prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — De faktiska Skr.1992/93:13 kostnadema och finansiella villkoren, inklusive icke-koncessionellavillkor, beror bl.a. på vilka strategier och program som regeringarna beslutaratt genomföra. 35.19 Medhänsyn till de befintliga informationsbehoven enligt programom råde A bör stöd ges för nationell datainsamling och nationella varningssys tem. Detta skulle göra det nödvändigt att upprätta databas-, informations och rapporteringssystem, inklusive datautvärdering och informationssprid ning i varje region. Att bygga upp den vetenskapliga kapaciteten ochförmågan 35.20 Medhänsyn tUl den ökande roll som vetenskapen mäste spela vid en lösning av miljö- och utvecklingsproblem är det nödvändigt att bygga upp den vetenskapliga kapaciteten och stärka denna kapacitet i alla länder, sär skilt i utvecklingsländerna, för att göra det möjligt för dem att i fullutsträck ning delta i framtagande och tUlämpning av forskningsresultat vad gäller hållbar utveckling. Det finns många olika sätt att bygga upp den vetenskap liga och teknologiska kapaciteten. Några av de vUctigaste är följande: utbild ning i vetenskap och teknik, stöd till utvecklingsländerna för förbättringar av infrastrukturen för forskning och utveckling som skulle göra det möjligt för forskare att arbeta mera produktivt, initiativ för att stimulera till forsk ning och utveckling och större utnyttjande av resultaten av forskning och ut veckling inom olika produktionssektorer. En sådan kapacitetsutbyggnad skulle också utgöra en grandval för att förbättra det allmänna medvetandet och den aUmänna förståelsen för vetenskap. Särskild tonvikt måste läggas pä behovet att hjälpa utvecklingsländerna att stärka sin kapacitet för att studera sina egna resursbaser och ekologiska system och hantera dem bättre för att kunna klara nationella, regionala och globala utmaningar. Mot bakgrand av de globala mUjöproblemens omfattning och komplexitet är det dessutom tydligt att det finns ett globalt behov av fler specialister inom en rad veten skapsgrenar. 35.21 Huvudmåletär att förbättra aUa länders, särskilt utvecklingsländer nas, vetenskapliga kapacitet vad gäller: a)Utbildning och resurser förlokal forskning och utveckling samt kunskapsutveckling inom de grundlä;gandevetenskaperna och de vetenskaper som är av betydelse för nuljön, medutnyttjande, där så är lämpligt, av traditionella och lokala kunskaper omhållbara system, b)en avsevärd ökning före år 2000av antalet vetenskapsmän, särskilt kvinnliga sådana, i de utvecklingsländer därderas antal är otUlräckligt, c)en väsentiig minskning iutvandringen av forskare frän utvecklingslän- 424 derna och uppmuntran tilldem som har lämnat sina hemländer att åter- Skr. 1992/93:13 vända, d) förbättradtillgång till relevant information för forskare och beslutsfat tare i syfte att höja det allmänna medvetandet och deltagandet i beslutspro cessen, e) forskaresdeltagande i nationella, regionala och globala forskningspro gram för miljö och utveckling, inklusive tvärvetenskaplig forskning, f) regelbundenfortbUdning för forskare från utvecklingsländerna inom sina respektive specialiteter. 35.22Följande åtgärder bör vidtas: a)Främja forskares utbildning,inte bara inom deras huvudområde utan också vad gäller förmågan attidentifiera, hantera och integrera miljöaspekterna med forsknings- ochutvecklingsprojekt, säkerställa en gedigen kunskapsbas vad gäller naturligasystem och ekologi- (Kh resurshantering samt UtbUda specialister som kan arbetai tvärvetenskapliga program med anknytning tUl mUjö och utveckling, inbegripetprogram inom tUlämpade samhällsvetenskaper, b)stärka den vetenskapliga infrastraktureninom skolor, universitet (Kh forskningsinstitutioner, särskUt sådana iutvecklingsländerna, genom att förse dem med tillräcklig vetenskaplig utmstningoch ge dem tillgäng till aktueU vetenskaplig litteratur i syfte att uppnå och behåUaen kritisk massa av högt kvalificerade forskare i dessa länder, c)utveckla och utvidga