prop · GG03215 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:215 Regeringen föreslår att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen läggs fram förslag om att Regeringsrättenskall bU högsta instans i socialförsäkringsmål m.m. och att de allmänna förvaltningsdomstolarnamed länsrätt som första instans skall pröva vissa mål som överklagas frånArbetsmarknadsstyrelsen. Förslagen innebär att Försäkringsöverdomstolen skaU läggasned. AvsUcten är att den nya instansordningen skall träda ikraft den 1 juU 1995. Besvärsordningen beträffande målen frånArbetsmarknadsstyrelsen föreslås bli delvis införd redan fr.o.m. den 1 juli1993. Det föreslås vidare att möjligheten att få överklaganden prövade i Försäkringsöverdomstolenefter ändringsdispens avskaffas . Propositionens lagförslag °- i992/93:2i5 Lagom ändring i lagen (1992:1529) om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenomföreskrivs att 14 § lagen (1992:1529) om ändring i lagen (1971:289) om allmännaförvalttungsdomstolar skall ha följande lydelse. 1992/93:185 Föreslagen lydelse 1.mål enligt skatte-, taxeriags-,uppbörds-, folkbokförings- och bilregisterförfattningama samt lagen (1989:479)om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. i den utsträckningsom är föreskrivet i dessa författningar, 2.mål enUgt socialtjänstlagen(1980:620), lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, lagen (1988:153) om bistånd åtasylsökande m.fl., lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl., lagen (1985:569) om mförande av lagen (1985:568) omsärskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl., lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidragm.m., lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, lagen (1991:1129) om rättspsykiatriskvård, smittskyddslagen (1988:1472), karantänslagen (1989:290), lagen (1970:375)om utlämning tiU , , eller för verkställighet avbeslut om vård eUer behandling, körkortslagen (1977:477) och lagen (1989:14)om erkännande och verkställighet av utländsika vårdnadsavgöranden m.m. och omöverflyttning av bam, allt i den utsträckning som är föreskrivet i dessa lagarsamt mål enligt 6 kap. 21 § och 21 kap. , 3.mål som avses i 24 § lagen(1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 4.mål som avses i 6 § förstastycket lagen (1985:206) om viten, 5.mål som överklagas från allmänförsäkringskassa i den utsträckning som är särskilt föresikrivet, 6.mål som enligt bestämmelse iannan lag prövas av länsrätt. * Lagen omtryckt 1981:1323. Senaste lydelse 1992:1529 samt proposition 1992/93:185 omtobakslag och lagrådsremiss med telelag och lag om radiokommunikation. Lydelse enligt prop.1992/93:185 Föreslagen lydelse Prop- 1992/93:215 Målsom överklagas från med tillämpning av 20 kap. 11 § lagen(1962:381) om allmän försäkring prövas av Länsrätten i . Länsrätteni prövar även mål enligt telelagen (1993:000) och mål enligtlagen (1993:000) om radiokommunikation i den utsträckning som är föreskrivet idessa lagar. Länsrätteni prövar mål enligt luftfartslagen (1957:297) i denutsträckning som är föreskrivet i den lagen. Målsom överklagas från enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och lagen (1973:371) om kontant arbetsrrujrknadsstödprövas av länsrätten i det län i vilket den arbetslöshetskassa eller denlänsarbetsnämnd som beslutat iförsta instans är belägen. Förekommer vid mer änen länsrätt flera mål enligt skatte-, taxerings- eller uppbördsförfattningamasom har nära samband med varandra, får målen handläggas vid en av länsrätterna,om det kan ske utan avsevärd olägenhet för någon enskild. Närmare föreskrifterom överlämnande av mål mellan länsrätter meddelas av regeringen. Dennalag träder i kraft, i fråga om 14 § första stycket 2 , och iövrigt . 