prop · GG0356 · 1992-12-31 00:00:00 — Det ärdärför inte lämpligt att här införa ett invändningsförfarande Uknande det somföresläs när det gäller undantog, utan alla ansökningar bör prövas materiellt. 5.1.4Sanktioner mot överträdelser av Törbuden Regeringensförslag: Ett företog skall vara skyldigt att betala en särskild avgift(konkurrensskadeavgift), om företoget eller någon som handlar på företogetsvägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder förbuden motkonkunensbegränsande samarbete eller missbmk av dominerande ställning. Avgiftenskall fastställas till lägst och högst eller till etthögre belopp dock inte överstigande av företogets årsomsättning. Immunitetmot konkunensskadeavgift skall som regel gälla för åtgärder som har vidtogitsefter anmälan för undantog eller ansökan om icke-ingripandebesked cxh till dessbeslut har fattots med anledning av anmälan eller ansökan. Vitesföreläggandeför att stoppa pågående överträdelser skall kunna meddelas. Promemoriansförslag: Överenssfemmer i huvudsak med regeringens. Remissinstansema: Enmajoritet av remissinstansema godtar promemorians förslag eller lämnar detutan erinran. Det är bl.a. Stotens pris- cxh konkunensverk cxhMarknadsdomstolen. Flera remissinstanseranser att en konkunensskadeavgift enligt förslaget kan bli orimligt stor. Detär framför allt , svensk handel,, Kcx»perativa förbundet cxh . och menar att avgiften bör kunna mildras närdet gäller företog som har en låg vinst i förhållande till omsättningen. Näringsfrihetsombudsmannenanser att strikt ansvar skall gälla för utdömande av konkunensskadeavgift. industriförbundföreslår att, om etl individuellt undantog beviljas, konkunensskadeavgiftaldrig skall kunna dömas ut för den tid som avtalet har existerat utan att varaanmält. Deförbud som finns i KL, bmttoprisförbudet och anbudskartellförbudet, ärstraffsanktionerade. Prövningen ankommer alltså pä allmän domstol, och endastfysiska personer kan dömas tUl straff för överträdelser av förbuden. FöraUmänt åtal krävs tiUstånd av . Motsvarande gäller förbuden iden särskilda konkunenslagen pä jordbmksområdet. De straff i form avmåttiiga böter som har förekommit vid överträdelser av forbuden har påfallandeliten ekonomisk betydelse i förhållande lUl de stora ekonomiska värden som kanvara att vinna för företogen genom att bryte mot förbuden. Den nuvarandeordningen har därför Uten preventiv verkan. Mer ingripande påföljder i form avfängelsestraff är varken önskvärda eller ändamålsenliga. Med hänsyn till destora samhällsekonomiska värden som konkunenslagstiftningen ytterst gäller ärdet i stäUet väsentiigt att ha tillgång uU en effektiv ekonomisk sanktion. Pä andra sakområden harfrågan om förbud skall vara kriminaliserade eller inte bedömts på olika sätt.Enligt exempelvis miljöskyddslagstiftningen kan en cxh samma överträdelse avett förbud leda både till straff och tiU skyldighet att betalamiljöskyddsavgift. I andra fall - t.ex. enligt plan-och bygglagen (1987:10,omtryckt 1987:246, ändrad senast 1992:75) - har regler om sanktionsavgiftinförts som ett led i en avkriminalisering. När det gälleröverträdelser av förbuden i den nya konkunenslag som regeringen föreslår börman välja ett system med enbart sanktionsavgifter som skall kunna uppgå tillhöga belopp. Avgiften bör benämnas konkurrensskadeavgift. Ett system med högasanktionsavgifter torde tillfredställa anspråken på effektivitet cxh svara motden skärpto attityd mot konkurrensbegränsningar som vi förordar. En sådanordning sfemmer väl med de sanktioner som finns inom EG-rätten och iEES-avtalet för överträdelser av konkunensreglema. Avgiften bör drabba detföretog som överträder förbudet och kunna uppgå till ett sådant belopp att detverkar avhållande på företoget i fråga och avskräckande på andra företog. I detenskilda fallet bör avgiftens storlek bestämmas framför allt med hänsyn tillhur allvarlig överträdelsen är cxh hur länge den har pågått. Nästan undantogslöstgäller för de sanktionsavgifter som förekommer i lagstifttiingen att de