prop · GG03199 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:199 om lag om marknadsreglering på fiskets område, m.m. Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås en ny lag om marknadsreglering på fiskets område. Medstöd av bemyndiganden i den nya lagen skaU föreskrifter kunna meddelas sominnebär en anpassning till EG:s marknadsreglering. I föreskriftema kommer artregleras villkoren för försäljning av fisk, bildande av producentorganisationeroch deras verksamhet samt ett nytt förenklat prisregleringssystem. I lagen(1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område införs bestämmelser somger stöd for att samla in de uppgifter som behövs för marknadsregleringen. Lagstifmingenskall träda i kraft . Lag om marknadsreglering på fiskets område 1 §I denna lag ges bestämmelser om marknadsreglering av fisk och fiskpro dukter. Lagens syfte är att stabilisera marknaden och trygga försörjningen av varor av god kvalitet och till skäliga priser. 2 §Bestämmelsema i denna lag skall tillämpas på näringsverksamhet som omfattar varor enligt 3, 5, 16, 19 och 23 kap. taUtaxelagen (1987:1068) och som anges i bilagan till denna lag. 3 §Sådana varor som anges i bilagan tUl denna lag får marknadsföras, bju das ut, säljas eller på annat sätt släppas ut på marknaden bara om de uppfyller de krav som föreskrivs av regeringen. Föreskriftema får avse förpackning och märkning samt klassificering i varukategorier efter färskhet och storlek eller vikt. 4 §Enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen får en sam- mansluming av fiskare eller av organisationer av fiskare (producentorganisa tion) som är godkänd av regeringen eller besluta i ärenden som rör myndighetsutövning och som gäller frågor om återtagande av varor, bi drag eller annat stöd i marknadsreglerande syfte. Medåtertagande av varor avses att varor i det försto försäljningsledet tas urmarknaden. 5 § Regeringen får meddela föreskrifter om godkännande av producentorganisationeroch om sådana organisationers verksamhet. 6 § Om det behövs för att undvika en omfattande dumpning av priset påfisk eller om det annars behövs för att ftämja stabilitet på marknaden, fårregeringen föreskriva att 1. en producentorganisation skall återta fisk fångad av fiskare som inteär medlemmar i organisationen, 2. fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation inte fåravsätta sin fångst till lägre pris än det pris som tillämpas av en sådanorganisation, 3. en producentorganisation får ta ut en avgift av andra fiskare änmedlemmar för att täcka administrationskosmadema för ett sådant återtagandesom avses i 1. Orienteringspriser ochåtertagspriser Prop. 7§ För sådana varor som anges i bilagan till denna lag får regeringen fastställaorienteringspriser och återtogspriser som gäUer för hela landet Orienteringspriset,som är utgångspunkt för att bestämma återtagspriset, fastställs med ledning avett genomsnitt av uppnådda avräkningspriser. På grundval av återtagspriset kanen producentorganisation bestämma en prisnivå under vilken medlemmamas varorinte får säljas. Licenserför import och export 8§ Regeringen får föreskriva att sådana varor som anges i bilagan tUl denna laginte får föras in i eller ut ur landet utan särskilt tillstånd. 9 §Den myndighet som regeringen bestämmer har tillsynen över efterlevna den av denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får överlåta åt någon annanmyndighet att utöva tillsyn. 10 §För tillsynen har en tillsynsmyndighet rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen och där göra undersökningar och ta prover. Till synsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Kronofogdemyndighetenskall lämna den handräckning som behövs för tillsynen. 