1* 1992/93. Lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs att 37 a j} förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följandelydelse. Vadsom sägs i 35 § första och andra styckena, 36 § och 37 § tredje stycket ombesvär hos Regeringsrätten över kammarrättens beslut skall även tillämpas påbesvär hos Försäkringsöverdomstolen över kammarrättens beslut. Försäkringsöverdomstolenskall dock alltid meddela prövningstillstånd, om det finns anledning att ändradet slut som kammarrätten har kommit till. Besvär som har anförtsav prövas av Försäkringsöverdomstolen utanprövningstillstånd. Vadsom sägs i 35 § första och andra styckena, 36 § och 37 § tredje stycket ombesvär hos Regeringsrätten över kammarrättens beslut skall även tillämpas påbesvär hos Försäkringsöverdomstolen över kammarrättens beslut. Dennalag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande ifråga om mål som avgjorts av kammarrätt före ikraftträdandet. Senaste lydelse 1991:211 0 1991:363). Lagom ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring Härigenomföreskrivs att 98 och 102 §§ lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring' skallha följande lydelse. beslut i ärende angående medlems rätt till ersättning eller medlemskap i en arbetslöshetskassa enligt denna lag överklagas hos länsrätt, om inte aimat följer av lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Vid prövning av överklagande av länsrättens beslut i mål som avses iförsta stycket skall nämndemän ingå i kammarrätten, om nämndemän deltagit i länsrätten. Kammarrättens beslut i mål som avses i denna paragraf överklagas hos Försäkringsöverdomstolen. beslut enligt denna lag i annat fall än som avses i första stycket överklagas hos regeringen. beslut om fusion får överklagas endast av sådan arbetslöshetskassa som berörs av beslutet. Talanmot beslut i ärende angående medlems rätt till ersättningeller medlemskap i en arbetslöshetskassa enligt denna lag överklagas hos Försäkringsöverdomstolen,om inte annat följer av lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbets-konflikt. Beslut som avses i första stycket och som ej innebär tillämpning avsistnämnda lag får av underställas Försäk-ringsöverdomstolensprövning, om det för enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning är avsynnerlig vikt att saken prövas av domstolen eller anruirs särskilda skälfinns för sådan prövning. Arbetsmarknadsstyrelsensbeslut enligt denna lag i annat fall än som avses i första eller andra stycketöverklagas hos regeringen. beslut om fusion fåröverklagas endast av sådan arbetslöshetskassa som berörs av beslutet. Utanhinder av vad som sägs i 41 § första stycket får styrelsen för en förening såsom arbetslöshetskassa överklagaArbetsmarknadsstyrelsens beslut i ärendet om registrering. ' Lagen omtryckt 1991:1334. Enarbetslöshetskassas eller beslut enUgt denna laggäller , om inte annat har angetts i beslutet eller bestäms av denmyndighet som skall pröva beslutet. eller domstols beslut enligtdenna lag gäller , om inte annat har angetts i beslutet eller bestämsav den myndighet som skall pröva beslutet. Dennalag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande ifråga om ärenden som avgjorts av före ikraftträdandet. Lagom ändring i lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd Härigenom förskrivsatt 32 § lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd* skall ha följandelydelse. Talanmot beslut angående rätt till ersättning enligt dennalag föres genom besvär hos Försäkringsöverdomstolen, om ej annat följer avlagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Beslutsom avses i första stycket och som ej innebär tillämpning av sbtnämnda lag fårav underställas Försäkrings-överdomstolens prövning,om det för enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning är av synnerlig vikt attsaken prövas av domstolen eller anruirs särskilda skäl finns för sådanprövning. MotArbetsmarknadsstyrelsens och beslut enligt denna lag iannat fall än som avses i första eller andra stycket_re.y talan hos regeringengenom besvär. Arbetsmarknadsstyrelsensbeslut angående rätt till ersättning enligt denna lag överklagas genom besvärhos länsrätt, om inte annat följer av lagen (1969:93) om begränsning avsamhällsstöd vid arbetskonflikt. Vidprövning av överklagande av länsrättens beslut i mål som avses iförsta stycketskall nämndemän ingå i kammarrätten, omnämndemändeltagit i länsrätten. Kammarrättensbeslut i mål som avses i denna paragraf överklagas hos Försäkringsöverdomstolen. Arbetsmarknadsstyrelsensoch beslut enligt denna lag i aimat fall än som avses iförsta stycket överklagas hos regeringen genom besvär. Dennalag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande ifråga om ärenden som avgjorts av före ikraftträdandet. ' Lagen omtryckt 1982:433. 