prop · GG0321 · 1992-12-31 00:00:00 — Regermgens proposition 1992/93:21 om det svenska elsäkerhetsarbetet Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och de ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen redovisas förslag rörande omfettning, organisation ochfinansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet. Förslagpresenteras bl.a. om marknadskontroU av elektrisk materiel, utfärdande ochkontroll av behörighet att utföra elektriska mstallationer, registrering och kontrollbesUcttungav elektriska anläggningar samt rörande . Föratt bl.a. eflfektivisera och stärka elsäkerhetsarbetets ställning såväl inationella som i intemationella sammanhang föreslås elsäkerhetsarbetet oigaiuserasi formen av ett eget verk. Verket föreslås starta sin verksamhet den 1 januari1993. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsininistem Bildt, (jrdförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , P. , Propositionom det svenska elsäkerhetsarbetet Prop. Regeringenbeslutade att tiUkalla en särskild utredare' för att göra enöversyn av det svenska elsäkerhetsarbetets framtida omfettning och oiganisation(dir. 1991:10). Utredningen, som antog namnet Elsäker-hetsutredningenredovisade sitt uppdrag i betänkandet ELSU 91 Förslag till omfettning,organisation och finansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet (SOU 1991:94). En sammanfettning och en sammanställning avremissyttrandena över betänkandet av bör fogas till protokoUetsom bilaga 1. Som underlag för mina ställningstaganden ligger vidare inkomnaskrivelser från bl.a. orgamsationer och företag. Iutredarens uppdrag mgick också att utarbeta förslag till hur den nuvarandeskadeståndsregleringen i ellagen borde kompletteras med bestämmelser omproduktansvar för att åstadkomma harmonisering med EG-diiekti-vet.Skadeståndsfrågan har efter förslag i prop. 1991/92:135 om produktansvar förskador orsakade av elektrisk ström föranlett ändringar i lagen (1902:71 s.I), innefettandevissa bestämmelser om elektriska anläggningar (bet. 1991/92:NU31, rskr.1991/92:287, SFS 1992:668). Vad gäller utredarens förslag till minskatstatligt ägande i SEMKO vill jag hänvisa till regeringens prop. 1991/92:69 omprivatisering av statUgt ägda företog, i vilken SEMKO medtogits bland 35företag där regeringen föreslår mmskat stotiigt ägande. Utredarens förslag idenna del har således behandlats. Jag återkommer till övriga delar ibetänkandet från . 2 Utgångspunkter for elsäkerhetsarbetet Detövergripande målet för det svenska elsäkerhetsarbetet är att förebygga skada påperson och egendom orsakad av elektrisk ström. Elsäkerhetsarbetet bedrivsgenom att bygga upp, upprätthålla och utveckla en god säkerhetsnivå förelektriska anläggningar och elektrisk materiel. Detto gäller såväl produktionsom distribution och användning av elektricitet. Säkerhetsnivån avser riskerför direkto skador av elektrisk ström och bränder orsakade av el men gälleräven andra skador när de orsakas av elektriskt fel t.ex. mekaniska skador,bränn- och strålskador Väsentligadelar i elsäkerhetsarbetet är arbete med föreskrifter för elsäkerhet därnödvändiga villkor festställs för att skydda Uv, hälsa, miljö och ekonomiskavärden. Även interaationellt arbete såväl rörande föreskrifter somsäkerhetsstandardisering utgör betydelsefulla delar i Vadbeträffar tillsynsverksamheten mriktos denna mot Prop. att motivera och bidra till att säkerställa att ägare och användare av 1992/93:21 elektriskaanläggningar och elektrisk materiel uppfyller elsäkerhetsföre-skriftema.Marknadskontrollen bidrar till att tillverkare och importörer marknadsför säkerehnateriel samt i de fell ej säker ehnateriel kommer ut på marknaden vidtaråtgärder för att begränsa riskema. Behörighetssystemet bidrar till attsäkerställa att eUnstallationer utförs enligt gällande säkerhetsföreskrifter. Underåren 1983 - 1989 har i genomsnitt 262 elolycksfall och II eldöds-feU inträflFati . Därutöver har 6 dödsfall inträffat på grund av elbränder. Kostnademaför