än bör vara pådrivande då detgäller samordning av olika åtgärder. Närmandettill EG har stor betydelse för regleringen av farligt gods. EG:s institutionerhar visat stort intresse för frågorna och driver kraftfullt arbetet meddirektiv och förordningar. anser att reglema för vägtransport iADR bör utgöra en utgångspunkt för harmoniseringen av EG-ländemas inrikesregelsystem. Däremot anses inte att ADR i alla delar räcker till varför arbetetmed att fylla ut bristema bör intensifieras. Sker inte detto anser man sigtvingad att inom gemenskapen anto särskilda regler, vilket av alla ansesolyckligt. EG-kommissionenhar på farligt gods-området utarbetat ett antal förslag till direktiv ochförordningar. Bland de mest intressanto initiativen finns ett förslag om kravpå en särskilt utsedd ansvarig tjänsteman för farligt godsfrågor vid deföretog som har med sådana transporter att göra. Ett annat initiativ av storbetydelse gäller fastiäggande av former för hur tillsynen skall bedrivas ochgenomföras. Frågan om den framtida gränskontrollen och dess betydelse för möjlighetematill tillsyn av farligt gods är likaledes viktig. Ettav huvudsyftena i arbete med farligt gods-frågan är att påsikt nå avsevärt längre driven harmonisering mellan regelverken för olikatransportslag. Detto skall ske genom att FN-rekommendationema får störregenomslag och genom att teknikregler skall baseras på CEN-standarder. Relationenmellan initiativen och viljeinriktningen inom EG och arbetet inomECE med utvecklingen av ADR är intressant och betydelsefull. är det av avgörandebetydelse hur det svenska inrikes systemet harmonierar Skr. medde resultot som nås i dessa europeiska organ. Räddningsverketgav ut en rapport om EG-närmandet och dess betydelse för verketsansvarsområde. Där ges även en beskrivning av farligt gods-området och ettantal betydelsefulla konstoteranden görs. är väl förberett att to sigan arbetet med farligt gods i den nya situation som kan fömtses. Förberedelsernaär långt komna, och det faktum att i allt väsentiigthar antagit ADR och reglema för jämvägsttans-porter i RID även för inrikestransport ger den nödvändiga gmnden. understryker behovet avdirektivet om ansvarig tjänsteman. bör få en samordnande rollvid införandet av ett sådant direktiv i . Deviktigaste åtgärdema är: oFörenkling och harmonisering av regelverken för olika transportslag (genominternationell medverkan, bl.a. inför eventuell EG-anslutning). oFörstärkning och tydliggörande av samordningsroll. o Kvalitativt ochkvantitativt utökad tillsyn samt utveckling av stotistik. o Vidgad utbildning förandra gmpper än förare. oFortsatt utveckling av metoder och underlag för riskanalyser. Ett exempel ärval av transportlag. oFullfölja arbetet med vägvalsstyming, inklusive föreskriftsrätt förRäddningsverket i denna fråga. oFortsatt utveckling av Informationsbank i dess innehålloch utnyttjande. o"Ansvarig tjänsteman"; förberedelser och pådrivande arbete i Europasamarbetet.