prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — I dettasammanhang prioriteras särskilt möjligheterna till innovativa samarbetsformer,bl.a. Det bör betonas attsärskilt riktade miljöinsatser främst har en katalytisk effekt och att det iförsta hand är reguljära insatser i olika organ som mäste utformas pä ettmiljömässigt riktigt sätt. I inledningsavsnittet har jagredovisat min syn pä hur regeringen bör prioritera frägor som rör befolkningoch utveckling. Inför om befolkning och utveckling 1994kommerjagatt fästa särskild vikt vid att förberedelserna inför konferensenblir sä gedigna som möjligt. Jag kommer dessutom att aktivt verka för attbefolkningsfrågorna uppmärksammas i relevanta FN-organ och andrainternationella organisationer. Narkotikans ökade utbredning är ettsnabbt växande globalt problem. Den har blivit ett allt större hot mot densociala, ekonomiska och politiska utvecklingen i mänga utvecklingsländer. Jagser det som angeläget att mobilisera säväl medlemsländer som internationellaorganisationer i mer offensiva insatser för att bekämpa narkotikaproblemet.FN:s narkotikaprogram har en viktig uppgift i detta arbete. AIDS-epidemin har i mänga fattigaländer utvecklats från att utgöra ett hälsoproblem till att i växande gradockså bli ett hot mot en stabil samhällsutveckling. AIDS är ett i allaavseenden gränsöverskridande problem. Nationella insatser mäste säledeskompletteras med internationellt samordnande åtgärder främst genom olikaFN-organ. Den globala situationen motiverar AlDS-insatser pä en fortsatt högnivä. Särskilda aspekter pä det multilaterala biståndet Resultatredovisning och utvärdering har getts enväsentligt ökad betydelse i biståndet. Dessa aspekter är relevanta ocksä för multilateralt bistånd. I det sammanhanget finns det emellertid skäl att understryka att resultatredovis ning och utvärdering av verksamheten inom de multilaterala biståndsorga nen måste ske pä ett sätt som samverkar med det multilaterala biståndets princip. Det är inte rimligt att varje enskild bidragsgivare kräver resultatre dovisning och utvärdering av egna specifika bidrag. Istället bör de multilate rala organisationernas egna resultatredovisningar och utvärderingar ges en större bredd och djup. Som multibiståndskommittén (SOU 1991:48), vars betänkande redovisades utförligt i föregående års budgetproposition, påpe kar, har dessa organs utvärderingsfunktioner förstärkts under senare är. Kommittén menar dock att det finns utrymme för ytterligare förstärkning av den multilaterala kapaciteten i dessa avseenden. Jag delar detta synsätt. Därvid ter det sig som särskilt angeläget att se resultatredovisning och utvär dering i kvalitativa likaväl som kvantitativa termer. Det är också angeläget att dessa organ anlitar utomstående utvärderare som ett komplement till in terna utvärderingsenheters verksamhet. Främst har utvecklat utvärderingsfunktionen och anses ledande inom biståndsvärlden när det 75 gällerkunskap om biståndets effektivitet. FN-systemet behöver generellt Prop.1992/93:100 förstärkas i detta avseende, även om några FN-organ gjort viktigastudier Bilaga 4 som pä avgörande omräden kompletterat Världsbankensarbete. Förändrade styrformer i enlighet med Nordiska förslagförväntas ge en ökad betydelse ät resultatredovisning och utvärdering inomFN-organen. En annan inte tidigare redovisad frägasom behandlades av multibiståndskommittén är multilateral upphandling. En dominerande och accelererandetrend var de ökade inslagen av marknadsekonomiska lösningar iu-länderna och i de f d. statshandelsländerna i och det fornaSovjetunionen. Detta skapar delvis förändrade förutsättningar föraffärsmässigt samarbete. Å andra sidan är mänga av dessa länders skuldsituationfortfarande besvärlig vilket beskär deras importkapacitet. Mot den här bakgrunden är därförden upphandlingsmarknad som genereras av de multilaterala utvecklingsbankernaoch FN:s biståndsverksamhet av flera skäl mycket intressant. Den är relativtstor, den är växande men också svårpenetrerad och