elbränder är av storleksordningen . Därutöver harsamhället kostnader för personskador i form av vård, förlorad arbetsförmågaosv. Tdl detto måste också läggas en ej ekonomiskt kvantifierijar post i formav lidande och tragedier som ofta blir följden av olycksfell och bränder Primärskada på person till följd av el förorsakas vanligen av strömgenomgång,(elektrisk chock) eller av ljusbåge, som medför brännskador. Sekundära skadorkan uppstå till följd av brand med elektrisk felorsak eller tiU följd avmekanisk skada, där elektricitet är den primära feUöllan. Som exempel på dettokan nämnas felaktig funktion hos en maskin på grund av elektriskt fel och fellfrån t.ex. ledningsstolpe efter elchock. Elektriskafel kan även ge upphov till driftstörningar. Fömtom ekonomiska konsekvenserför samhället, bland annat i den tillverkande industrin, kan dessa medföra riskför sekundära personskador eUer olägenheter genom att elberoende värmesystemupphör att fungera, människor festnar i hissar, operationer inte kan genomföraspå sjukhus osv. Driftavbrott kan även medföra andra risker, exempelvis brandeller andra skador om kylsystemet i en process upphör att fungera. Myndighetsorganisationenför elsäkerhet är uppbyggd med stöd av lagen (1902:71 s.I), innefettande vissabestämmelser om elektriska aidäggningar, den s.k. eUagen. Lagen ändrades år1988 för att skapa nödvändiga fömtsättningar för den nya kontrollordning förelektrisk materiel som infördes (prop. 1987/88:82, bet. 1987/88:NU30,rskr. 1987/ 88:219, SFS 1988:218). Ellagen bemyndigar regeringen eller den som regeringenbestämmer att meddela de föreskrifter som är påkallade från elsäkerhetssynpunkt.Regeringen har i starkströmsförordningen (1957:601), förordningen om elektriskmateriel (1989:420) och i elinstallatörsförordningen (1990:806) delegeratuppgifter att meddela föreskrifter från elsäkerhetssynpunkt till elsäkerhetsmyndigheten(Närings-och teknikutvecklingsverket, ). Myndighetstillsjn överstarkströmsanläggningar vilar på elsäkerhetsmyndigheten och under myndighetensöverinseende och ledning Stotens elektriska inspektion. Enligt elmaterielförordningenär även tillsynsmyndighet för elektrisk, materiel. NUTEKär ansvarig myndighet rijrande säkerheten för person- och egendomsskador vidproduktion, distribution och användning av elektrisk kraft. Verket utfärdarerforderliga säkerhetsföreskrifter och utövar även viss tillsyn av att föreskrifteraaefterlevs (för järavägar m.m.). myndighetstillsynenutövas av Stotens elektriska inspektion. Närings- och teknikutvecklingsverketär chefsmyndighet för inspektionen. :s och inspektionensansvar gäller elsäkerheten i all verksamhet, såväl i bostäder, lokaler,fritidsanläggningar m.m. som på arbetsplatser. Verksamheten bedrivs i samarbetemed Arbetarskyddsstyrelsen, Yrkesmspektionen, m.fl.myndigheter och med näringsUvs- och arbetstagarorganisationer. Vid sidan av och Stotenselektriska inspektion har även andra grupper ansvar för att elanläggningar och elutmstningkonstmeras och sköts så att föreskrivna säkerhetskrav uppfylls. Detto gäller bl.a.anläggningsägare, elinstallatörer, eldistributörer, besiktningsmän och konstmktörer. Enhög svensk elsäkerhetsnivå är ett resultot av många berörda aktörers arbete,deras säkerhetsmedvetande och skadeförebyggande åtgärder. 1991/92:170 (bil.11 s.5) om det europeiska ekonomiska samarbetsområdet behandlades bl.a. varorsfria rörlighet, tekniska föreskrifter m.m. Jag anförde då att jag avsåg attunder året återkomma med förslag om hur det svenska elsäkerhetsarbetet skallutformas, oiganiseras och finansieras för att upprätthålla en hög och medövriga EES-länder samordnad säkerhetsnivå. Jag anförde vidare att i samband därmedbör den exakto tidpunkten för svensk anpassning till lågspännings-direktivet(LVD) avgöras. I har fått rätt att avvakto med anpassningentill lågspänningsdirektivet till . Jag återkommer tilldessa frågor i samband med mina förslag om det svenska elsäkerhetsarbetet. 