prop · GG03187 · 1992-12-31 00:00:00 — Genom tillståndsförfarandet ges instituten ocksåincitament att själva skapa föratsättningar för en avveckling i god ordning sominte medför nackdelar för kontoinnehavama. Vadgäller den faktiska avvecklingen bör denna bygga på den princip omkontoinnehavarens rätt att flytta pensionssparavtalet som i övrigt gäller inomdet individuella pensionssparandet. Kontoinnehavama bör således underrättas omavvecklingen och uppmanas att inom flytta sina pensionssparavtaltill ett annat institut som de själva väljer. Det kan emellertid inte antas attsamtliga kontoinnehavare kommer att utnyttja denna möjlighet. De pensionssparavtalsom då kan komma att återstå bör då genom institutets, eller den som annars äransvarig för avvecklingen, försorg så långt möjligt överlåtas till ett ellerflera andra institut. För att överlåtelsen skall kunna ske utan att beståndetav pensionssparavtal fortlöpande förändras bör kontoinnehavama efter utgångenav den frist de getts inte tillåtas att själva flytta pensionssparavtalen tillandra institut. Sedan överlåtelse av beståndet väl skett skall dock flyttningpå kontoinnehavamas initiativ kunna ske enligt vanliga regler. Ett avtal omöverlåtelse bör för att bli giltigt godkännas av . Det kanannars föreligga en risk att avtalet inte i tillräcklig utsträckningtillgodoser kontoinnehavamas intressen. Av samma skäl bör kontoinnehavama fåmöjlighet att hos inspektionen framställa invändningar mot överlåtelseavtaletsinnehåll. Om avtalet godkänns övergår ansvaret för pensionssparavtalen på detnya institutet. Självfallet skall de kontoinnehavare som berörs underrättas omöverlåtelsen och vad deninnebär för dem. Det bör ankomma på det övertagande institutet att underFinansinspektionens överinseende ansvara för underrättelsen. Efter de nu beskrivna åtgärdematorde avvecklingen i allmänhet vara avslutad. För det fall det ändå återstår pensionssparavtalsom inte överlåtits ser jag ingen annan rimlig lösning än att pensionssparandetupplöses. Med hänsyn till intresset att avvecklingen skall kunna slutföras inomen är jag inte benägen att i detta skede på nytt tillåta flyttningarinom pensionssparandets ram. Jag föreslår därför att kvarstående pensionssparavtalskall upphöra ätt gälla efter utgången av de tidsfrister som stadgas föravvecklingen. Kontoinnehavama får då, liksom i andra fall av pensionssparavtaletsupphörande, fritt förfoga över tillgångarna på pensionssparkontot. Som jagkommer att redovisa i det följande skall tillgångama därvid inkomstbeskattas.Jag anser dock inte att någon erinran om detta behöver tas in i den bestämmelsesom reglerar verkningarna av att ett avtal upphör att gälla. Mittförslag: skall stå under tillsyn av Finansinspektionen.Vid sin tillsyn skall inspektionen se till att en sund pensionssparrörelsefrämjas. Vidtillsynen skall bestämmelsema om tillsyn och överklagande i lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse tillämpas även i fråga om pensionssparrörelse. Återkallaseller upphör ett pensionssparinstituts tillstånd att bedriva värdepappersrörelseupphör även tillståndet till pensionssparrörelse att gälla. Förprövning av ansökan om tillstånd skall institutet betala avgift. Behöverinspektionen vid prövningen anlita någon med särskild fackkunskap skallinstitutet betala även denna kostnad. Institutenskall bekosta löpande verksamhet genom årliga avgifter.Regeringen meddelar närmare bestämmelser om avgiftema. Promemoriansförslag: I promemorian föreslogs en regel om skadeståndsskyldighet för skadorsom pensionssparinstitutet orsakat en sparare genom överträdelse av lagen omindividuellt pensionssparande eller föreskrifter som meddelats med stöd avlagen. Promemorians förslag överenstämmer i övrigt med mitt. Remissinstansernakommenterar inte förslaget eller lämnar det utan erinran. Finansinspektionenanser att det vore värdefullt med en utveckling av skälen förskadeståndsregeln. Skälen för mitt förslag:Som framgått av vad jag tidigare anfört kommer inom det