omgärdad av speciellaupphandlingsregler. Den totala marknadsvolymen förutvecklingsbankerna och FN kan uppskattas till mellan 20-30 miljarder dollarper år. Endast en mindre del av den totala multilaterala upphandlingen skerfrån FN-systemet. Merparten sker inom ramen för projekt finansierade avVärldsbanken och de regionala utvecklingsbankerna. Det bör understrykas attden årliga marknadsvolymen som mätt underskattar vikten av denna marknad. Dedynamiska effekterna kan vara mycket betydande genom att den multilateralamarknaden ofta är en inkörsport till en mer permanent företagsetablering iolika och f.d. stats-handelsländer. Enligt statistikuppgick värdet av upphandlingen av svenska varor och tjänster pä denmultilaterala marknaden är 1991 till , varav från FN. Ställs värdet av upphandlingen irelation till de bidrag olika länder ger till bankerna och FN - återflödet -kan konstateras att gruppen "mest gynnade länder" toppas av ,och , medan och övriga nordiska länder hamnarlångt ner. Om detta beror på bristandekonkurrensförmåga, om svenska myndighetens draghjälp är otillräcklig eller omsvenska företag helt enkelt inte satsar pä den här marknaden i sammautsträckning som företag i andra länder, finns det ingetentydigt svar på. Ansvaret för att förbättrasituationen vilar främst på enskilda svenska företag. ochExportrådet kan dock komplettera företagens egna insatser. Jag avser mot denhär bakgrunden att närmare analysera hur den svenska andelen av demultilaterala organens upphandling skulle kunna öka. är dessutomunderrepresenterat vad gäller personal i flertalet frivilligt finansierademultilaterala organ. Detta ter sig som särskilt anmärkningsvärt i de organ,där stär för en hög andel av bidragen. Självfallet mäste all rekryteringtill internationella organ i första hand utgå frän verksamhetens krav pä kompetens. Det finns emellertid all anledning 76 att troatt den svenska kompetensen pä många av de omräden där dessa or- Prop.1992/93:100 gan verkar är hög. Det är i sig angeläget att denökade internationaliseringen leder till att flera svenskar har erfarenhet avinternationellt arbete. Därtill är det av stor vikt att i organ med hög grad avsvensk finansiering fä in svensk personal. Personal med sädan internationellerfarenhet utgör ocksä en viktig resursbas i det svenska biståndet. I detsammanhanget bör särskilt betonas vikten av att ta tillvara återvändandepersonals kompetens. Jag avser mot bakgrund av vad jagnyss sagt att verka för att finna former för att på ett mer aktivt sätt främjarekrytering av svensk personal till internationella organ. I vissa fall har FN-organ kunnatdra nytta av svensk kompetens inom ramen för nyttjande av lämplig svenskinstitution. Jag tänker särskilt pä de insatser Arméstabens beredskapsstyrka,Swedrelief, kunnat göra för i och och på Räddningsverketsom erhållit uppdrag från UNHCR i , det och Kenya.Denna utveckling är positiv. En intressant utveckling inom detmultilaterala biståndet, som multibiståndskommittén särskilt pekade på, ärökande samverkan mellan multilaterala organ och enskilda organisationer,internationella såväl som nationella. Dessa kompletterar varandra i olikaavseenden, vilket kan utnyttjas till båda parters ömsesidiga fördel. Bl.a. ikatastrofinsatser utvecklas nya samarbetsformer. Miljö-, befolknings-, AIDS-och narkotikaområdena erbjuder ocksä utökade samarbetsmöjligheter. Samarbetetmåste naturligtvis baseras pä den enskilda organisationens unikaförutsättningar och speciella profil. Det är min avsikt att på de sätt sommultibiståndskommittén förordar ytterligare främja denna utveckling.Information och tillfälle till samråd om det multilaterala biståndet gesregelbundet i folkrörelserädet. Multilaterala biståndet i förhällande till det totalabiståndet Det totala biständsflödet från DAC-länder för 1991beräknades av () till . Avdetta belopp gick till multilateralt samarbete,dvs. bidrag till multilateral verksamhet präglas avstora variationer. har dock andelen totalt sett varit i stortsett oförändrad. Det