11 §En tillsynsmyndighet fär meddela de förelägganden eller förbud som be hövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Ibeslut om föreläggande eller förbud kan tillsynsmyndigheten sätta ut vite. 12§ Till böter eller fängelse döms den som med uppsåt ellerav grov oaktsamhet bryter mot 3 § första meningen eller mot föreskrifter sommeddelats med stöd av en bemyndigande i denna lag. Densom har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvarenligt denna lag för den gäming som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Tillansvar enhgt första stycket skall inte dömas om gämingen är belagd med straffenligt eller lagen (1960:418) om straff for vamsmugg-ling. 13§ Regeringen får överlåta åt att meddela föreskrifter enhgt dennalag. 14§ Beslut av en myndighet i ett särskilt faU enligt föreskrifter som meddelatsmed stöd av lagen får överklagas hos kammarrätten, utom i fråga om en import-eller exporthcens som får överklagas hos regeringen. BikigaFörteckning över varor som avses i 2 § 05.11 910 Produkterav fisk eller av kräftdjur, blötdjureller andra ryggradslösa vattendjur, döda djur av sådana slag som omfattas av3 kap., otjänliga till människo-foda 16.4Fisk, beredd eller konserverad; kaviar 16.5Kräftdjur, blötdjur och andraryggrads-lösa vattendjur, beredda eller konserverade ur 19.02 Pastaprodukter med innehåll över 20 viktprocentav fisk, kräftdjur, blötdjur eller andra vattendjur 23.01 200 Mjöl och pelletar av fisk eller av kräftdjur,blötdjur eller andra ryggrads-lösa vattendjur Denna lag träder i kraft , då lagen (1974:226) om prisregleringpå fiskets omräde skall upphöra att gälla. Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om ärenden som harväckts och i fråga om avgiftsskyldighet som har uppkommit före ,liksom i Mga om befrielse frän eller nedsättning eller återbetalning av avgiftsom hänför sig till tiden före denna dag. , ekonomisk förening, får övergångsvis,dock längst till utgången av , besluta om stotligt stöd imarknadsreglerande syfte enligt föreskrifter som regeringen eller efter regeringensbemyndigande meddelar. Lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet påjordbrukets område Härigenomföreskrivs att mbriken till lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet påjordbrukets område samt 4, 5 och 8 §§ lagen skall ha följande lydelse. Lagom uppgiftsskyldighet på jordbrukets område Lagom uppgiftsskyldighet på jordbrukets och fiskets områden Skyldigheten enhgt 1 § 3och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt de uppgifteri övrigt som behövs för att belysa förhållandena på livsmedelsområdet ochfölja effektema av avregleringen på detto område. Skyldighetenenligt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljningsamt de uppgifter i övrigt som behövs 7.för att belysa förhållandena på livsmedelsområdet och följa effektema avavregleringen på detta område, och 2. förmarknadsregleringen på fiskets område. Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas av Stotens jordbruksverk och i deras verksamhet och av för stotistiska ändamål och för förande av register av lant-bmksföretag. Uppgiftersom samlats in med stöd av denna lag får användas av Stotens jordbruksverk idess verksamhet och av för statistiska ändamål ochför förande av register av lantbruksföretag. Användsinsamlade uppgifter för framställning av officiell stotistik gäller, medundantag för uppgiftsskyldigheten, lagen (1992:889) om den officiellastotistiken. Kontroll av att uppgiftersom samlas in med stöd av lagen är riktiga utövas av . Jordbruksverkethar rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs förkontrollen. har också rätt till tillö-äde till lokaler ochandra utrymmen samt rätt att göra fältmämingar Kontroll av attuppgifter som samlas in med stöd av lagen är riktiga utövas av och av . Jordbruksverketoch har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingarsom behövs för kontrollen samt att få tillträde till lokaler och andra utrymmen.Därutöver har Jordbruksver- Jordbruksverkethar dock inte med stöd av denna lag rätt till tiUttäde till bostäder. ket rätt att görafälmiätningar och fältbesiktningar. och har dockinte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. Dennalag