prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — Utarbetande av lokalahandlingsprogram för att genomföra kan kopplas samman med den utveckling som sker i kommunerna, inte minst i de s.k. ekokommunerna. Många användbara system och praktiska lös ningar har redan utarbetats. Regeringen välkomnar en utveckling där fler kommuner arbetar aktivt för ekologisk anpassning. 4,4 mUjoner kronor har 19 anslagits av regeringenför att stödja utvecklings- och informationsprojekt . 1992/93:13 underen treårsperiod. Den stora utmaningen ligger nu i att utveckla kretsloppslösningari städerna och i redan byggda områden. Tvärvetenskapliga forsknings- ochutvecklingsprojekt kan bli ett stöd i denna utveckling. Kommunernasöversiktsplaner enligt (PBL) kan bli ett viktigt instramenti det lokala förebyggande miljöarbetet. En kommande översyn av PBL kommer bl.a.att ta upp frågan om hur ökad mUjöhänsyn kan åstadkommas i kommunernas fysiskaplanering. InförUNCED bildades ett nätverk av aktiva ungdomar. Dessa planerar nu att somuppföljning av konferensen starta "Q-2000", en ungdomskampanj förett bärkraftigt . Kampanjen inleds genom en nationell konferens ioktober 1992. En av huvudaktiviteterna i Q 2000 är att stimulera tilllokalgrupper i varje kommun som skall genomföra en lokal . En handbokför detta har tagits fram. En nationeU konferens är också planerad. Enungdomens kommer att utarbetas av miljöorganisationer med ekonomisktstöd från SIDA. RegeringensBarn- och ungdomsdelegation kan ge stöd ur Allmänna arvsfonden till nyskapandeoch utvecklande projekt som bl.a. tar tillvara ungdomars miljöintresse ochengagemang. Därmed uppmuntras även insatser som på ett kreativt sätt följer uppUNCED. Riodeklarationensprincip om kvinnors deltagande i miljö- och utvecklingsarbete kommer attutvecklas vid ett Europarådsseminarium i . Seminarietkommer att behandla kvinnors medverkan i samhällsplaneringen i syfte att få enhållbar utveckling. Ett studiematerial med syfte att stimulera kvinnorsdelaktighet i planeringen är under utarbetande. Studieförbunden kommer att fåuppgiften att föra ut materialet till det lokala planet. Frågorom kvinnor och mUjö behandlas i FN:s kvinnokommission. Vid möte medkommisssionen utgjorde kvinnor och miljö en särskild punkt på dagordningen. resolution som antogs vid mötet uppmanas medlemsstaterna bl.a. att främjaett ökat deltagande av kvinnor i det nationella miljöarbetet. UNCED-beslutenavseende kvinnor och mUjö kommer också att diskuteras vid som äger rum i och tUl vilkenkvinnokommissionen är förberedande organ. Viktenav individens ansvar och medverkan i genomförandet av olika åtgär der understryks i många avsnitt i Agenda 21.1 spelar folkrörelserna av tradition en mycket betydelsefull roll i opinionsbUdning och i samhällsut vecklingen. Det är angeläget att denna tradition förs vidare genom ett aktivt deltagande från folkrörelsernas sida i att föra ut och diskutera UNCED-be sluten på alla nivåer, som en fortsättning på de värdefulla insatserna i förbe redelsearbetet till UNCED. Bildningsorganisationema har i detta samman hang en central uppgift. Regeringen förberederflera aktiviteter för att stimulera folkrörelsemas Skr. 1992/93:13engagemang i förverkligandet av UNCED. Fortsatt informationsspridning kringkopplingama mellan miljö och utveckling är därvid en viktig uppgift. Förden fortsatta uppföljningsprocessen är det också angeläget att bygga vidare pådet samarbete mellan organisationer i i- och som har etablerats ochstärkts i samband med UNCED. Särskilduppmärksamhet ägnades åt ursprangsbefolkningarnas roll i . Regeringenhar i särskUd proposition, 1992/93:32 Om samerna och samisk kulturm.m., lagt fram förslag tUl åtgärder för att stödja den samiska kulturen somen del av det nationella kulturarvet. Bl.a. föreslås att ett sameting inrättas. Riokonferensenvar ett led i en internationell förhandUngsprocess. Genom att lyfta upp miljö-och utvecklingsfrågorna på ett högt politiskt plan har förutsättningar skapatsför mera effektiva multilaterala