3 Kontroll av elektrisk materiel Mittställningstagande: Den nuvarande kontrollordningen för elektrisk materielanpassas den I juU 1993 till EG:s lågspäimingsdirektiv. Detto sker genom attkvarvarande krav på stotiigt förhandsgod-käimande för viss materiel liksom den stotUgaregistreringen av elektrisk materiel med anknytande avgift slopas. Marknadskontrollenav elektrisk materiel genom elsäkerhetsmyn-dighetens försorg behålls.Finansieringen av derma behandlas i avsnitt 8. Utredaren:Utredaren tar upp marknadskontroUen. Han avser att marknadskontrollen avelektriskt materiel genom myndighetens försoig bibehålls och att denhuvudsakligen bör bedrivas i projektform. Remissinstansema:Vad utredaren anfört bemöts i huvudsak positivt eller läranas utan erinran av remissinstansema. 1» 1992193. Skälen för mittställningstagande: Inom EG gäller beträffande elektrisk Prop. materiel det s.k.lågspänningsdirektivet, LVD, , (73/23/EEG). 1992/93:21 Detteinnehåller vissa gemensamma bestämmelser i fråga om all elektrisk materiel somär konstruerad för användning vid en spärrning meUan 50 och 1 000 voltväxelström. Direktivet täcker i stort sett konsumentprodukter och materielkonstruerad för att användas inom dessa späimingsgränser, dvs.hushållsapparater, handverktyg, belysningsmateriel, elektriska ledningar,kablar samt viss installationsmateriel. Direktivet gäller alla säkerhetsaspekterför denna utrustning inkl. skydd mot mekaniska risker. Direktivet omfettas av (Biljiga U X. Elektrisk materiel nr 1). Enligt avtalet skallSverige, och ha anpassat sig till LVD . IpraktUcen har beträffande elelrtrisk materiel skett en långtgående harmoniseringav produktkraven. Samma regler gäller i stort sett i och övrigaEFTA-länder som i EG. Harmoniseringen har skett inom ramen för standardiseringsverksamlietenpå området, framför allt spelar det intemationella standardiseringsorganet lECoch det europeiska CENELEC en viktig roll. De svenska föreskriftema om provningav elektrisk materiel anknyter i mycket stor utsträckning till standarder. ISverige beslutode om en ny kontroUordning för elektriskmateriel, m.m. (prop. 1987/88:82, bet. 1987/88:NU 30,rskr. 1987/88:219). Enhgtbeslutet öppnades möjlighet för tillverkare och importör att - som altemativtill SETO-kontroU med åtföljande S-märkning - utföra motsvarande kontroU vidvissa andra med SEMKO samarbetande provningsinstitutioner eUer att sjiUvautföra derma kontroU, som i så fell övervakas av SEMKO. Kravet påtypgodkännande av SEMKO (S-märkning) ersattes med ett krav på registreringföre marknadstillträdet. Beträffende vissa produkter behöUs kravet på förhandsgodkäimande.Den därmed etoblerade ordningen iimebar en anpassning tiU LVD i väsentUgaavseenden. Denfullständiga anpassning till LVD som nu kräver iimebär att all StotUgförhandsprövning och registrering som förutsättning för marknadsföring upphön EnUgtLVD är certifiering av fristående organ frivUlig, men en stor del avprodukterna är ändå certifierade och märkto med certifieringsorganets märke.För att tillgodose behovet av ömsesidigt godtogande av sådana märken har LVDen ordning där ländema anmäler oigan vars certifikat och märken får vissarättsverkningar enligt direktivet. har föreslagit att LVDkompletteras med bestämmelser om märkning med det s.k. EG-märket. Detsvenska kontroUorganet SEMKO har ingått en rad överenskommelser som syftartill att förenkla prcivningsprocedurema (se prop. 1986/ 87:82, S.15). Någonfunktion enUgt LVD har dock SEMKO och dess S-märke inte kunnat få innan direktivettillämpas i . Detsvenska uppskovet med anpassningen till LVD enhgt var föranlett avpraktiska svårigheter i samband med byte av kontroUordning. Enligt minbedömning bör dock detto byte kunna ske redan den 1 juU 1993. Min avsikt ärdärför att föreslå regeringen att så sker. Enredogörelse för EG:s syn på bedömning av överensstämmelse, varmed avses det förferandevarmed man styrker att en produkt uppfyUer ställda krav, finns i EES-propostitionen(bU.lI, s.39ff). Därav framgår (s. 57f) att en aktiv kontroll av de produktersom finns