ttäder i kraft den 1 juh 1993. Utdragur protokoll vid regeringssammanö-äde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , , , P. , Proposition om lag om marknadsreglering på fiskets område,m.m. 1 Ärendet och dess beredning Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag en särskildutredare med uppdrag att, mot bakgmnd av bl.a. de intemationella överenskommelsersom träffats pä fiskets område, utreda fiskerinäringens utvecklingsmöjligheter.Till utredaren är knuten en parlamentarisk referensgrupp. Uttedarenöverlämnade delbetänkandet Svenskt fiske -nuläge ochutvecklingsmöjUgheter (SOU 1992:136). I detta betänkande redovisar utredarenförslag till åtgärder som bör träda i kraft den 1 juh 1993. Bl.a. lämnasförslag till ny lagstifming om marknadsreglering på fiskets område. Tillprotokollet i detto ärende bör som bilaga 1 fogas det lagförslag som har lagtsfi-am i betänkandet En förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av remissyttrandena finns i en bilaga till regeringensproposition /93:184 om vissa fiskefrägor. Ipropositionen om vissa fiskefi-ågor har regeringen togit upp vissa frågor omdet ekonomiska stödet till fisket under /94 och hur detta stödbör utformas för att den svenska fiskeripohtiken skall anpassas till innehålleti ett . Imin anmälan till den propositionen redovisade jag min avsikt att återkommatill regeringen med förslag att föreläggas avseende den lagstiftningsom behövs i anledning av en anpassning till ett . I det följandekommer jag att ta upp de lagstiftningsfrågor som föranleds av uttedarensförslag och som bör beslutas av . Jag redovisar först de allmännautgångspunkterna för förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets område.Därefter behandlar jag frågoma om producentorganisationer, försäljningsbestämmelser,prisreglering, tillsyn och uppgiftsskyldighet. 2 Den nyalagstiftningen - allmänna utgångspunkter Prop. Mittförslag: Föreskrifter om marknadsreglering i fråga om fisk och fiskproduktersamlas i en ny lag benämnd lagen om marknadsreglering på fiskets område. Lagenbygger på om den gemensamma organisationen av marknaden ifråga om fisk- och fiskodlings-produkter. Nuvarande bestämmelser om import- ochexporthcens överförs i hu-vudsak oförändrade från lagen (1974:226) omprisreglering på fiskets område till den nya lagen. Den nya lagen skall träda ikraft , då lagen om prisreglering på fiskets område skallupphöra att gälla. Utredarensförslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstansernahar inte anfört några synpunkter på utredarens förslag. Bakgrundentill mitt förslag: Ett innebär inte an EFTA-statema tar över C'1'aquis communautaire") på fiskets område. De ansluts såledesinte heller till EG:s gemensamma fiskeripolitik (Common Fishery Policy, CFP).Avtalet medför emellertid att av konkurrensskäl måste anpassa sin fiskeripolitiktill den del av CFP som består i en marknadsreglering på fiskets område. I 2 §lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) angesbl.a. att artiklarna 1-129 i och vissa av de till avtalet hörandeprotokollen skall gälla som svensk lag. Enligt artikel 20 i avtalet finnsbestämmelser och arrangemang som avser fisk och andra produkter iprotokoll 9 tiU avtalet. Protokollet som innehåller 7 artiklar behandlar enrad väsentliga områden inom fiskerisektom. Innehålleti artikel 4 i protokoll 9 är av störst intresse i detta sammanhang. Där sägsatt statUgt stöd till fiskerisektom som snedvrider konkurrensen skall avskaffas(artikel 4.1). Vidare sägs att lagstifming rörande marknadsordningen inomfiskerisektom skall ändras så att den inte sned-vrider konkurrensen (artikel4.2). I har infogats en gemensam förklaring om den överenskomnatolkningen av artiklama 4.1 och 4.2. Förklaringen bör fogas tUl protokollet idetta ärende som bilaga 2. Enligtartikel 6 i protokoll 9 kan, om nödvändiga anpassningar av lagstiftningen integjorts till de avtalsslutande partemas belåtenhet