individuellapensionssparandet ett betydande ansvar att läggas på . Detgäller såväl den grandläggande tillståndsprövningen som den löpande tillsynen.Det övergripande målet förinspektionens tillsyn bör vara att främja en sund pensionssparrörelse. Prop.1992:93/187 Detta begrepp har sin motsvarighet i de senare lagarna påvärdepappersmarknadsområdet såsom lagen om värdepappersrörelse och lagen(1992:543) om börs- och clearingverksamhet. Jag har i samband med behandlingenav frågor om tillståndsplikt resp. tillståndskrav (avsnitt 3.2 och 3.3) ävenredovisat vilka omständigheter som i första hand bör beaktas vid prövning av omverksamheten kan anses sund. Detta har bäring även i fråga om den löpandetillsynen. Jag vill dock i detta sammanhang särskilt nämna vikten av attpensionssparmedlen hålls avskilda från institutets egna tillgångar i de falldetta föreskrivs och att redovisning av tillgångar och transaktioner påpensionssparkontot sker på ett tillförlitligt sätt. En annan viktig faktor äratt instituten har ratiner för att hantera flyttning av pensionssparavtal såatt sådana transaktioner kan ske på ett smidigt och tillförlitligt sätt. Ifråga om tillsynsreglema föreslår jag att reglema härom i lagen omvärdepappersrörelse genom hänvisning görs tillämpliga även beträffande detindividuella pensionssparandet. ges härigenom ett enhetligtregelsystem som ger samma möjligheter till insyn i en pensionssparrörelse somför närvarande gäller för den verksamhet som annars bedrivs i ettvärdepappersinstitut. får bl.a. efter regeringensbemyndigande meddela föreskrifter om vilka upplysningar instituten skall lämnainspektionen och om ett instituts löpande bokföring, årsbokslut ochårsredovisning samt om förvaring och inventering av värdehandlingar. Vidarefår inspektionen förordna en egen revisor i ett institut samt sammankallainstitutets styrelse och delta i överläggningama. Beträffande tillsynsreglema iövrigt hänvisas till lagen om värdepappersrörelse och till vad som uttalats iförarbetena till den lagen (prop. 1990/91:142 s. 131-132, 135 och 171-177). Attett tillstånd till pensionssparrörelse upphör att gälla somtillståndet till värdepappersrörelse följer egentligen redan av de grandläggandetillståndskraven för ett pensionssparinstitut. Jag föreslår ändå avtydlighetsskäl en uttrycklig bestämmelse med denna innebörd. Lagrådethar i sitt yttrande påtalat att det av lagrådsremissen inte framgår vilkaställningstaganden som ligger bakom den föreslagna skadeståndsregeln. Lagrådethar vidare pekat på att bestämmelsen kan ge upphov till vissatolkningssvårigheter och att det i remissen inte berörs vad som avses gälla ifråga om ansvar för förfaranden som faller utanför paragrafenstillämpningsområde. Jag vill efter övervägande av vad Lagrådet uttalat anföraföljande. Skadeståndsregeln var avsedd att träffa fall där en skadeståndstalaninte kan grandas på pensionssparavtalet. Emellertid torde det ligga implicit iavtalet att institutet skall följa såväl lagen som föreskrifter och uttalandenav . För sådana överträdelser skulle kontoinnehavaren såledeskunna stödja en skadeståndstalan på kontraktsrättsliga grander. Detskyddsbehov bestämmelsen var avsedd att täcka torde därigenom var tillgodosett.Jag anser därför att bestämmelsen kan utgå. Vad gäller brottsliga förfaranden, t.ex.förskingring och liknande brott, kan en skadeståndstalan grandas påskadeståndslagens bestämmelser. I fråga om råd och upplysningar som institutet lämnat spararen och somdenne anser ha medfört skada för honom får tillämpas allmänna regler om ansvarför felaktig rådgivning m.m. Pensionssparinstituten börvara underkastade samma typ av avgiftsreglering som andra finansiellainstitut. Vid avgiftsbestämningen bör självklart beaktas att det är fråga omföretag som redan står under tillsyn i sin egenskap av värdepappersinstitut.Detta gäller i fråga om såväl den inledande tillståndsprövningen somtillsynsverksamheten. Mittförslag: De särskilda försäkringspremiefondema övergår till att bli vanligavärdepappersfonder. Fondförsäkringsbolagenges möjlighet att begränsa antalet fonder som erbjuds försäkringstagarna. Promemoriansförslag: Avviker från mitt förslag endast på så sätt att där saknades möjlighetför fondförsäkringsbolag att begränsa antalet erbjudna fonder. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker eller kommenterar inte förslaget. SEBFörsäkring, och anser att fondförsäkringsbolagen bör kunna inskränka antaleterbjudna fondalternativ för att undvika höga administrativa kostnader. Skälen för mitt förslag:Förslaget till individuellt pensionssparande aktualiserar vissa ändringarangående förvaltningen av sparandet i livförsäkringar med fondanknytning. Isamband med att fondförsäkringen infördes bedömdes det vara mest lämpligt attsparandet förvaltades av särskilda för ändamålet skapade försäkringspremiefonder.Det viktigaste skälet för detta var att föratsättningar därigenom skapades fören skattemässig likabehandling med den traditionella P-försäkringen (prop.1989/90:34 s. 40). Flera remissinstanser var emellertid av uppfattningen att enväl tillgodosedd likabehandling borde kunna ske även genom att utnyttja redanexisterande fonder. I samband med det individuella pensionssparande som jag nuföreslår, aktualiseras frågan om försäkrings-premiefondemas legala ställning. Iförsta hand är det förslaget till ny metod för uttag av avkastningsskatt (seavsnitt 5) som gör det fullt möjligt att förvalta även sparandet inomfondförsäkringssystemet i traditionella värdepappersfonder. Någon avgörandeskillnad finns inte gentemot det individuella pensionssparandet vad gällervillkoren för förvaltning av sparmedlen. Begreppet försäkringspremiefond skulledärmed kunna ersättas av det övergripande begreppet värdepappersfond. Ipraktiken innebär detta att nuvarande försäkringspremiefonder övergår till attbli vanliga värdepappersfonder, i princip öppna för alla former av sparande ifondandelar på samma sätt som avses gälla för det individuellapensionssparandet. En konsekvens av detta med viss praktisk betydelse kan varaden nuvarande lagfästa rättigheten för spararen att i fondförsäk- ringssystemet kunna bytatill vilken försäkringspremiefond som önskas Prop. med bibehållet kontrakt idet ursprangliga fondförsäkringsbolaget. rättigheten skulle med nuföreslagna ändringar kunna utsträckas till att gälla i princip samtligavärdepappersfonder på marknaden. skulle detta emellertidkunna medföra svårigheter och kostnader för Jag föreslår därför att det i samband med övergången frånförsäkringspremiefonder till vanliga värdepappersfonder införs en möjlighet attbegränsa antalet fonder i vilka inbetalda Ett villkorhärför måste dock vara att försäkringssparamas valfrihet inte på någotavgörande sätt begränsas i förhållande till vad som Det bör ankomma på att här göra en bedömningfrån fall till fall. Isamband med ändringarna kan dock frågan uppstå huravida nuvarandeförsäkringspremiefonder, om de så önskar, fortsättningsvis kan få förblivärdepappersfonder som enbart tar emot ett sparande inom ramen för privatlivförsäkring, eventuellt utvidgat med det individuella pensionssparandet.Fondema har byggts upp och organiserats för ett speciellt sparande och det kanfinnas skäl för vissa av dem att förbli avgränsade till den marknaden. Behovetav en sådan avgränsning är svårt att bedöma , men det finns enligt minmening knappast anledning att uttryckligen förbjuda värdepappersfonder attspecialisera sig på fondförsäkring eller individuellt pensionssparande. Idetta sammanhang aktualiseras emellertid också en annan fråga.Fondförsäkringsbolag gavs vid tillkomsten av fondförsäkringssystemet, som ettundantag från den allmänna försäkringslagstiftningen, rätt att utan begränsningäga fondbolag som förvaltar en försäkringspremiefond. Förbudet mot annanrörelse förhindrade att fondbolaget drev allmän värdepappersfondsverksamhet.Numera har emellertid försäkringsbolag även fått möjlighet att inom viss högstaram och efter tillstånd förvärva aktier eller andelar i företag som drivernågon