kanpåföras utan hänsyn tiU subjektiva omständigheter. I EG-rätten däremotfordras uppsåt eller oaktsamhet för att ett företog skall kunna påförasavgifter för överttädelser av förbuden i artiklama 85.1 eller 86 iRomfördraget. Avrättssäkerhetsskäl anser vi att det är att föredra att konkunensskadeavgiftbara skall kunna dömas ut vid uppsätliga eller oaktsamma överträdelser avförbuden. Det bör dock inte krävas att uppsåt eller oaktsamhet måstekonstoteras hos en person med företogaransvar, utan det bör räcka attdetto kan visas föreligga hos någon som handlar på företogets vägnar,exempelvis en anställd i företoget. I EG-rätten kan avgiftinte utdömas för åtgärder som vidtas under prövningen av en anmälan omundantog, under fömtsättning att åtgärdema ligger inom ramen för den verksamhetsom beskrivs i anmälan. Detto gäller dock inte om efter enpreliminär undersökning finner att undantog inte kan beviljas. Motsvarandeordning bör gälla också i en ny svensk konkunenslag. Enligt vår mening böremellertid företogen ha samma skydd mot konkunensskadeavgift även vid ansökanom icke-ingripandebesked. Det är viktigt för företogen att veto att de interiskerar någon sanktionsavgift under prövningen av en anmälan eller ansökan. Som vi anfört underavsnitt 5.1.2 bör huvudregeln vara att ett beslut om undantag skall gälla fråntidpunkten dä avtalet kom tiU. Ett sådant beslut innebär att företogen cxkså ärskyddade mot konkunensskadeavgift från tidpunkten för avtalets tillkomst. Omen konkunensbegränsning har skadlig verkan kan enligt 3 § KLmeddela en näringsidkare förbud att tillämpa ett visst avtal eller förfarandeeller meddela säljåläggande, rättelseåläggande eller pris-åläggande. Frågan omden skadliga verkan föranletts uppsåtligen eller av oaktsamhet saknar därvidbetydelse. Förbudet eller åläggandet kan, men behöver inte alltid, förenas medvite. Något högsto belopp är inte föreskrivet för vite enligt KL. Detsom skiljer vitet från straffet är att straffet utdöms för redan begångnaöverträdelser medan vitet har en framåttiktande verkan. Vitet fungerar sompåtryckning mot den som gjort sig skyldig till en regelöverträdelse att inteupprepa förfarandet. Om så sker kan vitet dömas ut. Denav oss föreslagna konkunensskadeavgiften har samma funktion som straff, dvs.den skall kunna dömas ut för redan begångna överträdelser. Föratt en konkunenslagstiftning skall kunna fungera effektivt räcker det inte medsanktioner mot redan begångna överttädelser, utan det måste cxkså finnasmöjligheter att stoppa pågående överttädelser med ett viteshot. Som framgår avavsnitt 5.1.7 föreslår vi att skall vara den myndighet som iförsto instans förelägger sådana viten. Regeringensförslag: Avtal eller avtalsvillkor som omfattos av förbudet motkonkunensbegränsande samarbete är ogiltiga. Detsamma gäller rättsligt bindandebeslut av sammanslutningar av företog. Promemoriansförslag; Överensstämmer med regeringens. Remissinstansema: Promemorians förslaggodtas eller lämnas utan erinran av remissinstansema. Skälenför regeringens förslag: I 36 § avtalslagen anges bl.a. att avtalsvillkor fårjämkas eller lämnas utan avseende, om vUlkoret är oskäligt med hänsyn tiUavtalets innehåll, omständighetema vid avtalets tillkomst, senare inttäffadeförhållanden och omständighetema i övrigt. Har vUlkoret sådan betydelse föravtalet att det inte skäligen kan krävas att detto i övrigt skall gälla medoförändrat innehåll, fär avtalet jämkas även i annal hänseende eller i sinhelhet lämnas utan avseende. I bestämmelsen anges att motsvarande gäUer ifråga om villkor vid annan rättshandling än avtal. I motiven tiU 36 §avtalslagen (prop. 1975/76:81 s. 121 f.) behandlas frågan om vUken hänsyn somskall tas till innehåUet i andra lagbesfemmel-ser vid tiUämpningen avbesfemmelsen. Där framhåUs bl.a. att konkunensbegränsande avtal som ärförbjudna bör - om dispens inte lämnas - bedömas enUgt samma principer somandra avtal som strider mot tvingande regler. Resultotet, framhålls det, tordebU att avtalet anses civilrättsligt OgUtigt. IKL