prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — I fråga om 6 kap.avser regeringen att återkomma med förslag till ändring av berörd paragraf, 3§, i propositionen om ny läroplan och nya betyg för ungdomar och vuxna. Timplanensbestämmelser får inte utgöra ett hinder för pedagogiskt nytänkande ochförändring. En viss ytterligare flexibilitet är nödvändig. Vi förordar därföratt regeringen, (jller den myndighet regeringen bestämmer, bemyndigas att görabegränsade avvikelser från timplanen om det Det kan t.ex. gälla en skola som, utöver de valmöj- Prop.1992/93:220 ligheter som redan finns, vill göra någon mindre förändring i denförordade timfördelningen. Det kan avse möjlighet för skolan att anordnaanpassad studiegång för elever som åberopar sjukdom eller andra särskildaomständigheter eller att jämka timplanen för enstaka elever. Läroplanskommitténföreslår att timplanen förses med vissa tillämpningsföreskrifter. Regeringendelar kommitténs uppfattning att det finns behov av preciseringar när detgäller t.ex. definitionen av undervisningstid, elevens personliga val,utrymmet för lokala timplanebeslut och minsta gruppstorlek för undervisning ifrämmande språk. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, börutfärda de ytterligare föreskrifter för timplanen som behövs. kan till en del rymmas inom begreppet verkställighetsföreskrifter,som ligger inom regeringens egen kompetens. De kan dock förutses i viss mån gåutöver detta begrepp och de får i så fall utfärdas med stöd av ett bemyndigandefrån . Det kan för tydlighetens skull vara lämpligt att ett sådantbemyndigande ges direkt i anslutning till timplanen. Hemkunskap Idrott och hälsa Musik Slöjd Biologi Fysik Kemi Teknik Skolans val (lokalt jämkningsutrymme) Regeringenhar i sitt timplaneförslag utgått från förslag, men har,mot bakgrtmd av det anförda och med hänsyn till remissinstansernassynpunkter, gjort en rad justeringar. 1 stället för att, somLäroplanskommittén förordar, fördela den garan- Prop. 1992/93:220 teradeundervisningstiden på ämnen, har regeringen valt att grupperaämnena. En sådan gruppering ökar den lokala friheten att ta ett professionelltansvar för undervisningens uppläggning, fördelning över tiden, och fördelningenav undervisningstiden i förhållande till kursplanernas mål. Samtidigtär det nödvändigt att i kursplanearbetet utgå från ett antagande om den tidsom kan disjjoneras när kraven fastställs. Som riktpunkt för den fortsattaberedningen kommer regeringen därför att, med utgångspunkt i den nu föreslagnatimplanen, göra en översiktlig fördelning av det tillgängliga timutrymmet påsamtliga ämnen. Det bör påpekas att denna fördelning i första hand skall varaen utgångspunkt för / fastställandet av kravnivåerna i kursplanerna. Alltillgänglig tid i timplanen kommer därför inte att fördelas. Dennaöversiktliga timfördelning kan självklart också ställas till skolornasförfogande, som ett stöd i deras planering. Regeringen avser dock inte att gedessa riktmärken karaktären av bindande föreskrifter. Iregeringens förslag till timplan har ämnena Bild, Hemkunskap, Idrott ochhälsa. Musik samt Slöjd samlats till en ämnesgrupp. Övriga ämnen sammanförs ien grupp av samhällsvetenskapliga respektive naturvetenskapliga ämnen samt enspråkgrupp. Ämnena Svenska, Engelska och Matematik får vart och ett en egentimtilldelning. Elevens val utgör en egen timresurs. Härutciver finns ettutrymme för skolans val. Tid för orientering om utbildning och arbetsliv ingåri vårt förslag i de olika ämnena respektive inom elevens och skolans val.Därmed markeras att sådan orientering är en del av undervisningen.Grupperingen av ämnen avser att ge ett större lol;alt och professionelltutrymme för avvägningar om dispositionen av den tillgängliga tiden och avundervisningens uppläggning. Regeringenföreslår, med stöd av en överväldigande remissopinion, att denpraktiskt/estetiska ämnesgruppen erhåller mera tid än motsvarande ämnen iLäroplanskommitténs förslag. I regeringens förslag har också grupperna