nationellavetenskapliga och teknologiska databaser, med databehandling i enhetiigaformat och system (Kh som ger fullständig och öppen tUlgäng tilldatalagringssystemen i regionala, vetenskapliga och teknologiskainformationsnät; främja överföring av vetenskaplig och teknologisk informationsamt databaser till globala eller regionala datacentra och nätverkssystem, d) utvecklaoch utvidga regionala och globala vetenskapliga (Kh telcniska informationsnät baserade pä och kopplade till nationella vetenskapliga och tekniska databaser; samla in, behandla och sprida information frän regionala (Kh globala vetenskapliga program; bygga ut aktiviteter för att minska infor mationshinder pä grund av spräkskillnader; utöka, särskilt i utvecklingslän derna, tUlämpningar hos databaserade återvinningssystem för att klara en växande mängd vetenskaplig litteratur, e) utveckla,stärka och etablera samarbete mellan nationeUa, regionala och globala system för att främja ett fullständigt (Kh öppet utbyte av veten skaplig och teknologisk information och underlätta tekniskt bistånd på om rådet mUjöanpassad och hållbar utveckling. Detta bör genomföras genom utveckling av mekanismer för utbyte av grandforskningsresultat och infor mation (Kh förbättring och utveckling av internationella nätverk och centra, inklusive regional sammankoppling med nationella vetenskapliga databaser för forskning, utbUdning (Kh övervakning. Sädana mekanismer bör utfor mas med sikte pä att förbättra det yrkesmässiga samarbetet mellan forskare ialla länder (Kh upprätta starka nationella (Kh regionala allianser mellan nä- 425 f) förbättra ochutveckla nya förbindelser mellan befintliga nätverk av Skr. 1992/93:13 forskare inom naturvetenskap och samhällsvetenskap och universitet på in temationeU nivå för att stärka nationell kapacitet vid formulering av valmöj ligheter beträffande miljö- och utvecklingpolitik, g) sammanställa,analysera och publicera information om ursprangsbe folkningars kunskaper om miljö och utveckling och hjälpa de samhällen som besitter sådana kunskaper att dra nytta av dem. a)Finansiering och kostnadsberäkning 35.23Konferenssekretariatet har beräknat totalkostnaden (1993-2000) för attgenomföra de åtgärder som redovisas i detta kapitel till ca. , inklusive ca. 470 mUjoner dollar frän det internationella samfundet ibidrag eller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärligauppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiska kostnademaoch finansiella villkoren, inklusive icke-koncessionella vUlkor, beror bl.a. pävilka strategier och program som regeringarna beslutar att genomföra. b) Vetenskapligaoch tekniska medel 35.24 Sådanamedel omfattar utbyjad och stärkande av regionala multi disciplinära forsknings- och utbUdningsnät och centra med optimalt utnytt jande av befintliga institutioner och stödsystem för hällbar utveckling och teknik knutna till dessa i utvecklingsregioner. Självständiga initiativ och lo kala uppfinningar och lokalt företagande bör främjas och utnyttjas. Sådana nätverk och centra skulle kunna utföra bl.a. följande funktioner: a)Stöd tUl samordning avvetenskapligt samarbete mellan alla länder i regionen, b)sammankoppling medövervakningscentra och genomförande av bedömningar av mUjö- och utvecklingsförhäUanden, c)stöd till samordning avnationella studier om hällbara utvecklingsalternativ, d) organisationav vetenskaplig utbUdning, e) upprättandeCKh underhållande av system (Kh databaser för informa tion, övervakning och utvärdering. 