prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — I propositionen om läroplan för m.m.föreslår regeringen att detta skall vara fallet för kursplanerna för denobligatoriska skolans ämnen. Till skillnad från den obligatoriska skolan är ide frivilliga skolformerna ämnena och ämnesblocken uppdelade i kurser, som ivissa fall är på-byggbara. En kursplan för en kurs kan därför inte innehållamål att sträva mot. Dessa skulle i så fall ligga så högt att det skulle blisvårigheter med kraven i efterföljande kurser. Däremot skall kursplanen innehållakursens syfte och mål samt de krav på kunskaper som alla elever skall ha vidkursens slut, I förhållandet mellan kursmål och krav kommer det att finnasutrymme för flera kunskapsnivåer. I nästa avsnitt av propositionen föreslårregeringen att det till kursplanerna skall fogas kriterier för betygsättning. Regeringentar nu upp ett frågekomplex, som är centralt vid utvecklingen av en merkursutformad skola, nämligen kursbegreppet. Det nuvarande regelverket kringt.ex. betyg är uppbyggt kring ämnesbegreppet. I timplanen för den reformeradegymnasieskolan förekommer emellertid vissa ämnen med flera olika timtal.Antalet timmar i ett ämne kan nämligen skifta från program till program.Eleverna har också möjlighet att genom att utnyttja sitt individueUa valstudera ett ämne med en större omfattning, dvs. högre svårighetsgrad, än somnormalt ingår i programmet. Då kursplanen utarbetas ställs självfallet kravenpå vilka kunskaper eleverna skall uppnå i relation till den tid som står tillförfogande i timplanen. Detta innebär att det finns flera kursplaner i ett ämne.De benämns som kurs A, B osv, i X-ämnet. I vissa program finns ämnesblock,såsom estetiska ämnen, ekonomiska ämnen, tekniska ämnen och yrkesämnen, Idessa förekommmer olika ämnen. Planeringen sker i den reformerade gymnasialautbildningen utifrån de mål som skall uppnås i kursen. Kursplanerna skallsåledes avse en eller flera kurser inom ett ämne eller ämnesblock. Somen logisk konsekvens av den redan beslutade gymnasiereformen bör betyg sättaspå kurs inom ett ämne eller ett ämnesblock. Vi återkommer mera utförligt tillbetygsfrågan i ett senare avsnitt av denna proposition. Ianslutning till begreppet kurs bör det även föras en diskussion om storleken påen kurs. I den av fastställda timplanen för gymnasieskolans programär den minsta ämneskursen . Sådana 30-Ummarskurser är estetiskverksamhet på alla nationella program samt religionskunskap och naturkunskap påalla nationella program utom det samhällsvetenskapliga. Regeringen har igymnasieförordningen lagt fast att lokala kurser inte får vara mindre än 30tirtunar. Regeringen har för avsikt att föreskriva att inte någon kurs i dengymnasiala utbildningen får vara . I flertalet fall är ävendetta timtal en väl liten kurs med hänsyntill att eleverna bör få sammanhang och djup Prop. 1992/93:250 i sinastudier. Detfinns också relativt omfattande kurser som dessutom vanligtvis inte studeraskoncentrerat utan . Som exempel på en sådan kurs villvi nämna svenska, som omfattar på samtliga nationella program.Regeringen återkommer längre fram till svenskans ställning i gymnasieskolan.Här vill vi anmäla att vi i annat sammanhang kommer att ge iuppdrag att dela upp sådana kurser i mindre kurser. Både av planeringsskäl ochbetygsskäl bör något mindre kurser vara lämpliga. Regeringenär medveten om att vissa kommuner i samband med diskussioner omkoncentrationsläsning och periodindelning av läsåret redan planerar för enindelning i delkurser. Regeringens bestämda uppfattning är att kursindelningenbör göras utifrån det enskilda ämnets struktur och således vid eller ianslutning till kursplanearbetet. I fråga om de nationellt giltiga kursplanernaär det således regeringen eller som beslutar om uppdelningen ikurser, eftersom beslut om kursplaner fattas av regeringen beträffandekärnämnen och av i övrigt. Vi återkommer till frågan omkonsekvenser för betygsättningen i nästa avsnitt av propositionen. Genom attde nationellt fastställda kurserna