förhandlingar om dessa frågor. Det är nuangeläget att i berörda intemationella organ utnyttja dessa nya möjligheter. Uppmärksamhetenknyts i första hand tUl FN:s nu pågående 47:e generalförsamling och det beslutsom skall fattas om att upprätta en Kommission för hållbar utveckling(Commission on Sustainable Development CSD). Även uppföljningen i övrigt ärviktig. Inte minst från svensk sida har vi under hela UNCED-processen betonatatt uppföljningen också måste ske decentraliserat i FN-systemet, t.ex. deregionala ekononuska kommissionerna, och andra intemationellaorganisationer. GeneralförsanUingenshuvuduppgift är att ge Kommissionen för hållbar utveckling effektivaarbetsformer och placera in den i FN:s institutioneUa system på ett sådant sättatt den uppnår största möjliga effektivitet. rekommenderade attCSD skulle bU en s.k. funktioneU kommitté under ECOSOC. UNCED beslöt också attkommissionens första session skall hållas . Den nya konunitténsroll i förhållande till ECOSOC bör ytterligare definieras, liksom också roUenför FN:s mUjöprogram, , i den nya internationella strakturen.Generalförsamlingen bör också fastställa antalet medlemmar i samt beslutaom sekretariatsfunktioner och lokalisering av kommissionens högkvarter ochsekretariat. Vidare bör generalförsamlingen ge anvisningar om nivån pådeltagandet i kommissionens arbete. En viktig fråga blir att faststäUa reglerför friviUigorganisatio-nernas medverkan i kommissionens verksamhet. Riokonferensengav klara indikationer om kommissionens uppgifter, (x;h dess exakta roll tordedärmed lätt kunna definieras i ett senare skede. Generalförsamlingens beslutkan sannolikt inskränka sig tUl vissa preciseringar i detta avseende. Sverigedeltar aktivt i generalförsanUingens diskussioner om CSD. kereffektiva och pragmatiska lösningar som är förenliga med de förslag tUl Skr. 1992/93:13 effektivisering av FN:s operativa verksamhet på det ekonomiskaområdet, som ingår i det nordiska . Sverigearbetar också för att skall effektiviseras och bevara sin position somFN:s centrala organ i en rad intemationella miljöfrågor. Somredovisats i det föregående är det en svensk huvudlinje att alla berördaFN-organ och andra institutioner skall engageras i uppföljningsarbetet. Dettasker främst genom ett aktivt svenskt agerande i dessa organs styrelser. Vår internakoordinering är inriktad på att skapa bästa möjliga fömtsättningar för sådanainsatser. Åretsgeneralförsamling kommer också att ta stäUning tiU vissa specifika frågor inomramen för UNCED-uppföljningen. I avsnittet om ökenfrågor fick exempelvis generalförsamlingeni uppdrag att tillsätta en förhandlingskommitté med uppgift att förhandla enkonvention mot ökenspridning. Motbakgrund av skrivningarna i om finansieringsfrågorna fortsätterresursöverföringarna att vara en central punkt i relationema mellan i- ochu-länder. Detvå konventioner, som undertecknades i - om klimatförändringaroch om biologisk mångfald - träder formellt i kraft sedan 50 resp. 30ratifikationsinstrument deponerats. Det rådde dock enighet om att konventionernai möjligaste mån skall börja tillämpas provisoriskt även . Enprovisorisk tillämpning föratsätter beslut av generalförsamlingen resp. FN:smiljöstyrelse om organisation och finansiering av det interimistiska arbetet.Sverige kommer att verka för att den provisoriska tUl-lämpningen blir effektivoch anser det angeläget att konventionema även formellt träder i kraft så snartsom möjligt. Somanfördes inledningsvis hade en omfattande dagordning; det ärdärför naturligt att flera andra, redan beslutade, konferenser kommer att få enanknytning till UNCED. Här kan särskilt nämnas iKairo 1994 och kvinnokonferensen i . FN har också proklamerat 1993som ursprangsbefolkningamas år. berederriksdagen tUlfälle att ta del av vad jag har anfört med anledning av om miljö och utveckling. Regeringen ansluter sigtill föredragandens överväganden och beslutar att genom skrivelse föreläggariksdagen vad föredraganden har anfört för det ändamål han hemställt om. 