förEES-avtalets ikraftträdande, de frågor det rör sig om underställas . Skälenför mitt förslag: Som framgått av vad jag har redovisat mäste de svenskamarknadsreglerande bestämmelsema efter ett ikraftträdande av ett varaförenliga med principema i EG:s marknadsordning på fiskets område. Dennamarknadsordning utgör en del av EG:s gemensamma fiskeripolitik. Romfördragetinnehåller inte några särskilda regler om fisket utan fördragets bestämmelserom jordbruket, närmare bestämt artiklama 38-47, är också tillämpliga på fisket(jfr artikel 38). Fiskeripolitikens mål är så- ledesdesamma som gäller för jordbrukspolitiken, dvs. att höja produktivite- Prop.1992/93:199 ten, att tillförsäkra utövarna en skälig levnadsstandard, attstabiUsera marknaden, att trygga försörjningen och att tillförsäkrakonsumentema tillgång till varor till skäliga priser (artikel 39). Medlenför att uppnå dessa mål anges i artikel 40. Enligt artikel 40.2 skall engemensam ordning för marknaderna för jordbruksvaror upprättas. kan alltefter varomas art utformas antingen genom - gemensamma konkurrensregler, - en obligatorisk samordning av de olika nationellamarknadsordningama, eller - en europeisk marknadsordning. Detankommer på EG:s institutioner, med rådet som beslutande instans, att vidtaerforderliga åtgärder för att utveckla den gemensamma pohtiken. Härvid kan allaformer av rättsakter komma i fråga (artikel 43.2 ttedje stycket). Engemensam marknadsreglering på fiskets område har funnits , menändrats åtskiUiga gånger därefter. När den först infördes var den utformad somen integrerad del av den gemensamma jordbrukspolitiken. Steg för steg har desärdrag som karaktäriserar fiskeriområdet nödvändiggjort en utveckling mot ensjälvständig, gemensam fiskeripolitik. framlade kommissionen för förstagången ett förslag till utformning av en sådan j)oli-tik. Först enadesrådet om en förklaring som angav de centrala elementen i en sådan politik föratt därefter anta de rättsakter som tillsammans fastiade ramama förden gemensamma fiskeripohtiken. Dengemensamma fiskeripolitiken har numera inte några större likheter med dengemensamma jordbrukspoHtiken. Den gemensamma nämnare som fortfarande finns äratt instmmentet för den gemensamma jordbruksfinansieringen, nämligenEuropeiska orienterings- och garantifonden för jordbruket (FEOGA),tillhandahåller de bidrag som behövs för EG:s prisreglering på fiskets område. Fömtommarknadsregleringen består den gemensamma fiskeripohtiken av en resurspolitikoch en strukturpolitik. Marknadsregleringen består i sina huvuddrag avförsäljningsbestämmelser (marketing standards) och regler förproducentorganisationer samt ett prisregleringssystem. I regleringen ingårockså bestämmelser om handel med tredje land. Försäljningsbestämmelsemaomfattar tvingande kvalitets- och marknadsföringsbestämmelser. Det är bl.a.fråga om föreskrifter om sortering av fisk efter färskhet och storlek.Producentorganisationema är av stor betydelse för genomförandet av dengemensamma marknadspohtiken för fiskvaror. En producentorganisation är en avresp. medlemsland godkänd sammansluming av fiskare som har upprättats påinitiativ av fiskarena. Organisationen skall kunna vidta åtgärder som ärägnade att säkra ett rationellt bedrivande av fisket och en förbättring avförsäljningsvillkoren för fiskarenas produkter. En medlem i en sådanorganisation skall, om denna inte beslutar annat, avsätta hela sin fångst genomorganisationen. EG:s prisregleringssystem bygger på att varorna släpps ut påmarknaden bara om ett visst fastställt pris kan uppnås. Deviktigaste marknadsreglerande bestämmelsema finns i rådets förord- Prop.1992/93:199 ning (EEG) nr 3759/92 av om den gemensammaorganisationen av marknaden i Mga om fisk- och fiskodlingsprodukter. Översättningav förordningen pågår. Förordningen, i engelsk version, bör, med undantag förbilagorna, fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. En svensköversätming av förordningen kommer att finnas