församhällsvetenskapliga och naturvetenskapliga ämnen fått en viss ökning avtimtalet. Föratt möjliggöra den förordade förstärkningen av angivna ämnesgrupper harvi tagit i anspråk delar av den föreslagna tiden för elevemas och skolans val.Regeringen gör bedömningen att dessa valmöjligheter ändå har fått entillfredsställande omfattning. Regeringenvill i detta sammanhang något kommentera den debatt, som har förts i anslutningtill timplaneförslag. Kritik har framför allt riktats motatt kommitténs förslag, som remissinstanserna har uppfattat det, i alltför höggrad har prioriterat teoretiska ämnen framför praktiska. Regeringen menar attkritiken bygger på en konventionell och felaktig syn på skolans ämnen ochundervisning. Många remissinstanser har således utgått från den traditionellaoch strikta uppdelningen av skolans ämnen i antingen praktiskt/estetiska ellerteoretiska, och bortsett från den variation av kunskaper och kun- skapsformer, som kanrymmas inom ämnena. De förra anses då enbart Prop. 1992/93:220 främja elevenskreativa utveckling, medan de senare anses hämmande för samma utveckling. Allundervisning bör emellertid utgå från den tillgängliga kunskapen om barns ochungdomars utveckling och lärande. Arbetet inom alla ämnen i skolan bör präglasav en variation i arbetssätt och metoder. I alla ämnen finns det teoretiskainslag och i alla ämnen kan undervisningen läggas upp med ett större ellermindre användande av praktiska moment och kreativa uttrycksmedel. ärdet väsentligt för elevernas allsidiga utveckling att det finns utrymme för deämnen där elevernas möjligheter till praktisk övning och motorisk och estetiskträning dominerar. Regeringens förslag tar därför sikte på att garanteraeleverna en väl avvägd fördelning mellan ämnen med olika inriktning. Utrymmetför elevens val innebär att en elev skall kunna fördjupa och bredda sinakunskaper inom ett eller flera av timplanens ämnen. Denna fördjupning kommermed vårt förslag att kunna ske tidigare än , som vi anser attutrymmet för de egna valen självfallet bör öka i de högre klasserna. Regeringenser möjligheten till egna val som en mycket viktig utveckling i skolan. Skolanskall härigenom kunna ta till vara elevernas speciella intressen och ge demmöjligheter att under en del av skoltiden ägna sig åt studier, som de självahar önskat och valt. Härigenom kan deras intressen, initiativ och engagemangstimuleras, vilket bör öka elevernas studiemotivation. Vissagränser måste dock, framför allt av resursskäl men också av kvalitetsskäl,sättas för valmöjligheterna. För det första förordar regeringen att valen, ienlighet med förslag, begränsas till de ämnen eller delarav ämnen för vilka det finns en centralt fastställd kursplan. För det andramåste, om valen skall bli en realistisk möjlighet, elevunderlaget för detvalda ämnet blir tillräckligt stort för att bilda en undervisningsgrupp. bör rymmas inom det förut åsyftade bemyndigandet att ge vissakompletterande föreskrifter till timplanen. Härvill vi gärna peka på de möjligheter som timplanens storaflexibilitet ger, när det gäller ämnenas utläggning över studietiden. sätta samman undervisningsgrupper som består av elever från olika klasseroch åldersgrupper. Den föreslagna timplanen öppnar således stora möjligheterför skolorna att anpassa sin undervisning efter olika elevgruppers varierandebehov, intressen och förutsättningar. Genom att skolan kan arbeta mindreårskursbundet kan t.ex. elever med ett speciellt intresse för ett visst ämnestudera detta tillsammans med kamrater i högre årskurser. Elever med behov avsärskilt stöd i något ämne kan ges förstärkt undervisning i en gemensam grupp,även om de inte går i samma årskurs. Skolans val Prop. Iregeringens förslag till timplan finns ett utrymme om högst angivetsom skolans val. De;tta utrymme får skolan ta i anspråk genom en jämkning inomtimplanens ram. Timmar får således tas från den praktiskt/estetiska, densamhällsvetenskapliga och den naturvetenskapliga ämnesgruppen, dock inte i ensådan utsträckning att