blir uppdelade i mindre kurser bortfallerbehovet av lokalt uppdelade kurser. Viföreslår också att möjligheterna till uppdelning i delkurser i komvux slopasbeträffande gymnasial vuxenutbildning. För elever som har påbörjat studier föreden i syfte att få ett avgångsbetyg 2 eller avgångsbetyg 3 fårsådana avgångsbetyg utfärdas. Mot den bakgrunden kan det under en övergångstidfinnas behov av att anordna kurser som inte helt motsvarar de nya kursplanerna.Vidare kan vuxenstuderande, som redan har yrkeserfarenhet eller vissyrkesutbildning, ha behov av kurser som omfattar enbart yrkesteori. Sådanavuxenstuderande kan också behöva komplettera sina yrkeskunskaper genom kursersom omfattar endast delar av en eller flera nationellt fastställda kursplaner.Regeringen avser att anpassa bl.a. bestärtunelserna om lokala kurser inomkomvux så att detta är möjligt även i fortsättningen. Vadvi här behandlat innebär att arbetet med kursplanerna måste inriktas på att deskall användas i en mer kursutformad skola. De skall således utformas så attkurserna är påbyggbara, utbytbara eller sidoordnade. De skall däremot inte varaöverlappande. Det skall inte vara möjligt för en elev att i något studieprogramha med flera kurser med innehåll, som täcker varandra helt eller delvis. Ialla nationella och specialutformade program skall det finnas en kärna avallmänna ämnen. Vissa av dessa ämnen finns även i individuella program för demsom följer en lärlingsutbildning. Kursplanernai kärnämnen skall utgå ifrån att elever med olika studieinriktning i storutsträckning kan undervisas tillsammans. Genom studierna av kärnämnena skalleleverna både få en god allmän kun-skapsgrund och ett stöd för studierna iövriga delar av sina respektive I de falltillämpningar eller fördjupningar ingår bör dessa därför väljas med hänsyntill respektive elevers studieinriktning. Skolan får dock inte göra dessaavvägningar mellan det gemensamma stoffet och det specifika stoffet på sådantsätt att elevers byte av studieinriktning i praktiken omöjliggörs, Iundantagsfall kan det finnas behov av alternativa, dvs, sidoordnade,kursplaner i hela eller delar av kärnämnen. Vi tänker här på ämnet matematiksom stöd för andra ämnen inom det naturvetenskapliga programmet och på svenskskrivning som "verktyg" inom de program som förbereder för verbalayrken. Kursplanerna förgymnasiestadiet skall användas både i gymnasieskolan, antingen den ärorganiserad i klasser eller kurser, och i gymnasial vuxenutbildning.Kursplanerna skall, som framhåller, pä sikt utformas så attde både säkerstäUer ett samband med och förhindrar onödigrepetition. Det blir således möjligt att i kursplanerna se kunskapsutvecklingeni ett 1-12-årsperspektiv. Regeringen har tillsatt en utredning meduppgift att utreda frågan om längd och tidpunkten för skolstarten.En sådan diskussion och sådana eventuella förändringar har naturligtvis ocksåinverkan på gymnasieskolan. Oberoende av hur skallomfatta, är det angeläget att den kontinuerliga kunskapsutvecklingen främjasgenom kursplanernas uppbyggnad. Regeringenkommer att ge i uppdrag att i sitt kursplanearbete utgå från härangivna riktlinjer. 5.2Målstyrning eller tidsstyrning? Regeringensförslag: Den minsta garanterade undervisningstiden innebär en skyldighet förkommunen att anordna och en rättighet för eleven att erhålla undervisning, ominte eleven nått sitt kunskapsmål. Läroplanskommitténhar pekat på den motsättning som finns mellan målstyrning och tidsstyrning ochmenar att målen bör styra mer än tiden, om den gymnasiala utbildningenskvalitet skall höjas. Remissinstanserna:Instämmer i bedömning. Målen bör styra och inte tiden.Svenska Kommunförbundet har samma principiella inställning och föreslår attfrågan övervägs i ett längre tidsperspektiv. Skälen för regeringensförslag: Det finns anledning att uppehålla sig kring frågan om vilket styrmedelsom bör vara det överordnade, kursplanerna eller timplanen. Skallkunskapsmålen, som lagts fast i kursplanerna, eller skall antalet timmar, someleven skall ha