tillgänglig i ärendet när dettabehandlas av utskott. EES-avtaletinnebär ett åtagande att anpassa den svenska marknadsregleringen på fisketsområde till den som gäller inom EG. En anpassning till EG:s marknadspoUtikinnebär an legala förutsättningar skapas för bildande av producentorganisationeroch stöd för sådana organisationers verksamhet. Målsättningen är attEES-avtalet kan träda i kraft den 1 juh 1993. En anpassning är emellertidangelägen även med hänsyn till att har ansökt om medlemskap i ochatt medlemskapsförhandlingama har inletts. Det är regeringens avsikt attSverige från den dag blir medlem skall integreras i EG:s gemensammafiskeripohtik. Som anges i prop. 1992/93:184 om vissa fiskefrågor börförändringama av den svenska fiskeripohtiken påbörjas redan nu så attövergången kan ske så smidigt som möjhgt. Den nya lagstifmingen bör därförträda i kraft den 1 juli 1993.1 den nämnda propositionen föreslås att en del avde prisregleringsmedel som återstår bör användas för stöd till bildande avproducentorganisationer. Förätten producentorganisation skall kunna bildas och utöva sin verksamhet ienlighet med de bestämmelser som reglerar marknadsordningen på fiskets områdeinom EG behövs viss lagreglering. Bl.a. innebär den hantering av överskott somen sådan orgaiusation bör svara för, och som bedrivs avregleringsföreningen , myndighetsutövning. Enligt 11 kap. 6 §regeringsformen kan förvalmingsuppgift som innebär myndighetsutövningöverlämnas till enskilt subjekt endast med stöd av lag. Fömtom producentorganisationernautgör försäljningsbestämmelsema och prisregleringen, innebärande att sJc.orienterings- och återtagspriser fastställs, integrerade delar av EG:smarknadsordning. I syfte att åstadkomma en anpassning till förordarjag att lagen om prisreglering på fiskets område ersätts med en ny lag ommarknadsreglering på fiskets område. Lagen bör ge stöd för föreskrifter omproducentorganisationer, försäljningsbestämmelser och bestämmelser omorienterings- och återtagspriser. På ett par väsentUga punkter avviker den av migföreslagna lagen från utredarens förslag. Avvikelsernagäller för det första frågan om hur uppgiftsskyldigheten för näringsidkare somtar befattning med varor som omfattas av lagen skall regleras. Den avriksdagen antagna lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet påjordbrukets område uppfyller med några smärre justeringar det behov av lagstödsom föreUgger. Jag har därför valt att föreslå vissa ändringar i den lagen istället för att ta in bestämmelser om uppgiftsskyldighet i den nya lagen, somutredaren har föreslagit. Fördet andra har jag lagstiftningstckniskt valt en något annorlunda metod änutredaren. Det lagforslag som uttedaren lämnat är i stora delar en detaljerad återgivningav materiella bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 3689/91 Prop.1992/93:199 av om den gemensamma organisationen av marknadeni fråga om fiskprodukter, som då utredaren lämnade sittbetänkande var den viktigaste rättsakten på området. Den förordningen harnumera upphävts och ersatts av rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17december 1992. Jag har i stället valt tekniken att i en bemyndigandelag ihuvudsak delegera föreskriftsrätten till regeringen eller efter regeringens bemyndigandeFiskeriverket. Normalt tillämpas vid införlivande av EG-regler med svensk rätttekniken att förordningar inkorporeras medan direktiv transformeras. Medhänsyn till att genom ett inte tar över några rättsakter påfiskets område är det inte akmellt att på gängse sätt inkorporera den aktuellaförordningen genom lag eller annan författning. I stället kommer genom mittförslag förordningen att i vissa delar införUvas med svensk rätt genomtransformering. Det är sannolikt att den föreslagna lagen blir en övergångslösning.Vid ett svenskt medlemskap kommer EG:s marknadsreglerande rättsakter somuteslutande består av förordningar an gälla i fullt ut, utan förmedhngav särskild lagstiftning. Jagvill för tydlighetens skull redovisa att den lagstiftning jag nu föreslår inteinnebär något tvång att bUda producentorganisationer. Lagstiftningen reglerarbara vad som skall gälla för sådana organisationer, om de bildas. Enöverskottshantering med stadigt stöd efter mönster av kan givetvisinte komma till stånd om det inte bildas någon producentorganisation. 