form av finansiell verksamhet, t.ex. fondbolag som förvaltar vanligavärdepappersfonder. Inom denna ram kan således nuvarandeförsäkringspremiefonder tillhöriga ett försäkringsbolagsägt fondbolag övergåtill att bli konventionella värdepappersfonder. Förvaltningav värdepappersfonder som uteslutande används för försäkringspremier är på ettsärskilt sätt intimt knutet till försäkringsrörelsen. Därför bör liksomtidigare fondbolag fritt kunna ägas av försäkringsbolag, utan hinder av deramar som anges i 7 kap. 17 a § försäkringsrörelselagen (1982:713), under fömtsättningatt fondbolaget i fråga har som enda uppgift att förvalta värdepappersfondersom uteslutande är avsedda för kapitaltillskott genom för fondanknutnalivförsäkringar. Skulle däremot en fond vara öppen för kapitaltillskott genomsåväl försäkringspremier som individuellt pensionssparande och eventuellt andramedel bör enligt min mening försäkringsrörelselagens allmänna bestämmelse omram och eventuellt tillstånd gälla. Upphävandetav försäkringspremiefondemas särskilda status reser slutligen frågan ommöjligheten att sammanlägga fonder. Denna fråga har redan tidigareaktualiserats av i en skrivelse som I skrivelsen föreslogs bl.a. Prop.1992:93/187 att det genom ändringar i lagen om värdepappersfonder och iskattelagstiftningen skulle öppnas möjlighet för sammanslagning och delning avvärdepappersfonder. Förslag till sådan lagändringar har tagits in i en lagrådsremissom ändringar i lagstiftningen för värdepappersfonder. Allmänna pensionsfonden m.m.som beslutats av regeringen . 4.1 Gällande bestämmelser i huvuddrag Jagskall nu redovisa de skatteregler som föreslås gälla för det individuellapensionssparandet bortsett från avkastningsskatten på det sparadepensionskapitalet, som jag återkommer till. Inkomstbeskattningav livförsäkring sker enligt två principer. Enligt den ena medges inte avdragför de till försäkringsföretaget inbetalade avgiftema. I sådana fall beskattasinte de belopp som faller ut från försäkringen. Denna metod gäller för K-försäkring.Den andra principen innebär att den skattskyldige medges avdrag förförsäkringspremien. Mot detta svarar skatteplikt för den utfallandeersättningen från försäkringen. Den senare principen gäller för P-försäkring. Detvå beskattningsprincipema har utformats inom skattesystemets ram och saknarmotsvarighet i försäkringslagstiftningen. Inom civilrätten finns således intenågon uppdelning mellan P- och K-försäkringar. Reglemaom inkomstskatt på P-försäkringar är uppdelade i fyra olika delar. I KL finnstre skilda regelsystem. De kompletteras av bestämmelser utanför KL ombeskattningen av avkastningen på det sparkapital som hör till sådanaförsäkringar. Detregelsystem som karaktäriserar de olika försäkringsslagen brakar kallaskvalitativa villkor. De finns i punkt 1 av anvisningama till 31 § KL och fick iallt väsentligt sin nuvarande utformning vid reform avförsäkringsbeskattningen. 1 anvisningspunkten anges de villkor som måste varauppfyllda för att en P-försäkring skall föreligga. En försäkring som inteuppfyller definitionen på P-försäkring klassas skattemässigt som K-försäkring. Rättentill avdrag för avgift för P-försäkring framgår av de s.k. kvantitativavillkoren, som är intagna i punkt 6 av anvisningama till 46 § KL. Här anges debegränsningar som finns i avdragsrätten för inbetalade försäkringspremier.Avdragsrätten var länge obegränsad men har efterhand inskränkts. Väsentligaförändringar skedde i samband med den då genomförda reformen avbeskattningen på livförsäkringsområdet. Vid skattereform gjordes ingaprincipiella förändringar i dessa villkor. I samband med reformen justeradesdock det gällande regelsystemet med anledning av att enskilda näringsidkarenumera i första hand skall göra sitt P-försäkringsavdrag i förvärvskällan ochinte som ett allmänt avdrag. De kvalitativa och kvantitativareglema kompletteras av bestämmelsen i 32 § 1 mom. första stycket b KL enligtvilken pensioner beskattas under inkomst av tjänst. De belopp som faller ut