1992/93:13 Bilaga 1:1 Rio-deklarationen om miljö och utveckling Ingress FörentaNationernas konferens om miljö och utveckling. sommöttes i frän . sombekräftar Deklarationen från om den mänskligamiljön antagen i och som eftersträvar att byggavidare på den, medmålet att etablera en ny och rättvis gemenskap genom att skapa nyasamarbetsformer mellan stater, samhällets viktigaste sektorer och mellan folk. somverkar för internationella överenskommelser som respekterar allas intressen ochsom skyddar okränkbarheicn hos det globala utvecklings- och miljösystemet. somerkänner jordens, värt hem, odelbarhet och ömsesidiga beroende. Isträvan mot en hållbar utveckling stär människan i centrum. tillett hälsosamt och rikt liv i samklang med naturen. i överensstämmelse med stadga och folkrättensprinciper, den suveräna rättigheten att utnyttja sina egna natur-tillgängar ienlighet med sin egen miljö- och utvecklingspolitik och ansvaret för att tillseatt verksamheter inom deras egen jurisdiktion eller kontroll inte förorsakarskada på andra länders miljö eller pä områden utanför nationell jurisdiktion. Rätten tillutveckling mäste fullgöras pä ett sädant sätt att den rättvist tillgodosernuvarande och kommande generationers behov av utveckling oeh miljö. för att uppnä en hällbarutveckling mäste skyddet av miljön utgöra en integrerad del avutvecklingsprocessen och inte betraktas som nägot isolerat därifrån. Princips Skr, 1992/93:13 Isyfte att minska skillnaderna i levnadsvillkor och för att bättretillgodose Bilaga 1:1 behoven hos majoriteten av jordens befolkning måstealla stater och folk samarbeta i den angelägna uppgiften att utrotafattigdomen, vilket är en föratsättning för en hållbar utveckling. Utvecklingsländernasspeciella förhållanden och behov mäste ges särskild prioritet, i synnerhet vadgäller de minst utvecklade länderna och de vars miljö är mest sårbar.Internationella åtgärder på miljö- och utvecklingsområdet bör också beaktaalla länders intressen och behov. Staterska samarbeta i en anda av globalt samförstånd för att bevara, skydda ochåterställa hälsa och okränkbarhet hos jordens ekosystem. Staterna har ettgemensamt ansvar härför men det är olika utformat på grund av deras olikabidrag till den globla miljöförstöringen. De utvecklade länderna erkänner sittansvar i de internationella strävandena mot en hällbar utveckling med hänsyntill de påfrestningar som deras samhällen utsätter den globala miljön för ochmed tanke på de teknologiska och fmansiella resurser som de förfogar över. Föratt uppnå en hållbar utveckling och en högre livskvalitet för alla människor,bör stater begränsa och undanröja ohållbara produktions- och konsumtionsmönsteroch främja en lämplig befolkningspolitik. Staterbör samarbeta för att stärka uppbyggandet av inhemsk kompetens för hällbarutveckling. Detta kan ske genom att förbättra vetenskaplig förståelse genomutbyte av vetenskapligt och tekniskt kunnande och genom au främja utveckling,anpassning, spridning och överföring av teknik, inklusive ny och nyskapandeteknik. Miljöfrågorhanteras bäst när alla berörda medborgare deltar pä lämplig nivä. Pä detnationella planet ska varje individ ha skälig tillgäng till denmiljöinformation som tlnns hos otlentliga organ, inklusive information omfarliga material och verksamheter i deras samhällen och de ska ges möjlighetatt delta i beslutsprocessen. Stater ska underlätta och uppmuntra folkligtmedvetande och deltagande genom alt se till alt information finns Tillgäng till etlekliva juridiska och administrativa procedu- 24 rerinkl, rättsmedel lör upprättelse och gottgörelse ska erbjudas. Princip 11 Skr, 1992/93:13 Staterska anta effektiva miljölagar. Miljönormer, mål och prioriteringar ' °ska spegla de miljö- och utvecklingssammanhang där de ska tillämpas. Normer somtillämpas i vissa länder kan vara olämpliga i andra, särskilt iutvecklingsländer, och leda till oförsvarliga sociala och ekonomiska kostnader. Staterbör samarbeta för att främja ett öppet internationellt ekonomiskt