på marknaden utgör en viktig beståndsdel. Övervakningen syftar tillatt kontroUera att tiUverkare/importörer följer duektivens bestämmelser medavseende på produkter, kontroUförferanden och märkning. MarknadskontroUen, som intefår förväxlas med kontroU före marknadsmtroduktionen, är en uppgift för säkerhetsmyndighetemai medlemsstotema. Somframgår av EES-propositionen kommer frågan om utformning och finansiering av marknadskontroUmot bakgmnd av EES-samarbetets krav att närmare utredas. Jag avser att geStyrelsen för tekmsk ackreditering i uppdrag att skyndsamt utreda denna fråga. Förnärvarande sker en viss marknadskontroU av elektrisk materiel inom ramen för kontroUordningen(se prop 1987/88:82, s.20f). Denna ordning bör som utredaren har angettbehållas. En särskUd fråga gäUer finansieringen, där en ny lösning måstefinnas då registreringsavgiften upphön Jag återkommer tiU dette i avsnitt 8. 4 Behörighet att utföra elektriska installationer Mittställningstagande: Den nuvarande ordningen för utfärdande och kontroU avbehörighet att utföra elektriska mstaUationer bibehåUs. Enanpassning av den godkännande myndigheten bör ske så att den motsvarar de kravsom stäUs på sådant certifierande organ som stäUs i Europanormen EN 45013. Utredaren:Utredarens förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget bemöts i huvudsak positivt eUer lämnas utan erinran av nästan aUa remissmstansema.Kraftverksföreningen framhåUer dock att vid en översyn av nu gäUandeförordningar med en inriktning pä avreglering bör man också pröva frågan omden nuvarande ordningen med behörighet utiärdad av stetUg myndighet kanslopas. Skälenför mitt ställningstagande: Det svenska behörighetsbegreppet innebär delsrätten att fette vissa beslut eUer att utföra visst arbete, dels skyldighetenatt uppvisa och vidmakthålla särskUd kompetens för arbetsuppgiften. Behörighetutfärdas av den stetUga elsäkerhetsmyndigheten. Erferenheter från de senasteåren visar att svåra olycksfri och dödsolyckor ofta har sm gmnd i felaktigtgjorda installationer, i många feU utförda av personer utan kompetens inomområdet. Ett slopande av dennuvarande behörighetsordningen skuUe för allmän- Prop. heten kunna framståsom en signal om att det inte krävs feckkompetens /93:21 att göra mstaUationsarbeten.Flera av de dödsolyckor som inträffat utgör exempel på de risker för olyckorsom uppkommer som en följd av att icke behöriga gör instaUationer Behörighetsföreskrifterav samma slag som i förekommer också i de övriga nordiska ländema. I ensärskUd kommitté (för samordning av elektriskasäkerhetsfrågor, NSS) pågår ett arbete som syftar tiU en samordning av denordiska behörighetsreglema. Det skuUe bland annat kunna göra det möjUgt att fåett nordiskt kompetensbevis som medger att en elinstaUatör kan utföra aibeten ilågspänningsområdet i samtUga nordiska länden IEuropa utanför är situationen olika meUan ländema. Vanligen gördistributören av elektrisk eneigi kontroU av att anläggningarna är utförda enUgtgäUande bestämmelser t.ex. föreskrifter och standarden Behörighetsregler saknashelt i vissa länder, t.ex. Storbritanmen, där övervakningen av dem som utförinstallationsarbete och deras yrkeskunnande helt vUar på instaUationsföretegensjälva. I och med skapandet av den inre marknaden inom EG anser man på många håUi att även instaUationsföretog bör få rätt att utföra arbete i andraländer än det egna. Fömtsättningen är dock att arbetet utförs på det sätt somär godteget i det enskilda landet. Något EG-duiektiv som tar ställmng för hursäkra elektriska installationer skall utföras finns ännu inte. EnUgt minmening bör därför den nuvarande svenska ordningen för utfärdande och kontroU avbehörighet att utföra elektriska instaUationer bibehåUas. Påcertifieringsorgan för certifieiing av personer stäUs vissa krav enUgt EuropanormenEN 45 013. Bland annat skaU den enhet som utfärdar godkännandet av instaUatörervara sepjirerad från den enhet som har föreskrivande uppgifter för behörighetsverk:samheten. Enanpassning av den svenska godkännande elsäkerhetsmyndigheten bör därför ske såatt den motsvarar de krav som stäUs på sådant certifierande organ enUgt Europanormen. 