något ämne drabbas oproportionerligt hårt. En alltförkraftig neddragning av ett enskilt ämne är ju inte heller möjlig med tanke påatt kursplanernas mål skall uppnås i alla ämnen. Utrymmet för elevens val skalldock alltid utgöra minst . Dettainnebär att skolor, som så önskar, kan ge sin undervisning en profil av ungeiärsamma omfattning som . Denna möjlighet, som således finns inom ramen förtidigare nämnda försöksverksamhet om lokal profilering och dubbelt tillval, harutnyttjas av ett relativt litet antal skolor. Den valda profileringen haroftast varit musik. Därutöver har framför allt kultur, idrott och språkförekommit eller planerats. Utrymmet kan dock användas på ilera sätt. Lokalaförhållanden kan t.ex. motivera att vissa ämnen ges en förstärkt tidsresursutan att detta uppfattas som en särskild profil. Hur det lokalatimplaneutrymmet skall användas, är en fråga för rektorn att avgöra i samrådmed lärarna. I bilaga C görs en jämförelse mellan nu gällande timplan och denföreslagna timplanen. Ibilaga D ges olika illustrationer av hur timplanen kan utnyttjas i en enskildskola. Detökande internationella samarbetet skärper allmänt kraven på bredare och bättrespråkkunskaper. Goda språkkunskaper krävs därmed i allt högre utsträckning iarbetslivet och för högre studier, liksom för den som väljer att skaffa sigpraktik och utbildning i andra länder. 1 flera europeiska länder startarundervisningen i främmande språk tidigare än i liksom undervisning iett andra främmande språk. Det är viktigt att inte släpar efter,isärskilt med tanke på att vi redan i utgångsläget har ett huvudspråk, som äravsevärt mycket mindre än i länder som har engelska, tyska, franska ellerspanska som modersmål. Mot den bakgrunden är det angeläget att undervisningen ifrämmande språk förstärks i . Engelskanhar en självklar ställning som obligatoriskt första främmande språk.Kursplanen i engelska skall ange den globala roll, som det engelska språkethar. är det, som vi konstaterade inledningsvis, naturligt att denstarka koncentrationen på engelskspråkiga utblickar nu kompletteras med eU ökatintresse för de andra stora europeiska språken. Detpositiva sambandet mellan den totala tiden för undervisning ochelevprestationerna i språk är väl dokumenterat inom språkpedagogisk forskning.Regeringens förslag innebär att den nuvarande undervis- ningsvolymen i engelskabibehålls på nuvarande nivå, som B- Prop. 1992/93:220 språket ges enkraftigt utökad timtid i förhållande till nuvarande timplan. I likhet medmånga remissinstanser anser regeringen, att det inte är rimligt att centraltföreskriva när undervisningen i engelska skall starta. Eftersom den garanteradeundervisningstiden är densamma oavsett om man startar under det förstaskolåret eller senare, är det rimligt att lokala förhållanden får fällautslaget. En lokal frihet att besluta när den timplanebundna undervisningen iengelska skall påbörjas befrämjar vidare, enligt regeringens uppfattning,utvecklingsinsatser anpassade till olika förutsättningar och behov. Kommitténsförslag om en obligatorisk start under det första skolåret, medför behov avstora fortbildningsinsatser och är därmed kostnadskrävande. Med regeringensförslag k£m dessa insatser begränsas eller i varje fall spridas . Regeringen utgår dock från att flertalet skolor kommer att startaengelskundervisningen tidigare än . Regeringenanser vidare att alla elever skaU ha skyldighet att göra ett språkval. För deallra flesta bör detta inriktas på möjligheten att studera ett andra främmandespråk. Kommunen bör vara skyldig att erbjuda undervisning i minst två av ämnenafranska, tyska och spanska. I förhåUande till nuvarande läroplan innebär deten utökning med ett B-språk, nämligen spanska. Spanskan åtnjuter storpopularitet som nybörjarspråk i gymnasieskolan. Det spanska språket är utbrettöver stora delar av världen och är ett betydande handelsspråk. Det finns anledningatt tro att många elever skulle uppskatta att få påbörja sina studier i spanskaredan i . Enförutsättning för