3 Bestämmelser om producentorganisationer på fisketsområde Mittförslag: I den nya lagen införs ett bemyndigande enhgt vilket regeringen fårmeddela närmare föreskrifter om godkännande av producentorganisationer och omsådana organisationers verksamhet. Vidareinförs i lagen en bestämmelse som innebär att en godkänd producentorganisationenligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen får besluta i ärendensom rör myndighetsutövning och som gäller frågor om återtagande av varor,bidrag eller annat stöd i marknadsreglerande syfte. Genomytterhgare ett bemyndigande i lagen får regeringen, om det behövs för attundvika en omfattande dumpning av priset på fisk eller om det annars behövs foratt främja stabilitet på marknaden, föreskriva att 1. en producentorganisation skall återta fisk fångad av fiskare som inteär medlemmar i organisationen, 2. fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation inte fåravsätta sin fångst till lägre pris än det pris som tillämpas av en sådanorganisation, 3. en producentorganisation får ta ut en avgift av andra fiskare änmedlemmar för att täcka administtationskostnadema för ett sådant återtagandesom avses i 1. Utredarensförslag: Villkoren för godkännande av en producentorganisation ihuvudsak materiella föreskrifter i den föreslagna lagen om marknadsreglering påfiskets område. Detsamma gäller reglema om producentorganisationersverksamhet. Materiella bestämmelser om att ett godkännande under vissaföiutsätmingar skall återkallas föreslås också meddelade i lagen. Regeringeneller föreslås under vissa fömtsätmingar fä besluta att enproducentorganisations regler beträffande avsättning och återtåg av varor skallgälla även för fiskare som inte är medlemmar i en producentorganisation.Beslut skall i så fall också kunna fattas om att fiskare som inte är medlemmarskall åläggas art betala en avgift som tacker producentorganisationensadministrationskosmader för ett återtagande. Remissinstansernahar inte anfört några synpunkter på utredarens förslag. Skälenför mitt förslag: Tillsammans med övriga delar av EG:s marknadsreglering ärproducentorganisationema grundvalen för genomförandet av EG:s marknadspolitik.Producentorganisationema bidrar till att stabilisera marknaden genom att deplanlägger fisket, arbetar inom ett givet regelsystem och svarar förförsäljningen av den egna produktionen. Det är dock inte tillåtet för enproducentorganisation att into en dominerande ställning på den gemensammamarknaden. Producentorganisationema finansierar sin verksam- het, fömtom med bidragfrån EG, med försäljningsavgifter från medlemmar- Prop. 1992/93:199 na ochintäkter från försålda överskottskvantiteter. om producentorganisationer finns bl.a. i rådets förordning (EEG)nr 3759/92 samt i rådets förordning (EEG) nr 105/76 av cmgodkännande av producentorganisationer inom fiskeindustrin. Föreskriftemasaknar motsvarighet i den svenska lagstiftningen. EG ställer en rad krav på enproducentorganisation för att den skall bh godkänd. Det är först efter ettgodkännande som en sådan organisation kan fimgera som t.ex. auktoriseradmottagare av överskottskvantiteter av fisk och få del av de bidrag som lämnasav EG. Dessa krav eller villkor finns angivna i artikel 5.1 i rådets förordning(EEG) nr 3759/92 och i artikel 2.1 i rådets förordning (EEG) nr 105/76.Villkoren är av näringsmässig, rättslig och finansiell karaktär. Exempel påden första gmppen villkor är att en producentorganisation skall kunnadokumentera en minsto ärhg produktion och ha antagit regler om årUgafångstplaner för att anpassa fångstema till efterfrågan.