5 Registrering och kontrollbesiktning av elektriskaanläggningar Mittställningstagande: Den nuvarande ordningen för registrering och kontroUbesiktningav elektriska anläggningar bibehålls. Utredaren:Utredaren föreslår att vissa elektriska anläggningar blir föremål för obUgatoriskregistrering. Registreringsplikten föreslås åvUa anläggningens ägare eUer bmkareom den senare genom avtal övertagit ansvaret för anläggningen. Utredarenföreslår vidare att registrerade anläggningar skaU vara föremål för särskUd obUgatoriskkontroUbesiktning vart För vissastörre eUer ferUgare anläggningar kan elsäkerhets- Prop. myndigheten föreskrivaannan besiktningsfrekvens. Myndigheten kan även 1992/93:21 medge längre intervaUän om anläggningens karaktär ger anledning tiU dette. För registreradeanläggningar skaU betalas en särskUd årUg registreringsavgift. Den myndighetsom certifierar besiktningsförrättare anpassas så att den motsvarar de krav somstäUs på sädant certifierande organ i Europanormen EN 45 013. Remissinstanserna:Utredarens förslag rörande registrering och kon-troUbesUrtning av vissaelektriska anläggningar får ett blandat mottegande av remissinstansema. Av deremissinstanser som yttrat sig i denna del bemöter ett antal förslagetpositivt, (bl.a. , Stotens elektriska mspektion.Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska () och SEMKO) medanungefär lika många av remissinstanserna är kritiska och framför synpunkter motförslaget (bl.a. , , ). Skälenför mitt ställningstagande: Redan i inledningen av industrins elektrifieringoch utbredningen av elektricitetens användning i samhället i övrigtuppmärksammade försäkringsbolagen de risker för bränder och andraskadehändelser som elektrifieringen innebar. De försto föreskriftema om vissasäkerhetsåtgärder och om utförandet av elektriska installationer utfärdades avförsäkringsbolagen . GenomSveriges goda tillgång på vattenkraft och av andra skäl kom utvecklingen attgå mycket snabbt. De stotUga myndighetema msåg också tidigt att användningen avelektrisk energi skuUe komma att innebära avsevärda säkerhetsproblem. I börjanav togs därför för-hand-Ungar upp meUan stoten och de svenskaskadeförsäkringsbolagen för att hitte en lösning på de problem som frånsäkerhetssynpunkt uppkommit genom den snabba utvecklingen av elanvändningen. DenfriviUiga överenskommelse som sedan träffades innebar att skadeförsäkringsbolagenåtog sig ansvaret för den säkerhetskontroU av industrins elanläggningar som varnödvändig, medan steten åtog sig att genom lagstiftning och föreskrifter geden rättsliga gmnd som fordrades dels för elsäkerheten inom industrin, dels föratt allmänheten genom elektrifieringen inte skuUe utsättas för onödiga risken Överenskommelsenhar mneburit att lagstiftningen på området har kunnat begränsas och att stotendämtöver har kunnat begränsa resursema insatto i övervakningen av elsäkerheten. Desvenska skadeförsäkringsbolagen har fullföljt sm del av överens-kom-melsen med stotenom elsäkerhetsåtgärder genom att i sma för-säkringsvUl-kor för industri ochföretag införa bestämmelser som innebär dels att elektriska anläggningar skaUvara utförda på av myndigheten föreskrivet sätt, dels att elektrisk revisionsbesiktningska ske regelbundet om anläggningen finns upptogen i en av bolagen gemensamt framstäUdförteckning över anläggningstypen För att kunna genomföradetta träffade de då verksamma svenska skadeförsäkringsbolagen redan i sambandmed överläggningama med stoten sinsemellan en överenskommelse som innebär att aUaberörda bolag på denna punkt har likalydande försäkringsvillkor Bolagen togockså initiativet tiU bUdandet av som därefter svarat för registerhåUning och administration av denelektriska besiktningspUkten. Försäkringsbolagensfristående ställning har inte lett tiU brist på teknisk utveckling eUersakkunskap vad gäUer säkerhetsåtgärder inom