reglerades inte ogiltighetsfrågan särskilt. Skälet var att frågan omOgUtighet ansågs ha fått en tillfredställande lösning genom 36 § avtalslagen(jfr prop. 1981/82:165 s. 238). Frågan om decivilrättsliga följdema av ett avtal som är förbjudet enligtkonkunenslagstiftningen är av stor praktisk betydelse för näringslivet. Även omdet förmcxlligen är så att avtal som strider mot det föreslagna förbudet motkonkunensbegränsande samarbete kan förklaras ogiltiga med stöd av 36 §avtalslagen, bör enligt regeringens mening ogiltighetsverkan framgå direkt avlagen på samma sätt som i EG-rätten. I artikel 85.2 stodgas attavtal eller beslut som är förbjudna enligt artikeln är ogiltiga. Motsvarandegäller enligt artikel 53.2 i . Påsamma sätt som inom EG-rätten bör ogiltigheten avse avtal cxh rättsligtbindande beslut och träffa bara det förbjudna avtalsvillkoret. Är ett förbjudetavtalsvillkor av betydelse för andra delar av avtalet kan emellertid helaavtalet förlora sin verkan. Medogiltighet försfes i det här sammanhanget att avtalet eller beslutet är OgUtigtfrån sin tillkomst cxh inte kan göras gällande enligt sitt innehåll. En allmändomstol kan alltså inte döma till fullgörelse av ett förbjudet avtal ellerbeslut. Regeringensförslag: Ett företog skall vara skyldigt att ersätto den skada som uppkommerför ett annat företog eller avtalspart, om företoget uppsåtiigen eller avoaktsamhet överträder förbuden mot konkunensbegränsande samarbete eller missbmkav dominerande ställning. Talanom skadestånd kan bara avse skada innan talan väcktes. Promemoriansförslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna:Promemorians förslag gcxltas eller lämnas utan erinran av de aUra flestoremissinstansema. Det är bl.a. Stotens pris- cxh konkunensverk. Marknadsdomstolenoch Företogamas riksorganisation. framhåller att förslaget saknar motsvarighet inom EG-rätten ochanser att skadeståndsregeln bör avgränsas till specifika situationer eller tillersättning enbart tiU utomsfeende skadelidande. Liknande synpunkter framförsav svensk handel. Näringsfrihelsombudsmannenföreslår att preskriptionstiden föriängs om ett åläggande att upphöra medöverträdelser har meddelats eUer talan om konkunensskadeavgift har väckts inomfemårsfristen. Gmndläggandebesfemmelser om skadestånd finns i skadeståndslagen (1972:207, omttyckt1975:404, ändrad senast 1991:1555). Skadesfendsla-gen skall tillämpas i den månnågot annat inte är föreskrivet. KL innehåller inte några särskildabesfemmelser om skadestånd. Inomskadeståndsrätten kan ersättning utgå för bl.a. förmögenhetsskada, dvs. skadasom drabbar en persons allmänna förmögenhetsställning. Förmögenhetsskada kanuppkomma som en direkt följd av person- eller sakskacfe, exempelvis i form avföriorad arbetsförtjänst eller utebliven vinst i näringsverksamhet. Men ensådan skada kan cxkså tillfogas en person utan samband med en person- ellersakskada, t.ex. genom bedrägeri eller intrång i en immaterialrättighet.Sistnämnda skada kallas för ren förmögenhetsskada cxh definieras i 1 kap. 2 §skadeståndslagen. De skador som kan uppkomma på gmnd av konkunensbegränsandeförfaranden hör typiskt sett tiU kategorin ren förmögenhetsskada. Skadeständsrättenskiljer mellan å ena sidan skador som uppkommer i ett avtalsförhållande cxh åandra sidan skador i utomobligatoriska förhållanden, dvs. när skadevållarenoch den skadelidande inte står i något avtalsförhåUande tUl varandra. Skadeståndslageninnehåller en särskild bestämmelse om ersättning för ren förmögenhetsskatfe iutomobligatoriska förhållanden. Enligt 2 kap. 4 § skall den som vållar renförmögenhetsskada genom brott ersätto skadan. Bryter alltså någon mot destraffsanktionerade förbuden mot bmttoprissätt-ning eller anbudskarteller i skadeständ utgå. Regler omersättning för ren förmögenhetsskada i utomobligatoriska förhållanden utan attdet är fråga om brott finns inom t.ex. immaterialrätten. Lagama om patent,vammärken, upphovsrätt och mönsterskydd har regler om ersättning för sådanskada som vållats uppsåtiigen eller