svenska multilaterala biståndetredovisas huvudsakligen under C 1. Bidrag till internationella biståndsprogram.Därutöver utgår bidrag till FN:s verksamhet från övriga anslag. Det gällerfrämst bidrag till FN:s humanitära verksamhet och vid katastrofsituationer,men även vissa långsiktiga utvecklingsinsatser, regionala program och stöd tillinternationella forskningsprogram. Därmed utgör bidrag genom det multilateralasystemet ca en tredjedel av det totala biståndet. Reservation 738 381 777 Bidrag till internationella biståndsprogram 3 650 837 909 4 418 126 425 3 566 147 000 3 148 404 000 1992/93:100 Bilaga 4 Bidrag till internalionella biståndsprogram /93 och 1993/94(mkr) Anvisat 1992/93 -11 -50 -60 -127 FN:sutvecklingsprogram (UNDP) -FN:skapitalutvecklingsfond (UNCDF) () () Världslivsmedelsprogrammet(WFP) för paleslinaflyktingar (UNRWA) FN:snyktingkommissarie () UNCrAD/GATr:s intemationella handelscentrum (ITC)Narkotikabekämpning genom FNsystemet utvecklingsfonden () 515 finanseringsbolaget (IFC) 16 -Afrikanskautvecklingsbanken (AfDB) -Afrikanskautvecklingsfonden (AfDF) -Asiatiskaurvecklingsbanken (AsDB) -Asiatiskautvecklingsfonden (AsDF) -Interamerikanskautvecklingsbanken (IDB/FSO) -Nordiskautvecklingsfonden (NDF) -Internationellajordbruksutvecklingsfonden () SUB TOTALT 1 024 Anvisat 1992/93 Förslag 1993/94 Förändring 1993/94 planeringsfederationen (IPPF) - Internalionella sjöfartsuniversitetet (WMU) - Multilaterala biträdande experter m.m - FN:s aktioner för fred och Prop.1992/93:100 Bilaga 4 'jämte ingående reservation -jämte ingående reservation om frän budgetåret1991/92 FN:s ekonomiska och sociala verksamhet i fält /93 725 000 000 /94 600 000 000 Ordinarie bidrag till UNDP 560 000 000 FN:skapitalutvecklingsfond (UNCDF) 40 000 000 FN:sutvecklingsprogram (UNDP) är FN-systemets centrala organ för finansiering avtekniskt biständ. UNDP är inte sektorsbundet och kan därigenom geutvecklingsländerna råd och finansiera insatser inom alla samhällssektorer.UNDP har program i 150 länder med tyngdpunkt i de fattigaste u-länderna.UNDP:s landrepresentanter har också en samordnande roll för FN:s insatser inomdet sociala och ekonomiska omrädet. av landprogramresurserna är under denfemte reserverade för länder med en BNP per capita pähögst . För att vara FN:s centrala biståndsorgan har UNDPbegränsade resurser. Budgeten för uppgick till ca . De nordiska länderna svarade för närmare en tredjedel av bidragen. År1992 var totalt sett UNDP:s största bidragsgivare och svarade för drygt11 % av budgeten. UNDP behöver en mer solid resursbas för att kunnafullfölja sina uppgifter. måste bördefördelningen bli betydligtjämnare. Jag har redogjort för arbetet med att få förslagen iNordiska genomförda. En viktig del av förslagen är att ett nyttfinansieringssystem skall införas där medlemsländerna tar ett större och merjämbördigt fördelat ansvar för finansieringen. Jag har tidigare betonat vikten av en effektivaresamordning av FN-syste- 6 1992/93. Jag vill särskilt betona vikten aven klarare ansvars- Prop. 1992/93:100 och rollfördelning mellan UNDP,fackorganen och /. Bilaga 4 UNDP har en viktig roll att stödjautvecklingsländerna att ta ett eget ansvar för sin utveckling. Mottagarländernabör i högre utsträckning ta ansvaret för att genomföra utvecklingsinsatser liksomför att samordna det externa biståndet. UNDP:s verksamhet bör, istället föratt genomföra projekt, i högre utsträckning inriktas pä kapacitetsutveckling iutvecklingsländerna. Ett omräde där UNDP har en central uppgift är att stödjau-ländernas kapacitetsuppbyggande inom miljöområdet. om miljöoch utveckling betonade UNDP:s centrala roll inom detta område. Jag kommeraktivt att verka för att UNDP prioriterar denna uppgift. presenterade UNDP förtredje gången årsrapporten om mänsklig utveckling ().UNDP har genom denna rapport lagt grunden för en analys som pä ettflerdimensionellt sätt kan mäta begreppet mänsklig utveckling. Rapporten utgören viktig grund i arbetet att utveckla UNDP:s verksamhet. UNDP planerar