35.25 Kapacitetsuppbyggnadomfattar följande: a)Att skapa föratsättningar (t.ex,löner, utrastning, bibUiotek) som för att forskare kommer att arbetaeffektivt i sina henUänder, b)att bygga ut nationell,regional (Kh global kapacitet för att bedriva vetenskaplig forskning och utn)1:tjavetenskaplig och teknisk information när det gäller mUjöanpassad och hållbarutveckling. Detta innebär ett ökat behov av finansiella resurser för globala (Khregionala vetenskapliga och tekniska informationsnät, alltefter omständighetema,som kommer att fungera 426 effektivt när det gälleratt tillgodose utvecklingsländernas vetenskapliga be- Skr. 1992/93:13 hov.Kvinnors kompetens bör utvecklas genom att rektytera fler kvinnor tillforskning och forskarutbildning. Att främja utbildning och höja det allmänna medvetandet 36.1UtbUdning, höjande av detallmänna vetandet och yrkesutbildning har beröringspunkter med så gott som allaområden som nämns i och har SärskUt nära samband med tillgodoseendetav grundläggande behov, kapacitetsuppbyggnad, information, vetenskap och vissastora samhällsgrappers roll. I detta kapitel framläggs övergripande förslagmedan särskilda förslag om sektorspecifika frågor behandlas i andra kapitel.Deklarationen och rekommendationerna frän den mellanstatliga konferensen ommiljöutbildning' i TbUisi, som organiserades av och och ägde ram1977, har givit grundläggande principer för de förslag som läggs fram i dettadokument. 36.2De programområden som beskrivsi detta kapitel är: A. Omorientering av utbUdningmot en hällbar utveckling B. Höjande av det allmännamedvetandet. A. Omorientering av utbildning mot en hållbar utveckling 36.3 UtbUdning,inbegripet formell utbildning, det allmänna medvetandet (Kh yrkesutbUdning, bör anses vara en process genom vilken människor och samhällen kan uppnä den högsta graden av självförverkligande. UtbUdning är avgörande för att främja en hållbar utveckling och förbättra människors förmåga att lösa nuljö- (Kh utvecklingsproblem. Medan den grandläggande UtbUdningen utgör grandvalen för utbUdning om miljö och utveckling, måste det senare medvetandegörandet utgöra en väsentlig del i inlämingsproces- sen. Både formell och icke-formell utbildning är nödvändig för att ändra människors attityder så att de kan bedöma och lösa de problem som hör sam man med håUbar utveckling. Den är också av avgörande betydelse för att uppnä medvetande om betydelsen av miljö och etik, värderingar, attityder, färdigheter och beteenden som är förenliga med hållbar utveckling och för att allmänheten effektivt skall kunna deltaga i beslutsprocessen. För att vara effektiv bör utbUdning om mUjö och utveckling omfatta dynamiken i såväl den fysiska/biologiska, scKiala (Kh ekonomiska miljön som människans ut veckling (vilken kan inkludera andlig utveckling), och ingå i samtliga ämnen (Kh vetenskapsgrenar. Säväl formella som ickeformella metoder och effek tiva kommunikationsmedel bör utn;/ttjas i denna undervisning. ' Mellanstatiig konferens om miljöutbildning: slutrapport(, , 1978) kap. 428 36.4 Medbeaktande av att länder och regionala och internationella organi sationer kommer att fastställa sina egna prioriteringar och tidsplaner för ge nomförande i enlighet med sina behov, sin politik och sina program, föresläs följande mäl: a)Att stödja de rekommendationersom antogs av om Utbildning för Alla: Uppfyllande avgrundläggande utbildningsbehov (Jom-tien, , 5-9 mars 1990) och strävaefter att uppnå tillgång till basutbildning för alla, grundläggandeundervisning för av flickorna (Kh av pojkarna i lägstadieålder,antingen genom formell skolutbildning eller icke-formell utbildning, ochminska analfabetism bland den vuxna befolkningen till minst hälften av 1990 ärsnivä. Insatserna bör koncentreras till att minska höga nivåer av analfabetismoch avhjälpa bristen på grandläggande utbildning bland kvinnor och bör höjaderas läs- och skrivkunnighet tUl samma nivå som männens, b)att uppnå miljö- ochutvecklingsmedvetande inom alla samhällssektorer i hela världen, c)att sträva efter att göramiljö- och utvecklingsundervisning, anknuten till social undervisning,tillgänglig för alla befolkningsgrupper frän lågstadieålder till mogen ålder, d) attfrämja en integrering av miljö- och utvecklingsbegrepp, inklusive demografi, med alla utbildningsprogram, särskUt analyser av orsakerna till viktiga lokala miljö- och utvecklingsproblem, med utnyttjande av bästa till gängliga vetenskapliga underlag och andra lämpliga kunskapskällor och med särskild tonvikt på vidareutbildning av beslutsfattare pä alla nivåer. 