genom oaktsamhet. Nr 56 Rättelse: S.44 rad 3nedifrån tillkommit: icke Skadeståndbör utgå vid överträdeber avförbuden Detär viktigt att det konkunensrättsliga sanktionssyslemet fär en sådan utformningatt det i möjligaste män blir självgående. Reglema bör alltså för sintUlämpning inte vara helt beroende av initiativ. I dettoperspektiv har särskilt regler om skadestånd en viktig funktion att fylla föratt ge företog incitament att själva söka ingripa mot konkunensbegränsandeförfaranden. Skadestånd har både en reparativ cxh en preventiv funktion. Enligtregeringens mening bör det i en ny konkunenslag införas regler omskadeståndsskyldighet vid uppsåtiiga eller oaktsamma överträdelser av deföreslagna förbudsbesfemmelsema. Detkan här nämnas att det i EG-rätten inle finns några regler om skadestånd vidöverträdelser av förbudsbestämmelsema i artiklama 85 cxh 86, utan detfe är enfråga som regleras i medlemsländemas nationella rättsordningar. Skadeståndbör bara kunna utgå för åtgärder som vidtogits fråntidpunkten för skadeståndstalans väckande. 5.1.7.Tillämpande organ cxh instansordning m.m. Regeringensförslag: Ålägganden vid vite att upphöra med överträdelser av förbudenmeddelas av . Konkunensverketsbeslut om ålägganden samt beslut i fråga om undantog och icke-ingripandebeskedöverklagas hos . Rätt att överklaga har bara företog somberörs av beslutet. Stcxkholmstingsrätt prövar som försto instans mål om konkurrensskadeavgift. Tingsrättensavgöranden överklagas hos . dom ellerbeslut kan inte överklagas. Talanom ogiltighet, skadestånd och utdömande av vite förs vid allmän domstol. Talanom skadestånd och utdömande av vite skall dcxk aUtid få väckas vid Stockholmstingsrätt. Promemoriansförslag: Överensfemmer med regeringens med undantog av att Konkurrensverketsbeslut enligt promemorieförslaget överklagas direkt hos Marknadsdomstolen.Vidare innehåller promemorieförslaget inga regler om vem som får föra talan motKonkunensverkets beslut cxh att talan om skadestånd och utdömande av vitealltid skall få föras hos . Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstansema gcxltar promemorians förslag eller lämnar detutan erinran. Det är bl.a. , Stotens pris- ochkonkunensverk, , cxh . Flera remissinstanseranser dock att åläggande vid vite att upphöra med överträdelser bör beslutos avdomstol och inte av . svensk handel, Prop.1992/93:56 , och . Dessaoch andra remissinstanser pekar cxkså på viklen av skyndsam handläggning hosKonkunensverket av ärenden om åtgärder mot förbjudna konkurrensbegränsningar.Flera föreslär att tidsfrister för verkets behandling av ärenden införs. Någraremissinstanser anser att det i lagen bör klargöras vem som har rätt attöverklaga beslut. Det är , Kammarrätten iGöteborg cxh vid . Stcxkholmstingsrätt pekar pä möjligheten att även mål om skadestånd cxh utdömande av vitekoncentteras till tingsrätten i försto och därmed i andra instans. Kammarrätteni gcxltar förslaget när det gäller domstolsinstan-sema i awaktan påatt frågan om domstolsväsendets organisation, som är föremål för översyn, fårsin lösning. Domstolsverketanser att frågan om domstolsinstanser bör övervägas ylterligare med inriktningpå att åstodkomma ett mer enhetiigt system. Det finns enligt verket ävenanledning att avvakto de överväganden som sker rörandedomstolamas framtida organisation. Juridiskafakulteten vid anser att en uppsplittrad instansordningav det slag som föreslås inte är lämplig. Fakulteten anser att Stockholmstingsrätt skall vara försto instans i alla mål enligt konkurrenslagen, att entill knuten skall vara överinstans cxh -eventuellt - att Högsto domstolen skall vara sisto instans. Fakulteten anservidare att ett företog bör kunna föra talan mot ett annat företog omvitesåläggande samt kunna förena en sådan talan med en talan om ogiltigheleller skadestånd. Dekonkunensregler som föreslås utgör gmnd för såväl civilrättslig talan om avtalsogiltighet cxh skadestånd som konkunensrättslig prövning av frågor om undantog,icke-ingripandebesked, konkunensskadeavgift, åläggande