verksamhet i Centraloch samt i OSS. har aktivt drivit linjen att FN skallsamordna sina insatser i regionen och att ett samlat FN-program skallutvecklas. FN-systemets komparativa fördelar måste klart definieras iförhällande till bilaterala och regionala bidragsgivare. UNDP har en viktigroll i att samla FN-systemet för gemensamma insatser. UNDP har också en viktig uppgift iFN:s katastrofarbete. Genom den samordnande roll som UNDP:s landrepresentanterhar spelar de en framträdande roll i FN:s katastrofarbete på fältet. UNDP barframförallt en central roll i återuppbyggnaden av ett land efter en katastrofgenom att förena de akuta katastrofinsatserna med åtgärder som leder till mervaraktig utveckling. Om UNDP:s verksamhet skall kunnaeffektiviseras måste styr- och finansieringsformerna reformeras i enlighet medde förslag och övriga nordiska länder driver pä grundval avslutsatserna i Nordiska . En aktivare styrning på policynivä ärnödvändig om UNDP skall kunna spela en mer aktiv och central roll inomFN-systemet. Jag föreslår att bidragtill UNDP beräknas till för nästa budgetår. Därigenomkommer fortsatt att vara en av de största bidragsgivarna. FN.s kapitaiutvecklingsfond (UNCDF) ger finansiellt ochtekniskt biständ till småskaliga investeringsprojekt som gynnar den lokalaföretagsamheten i de minst utvecklade länderna. Till stor del är verksamheteninriktad pä att engagera kvinnor att starta och utveckla mindre företag.Verksamheten är inriktad på att stödja marknadsekonomisk utveckling. Fondensverksamhet har visat sig vara ett värdefullt komplement till UNDP:s tekniskabiständ och till de större projekt som utvecklingsbankerna stödjer. ärden störste bidragsgivaren till fonden och svarade 1992 för en andel pä . Jag föreslår att bidraget för /94 beräknas till 40 miljonerkronor. () Prop. /93 145 000 000 Bilaga 4 /94 140 000 000 Världens befolkningstillväxt är en av vär tidsallvarligaste utmaningar. Jag har tidigare redovisat regeringens syn på hurSverige bör agera och vilken vikt jag tillmäter om befolkning och utveckling. () är dencentrala organisationen för samordning och finansiering av bistånd inomFN-systemet pä befolkningsområdet. UNFPA:s roll är att stödja u-ländernasansträngningaratt bygga upp sin egen kapacitet för effektiva program på befolkningsområdet.UNFPA sprider ocksä information om befolkningsfrågor i både i- och u-länderoch om hur problemen bäst kan angripas. UNFPA svarar för biståndsinsatser samtfrämjar och samordnar befolkningsprogram inom FN-systemet. Förutom verksamhet inom omräden somfamiljeplanering, information och utbildning, datainsamling m.m. ägnar sigfonden i ökande utsträckning ät att peka pä sambanden mellan de faktorer sompåverkar befolkningstillväxten. Kvinnornas situation, miljön, flyktingproblem- såväl inom som mellan länder - liksom AIDS-epidemin, utgör exempel på sådanafaktorer som bestämmer befolkningsökningen. 1 gmnden ligger fattigdomen i alladess aspekter som orsak till en obalanserad befolkningsutveckling. FN:s befolkningsfonds ledandefunktion inom FN-systemet bör stödjas och dess samarbete med bådeFN-organisationer och enskilda organisationer framhållas, t.ex. samarbete medInternationella familjeplaneringsfederationen (IPPF). om miljö ochutveckling i gav FN-systemet i uppgift att vidtakraftfulla ätgärder inom området befolkning - miljö. Jag avser i dettasammanhang att verka för att sådana insatser genomförs bl.a. inom ramen förUNFPA. UNFPA har också en avgörande rollinför FN:s internationella konferens om befolkning och utveckling i . Befolkningsfrågorna är enprioriterad del av det svenska biståndet. Jag föreslår att bidraget till UNFPAutgår med för /94. /93 395 000 000 /94 350 000 000 bildades efter för atthjälpa barnen i det krigshärjade . av katastofinsatser breddades fondens mandat till att omfatta barns alla rättigheter med en spännvidd från ma teriella behov till icke materiella. För att kunna ändra barnens villkor har inriktat sin verksamhet på att förbättra situationen för hela famil- 81 