undervisning, vara det som styr i första hand? Rimligen går detinte att resonera i termer av antingen kursplaner eller timplan. Frågan ärvilken som skall vara överordnad den andra och var olika beslut skall fattas. har beslutat omden minsta garanterade undervisningstiden Prop. 1992/93:250 dels totalt perprogram, dels per ämne inom respektive program. Timplanen är t,o,m, fastlagdsom bilaga till skollagen, vilket innebär att inte något i timplanen kan ändrasutan nytt riksdagsbeslut. Beslutet innebär att varje elev är garanterad att fåminst den undervisning, som framgår av timplanen. Beslutet riktar sig därmedfrämst till kommunerna och skolorna, som har att se till att varje elev erbjudsden minsta garanterade undervisningstiden. Beslutetriktar sig även till dem som gör kursplaner. Det antal timmar undervisning, somkursen har, avgör för dem som utarbetar och fastställer kursplaner vilkenkunskapsnivå, som det är rimligt att eleverna skall nå. mer kursutformad skola som är mål- och resultatstyrd skall emellertideleverna kunna nå kunskapsmålen än den gängse. Det är en orimligtanke att elever, som nått sina kunskapsmål än den minstagaranterade undervisningstiden, skall fortsätta studera samma kurs tills allatimmar "förbrukats". I de fall undervisningen är i verklig meningindividualiserad, kan eleverna nå sina kunskapsmål . Ensådan uppläggning av undervisningen är inte så vanlig, som modellen att allaelever går i samma kurs och blir färdiga . Kursutformningenger möjligheten att redan från början låta eleverna välja grupper beroende påom de behöver mer eller mindre undervisningstid för att nå kunskapsmålen ikursplanen. För gymnasial vtixenutbildning gäller formellt samma timplan somför ungdomsskolans gymnasiala utbildning. I komvux är dock timplanernariktvärden. Motden bakgrund vi angett finns det mycket som talar för att timplanerna skallvara riktvärden även i gymnasieskolan. Regeringens bedömning är att det ärlogiskt att i en mål- och resultatstyrd skola låta kursplanerna ha denöverordnade styrningsrollen och att timplanerna skall vara riktvärden. Regeringenbedömer dock att tiden ännu inte är mogen för detta i gymnasieskolan, isynnerhet som den nya gymnasieskolan med minsta garanterad tid inte börjarinföras överallt . Det finns också andra omständigheter, somtalar emot att redan nu avskaffa timplanernas bindande iiaraktär och att låtakursplanerna bli det överordnade styrdokumentet. Förutsättningarna för attdetta skall vara möjligt är att de nya kursplanerna, som alltså skallformuleras på ett för relativt nytt sätt, blir så tydliga att det ärodiskutabelt när elever nått sina kunskapsmål. Om de nya kursplanerna inte nårända fram i detta avseende, kommer systemet inte att fungera. Skolan kommer dåatt ha svårt att hävda sina krav på resurser, i synnerhet för de elever som behöverlång tid för att inhämta kunskaper. Viföreslår nu den ändringen att den minsta garanterade undervisningstiden irespektive ämne skall vara den tid kommunerna är skyldiga att ställa tillförfogande och eleven alltid kan räkna med för att nå sina kunskapsmål, ominte eleven har nått sitt kun- De elever som såönskar skall kunna få undervisningen i en Prop. 1992/93:250 kurs upplagd medfärre antal timmar än den minsta garanterade tiden, om skolan kan organisera ensådan kurs. Detta kan t.ex. rent praktiskt innebära att vissa kurser med lägretimtal arrangeras som "samläsnings-kurser" mellan gymnasieskolan ochkomvux. kan detta innebära att man i en skola inte talar om särskildagymnasiekurser och särskilda komvuxkurser, utan i stället om kortakoncentrerade kurser med mindre lärarhandledning och längre kurser med fleralärartimmar och att ungdomar och vuxna blandas i dessa kurser, beroende på varsoch ens behov. Elever i gymnasieskolan skall emellertid inte kunna tvingas attgå en kurs med färre antal timmar än den minsta garanterade tiden. Att ungdomarsom behöver mer undervisningstid har rätt att ställa anspråk på detta anser viframgår av begreppet "minsta garanterad undervisningstid". Med denföreslagna lösningen underlättas alltså en mer kursutformad uppläggning av gymnasiestudiernaäven inom de nationella programmen. Vi vill här påminna om vad vi anfört ombl.a. gymnasiepoäng samt behovet av skollagsbestämmelser i föregående avsnittav propositionen. 