kommunens skyldighet att anordna undervisning i B-språk ärdock att minst fem elever vid den enskilda skolan väljer respektive språk. Enannan förutsättning är att endast de språk skall erbjudas som eleven harmöjlighet att fortsätta med i gymnasieskolan. Om det i en kommun finnsförutsättningar att anordna B-språksundervis-ning i andra språk än de nämnda,skall denna möjlighet stå öppen. Förutsättningen bör dock vara att eleven, omhan/hon så önskar, kan tillförsäkras en möjlighet att fortsätta språkstudiernai gymnasieskolan. Skolansspråkprogram bör enligt förslag också omfatta hemspråk ochsvenska som andraspråk. Regeringen, som är positiv till förslaget, anser attdet är angeläget att undervisning i hemspråk och svenska som andra språk sessom en integrerad del av språkprogrammet. Vi har tidigare redovisat hurundervisningen skall regleras för svenska som andraspråk. Det blir genom våraförslag möjligt för skolledning och lärare att planera hemspråksundervisningenutifrån samma förutsättningar som gäller för studier i andra språk. Elever, somär berättigade till hemspråksundervisning, bör därför i stället för B-språkoch inom ramen för det utrymme som B-språket har i timplanen, kunna läsahemspråk. Om hemspråk kan läsas som alternativ till B-språk, behöver elevenheller inte gå miste om undervisning i andra ämnen. Samma krav på minst femelever, som vi föreslår skall gäUa för B-språk, bör gälla även här. Hemspråkskall härutöver kunna ges på tid för elevens val, inomramen för en lokalt utformad profilering, för vii- Prop. 1992/93:220 kentiden för skolans val utnyttjas, eller utanför timplanebunden tid. Detär vidare angeläget att de elever som vill fördjupa sina kunskaper i samiskaeller finska får möjlighet till detta som altemativ till B-språk. Dessa språkintar en särställning i det svenska samhäUet. 1 nuvarande reglering avkommunens skyldighet att anordna hemspråksundervisning undantas samiska,tornedalsfinsika och zigenska elever från kravet på minst fem elever perundervisningsgrupp. Detta undantag bör gälla även fortsättningsvis. InomUtbildningsdepartementet har tillsatts en arbetsgrupp, som skallutreda och föreslå åtgärder för att stärka det finska språkets ställning iskolan. Läroplanskommitténföreslår vidare att skolan som alternativ till B-språk också skall erbjudaundervisning i svenska, engelska eller teckenspråk, om elev och föräldrarIramfört önskemål härom. Regeringen, som instämmer i förslaget, anser att detför vissa elever kan vara en fördel att få förstärkt undervisning i dessaämnen i stället för att påbörja studier i ytterligare ett språk. Idetta sammanhang förtjänar även de övriga nordiska språken, framför alltdanska och norska, att nämnas. Det är regeringens ambition att mer ochmer skall betraktas som en stark gemenskap också på utbildningens område. Detär därför angeläget att eleverna redan i lär sig läsa och förstå deskandinaviska språken. Regeringen avser att - i likhet med Läroplanskommittén- markera detta i kursplanen för ämnet svenska. Det språkval, som härbehandlas, kan då göra det möjligt för vissa elever att: fördjupa sig i t.ex.danska eller norska inom det utrymme som kursplanen i svenska ger. Valetav B-språk skall enligt förslaget göras inför årskurs 6. Många remissinstanserhar varit negativa till detta och bl.a. pekat på organisatoriska ochekonomiska konsekvenser av kommitténs förslag. Regeringen föreslår att man, påsamma sätt som när det gäller undervisningen i engelska, bör överlåta tillskolhuvudmännen att avgöra när B-språk skall starta. Etttredje främmande språk, C-språk, skall enligt kommittén erbjudas inom ramen förutrymmet för elevernas eller skolans val. Regeringen instämmer i förslaget. Försärskilt språkintresserade elever är det enligt vår uppfattning positivt attskolan kan erbjuda ytterligare ett språk. I det fortsatta kursplanearbetetkommer regeringen att utgå från förslag att C-språk skallha en omfattning . 