påen P-försäkring beskattas alltså på samma sätt som inkomster av anställning. Någon förmögenhetsbeskattningav det sparkapital som är knutet till en P-försäkring har aldrig skett. Enförmögenhetsskatt har visserligen diskuterats vid skilda tillfällen menlagstiftning har avvisats av främst praktiska skäl. Rätt till pension somutgår på grand av en P-försäkring arvsbeskattas inte. En förmånstagare somefter den försäkrades död erhåller pension från en sådan försäkring blirsåledes inte arvsbeskattad för de utfallande beloppen eller det kapitaliseradevärdet av dessa belopp. Däremot beskattas förmånstagaren på vanligt sätt förerhållna pensionsbelopp under inkomst av tjänst. Någon gåvobeskattning blirinte aktuell till följd av förbudet mot överlåtelse av P-försäkring. 4.2Utgångspunkt för utformningen av skattereglema Mittförslag: Skattereglema för det individuella pensionssparandet utformas medutgångspunkt i att de skall vara neutrala i förhållande till reglema för privatP-försäkring. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Försäkringsförbundetoch övriga företrädare för försäkringsbranschen framhåller att förslagetsskatteregler är mindre restriktiva än de som gäller för P-försäkring. Dessaremissinstanser efterlyser förändringar i reglema för P-försäkring för attuppnå konkurrensneutralitet till den nya sparformen. Även Finansinspektionenanser att olikheterna mellan de aktuella sparformema bör tas bort avkonkurrensskäl. Skälen för mitt förslag:En viktig utgångspunkt för det förslag till individuellt pensionssparande somlades fram i promemorian var att det så långt som möjligt skulle vara neutralti jämförelse med sparande i P-försäkring. Skattereglema skulle således utformasså att snedvridande effekter inte uppkommer i konkurrensen ompensionssparmedlen. Jämförelsen skall göras med det skattegynnadeförsäkringssparandet, vilket bl.a. betyder att reglema för K-försäkring intebeaktas. Jagkan konstatera att det finns vissa skillnader mellan reglema för individuelltpensionssparande enligt promemorieförslaget och reglema för P-försäkring. Jagvill här hänvisa till vad jag tidigare anfört om neutralitet mellan sparformema(avsnitt 3.1). Det är således angeläget att sträva efter lika regler för deskilda sparformema. Jag har därför tagit initiativ till en översyn av skattereglemaför försäkringssparandet. I avvaktan på resultatet av denna översyn kommervissa skillnader mellan reglema för privat P-försäkring och den nya sparformenatt föreligga. Lagrådet har pekat på attmålsättningen att jämställa den nya sparformen med sparande i P-försäkringleder till problem av lagteknisk och materiell natur. Som jag tidigare nämntgör jag dock bedömningen att kopplingen till P-försäkring måste behållas ochatt vissa lagtekniska problem tills vidare inte kan undvikas. 4.3 Kvalitativa regler 4.3.1 Pensionsbegreppet Mittförslag: Utbetalningar från det individuella pensionssparandet beskattas sominkomst av tjänst. Begreppet individuellt pensionssparande bestäms i skattereglemapå motsvarande sätt som i nuvarande skattebestämmelser som anger vad som avsesmed en P-försäkring. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget lämnas över lag utan erinran. Bakgrundentill mitt förslag: Gällande bestämmelser är så utformade att det i punkt 1första stycket av anvisningama till 31 § KL finns en särskild definition somanger vad som inkomstskattemässigt avses med pension. Definitioneninleds med ett klargörande av att ersättning som utbetalas på grand av att enperson tidigare haft ett anställningsförhållande utgör pension iinkomstskattehänseende. Till detta kommer att utbetalningar som görs med stödav lagen om allmän försäkring och som avser de i den lagen definieradebegreppen folkpension och tilläggspension också räknas som pension i KL:smening. Genomdefinitionen kommer också ersättning som betalas ut från en P-försäkring att skattemässigträknas som pension. Även vinstandel, återbäring och belopp som erhålls vid återköpav en P-försäkring beskattas under