1föregående avsnitt av propositionen angav regeringen som en av de storafördelarna med en kursutformad gymnasieskola att eleverna kan starta sinutbildning i gymnasieskolan på vars och ens kunskapsnivå. I ett senare avsnitttar vi upp frågan om behörighet till nationella program. Vi utgår ifrån atteleverna i gymnasieskolan skall kunna komplettera sina bristande kunskaper inågot eller några ämnen från . Kursplaner som är utformade i ett1-12-årsperspektiv kommer att underlätta detta. Skolverkethar utarbetat ett principförslag om en kursutformning av ämnet engelska, vilketLäroplanskommittén anslutit sig till. Regeringen finner att principförslagetkan bilda utgångspunkt för arbetet med kursplaner för en kursutformadgymnasieskola i den del som avser medvetenheten om att det bör finnas kurserför elever som behöver komplettera kunskaper på grundskolenivå. Regeringenanser emellertid att även elever, som börjat sina studier i gymnasieskolan påen lägre nivå än gymnasienivån i något eller några ämnen, i princip skall harätt att fortsätta i gymnasieskolan tills de nått slutkompetensen förgymnasieskolan. Ett av syftena med den gymnasiereform, som vi för närvarandehåller på att införa, är att alla elever skall ha rätt att nå den kunskapsnivåsom krävs för allmän behörighet för högskolestudier. Regeringen är inte bereddatt ändra denna målsättning. 4Riksdagen 1992/93. Regeringensförslag: Nuvarande statliga reglering av antal friluftsdagar upphör. Regeringen,eller den myndighet regeringen bestämmer, bemyndigas att göra begränsadeavvikelser i timplanerna om det finns särskilda skäl. Skälför regeringens förslag: Regeringen har i propositionen om läroplan förgrundskolan m.m. föreslagit att regleringen av antalet friluftsdagar börupphöra, I konsekvens härmed bör motsvarande reglering för gymnasieskolan ocksåupphöra, nämnda propositionen begär regeringen också bemyndigande att få göraavvikelser från timplanen. Regeringen har endast bemyndigandeatt göra avvikelser från de av beslutade timplanerna förgymnasieskolan, när det gäller elever med handikapp och elever med behov avmindre studiekurs. Skulle något annat behov att göra avvikelse uppkomma, måsteregeringen underställa frågan. Sådant behov kan t.ex. gällaförskjutning av antalet timmar mellan ämnena inom respektivekaraktärsämnesgrupp i de studieförberedande programmen. Regeringenanser det vara naturligt att regeringen får samma bemyndigande beträffandetimplaner för hela den offentliga skolan, dvs. att regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer får föreskriva om begränsade avvikelser om detfinns särskilda skäl. När det gäller gymnasieskolan finns redan ettbemyndigande för regeringen att meddela ytterligare föreskrifter om timplanerna.Detta bör givetvis kvarstå. 5.4 Förstärkning av undervisningen i svenska Regeringensbedömning: För ämnet svenska införs en nationell kurs med en minsta garanteradundervisningstid utöver de ämnet omfattar. Kursenskall ge fördjupade kunskaper i att skriva svenska. De elever som följer ettnationellt program och vill välja denna kurs får göra det inom utrymmet förindividuellt val eller lokal kurs. Kommuneroch landsting skall vara skyldiga att erbjuda kursen. Läroplanskommitténsförslag: Kommittén föreslår en förstärkning av ämnet svenska på destudieförberedande programmen inom ramen för karaktärsämnena ochen motsvarande minskning av timtalet i ämnet idrott och hälsa. Remissinstanserna: Flertaletremissinstanser är positiva tiU en för- Prop. 1992/93:250 stärkning avämnet svenska. Ett antal instanser förordar att en förstärkning görs möjligför elever på alla program. De flesta remissinstanserna avvisar attförstärkningen görs på bekostnad av ämnet idrott och hälsa, men anger vanligeninget alternativ. Skälenför