3.6 Ett mål- och kunskapsrelaterat betygssystem Sammanfattningav regeringens lorslag och bedömningar: Ett mål- och kunskapsrelateratbetygssystem ersätter det nuvarande grupprelaterade betygssystemet. Endastslutbetyget och minimikraven för det femte året regleras nationellt, medan denlokala friheten att utforma information omuppnådda studieresultat blir betydande. Fr.o.m. slutet av det femte skolåretskall informationen vara både muntlig och skriftlig. I slutbetyget anges uppnåddakunskaper i en sexgradig skala med beteckningarna A-F där A står för dethögsta betyget och F för otillräckliga kunskaper. Jämförbarhet upprätthållsgenom i anslutning till kursplanerna utformade betygskriterier och riksgiltigaprov. Slutbetyg får kompletteras. 1 den obligatoriskasärskolan skall i regel omdöme ges vid avslutad skolgång. Studieomdöme skallockså kunna utfärdas tiU elever i och specialskolan som komplementtill ett dåligt betyg. Skolhuvudmarmen ansvararför att undervisningen har sådan kvalitet att varje elev ges möjlighet att nåupp till de krav som ställs i läroplan och kursplaner. För elever som riskeraratt inte klara målen skall skolan vara skyldig att sätta in tillräckligastödinsatser. Ävenfristående skolor som godkänts för fullgörande av vanlig skolplikt skallgenomföra riksgiltiga ämnesprov i svenska i slutet av det femte och niondeskolåret och skriftligt informera hemmen om elevens resultat. De får dessutomrätt att utfärda riksgiltiga slutbetyg om de deltar i samtliga de ämnesprovsom ingår i det nationella provsystemet. 3.6.1 Riktlinjer forett mål- och kunskapsrelaterat betygssystem Regeringensforslag: Bedömning av elevernas kunskaper skall ske med utgångspunkt ikursplanernas mål. Betygen relateras till kursplanernas krav och dekunskapsnivåer som uppnås. Betygensutformning regleras nationellt i de fall de medför konsekvenser för denenskilde. Betyg i ämnen skall i slutbetyget anges i en sexgradig skala medbeteckningarna A-F, där A står för det högsta betyget och F för otiUräckligakunskaper. Skolanskall regelbundet informera elev och föräldrar om elevens kunskapsutveckling.Det bör i första hand ankomma på den enskilde läraren att avgöra utformningenav och innehållet i denna information. Från och med slutet av det femteskolåret skall sådan information vara både muntlig och skriftlig. Av denskriftliga informationen vid slutet av det femte året skall framgå om elevenuppnått kravnivån i respektive ämne eUer ej. Vårdnadshavaren skall kunna avsägasig rätten till skriftlig information. Studieomdömekan utfärdas som ett komplement till betyg till elever i ochspecialskolan. Eleveri den obligatoriska särskolan bör som regel få omdöme vid avslutad skolgång istället för betyg. Elever i grundsärskola skall dock kunna få slutbetyg istället för omdöme om vårdnadshavaren begär det. I sådant slutbetyg angeselevernas kunskaper i en tregradig skala. Betygsberedningensförslag: Överensstämmer med regeringens förslag Prop. 1992/93:220 när detgäller att överge det grupprelaterade betygssystemet till förmån för ett mål-och kunskapsrelaterat och att betygen skall relateras till kursplanernas mål.Beredningens förslag överensstämmer också med regeringens när det gäller antaletbetygssteg i . När det gäller förslag om åtgärder för elever medsvårigheter överensstämmer Betygsberedningens förslag delvis med regeringensförslag. Därutöver föreslår beredningen bl.a. generella bety,;»skriterier ochatt betygssystemet skall byggas upp utifrån en kunskapsprogression i ämnetvarigenom de högre betygen sällan blir aktuella i . Remissinstanserna:Så gott som alla remissinstanser tillstyrker förslaget att införa mål- ochkunskapsrelaterade betyg. Många uttrycker sin uppskattning över ettbetygssystem som premierar kvalitativa kunskapsnivåer. En mycket stormajoritet avvisar dock beredningens förslag, trots dess lovvärda ansats. Mestkritisk är man mot kunskapsprogressionen och de generella betygskriterierna. Deflesta anser att betygen måste kunna fungera som urvalsinstrument, framförallt till högre utbildning, men även till gymnasieskolan. Remissopinionen ärdelad när det gäller