5 Förslag till Prop- 1992/93:215 Lagom upphävande av lagen (1978:28) om Försäkringsöverdomstolen Härigenomföreskrivs att lagen (1978:28) om Försäkringsöverdomstolen* skall upphöra attgälla. 1.Denna lag träder i kraft dendag regeringen bestämmer. 2.Mål som inte avgjorts av Försäkringsöverdomstolen före upphävandet skall överlämnas till Regeringsrätten för prövning. * Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:209 (jfr1991:363). Utdrag ur regeringsprotokollet vid regeringssammanträdeden Närvarande: statsministem Bildt, ordförande, ochstatsråden . , , , , , , ,, , , , , , , , ,P. utarbetades inom Justitiedepartementetpromemorian (Ds 1992:38) Domstolsväsendet - Organisation och administration iframtiden. Promemorian utarbetades bl.a. mot bakgmnd av dels (Ju 1989:06) förslag i betänkandet (SOU 1991:106) Domstolarna inför 2000-talet,dels den generella omvandlingen av de centrala förvaltningsmyndighetemas roll.Promemorian innehåller förslag beträffande bl.a. tingsrättsorganisationen . Den behandlar, såvitt nu är av intresse, även specialdomstolama.Det konstateras att starka skäl talar för att specialdomstolama avskaffas ochatt deras verksamheter inordnas i de allmänna domstolarna eller i de allmänna förvaltningsdomstolama.I promemorian aviseras därför en närmare utredning om specialdomstolama. Detföreslås dock redan i promemorian att Försäkringsöverdomstolen skall läggas nedsamt att Regeringsrätten skall bli högsta instans i socialförsäkringsmål ochlänsrätt första domstolsinstans i mål som överklagas frånArbetsmarknadsstyrelsen. Promemorian har remissbehandiats. En förteckning överde remissinstanser som yttrat sig över promemorian bör fogas till protokollet i detta lagstiftningsärende som bilaga 1. 1992/93:215 ställning över remissyttrandena finns tillgängligi (dnr 92-1995). Regeringen beslutade den 25 febmari 1993 att inhämtaLagrådets yttrande över lagförslag om nedläggning av Försäkringsöverdomstolen m.m.Förslagen är likalydande med de som läggs fram. Lagrådet lämnade förslagenutan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 2. Jag får nu anmäla frågan om en proposition om Försäkringsöverdomstolen. I det följande redovisar jag huvudsakligen minaöverväganden och förslag angående lagändringar. Det kan emellertid för dageninte fastslås när Försäkringsöverdomstolen kan läggas ned. Jag återkommer därförtill följdlagändringar till avskaffandet av domstolen när det kan överblickasbättre när en nyordning kan träda i kraft. Till belysning av reformen kommer jag utöver lagförslagenatt uppehålla mig också vid någia frågor som inte kräver ställningstagande.Mina närmare överväganden i dessa delar - bl.a. rörande personalfrågor - kommeratt ske . Det är även min avsikt att senare återkomma tillregeringen med förslag till de förordningsändringar som den nya ordningenmedför. För överprövning av framför allt de allmännaförsäkringskassornas beslut inrättades den tre försäkringsrätter.Försäkringsrättemas beslut skulle överklagas till Försäkringsöverdomstolen, tidigarekallad Försäkringsdomstolen. Domstolen hade varit högsta instans iärenden som hade prövats av och ivissa ärenden där verket beslutat som första instans. Den infördes en ny instansordning försocialförsäkringsmål, dvs. mål enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringoch andra författningar om socialförsäkring. Den nya ordningen innebär attsocialförsäkringsmål nu överklagas från allmän försäkringskassa