vid vite att upphöramed överträdelser och vitesutdömande. Dessa olika typer av frågor har ett näramateriellt samband. Utmärkandeför den nuvarande ordningen enligt KL är framför allt den centrala roll somMarknadsdomstolen har för prejudikatbildningen på konkurtensområdet. Dennaordning med en specialinstans på konkunens-rättens område har en förhållandevislång tidition i . Vid en övergång till ett renodlat förbudssystem meden ny typ av sanktioner är det emellertid nödvändigt med fömyade överväganden ifrågor som rör till-lämpande organ och instansordning. Fråganom domstolsväsendets organisation är föremål för översyn inomregeringskansliet. I samband därmed aktualiseras cxkså frågan om specialdomstolamasframtida administration och organisation. Frågan tas upp idepartementsprome.morian (Ds 1992:38) Där förordas att ett sammanhållet dom- Prop.1992/93:56 stolsväsende skall vara en utgångspunkt för framtiden. Enligtpromemorian talar starka skäl för att specialdomstolama avskaffas cxh derasverksamhet inordnas i de vanliga domstolama. En uttedning inomregeringskansliet med denna inriktning aviseras, bl.a. för Marknadsdomstolensdel. Samtidigtföreslår regeringen nu ett nytt förbudssystem pä konkunens-rättens område. För attuppnä framför allt syftet med en anpassning till EG:s konkunensrätt är detenligt vår mening, särskilt när lagen är ny, mycket viktigt med en likformigoch konsekvent rättstillämpning. Detto uppnås sälcrast om fårbehälla det yttersto ansvaret för rättstillämpningen. Andra överväganden böransfe till dess domstolens framticfe roll har klarlagts. Tillsaken hör att inte bara prövar konkunensrättsliga frågorutan också frågor enligt ett flertal olika lagar, bl.a. frägor ommarknadsföring, avtalsvillkor cxh prcxluktsäkerhet. Frågan om att föra över målfrån till de allmänna domstolama bör lämpligen tas uppgemensamt för alla de olika måltypema. Marknadsdomstolenbör alltså tills vidare behålla sin centrala roll för prejudikatbildningen påkonkunensrättens område. Förslaget till en ny konkunenslag bör emellertid redannu föranleda vissa andra förändringar av instansordningen. Instansordningeni mål om konkurrensskadeavgift m.m. Enväsentiig nyhet i regeringens förslag till ny konkunenslag är de kraftigaekonomiska sanktioner i form av konkunensskadeavgift som kan tillgripas närförbuden har överträtts. Av rättssäkerhetsskäl torde en ordning som innebär attprövning sker i minst två domstolsinstanser av sådana mål inte kunna undvaras.För att skall kunna vara prejudikatbildande bör prövningendärför först ske i en underinstans till . Med hänsyn tillrättsområdets speciella karaktär är det därvid lämpligt att kompetensen påområdet samlas hos en enda domstol. Med patentmålen som förebild bör valetstanna vid . bör vara den myndighet somväcker talan om konkurrensskadeavgift. Prövningenav frågor om undantog cxh icke-ingripandebesked bör som nämnts tidigare Ugga påKonkunensverket. bör cxkså ha möjlighet att ålägga företog vidvite att upphöra med överträdelser av förbuden. Det är framför allt inttessetav snabbhet cxh effektivitet i förfarandet som talar för att Konkunensverketfär denna möjlighet. Detmåste dock finnas en möjlighet att överklaga beslut i dessafrågor. Behovet av en prövning i två domstolsinstanser är här visserligen intelika framträdande som när det gäller prövning av konkunensskadeavgifter.Lämplighetsskäl talar ändå för att frågoma efter överklagande följer sammainstansordning som mål om konkunensskadeavgift. Det är framför allt en fördelatt den rättsliga prövningen när det gäller konkunensrättsliga ingripanden skerefter ett så enhetligt mönster En sådan ordning ger cxkså möjligheter att i stor utsträckning Prop. 1992/93:56 handlägga olika frågor tillsammans. Enligtförvaltningslagen får beslut av förvaltningsmyndighet överklagas av den sombeslutet angår, om det har gått honom emot. Beslut av i härberörcfe frågor bör emellertid enligt regeringens mening bara få överklagas avföretag som berörs av beslutet. Denföreslagna ordningen