regeringens bedömning: Förslaget innebär att alla elever i gyrtmasieskolan,som önskar och kan tillgodogöra sig kursen, ges tillföl-le att läsa denföreslagna kursen. I de fall eleverna följer ett nationellt program kan dettaske inom ramen för individuellt val eller lokalt till-lägg. Kursen skall ävenkunna erbjudas i komvux. Läroplanskommitténskulle enligt de nya direktiv regeringen gav föreslå "hurundervisningen i svenska kan förstärkas på alla programmen i gymnasialutbildning". Kommittén har valt en lösning, som endast delvis svarar motdirektiven, dvs. ingen förstärkning har föreslagits för de yrkesförberedandeprogrammen. Detär i och för sig riktigt att dessa timplanebeslut fick en relativtstor ökning av tiden i ämnet svenska. Enligt företrädare för arbetsmarknadensparter kommer dock framöver kraven på dem som lämnar en yrkesinriktadutbildning att i många avseenden likna dem som universitet och högskolorställer. Som påpekar kommer många elever, t.ex. de som följermedieprogrammet, att vara i stort behov av goda kunskaper och färdigheter iämnet svenska. Härtillkommer den önskan, som regeringen senast uttryckt i årets budgetproposition,att överbrygga gamla gränser mellan yrkesförberedande och studieförberedandeutbildning. Ett medel är här en kursutformning av gymnasieskolan. Med en sådaninriktning, där eleverna själva kan påverka sin studiegång mer än ,kommer ämnen och kurser inte lika tydligt att bli knutna till bestämda program.1 en mer kursutformad skola är det helt centralt att eleven avancerar från kurstill kurs, när han eller hon har den grund som behövs för den mer krävandekursen. Regeringen är medveten om att det i första hand kommer attvara elever som siktar på högre studier eller på arbete med svenska språketsom arbetsinstrument, som kommer att vilja ha en ytterligare fördjupning avsina färdigheter i att skriva och tala svenska. Förstärkningenav ämnet svenska bör således genomföras i form av en nationell kurs.Skolhuvudmännen skall vara skyldig att ge eleverna möjlighet att välja kursen igymnasieskolan. Regeringen anser härvidlag att det är viktigare att ungdomarnafår möjlighet att fördjupa sin förmåga att uttrycka sig i tal och skrift änatt i detta fall hålla fast vid principen om att skolhuvudmännen avgör utbudetav kurser för individuella val. Regeringen vill fömtsätta att denna kursnormalt kommer att uppfattas som mycket attraktiv, när ungdomarna skall görasina val. Det torde därför vara möjligt att undvika någon reglering av minstaantal elever för att kommunen skall vara skyldig att anordna kursen. Föreskrifterom detta bör kunna ges med stöd av bemyndigandet i 5 kap. 4 § skollagen. Regeringen avser geSkolverket i uppdrag att utarbeta en kursplan för kursen. 5.5 Förstärkning av undervisningen i engelska och andrafrämmande språk Regeringensbedömning: kommer att få i uppdrag att utarbeta en kurs om 30 timmari engelska, som skall kunna erbjudas elever som önskar djupare kunskaper änvad 150 timmars undervisning ger. Någon skyldighet för kommuner och landstingatt ge förstärkt undervisning i engelska införs dock inte. Användningenav främmande språk i undervisningen i andra ämnen, s.k. bilingual education,skall främjas. Läroplanskommitténsförslag: Regeringen bör ge i uppdrag att utveckla modeller förundervisning på engelska i andra ämnen och modeller för att använda hemspråksläraresom resurser. Remissinstanserna:Flera instanser påpekar att eleverna, i ökande grad med en mer flexibelgrundskola, kommer till gymnasieskolan med språkkunskaper på alltmer skiftandenivåer. Det kommer att behövas parallella kurser som kan svara mot dessa. Enkursutformad språkundervisning med tydligt utformade mål anses av flera blihelt nödvändig. Förslaget om vidareutveckling av modeller för undervisning iförsta hand på engelska mottas positivt. Skälenfor regeringens bedömning: Regeringen kommer att ge i uppdrag attutforma en kurs i engelska för elever som önskar djupare kunskaper än vad 150timmars undervisning ger. Detta innebär att elever både i