ellerRiksförsäkringsverket till länsrätt och därifrån till kammarrätt samt till Försäkringsöverdomstolensom slutinstans. Försäkringsöverdomstolen överprövar också vissa beslut av . För att få ettsocialförsäkringsmål prövat i Försäkringsöver- Prop. 1992/93:215 domstolenkrävs i regel prövningstillstånd. Prövningstillstånd skall meddelas om det ärav vikt för ledningen av rättstillämpningen att talan prövas, s.k.prejudikatdispens, eller om det föreUgger synnerliga skäl att pröva talan, s.k.extraordinär dispens. Domstolen skall dock alltid meddela prövningstillstånd,om domstolen anser att det finns anledning att ändra på underinstansens slut, s.k.ändringsdispens. IFörsäkringsöverdomstolen finns 38 personer anställda, varav en president,nio försäkringsdomare och tretton föredragande. I domstolens dömande verksamhetdeltar icke lagfarna ledamöter som förordnas av regeringen. De icke lagfama ledamötemanomineras av arbetsmarknadens parter. Försäkringsöverdomstolensverksamhet regleras i lagen (1978:28) om Försäkringsöverdomstolen ochförordningen (1978:632) med instmktion för Försäkringsöverdomstolen. Bakgmndentill den införda instansordningen var att försäk-ringsdomstolama i ensärskild rapport till regeringen hade framhållit att det inom organisationenfanns betydande svårigheter, främst när det gällde att rekrytera och behålladomare och föredragande. Dåvarande justitieministern konstaterade i anledninghärav i sin anmälan till budgetproposition att det fanns skäl attöverväga frågor om domstolamas arbetsformer och organisation m.m. (prop. 1987/88:100bil. 4 s. 79). Domstolsverketfick därefter i uppdrag att analysera fömtsättningama för att samordnaförsäkringsrättema med de allmänna förvaltningsdomstolama. Vidriksdagsbehandlingen av budgetproposition uttalade justitieutskottetatt inom ramen för sitt uppdrag också borde överväga Försäkringsöverdomstolensställning (bet. 1987/88:JuU29 s.l4). Domstolsverketredovisade sitt uppdrag i rapporten (DV Rapport 1988:5) Försäkringsdomstolaroch allmänna förvaltningsdomstolar. I rapporten förordade verket en integrationav försäkringsrättema med fem länsrätter. Verket förordade också en avvecklingav Försäkringsöverdomstolen så snart rättsläget inom socialförsäkringenstabiliserat sig och förklarade att endast mycket starka skäl borde kunnaföranleda att överdomstolen bibehölls efter mitten av . Fråganom försäkringsdomstolamas organisation togs härefter upp i 1990 årsbudgetproposition (prop. 1989/90:100 bil. 4 s. 55 ff). I propositionen föreslogregeringen vissa riktlinjer för en reform. Enligt dessa skulle försäkringsrättemai ett första skede integreras med tre av kammarrättema och Försäkringsöverdomstolenbehållas som högsta *♦ 1992/93. skulle bl.a. frågan om Prop.1992/93:215 Försäkringsöverdomstolens ställning övervägas. godkänderiktlinjerna (bet. 1989/90:JuU24, rskr. 1989/90:192). Regeringenuppdrog därefter åt att utreda bl.a. de organisatoriska frågorsom den föreslagna integrationen av försäkringsrättema med kammarrätternaskulle föranleda. redovisade en första del av sitt uppdrag irapporten (DV Rapport 1990:2) Redovisning av regeringsuppdrag införsamordningen av försäkringsrättema med kammarrättema; delrapport. Regeringensslutliga förslag om instansordningen i socialförsäkringsmål ochförsäkringsrättemas framtid kom, såsom framgått, att få en annan inriktning änden som redovisades budgetproposition, I sin anmälan till enproposition om rättskipningen i socialförsäkringsmål anförde dåvarandejustitieministern som skäl härför bl.a. vissa kostnadsaspekter samtmöjligheterna till en snabbare handläggning med länsrätterna som förstadomstolsinstans (prop. 1990/91:80 s. 39 ff). Vidare hänvisade hon till detförändringsarbete som pågick beträffande de materiella reglerna inomsocialförsäkringsområdet och till den övergripande målsättningen att tyngdpunkteni dömandet bör ligga så långt ned i domstolshierarkin som möjligt. Ipropositionen konstaterades oc;kså (s. 45) att reformen högstväsentligt skulle komma att påverka