elområdet. Tvärtom har t.ex. i lysklandbetydande resurser avsatts för detto ändamål endera genom egna insatser hosbolagen eUer genom fristående oiganisationer Motiven för utredarensförslag ajiges vara att förändringar i försäkringsbenägenheten, möjUghetemaatt bUda egna självägda försäkringsföretag och inträdet av utländskaförsäkringsbolag på den svenska marknaden kan leda tiU att antalet elektriska revisionsbesUctningaradmmistrerade av EN kommer att minska. Därigenom sJaiUe en för elsäkerhetenviktig förebyggande ordning urholkas. För egen del anser jag, ilikhet med Stotskontoret, att en försäkringsmo-deU som den nuvarande torde varabättre anpassad tiU det system som förespråkas inom EG än ett lagstUt obUgatoriumav den typ som utredaren föreslår. Jag delar vidare uppfattningen att det kanbefaras att införandet av ett lagstiftat obUgatorium kan leda tiU onödigakostnadsökningar, vilket flera av remissinstansema oi:kså framhåUit. Vadbeträffar utredarens resonemang rörande förändringar i försäkringsbenägenhet,möjligheter att bUda självägda försäkringsföretag och inträde av utländskaförsäkringsbolag på den svenska marknaden menar jag att förhåUandet meUanriskexponering och premie som kan uppstå inte nödvändigtvis behöver leda tiU enavsevärd minskning av antalet elektriska revisionsbesUaningar. EnUgt min mening börsåledes den nuvarande ordningen för registrering och kontroUbesiklning avelektriska anläggningar bibehåUas. Mittställningstagande: Nuvairande ordning och verksamhet vid bibehåUs. Utredaren:Utredaren föreslår att regeringen uppdrar åt elsäkerhetsmyndigheten att uppteförhandlingar med om förändrat ägande ochutökade uppgifter för (). Remissinstansema:Utredarens förslag om förändrat ägande och ut- Prop. ökade uppgifter förSvenska 1992/93:21 får ett blandatmottagande av remissmstansema. Av de remissinstanser som yttrat sig i denna delbemöter ett tiotal förslaget positivt (bl.a. Närings- ochteknikutvecklingsverket, EN och SEMKO) medan ungefär hälften så många av remissinstansemaframför synpunkter mot förslagen och ser inget behov av förändringar (bl.a. Stetenselektriska inspektion, Stetskontoret och ). Skälenför mitt ställningstagande: Som jag berörde (avsnitt 5 om registrering ochkontroUbesiktning av elektriska anläggningar) tillkom EN somett resultot av överläggningar meUan stoten och huvudsakligen de då verksammasvenska skadeförsäkringsbolagen. Överläggningama ledde tiU att stoten avstodfrån en mer långtgående lagstiftning inom elsäkerhetsområdet i utbyte mot attförsäkringsbolagen lovade att genom bestämmelser i sma salcförsäkringsvUlkor setiU att de elektriska anläggningaraa inom industrin och de större företagenblev föremål för regelbunden och yrkesmässig revisionsbesiktning. SinsemeUanhar skadeförsäkringsbolagen träffat en överenskommelse som innebärförpliktelser att ha lika eUer nära lika vUlkorsbestämmelser, att informeravarandra via EN om någon försäkringstagare försöker undgå besUctningsplikten eUerunderlåto att rätto uppdagade fel ete. Överenskommelsen innebär också attskadeförsäkringsbolagen åtar sig att stötto nämnden ekonomiskt. Samtligasvenska skadeförsäkringsbolag biträder överenskommelsen med något undantag. Avutländska försäkringsbolag deltar av naturUga skäl endast de som har tiUståndatt bedriva försäkringsverksamhet i . PrincipieUtutgör EN endast en verksamhetsgren inom har emeUertid en egen styrelse och gentemot föreningen i övrigt en friställning. Styrelsens ordförande har traditioneUt utsetts bland de ledandetjänstemännen inom eUer dess företrädare stotens energiverk. De övrigastyrelsemedlemmarna hämtos från försäkringsbolagen, från intressenter inomområdet och från marknadens aktören EN:soperativa verksamhet sköts av ett kansU med en kansUchef som arbetsledare.Övrig personal utgörs av såväl tekniker som administratören nämnden finnsett värdefuUt register över alla de elektriska anläggningar för vilka det enUgtförsäkringsbolagens bestämmelser krävs att elektriska revisionsbesiktningargenomförs.