gymnasieskolan ochgymnasial vuxenutbildning, som så önskar och kan tillgodogöra sig den, gestillfälle att läsa kursen om kommunen eller erbjuder den, I de falleleverna följer ett nationellt program kan detta ske inom ramen förindividuellt val eller lokalt tillägg. Kursen skall även kunna erbjudas ikomvux. skulle enligt de nya direktiv regeringen gav idecember 1991 föreslå "hur undervisningen i moderna språk kan få ökatutrymme på de studieförberedande programmen". Kommittén har här inteansett det möjligt att öka timtalet för engelska och hänvisar till sitt förslagom ökning i . Läroplanskommitténredovisar i stället ett par andra kvalitetshöjande åtgärder, bl.a. ettdiskussionsmaterial om kursformad undervisning i engelska med tre kurser förolika nivåer och inriktningar samt med möjlighet att utveckla ett nordisktspråkcertifikat. Regeringen har i det föregående avsnittet kommenterat den avkommittén anförda modellen för kursformad undervisning i engelska. Modellen somsådan - med de justeringar regeringen angett - bör kunna användas även förbl.a. andra främmande språk. och vissaremissinstanser har påmint om att "förstärkning" och kanske även"ökat utrymme" inte alltid behöver betyda mer lärarledd undervisning.En annan åtgärd för att långsiktigt främja ungdomars kunskaper i engelska äratt utveckla s.k. bilingual education. har godkänt vadregeringen föreslog i propositionen om skolans internationalisering (prop.1992/93:158, bet. 1992/93:UbU12, rskr. 1992/93:329) om en ökning av de statligamedel som redan finns för fortbildning på området. Regeringen gjorde ipropositionen klart att den stödjer bedömningi fråga om rimlig ambitionsnivå. Redan en lokal ansats att starta med baranågot eller några ämnen och därvid kanske inte heller fullt genomfört är lovvärd.En utökning kan senare göras allteftersom man ser vad den lokala kompetensenoch möjligheterna tillåter. I den mån det finns kompetens lokalt bör sådanainsatser även kunna ske på andra främmande språk än engelska, såsom t.ex.tyska, franska och spanska. Detankommer på skolhuvudmännen och på att främja utvecklingen på dettaområde. 6 Betyg och provprogram för gymnasial utbildning 6.1 Ett nytt betygssystem Regeringensförslag: Det nuvarande relativa, dvs. grupprelatera-de, betygssystemet ersättsmed ett mål- och kunskapsrelaterat, vilket innebär att betyget relateras tillkraven i respektive kursplan. Betyg sätts på varje avslutad kurs efter enfyrgradig skala. Icke godkänd (IG), Godkänd (G), Väl godkänd (VG) och Mycketväl godkänd (MVG), Betyg ges även i specialarbete. Godkändabetyg i svenska, engelska och matematik från skall gälla sombehörighetskrav vid intagning till gymnasieskolans nationella program /99. Regeringensbedömning: Till kursplanerna skall fogas betygskriterier. I slutbetyget frånden gymnasiala utbildningen redovisas betygen på samtliga kurser. Nuvarandeform av terminsbetyg avskaffas. Detblir tillåtet att ta in nya betyg i slutbetyg. Betygsberedningensförslag: Överensstämmer med regeringens förslag i fråga om övergången från detnuvarande relativa betygssystemet till ett kunskapsrelaterat betygssystem samti fråga om betygsättning av specialarbetet. Det av Betygsberedningen föreslagnabetygssystemet är dock inte uppbyggt för att kunna användas i en kursutformadskola. Remissinstanserna: Detråder stor enighet om att ett nytt betygssystem bör vara kunskapsrelaterat. Enmycket stor majoritet av remissyttrande- na tar emellertid avståndfrån Betygsberedningens konstruktion av nytt Prop. 1992/93:250betygssystem. Skälenför regeringens förslag och bedömning: Vidkonstruktionen av ett nytt betygssystem är det naturligt att först göra klartvilket syfte betygen skall ha i den aktuella skolformen. Dessa övervägandenleder till slutsatsen att det inte är nödvändigt att ha samma betygssystem ialla skolformer. Det nya betygssystemet för gymnasial utbildning skall, enligtregeringens förslag, ge besked om i vilken utsträckning en elev tillägnat sigden kunskap som studierna av de enskilda kurserna syftar till.