flödet av mål till Försäkringsöverdomstolenmen att en utvärdering av reformen borde ske innan man övervägde domstolensframtida ställning. Isamband med beslut att lägga ned försäkringsrätterna behandladesfrågan om inte rättskipningen i socialförsäkringsmål i dess helhetskulle föras över till de allmänna förvaltningsdomstolarna så attRegeringsrätten skulle bli högsta instans för dessa mål. 1990/91 :JuU18) noterade att en av orsakerna till svårighetema inomsocialförsäkringsrättskipningen har sin gmnd i att Försäkringsöverdomstolentillförs mål inte bara efter prejudikatdispens utan också efterändringsdispens. Enligt utskottet har denna ordning begränsat överdomstolensmöjligheter att fullgöra den viktiga uppgiften att leda rättstillämpningen. Avintresse i sammanhanget ansåg utskottet vara att systemet med ändringsdispens iden högsta instansen var ett motiv för det tidigare fattade principbeslutet omenbart en domstolsinstans under överdomstolen. Det fanns därför - med hänsyntill de försäkrades intresse av att snabbt nå rättskraftiga avgöranden - skälatt överväga reformer också i frågan om den högsta instansen. Utskottet menadeemellertid att det också fanns omständigheter som talade för att domstolenåtminstone under en övergångstid skulle finnas kvar. Härtill kom att enförändring skulle påkalla överväganden om t.ex. domstolens sammansättning ochför detta saknades beslutsunderlag. Utskottet anslöt sig därför tillregeringens uppfattning att ett ställningstagande borde anstå till dess enutvärdering skett av den förestående integrationen. Mot den nu angivna bakgmnden utarbetades förslaget om Prop. 1992/93:215 Försäkringsöverdomstoleni den inledningsvis nämnda promemorian Domstolsväsendet - Organisation ochadministration . Minbedömning: Frågan om slutinstans i socialförsäkringsmål bör lösas snarast.Ställning bör därför nu tas till om Försäkringsöverdomstolen bör läggas nedoch domstolens uppgifter föras över till Regeringsrätten. Bedömningeni promemorian: Överensstämmer med min. Remissinstanserna:En stor majoritet av remissinstanserna har ställt sig bakom de gmndlägganderesonemangen om Försäkringsöverdomstolen i promemorian. Riksrevisionsverketanser dock att frågan om Försäkringsöverdomstolens framtid bör övervägas isamband med övervägandena om övriga specialdomstolar. finns det skäl att skynda långsamt. Förbundet anseratt den införda instansordningen för socialförsäkringsmål bör följasoch utvärderas innan ytterligare steg tas. Kritiska synpunkter har vidareframförts av i (LO) och (). Deras synpunkter redovisas i anslutning tillövervägandena om en ändrad slutinstans (avsnitt 3.1.2). Skälenför min bedömning: Den nya instansordningen för rättskipningen isocialförsäkringsmål har varit i kraft under . Instansordningenseffekter på tillströmningen av mål till Försäkringsöverdomstolen kan emellertidännu inte utläsas. Någon utvärdering av integrationen har således inte gjorts.Hittills vunna erfarenheter tyder dock på att den nya ordningen fungerar väl. Tillskillnad från och anser jag attdet inte är försvarbart att avvakta ytterligare tid innan frågan omöverdomstolens ställning övervägs. Skälet härtill är främst den stora tillströmningen av socialförsäkringsmål tilldomstolarna. 1992/93:215 Frågan om instansordningen i dessa mål hardärmed blivit akut. Försäkringsöverdomstolen hade vid ingången av , närförsäkringsrättema inrättades, en balans på drygt 2 000 mål. var försäkringsrätterna under ett uppbyggnadsskede. Det fick till följden låg måltillströmning till överdomstolen som möjliggjorde en viss minskningav balansen. För tiden härefter ökade balansen ständigt och vid halvårsskiftet1986 var balansen närmare 3 700 mål. Efter en viss nedgång varden vid utgången av uppe i samma nivå. Den har härefter, trots en ökandeavverkningstakt, stigit ytterligare. Vid ingången av uppgick balansentill ca 4 700 mål. har måltillförseln till Försäkringsöverdomstolenvarit mycket stor. inkom omkring 1 800 mål. uppgick antalettill 2 928. Av dessa mål