från vilken årskurs betyg skall ges och antalet betygsstegi . Knappt hälften av dem som kommenterat frågan om när betyg skallges första gången anser att betyg bör ges tidigast från och med årskurs 7.Många remissinstanser vänder sig också mot beredningens förslag tillbenämningar på de olika betygsstegen. Majoritetenav remissinstansema påpekar vikten av att ge regelbunden information tillhemmen. Flera remissinstanser föreslår att det skall vara möjligt för varjekommun/skola att avgöra när betyg skall ges och hur de skall se ut, utövernågot eller några få fastställda betygstillfällen. Mångaremissinstanser har understrukit vikten av att de svagpreste-rande elevernassituation måste beaktas särskilt. Skälenfor regeringens förslag: Utgångspunkten för ett nytt betygssystem är att detskall mäta kunskaper, vara kunskapsrelaterat. Det grupprelateradebetygssystemet skall överges. Regeringen ställer sig bakom den syn på kunskapersom kännetecknar Betygsberedningens förslag och som också kommer till uttryck iLäroplanskommitténs betänkande "Skola för bildning" och ser det somangeläget att framför aUt undervisningen men också betygssystemer. bidrar förståelseinriktad kunskapsutveckling. BådeBetygsberedningen och har övervägt frågan om hurbedömningen av elevernas kunskaper skall kunna få stöd i centrala måldokumentsom läroplan och kursplaner. Båda kommittéerna har varit överens om attkriterier för betygssättning lämpligen kan fogas till kursplanerna.Läroplanskommittén har särskilt betonat vikten av att kriterier för bedömningav prestationer inte bör uttryckas i form av mål, utan i stället utformas irelation till de mål alla skall uppnå i ämnet med hänsyn till denkvalitetsambition, som kommer till uttryck i de s.k. strävansmålen. Kriteriersom stöd för en lärares bedömning av elevprestationer bördärför dels relateras till angivna mål i ämnet, dels Prop. 1992/93:220utformas så att kraven på kunskapernas art och kvalitet klart framgår. Iavsnittet 3.3 har vi beskrivit kursplanernas struktur. Förslaget innebär attkursplanerna kommer att innehålla dels mål som undervisningen skall strävamot, dels nivåer som i princip alla elever skall nå efter fem respektive nioskolår. Med utgångspunkt i kravnivån för det nionde skolåret och med hänsyntagen till de mål utbildningen skall sträva mot bör ytterligare två nivåer överkravnivån specificeras i anslutning till varje ämnes kursplan. Utöver den nivåsom i princip alla elever skall nå, godkändnivån, anges en nivå för godprestation och en nivå som markerar utmärkt prestation av högsta kvalitet.Därigenom kan elevernas kunskapsutveckling bedömas i ett flertal steg. Eleverkommer att nå kursplanens mål med kvalitativt olika resultat. För att preciseraolika kvalitetsnivåer inom varje ämne bör betygskriterier utarbetas.Kriterierna skall vara goda kännetecken på med vilken kvalitet eleven nåttkursplanernas mål. De skall också vara lätta att förstå och använda för bådelärare, elever och föräldrar. Betyget kan på så sätt baseras på för eleven iförväg kända kriterier. Läraren väger samman elevens resultat inom ämnetsolika delar utifrån kriterier som är specifika fÖr varje ämne. Arbetetmed att utforma ämnesspecifika betygskriterier måste bli föremål förytterligare utvecklingsarbete, något som såväl Betygsberedningen som mångaremissinstanser påpekar. Regeringen avser därför uppdra åt attutarbeta ämnesspecifika betygskriterier dels för kravnivån efter femrespektive nio skolår, dels för två nivåer över kravnivån . Som en belysning av hur kriterier för dessa tre nivåer kan utformashar ett antal exempel utarbetats med utgångspunkt i de föreslagnakursplanemålen i svenska, matematik och musik. Exemplen som återfinns i bilagaB visar enligt vår mening att det är möjligt att utforma betygskriterier som angerkvalitativa nivåer utan att de leder till en begränsning av lärarens frihet attutforma undervisningen, dess innehåll och metoder. Bedömningav elevers arbetsresultat och prestationer i skolan behöver ske i många olikasammanhang.