inkomst av tjänst. Definitionen av begreppetpension omfattar alltså belopp som utgår på gmnd av P-försäkring. Det är därförav väsentlig betydelse att klarlägga vad som avses med P-försäkring och dekvalitativa reglerna innehåller också en definition av begreppet. Med P-försäkringförstås försäkring som har meddelats i en här i landet bedrivenförsäkringsrörelse, under föratsättning att inga andra försäkringsbelopp skallkunna falla ut från försäkringen än ålders-, efterlevande- ellerinvalidpension. En försäkring som hartecknats i ett utomlands bedrivet försäkringsföretag kan inte utgöra en P-försäkringenligt den gällande definitionen. Utländska livförsäkringar kommer därförautomatiskt att klassas som K-försäkringar. kan dock dispensvägenförklara att en utländsk livförsäkring skattemässigt får likställas med ensvensk P-försäkring. Skälenför mitt förslag: Genom rätten till avdrag mot tjänsteinkomster för inbetalningar i det individuella pensionssparandet byggs detta sparandeupp av obeskattade förvärvsinkomster för att förbättra den ekonomiskasituationen efter spararens pensionering eller frånfälle. Utbetalningama bördärför anses utgöra pension och tas upp till beskattning under inkomst avtjänst på samma sätt som sker med andra pensionsutbetalningar. För att det inteskall råda någon tvekan om den skattemässiga karaktären av en sådan utbetalningbör det anges i KL att beloppet anses utgöra pension. En bestämmelse om dettabör tas in i punkt 1 av anvisningama till 31 § KL i anslutning till dendefinition av pensionsbegreppet som finns där. Genom denna definition kommerutbetalda belopp från det individuella pensionssparandet att falla in underbestämmelsen i 32 § 1 mom. första stycket b KL om att pension anses utgöraintäkt av tjänst. Vid utformningen av definitionen har Lagrådets synpunkter ifråga om utbetalning av jämkning beaktats. Ilikhet med vad som gäller på försäkringssidan bör det finnas en särskildskattebestämmelse som anger vad som skall anses utgöra individuelltpensionssparande. Denna regel bör knyta an till den särskilda lagen omindividuellt pensionssparande som föreslås bilda ramen för den nya sparformen.Regeln bör byggas upp på samma sätt som gäller för P-försäkring. Det innebäratt den bör innehålla dels en bestämmelse som anger att pensionssparavtaletskall vara tecknat i ett institut som bedriver sin rörelse i , dels attinga andra pensionsslag får rymmas inom avtalet än ålders- ochefterlevandepension. Jag kommer i det följande att behandla frågan om den nyasparformen också bör omfatta invalidpension (avsnitt 4.3.3). Enligtdefinitionen skall alltså sparavtalet tecknas med ett svenskt pensionssparinstituteller ett utländskt pensionssparinstituts filial i , Denna frågaåterkommer jag till (avsnitt 4.4). Detsamma gäller frågan om dispens bör kunnameddelas så att avtal som ingås med utländska institut skall kunna jämställasmed pensionssparande. Redan här bör det dock understrykas att i Sverigeverksamma utlandsägda institut som motsvarar svenska pensionssparinstitutsjälva skall kunna ingå pensionssparavtal. Definitioneninnebär alltså att utbetalningar från pensionssparkonton inte får avse andraslag av pensioner än de som kan utgå från en P-försäkring. Mittförslag: Reglema för ålderspension genom det individuella pensionssparandetskall i princip motsvara reglema för ålderspension på grand av P-försäkring. Bestämmelsemaför det individuella pensionssparandet skiljer sig från de som gäller förålderspension från en försäkring på så sätt att sparkapitalet i den nyasparformen kan falla ut i pensionsspararens dödsbo. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Flera remissinstanser konstaterar att de föreslagna Prop. 1992:93/187 reglemainte kan överensstämma med nuvarande försäkringsregler i de fall då sparareninte har sådana arvingar som kan tas in som förmånstagare till en försäkring.För att minska denna skillnad föreslår att det ställs krav påen högsta ålder för första utbetalning och en högsta ålder för sistautbetalning.