system somkan bidra till ekonomisk tillväxt och hällbar utveckling i alla länder för attpä så sätt bättre kunna hantera problemen med miljöförstöringen.Handelspolitiska ätgärder som vidtas till skydd för miljön fär inte medföragodtycklig eller otillbörlig diskriminering eller en dold begränsning av deninternationella handeln. Ensidiga ätgärder för att komma lill rätta medmiljöhot utanför det importerande landets jurisdiktionsområde bör undvikas.Miljöåtgärder som syftar till att bemästra gränsöverskridande eller globalamiljöproblem bör, sä långt möjligt, grundas pä internationella ö\erenskommelser. Staterska utveckla sin nationella lagstiftning vad avser ansvar och ersättning tilloffer för föroreningar och andra miljöskador. Stater ska ocksä samarbeta snabbtoch beslutsamt för att utveckla och utvidga folkrättens regler om ansvar ochersättning för miljöskador som orsakas av verksamheter inom deras egetjurisdiktionsområde eller områden under deras kontroll lill alt gälla även försådana skador på omräden utanför deras ansvar. Staterbör samarbeta effektivt för att motverka eller förhindra att verksamheter ochämnen som medför allvarlig miljöförstöring eller som är skadliga för människorshälsa inte törnyttas eller överförs till andra stater. Isyfte au skydda miljön ska försiktighetsprincipen tillämpas sä långt möjligtoeh med hänsyn tagen till staternas möjligheter härtill. Om del föreligger hotom allvarlig eller oåterkallelig skada, fär inte avsaknaden av vetenskapligbevisning användas som ursäkt för att skjuta upp kostnadset-fektiva ätgärderför all förhindra miljöförstöring. Nationellamyndigheter bör sträva efter all främja intemalisering av mil jökostnader och användandet av ekonomiska styrmedel, med beaktande av att förorenaren, i princip, ska bära kostnaderna for föroreningar. synska härvidlag ocksä las till del allmännas intressen och lillämpningen skaske på sädant sätt au det inte medför störningar i den imemationella Skr,1992/93:13 handeln och investeringarna. Miljökonsekvensutredningarska användas som etl nationellt instrument för sädana föreslagna verksamhetersom kan antas ha en betydande skadlig inverkan på miljön och som kräver beslutav behörig nationell myndighet. Staterska underrätta andra stater om naturkatastrofer och andranödsituationer som kan antas orsaka plötslig skada pä miljön i dessa stater.Del internationella samfundet ska göra sitt yttersta för att bistä drabbadestater. Staterska underrätta och lämna relevant information till stater som kankomma all drabbas av verksamheter som kan ha betydande gränsöverskridandeeffekter på miljön och ska samråda med dessa stater pä etl tidigt skede i enanda av förtroende. Kvinnorspelar en avgörande roll i frågor som gäller miljövård och utveckling. Derasfullvärdiga deltagande är därför av största betydelse för alt uppnå en hållbarutveckling. Ungdomarsskaparkraft, idealism och mod världen över ska mobiliseras för att skapa ettglobalt kamratskap i syfte att uppnä en hällbar utveckling och att säkra enbättre framlid för alla. Urbefolkningaroch deras samhällen, liksom andra lokalsamhällen, har en viktig roll imiljövård och utveckling på grund av deras kunskaper och traditionellasedvanor. Stater bör erkänna och vederbörligen stödja deras identitet, kultur ochintressen och göra det möjligt för dem att delta ITektjvi i arbetet med attuppnä en hällbar utveckling. Miljöoch naturresurser som tillhör folk, som lever under förtryck, dominans ochockupation, ska skyddas. Krigär i sig destruktivt för en hällbar utveckling. respekteratblkräliens regler lill skydd för miljön vid väpnad konflikt oeh 2(, samarbeta,om sä bedöms nödvändigt, för all utveckla dessa regler. Prindp 25 Skr, 1992/93:13 Fred, utveckling och miljöskyddär beroende av varandra och odelbara. Stater ska lösa sinamiljöivisier fredligt och med användande av lämpliga medel härför i enlighetmed stadga. Stateroch folk ska samarbeta i förtroende och i en anda av delaktighet för alluppfylla principerna i denna deklaration och