härrörde 1 939 från försäkringsrättema, 670 från kammarrättemaoch 319 från . Antalet socialförsäkringsmål som hadeprövats enligt den nya instansordningen av såväl länsrätt som kammarrättuppgick till 218. inkom till länsrättema 14 544 mål. Det innebär enökning med jämfört med antalet inkomna mål iförsäkringsrätterna. Till kammarrättema inkom 2 463 mål . Samtidigtövertog de ca 6 700 oavgjorda mål från försäkringsrätterna. Det finns såledesinga tecken på trendbrott vad gäller antalet inkomna socialförsäkringsmål i domstolama. Orsaken till den stora tillströmningen av mål till Försäkringsöverdomstolenhar generellt sett inte haft sin förklaring i attförsäkringsrätterna avgjort fler mål utan i en ökad överklagandefrekvens frånförsäkringsrätterna till överdomstolen. låg den på 17procent och höll den sig . Under år1989 steg den till och den låg på . Den sammanvägdaöverklagandefrekvensen från försäkringsrättema och kammarrätterna uppgick . Parallellt med den stigande överklagandefrekvensen hardels andelen mål i vilka prövningstillstånd inte beviljats ökat, dels ändringsfrekvenseni mål som prövats sjunkit i Försäkringsöverdomstolen. Andelen mål i vilkaprövningstillstånd inte beviljades var . hade denökat till . Av det totala antalet avgjorda mål uppgick ändringsfiekvensenår , , och 1992till . Ändringsfrekvensen i de 732 mål som prövades 1990uppgick till och i de 646 mål som prövades 1991 till 38procent. I de 678 mål som prövades i sak 1992, varav knappt hälften härrördefrån , uppgick ändringsfrekvensen till 31 procent.Siffrorna tyder på att rättsläget har stabiliserat sig. Mot bakgmnd av flödet av socialförsäkringsmål idomstolarna är enligt min mening skälen för en ändrad ordning i fråga omden högsta instansen starka. Tillskillnad från i Regeringsrätten tillämpas i Försäkringsöverdomstolen, som jagnyss nämnt, såväl prejudikatdispens som ändringsdispens. Detta påverkar i sigflödet av mål till överdomstolen men givetvis också det arbete domstolen fårlägga ned på mål som inte har något prejudikatvärde. Det är inte rimligt med eninstansordning där en förvaltningsmyndighets beslut kan överprövas av tredomstolar som den högsta instansen också handlägger andra mål än sådanasom har värde för prejudikatbildningen. Effekten blir också den att mycket långtid hinner gå innan de försäkrade får ett slutligt besked. Vad avser åtskilligamål kan detta vara mycket otillfredsställande från rehabiliteringssynpunkt. Dömandeti första domstolsinstans i socialförsäkringsmål är nu utspritt på 24länsrätter. Det är därför angeläget att det finns en stadgad praxis inomsocialförsäkringsområdet. Den bästa vägen att skapa garantier för detta är attden högsta instansen är en renodlad prejudikatinstans. Det är också angelägetatt den processordning som tillämpas i olika typer av förvaltningsmål ärlikartad. Mot bakgmnd av det anförda anser jag att frågan omslutinstans i socialförsäkringsmål bör lösas möjligt, även om - som framgårav det följande - det behövs en viss övergångstid innan en nyordning kan börjatillämpas. Jag instämmer följaktligen i den bedömning som görs i promemorianatt ställning nu bör tas till om domstolen bör läggas ned och domstolensuppgifter föras över till Regeringsrätten. Regeringsrättenblir högsta instans i socialför- Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser utom , iSverige (LO) och () har tillstyrkt attRegeringsrätten blir högsta instans i socialförsäkringsmål.Försäkringskasseförbundet framför att tillströmningen av socialförsäkringsmål,förändrad lagstiftning och Försäkringsöverdomstolens särskilda sammansättningi stället kan tala för att domstolen behöver vara kvar. LO och TCO påpekar bl.a.vikten av att ledamöter med särskild insikt i arbetsförhållanden deltar i dömandet isocialförsäkringsmål. Förbunden anser vidare att Prop. 1992/93:215 det är avsynnerlig vikt att ta till vara den specialistkompetens som finns i Försäkringsöverdomstolen,en kompetens som förbunden anser går förlorad om Regeringsrätten blir högstainstans.