innebär alltså att domstolsprövningen sker i en enhetiiginstansordning med två exklusiva domstolar, nämligen ochMarknadsdomstolen. I avsnitt 5.2.6 föreslår vi samma ordning också når detgäller prövning av företogsförvärv. Den föreslagna ordningen torde underlättoen eventuell framtida förändring av roll. Instansordningeni mål om utdömande av viten och i civilrättsliga mål Närdet gäller prövningen av mål om utdömande av vite bör i den nya lagen gällasamma ordning som enligt KL. Utdömande av vite bör alltså ankomma pä allmändomstol. Ävencivilrättsliga mål om skadestånd cxh ogiltighet bör handläggas av de allmännadomstolama enligt de fommregler som finns i . Mennär det gäller utdömande av vite cxh skadestånd bör det finnas en altemativmöjlighet alt föra talan hos , även om tingsrätten inteskulle vara behörig enligt de vanliga fommreglema. Prövningen av sådana frågorkommer nämligen i stor utsträckning att gmndas på överväganden av samma slagsom tingsrätten har att göra i rent konkunensrättsliga mål. Med en sådanordning kan tingsrättens särskilda sakkunskap på området uttiytljas bättre. Prövningenvid av mål om konkunensskadeavgift bör ske enligt denrättegångsordning som gäller för indispositiva tvistemål. Det är lämpligt attsamma rättegångsordning gäller vid målets prövning hos . del innebär detto en nyhet som föranleder ändringar i lagenom marknadsdomstol m.m. Frågorsom överklagats från bör hos tingsrätten handläggas enUgtlagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden (ändrad senast 1990:448). Detbör införas en möjlighet att handlägga ett mål cxh ett ärende gemensamt, omdet skulle vara till fördel för uttedningen. Det kan ofto tänkas vara fallet omexempelvis målet och ärendet rör samma avtal. 5.2 Kontroll avföretagsförvärv 5.2.1 Allmänt om företagsförvärv Regeringensförslag: Förvärvskonttollen behålls i den nya lagen, men får en något annorluncfeutformning. KontroUenomfattar bara företogsförvärv där de berörda förefegen tiUsammans har enårsomsätuiing som överstiger . Ingripandeskall kunna ske om ett sådant företogsförvärv fär antos leda tiU mer påtogligaskadliga effekter i ett långsiktigt perspektiv. Konkurrenskommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens med undantog av attkommittén inte föreslår någon begränsning av konttollmöjligheten med hänsyntill årsomsätttiing. Remissinstanserna: Enknapp majoritet av remissinstansema tillstyrker i huvudsak kommitténs förslageller lämnar det utan erinran. Det är bl.a. , samt juridiska fakultetema vid Lunds och Uppsalauniversitet. kan tänka sig en mer skärpt kontroll än somförutsätts i motivuttalandena till gällande lag. DomsioJen förespråkar ändåstor försiktighet vid utformningen av regler av detto slag. , , , cxh andra remissinstanser som representerar näringslivet ärnegativa till en skärpt förvärvskonttoU. En huvudlinje i kritiken är att manmenar att det med en skärpning finns risk för att sådanastmkturrationaliseringar som är nödvändiga för att svenska företog skall kunnakonkunera intemationellt eller med utländska företog i förhindras. Företogsförvärvutgör en naturlig cxh viktig del i en fortiöpande marknadsekonomiskstmkturomvandling, och förvärven bidrar till att olika sektorer i ekonominutvecklas och anpassas till marknadens ändrade fömtsättningar. En ökadintemationell handel utan tullar cxh andra handelshinder innebär attomvandlingstrycket cxh kravet på stmkturrationaliseringar ökar. För en Uten ochöppen ekonomi av den typ som representerar innebär detto också attkonkunensförhållandena ändras, särskilt på de områden som är utsatto förutiändsk konkunens. Företogsförvärv inom eller utom kan i sådana fallbidra till en effektiv nationell eller intemationeU konkunens. Andra sektorermed mer lokalt betingad prcxluktion cxh konsumtion, t.ex. delar avtjänstesektom, påverkas i mindre utsttäckning av den intemationeUautvecklingen. Företogsförvärv kanemellertid i vissa fall leda till en marknadsdominans som sätter konkunensen urspel och därmed i sin tur motverkar ulveck-