för all utveckla folkrättensregler vad avser en hållbar utveckling. Icke legalt bindande auktoritativt uttalande om principerför global samstämmighet om brukande, bevarande och hållbar utveckling av allaslags skogar (a)Skogsfrågorna beror hela skalanav problem och möjligheter för miljö och utveckling inbegripet rånen lillsocial och ekonomisk utveckling på hållbar grund. (b)Huvudmålet för dessa principerär au bidra till brukande, bevarande och hållbar utveckling av skogen och autillgodose skogens mångsidiga och inbördes kompletterande funktioner ochanvändning. (c)Skogsbruk och skogensmöjligheter bör bedömas utifrån etl helhetstänkande och på elt balanserat sättmol bakgrund av miljö- och ulveeklingsfrågorna i sin helhet, med beaktande avskogens många funktioner och användningar, inklusive traditionellaanvändningar, och de troliga ekonomiska och sociala påfrestningar som kanuppstå när dessa användningar begränsas, liksom även de utvecklingsmöjlighetersom elt hållbart skogsbruk kan erbjuda, (d) Dessaprinciper ger uitryck för en första global samstämmighet om skogen. Genom att åla sig au snabbt genomföra dessa principer har länderna ocksä beslutat all kontinuerligt utvärdera deras ändamålsenlighet vad bclrälTar det vidare inlernalionella samarbetet i skogsfrägor, (e) Dessaprinciper skall vara tillämpliga pä alla slags skogar, såväl nnlurllga som planterade, inom samtliga geografiska omräden och klimat zoner, inklusive de sydliga, nordliga, subtempererade, tempererade, sub tropiska och tropiska. (OAlla typer av skog omfattar komplexa och unika ekologiska processer som utgörbasen för deras nuvarande och potentiePa möjligheter all bäde skapa resursersom kan tillgodose mänskliga behov och tillhandahälla miljövärden. Det ärdärför angeläget för regeringarna i de länder där skogarna är belägna och avvärde för lokala samhällen och för miljön som helhet att dessa brukas ochbevaras pä etl rikligt sätt. (g)Skogen är oumbärlig för ekonomisk utveckling oeh upprälihållandei av alialivsformer. (h)Med hänsyn till alt ansvaret för brukande, bevarande och hällbar utveckling avskogen i mänga stater är fördelat pä federala/nationella, siailiga/provinsiellaoch lokala niväer bör varje siat i enlighet med sin konstitutionoch/eller nationella lagstiftning tillämpa dessa principer pä Skr.1992/93:13 ifrågavarande nivä. (a)"Siaier har, i överensstämmelse med Förenia Nationernas stadga och folkrättens principer, den suveräna rätten att utnyttja sina egna naiunill- gängar i enlighet med sin egen miljöpolitik och ansvaret för au tillse att verksamheter inom deras egen jurisdiktion eller kontroll inte förorsakar skada på andra länders miljö eller på omräden utanför nationell jurisdik tion," (b)Den överenskomna kostnadsökningen för alt uppnå de fördelar som är förknippademed bevarande och hållbar utveckling av skog kräver ett utökat internationelltsamarbete och bör delas rättvist av det internationella samfundet, 2, (a)Stater har en oinskränkt och oförytterlig rätt au utnyttja, förvalta och utveckla sin skog i enlighet med sina utvecklingsbehov och sin sociala och ekonomiska utvecklingsnivä och på grundval av en nationell politik som är förenlig med en hällbar utveckling och med landets lagstiftning, inklusive rätten till omställning av sädana omräden för andra ändamäl inom ramen för övergripande planer för samhällsutvecklingen och på grundval av rationella markanvändningsprinciper, (b)Skogsresurscr och skogsmark börförvaltas pä ett hållbart säu för att tillgodose den nuvarande generationensoch kommande generationers sociala, ekonomiska, ekologiska, kulturella ochandliga mänskliga behov. Dessa behov omfattar skogsprodukter och skogstjänster,t,ex. virke och träprodukier. vatten, mat, djurfoder, läkemedel, bränsle,bostäder, arbets-lilltallen, friiidsakiiviieler, hemvist för djur,landskapsmångfald, kolsänkor och kolreservoarer, samt andra skogsprodukter.Lämpliga åtgärder bör vidtas för att skydda skogen mot miljöskador, inklusivelufUÖroreningar, bränder, skadedjur