Kvinnornas ställning och livsvillkor spelar härvid enutomordentlig stor Prop. 1992/93:100 roll. Barnfondens programverksamhet ärdärför mest omfattande i de länder Bilaga 4 där fattigdomen är svårast, där detföds flest barn och där barnadödligheten är som högst. Flera av dessa länderbefinner sig dessutom i en krigssituation. analyserade tidigt behoven avatt se utvecklingsprocesser utifrån ett mänskligt perspektiv. Barnfonden hardeltagit aktivt i om iniljö och utveckling och initieratdelavsnittet om barn i dess handlingsprogram . verksamhet kan sägas vila på tre pelare,alla lika viktiga; -den katalytiskarollen .som rådgivare och policyskapare. Ett exempel pä detta är arbetet medkonventionen om barnets rätt och toppmötet för barn. Genom att huvudelen avvärldens länder har ratificerat konventionen om barnets rättigheter ärländerna förpliktade att förverkliga dessa rättigheter i sina egna samhällen.På nationell nivå följs ocksä arbetet med att tillvarata barnets rätt upp genomatt länderna har eller är i färd med att utarbeta nationella handlingsplaner idetta syfte. -programverksamheten,dvs. fleråriga insatser omfattande hälso- och sjukvård, vattenförsörjning ochsanitet, nutrition och utbildning. Dessa insatser sker i nära samarbete med detmottagande landet. ger genom SIDA ett avsevärt extra stöd, s.k.multi-bistånd, till denna typ av verksamhet. -katastrofinsatser.Behovet av katastrofinsatser har ökat markant. Över hälften avde drabbade är barn och således får en naturlig roll i sammanhanget. Dethar inneburit att fått större, riktade anslag för insatser i berördaländer. Även har kanaliserat ett ökat katastrofbistånd via . Även om katastofinsatserna ökar mäste främsta målvara utvecklingsinsatser. Jag noterar med tillfredställelse att UNICEFsamarbetar med en rad andra FN-organ, internationella och enskildaorganisationer för barnens välbefinnande och framtid. I det aktiva samarbetetmellan , andra länder och framstår, som jag sagt inledningsvis,behovet av nya mera ändamålsenliga styr- och finansieringsformer påtagligt. eftersträvar att FN:sbiståndsorgan skall få ett så stort generellt bidrag som möjligt för attmöjliggöra en långsiktig planering och utveckling av verksamheten. totala bidrag, inkl.tilläggs- och katastrofbidrag över SlDA:s anslag, uppgick förra budgetårettill , en ökning med 51 miljoner /91. stodunder 1991 för av UNl-CEF:s totala inkomster från regeringar ochmellanstatliga organisationer. Flera av finansiellt betydande länderfinns inte med bland de större givarna. För /94 föreslårjagett svenskt bidrag till gene- Prop. 1992/93:100 rella budget om . Världslivsmedelsprogrammet (WFP) /93 282 000 000 /94 270 000 000 Väddslivsmedelsprogrammet (WFP) 112 000 000 för livsmedel (lEFR) och långvariga flyktingprogram (PRO) 105 000 000 Livsmedelshjälpkonventionen (FAC) 53 000 000 WFP har en betydelsefull roll vid samordning avlivsmedelsleveranser i internationella biståndsprogram. verkar för atten större andel av världens sammanlagda livsmedelsbistånd skall gå genom WFPoch för att WFP skall kunna spela en mer aktiv roll för att lindra verkningarnaav katastrofer av olika slag. förmedlade WFP livsmedeltill drygt 40 miljoner människor, varav 20 miljoner människor fick del avlivsmedelbistånd genom reguljära utvecklingsprojekt. Livsmedelsbiståndet ikatastrofer och flyktingsituationer har ökat kraftigtoch utgjorde mer än hälften av WFP:s totala livsmedelsleveranser. Den expanderandekatastrofverksamheten har medfört att WFP:s utvecklingsprojekt inte kunnatväxa i omfång. En diskussion förs i WFP om livsmedelsbiståndets roll iutvecklingshänseende och om hur samordningen mellan utvecklingsprojekt ochkatastrofverksamhet kan förbättras. WFP genomgick 1991 en radorganisatoriska förändringar som ett led i att anpassa organisationen till denya utmaningar som kommer att ställa större och delvisförändrade krav på dess samlade kapacitet. Bl.a. har WFP blivit merasjälvständigt i förhållande till FN:s jordbruks- och livsmedelsorganisation, FAO. beslöts att WFP /92 successivt övertar ansvaret för livsmedelsbistånd tillflyktingar, en uppgift som tidigare ålegat FN:s flyktingkommissarie, . Det svenska bidraget till WFP utgörs av tredelkomponenter. För det första ges ett ordinariebidrag till WFP:s aktiviteter pä utvecklingsområdet. Två tredjedelar av detordinarie bidraget är bundet till upphandling av livsmedel i medexportproduktion eller i . Den övriga tredjedelen utgör ett stadgeenligtkontantbidrag till transportkostnader och administration. För det andra lämnas bidrag tillkatastrof- och flyktingsituationer. Det för delar sig pä det Intemationella katastroflagrel för livsmedel (Reserve, lEFR) och Fonden för utdragna flyktingsituatio ner (Protracted Refugee Operations, PRO). PRO som upprättades , har fått en allt viktigare funktion i och med samarbetsavtalet med . Dess syfte är att möta de näringsbehov som uppstår ilångvariga flyktings- Prop. 1992/93:100 ituationer. Särskilt lEFR och PRO kräverstörsta möjliga finansiella flexibilitet för att möjliggöra den mest tids- ochkostnadseffektiva upphandlingen. Immtdiale Response Account () tillkom föratt möjliggöra omedelbar lokal eller regional upphandling av livsmedel viduppkommande katastrofinsatser. För det tredje lämnas ett bidragtill Konventionen om livsmedelshjälp (Food Aid Convention, FAC). Inom ramen för1986 års konvention om livsmedelshjälp har medlemsländerna åtagit sig att gebidrag som sammanlagt motsvarar spannmål per är. Det svenskaårsbidraget motsvarar vete inkl. kostnader för administration ochfrakt och lämnas genom WFP. Dessa medel kan användas för utvecklingsinsatser,katastrof- eller flyktingbistånd, beroende på behoven . 1anslagsbeloppet har hänsyn tagits till kronans sjunkande värde. Utöver dessa bidrag kanaliserarSverige även extraordinär katastrofhjälp via WFP över katastrofanslaget. WFP har under tväårsperioderna1991-1992 och 1993-1994 redovisat ett medelsbehov av 1 500 miljoner US dollarför respektive period. Jag föreslär ett bidrag till WFP omtotalt varav till det ordinarieprogrammet, till lEFR/PRO och till FAC. för palestinaflyktingar (UNRWA) /93 146 000 000 /94 130 000 000 UNRWA har under svarat för utbildning, hälsovård ochsocial service för palestinska flyktingar på , i , ,och . Den ekonomiska aktiviteten i de ockuperade områdena(och ) har under det palestinska upproret, Intifadan, gåttkraftigt tillbaka oeh har medfört en allt svårare situation för befolkningen.Gulfkrisen medförde ytterligare inkomstbortfall för de ockuperade områdena iform av minskade remitteringar, exportintäkter och bistånd. Ett stort antalpalestinier som varit bosatta i tvingades återvända tillregionen. har den socio-ekonomiska situationen för mångapalestinier allvarligt försämrats och många som varitsjälvförsörjande har tvingats söka bistånd från UNRWA som sammanlagt bistår2,65 miljoner palestinier. Palestinaflyktingarnas situationställer fortsatt höga krav på UNRWA vad gäller utbildning, hälsoinsatser ochsocial verksamhet. Därvid kan noteras att UNRWA harett gott anseende i givarsamfundet såsom en kostnadseffektiv och väl fungerandeorganisation. Från givarhåll betonas dock behovet av en ökad samordning medandra FN-organ. Utöver bidraget till UNRWA utgåräven svenskt stöd till bilaterala insat ser och katastrofbistånd till och . Det bilaterala stödets tyngdpunkt ligger på de sociala sektorerna och kanaliseras via svenska en- 84 Det stödet har ökat under senare åroch uppgick bud- Prop. 1992/93:100 /92 till . UNRWA beräknar medelsbehovet till för det reguljära programmet,vilket skall jämföras med 1992 ärs budget pä . 1991 varSverige den tredje största givare till UNRWA. Jag föreslär ett bidrag om 130miljoner kronor till UNRWA för /94. FN:s flyktingkommissarie () /93 235 000 000 /94 235 000 000 har flyktingproblematikenalltmer kommit att hamna i centrum för världens uppmärksamhet. Krigen iAfghanistan, , , m.fl. länder på ochdet , ofta i kombination med torka och åtföljande svält, hartvingat miljontals människor att lämna sina hem för obestämd tid.