och sjukdomar för att upprätthålla derasfulla och mångsidiga värde. (c)Tillhandahällandet av aktuella,tillförlitliga och korrekta uppgifter om skogen och skogens ekosystem äravgörande med hänsyn till folkupplysning och välgrundade beslut och börsäkerställas, (d) Regeringarskall främja och erbjuda möjligheter för berörda parter, bl,a. lokala samhällen och urinvånare, industrier, arbetstagare, icke statliga organisationer och enskilda individer, skogsinvänare oeh kvinnor, all delta i utvecklingen, genomförandel och planeringen av den nationella skogspolitiken. (a) Nationell politik och nationella strategier bör utgöra en ram för ökadeinsatser, t.ex. utveckling och stärkande av institutioner oeh program förbrukande, bevarande oeh hållbar utveckling av skog oeh skogsmark. (b)Internationella insiiiutionella arrangemang som. när sä ur lämpligt, bygger päredan betintliga organisationer och mekanismer, bör underlätta detinternationella samarbetet pä det skogliga området. (c) Alla aspekter avmiljöskydd och social och ekonomisk utveckling Skr, 1992/93:13 som rör skog och skogsmark bör vara integrerade och heltäckande. 4.Man bör erkänna dengrundläggande roll som alla typer av skogar spelar för att upprätthålla deekologiska processerna och den ekologiska balansen på lokal, nationell,regional och global nivå bl,a. genom att skydda känsliga ekosystem,avrinningsområden och sötvattenresurser och som rika förråd av biologiska arteroch resurser och av genetiskt material för biotekniska produkter, liksom genomsin betydelse för fotosyntes, (a) Skogspolitiken på nationellnivä bör erkänna och. på det säu som är lämpligast, stödja urinvänarnasidentitet, kultur, rättigheter och samhällen, liksom andra samhällen och andraskogsinvånare. Man bör bl.a, främja en lämplig ordning för att dessa grupperskall få ett ekonomiskt intresse av jordens användning och möjlighet attbedriva ekonomisk verksamhet och uppnä och upprätthälla en kulturell identitet,en social organisation och en tillfredsställande levnadsstandard och välfärd, (b)Kvinnors deltagande i full utsträckning i alla aspekter av skötsel, värd ochhållbar utveckling av skogen bör aktivt främjas. (a)All slags skog spelar en viktig roll för att tillgodose energibehov genom all, särskilt i utvecklingsländerna, tillhandahålla en fömybar källa lill bioenergi. Behoven av brännved för hushällen oeh industrin bör tillgo doses genom elt hållbart skogsbruk, skogsplantering och återbeskogning. Man bör i detta sammanhang beakta det bidrag som planteringar av såväl inhemska som inplanterade arter kan ge till bränsleproduktion och virke för industrin, (b)Nationell politik ochnationella program bör beakta det samband som kan finnas mellan bevarande,brukande och hållbar utveckling av skog och alla aspekter av produktionen,konsumtionen, återvinningen och/eller den slutliga avfallshanteringen avskogsprodukter, (c)Beslut om brukande, bevarandeoch hällbar utveckling av skogsresurser bör. i den män delta är praktiskt,bygga pä en allsidig bedömning av skogsprodukters och skogstjänsters ekonomiskaoch ickeekonomiska värden och av kostnaderna och nyttan ur miljösynpunkt.Utveckling oeh förbättring av meioder för sådana värderingar bör främjas. (d) Betydelsenav planterad skog och fleråriga jordbruksgrödor som hållbara och ur miljösynpunkt lämpliga fömybara energikällor och indu- slrirävaror bör erkännas, förstärkas och främjas. Deras bidrag lill alt upprätthälla ekologiska processer och minska trycket pä primär/gammal skog och att skapa arbetslilltallen och utveckling pä regional nivå med dellagande av en rimlig andel av lokalbefolkningen bör erkännas och förstärkas. (e) Nalurskogenerbjuder ocksä möjligheter lill varor oeh tjänster oeh dess bevarande oeh hållbara förvaltning och utnyttjande bör främjas. (a) Åtgärder bör vidtas för all skapa ett gynnsamt internationellt ekonomisktklimat tören hällbar och miljöanpassad utveckling av skogen i alla länder, inbegripetätgärder lör att främja hällbara produktions- oeh