36.5 Medbeaktande av att länder och regionala och intemationella organi sationer kommer att fastställa sina egna prioriteringar och tidsplaner för ge nomförande i enlighet med sina behov, sin politik och sina program, föreslås följande åtgärder: a)Alla länder uppmanas att stödjaJomtienkonferensens rekommendationer och sträva efter att genomföra desshandlingsprogram. Detta bör omfatta att utarbeta nationella strategier ochåtgärder för att tillgodose grandläggande utbildningsbehov, att görautbildning tillgänglig för alla, med beaktande av jämstäUdhetskravet,utbildningens räckvidd utvidgas, att utveckla utbildningspolitik till stöd fördetta, att skapa resurser och stärka det internationella samarbetet för attundanröja de nuvarande ekonomiska och sociala skiUnaderna och skillnadernamellan kvinnor och män, som är tiU hinder för förverkligandet av dessa mål. Icke-statligaorganisationer kan lämna ett viktigt bidrag genom att utforma och genomföra utbUdningsprogramoch bör erkännas, b)regeringar bör sträva efter attinom uppdatera eller utarbeta strategier i syfte attintegrera miljö och utveckling som ett Slutrapportfrån om utbildning för alla: Att möta grundläggande behov. 5-9 mars 1990, (UNDP, , UNI CEF, ) för om utbildning för alla, 1990. gränsöverskridandeinslag i utbildning på alla nivåer. Detta bör göras i sam- Skr. 1992/93:13arbete med alla samhällssektorer. Strategierna bör ange riktlinjer och åtgärdersamt fastställa behov, kostnader, medel och tidsplaner för genomförande,utvärdering och översyn. En utförlig översyn av läroplaner bör genomföras föratt säkerställa en multidisciplinär uppläggning omfattande miljö- ochutvecklingsfrågor samt de sociala, ekonomiska och demografiska aspekterna ochsambanden. Vederbörlig hänsyn bör tas tUl definierade samhäUsbehov ocholikartade kunskapssystem samt till vetenskapliga, kultureUa och socialafaktorer, c) länderuppmanas att upprätta nationella rådgivande samordningsorgan för mUjöundervisning eller randabordskonferenser som företräder olika mil jö-, utvecklings- och utbildningsintressen samt jänUikhet mellan kvinnor och män och andra intressen, inklusive de icke-statliga organisationernas intres sen, för att stimulera till samarbete, hjälpa till att mobilisera resurser och utgöra en informationskälla och kontaktpunkt för internationella förbindel ser. Dessa organ skulle kunna medverka till att underlätta för olika befolk ningsgmpper och samhällen att bedöma sina egna behov och utveckla den kompetens som behövs för att utaibeta och genomföra egna miljö- och ut vecklingsinitiativ, d) undervisningsmyndigheterrekommenderas att med lämpligt bistånd frän lokala grapper eller icke-statliga organisationer medverka till eller upp rätta förberedande och interna utbildningsprogram för alla lärare, administ ratörer, utbUdningsplanerare samt icke-formella lärare inom alla sektorer i syfte att klargöra miljö- och utvecklingsundervisningens karaktär och meto der, med utnyttjande av icke-statliga organisationers erfarenhet, e) berördamyndigheter bör se tUl att varje skola får hjälp med att utforma planer för mUjöverksamhet med de studerandes och personalens medver kan. Skolor bör engagera eleverna i lokala och regionala studier om en god miljö, inklusive säkert dricksvatten, god hygien och tjänliga livsmedel och ostörda ekosystem samt i lämpliga aktiviteter kombinera dessa studier med studier av nationalparker, viltresen/at, ekologiska skyddsområden m.m., f) undervisningsmyndigheterbör främja beprövade undervisningsmeto der och utveckling av nya undervisningsmetoder. De bör ocksä stödja lämp liga traditionella undervisningssystem i lokala samhällen, g) bör FN-systemet genomföra en omfattande översyn av sina undervisningsprogram, inklusive yrkesutbildning och medvetandehöjande åtgärder, i syfte att ompröva prioriteringar och resursanslag. / internationella program för mUjöundervisning bör, i samarbete med berörda organ inom FNsystemet, regeringar, icke-statiiga organisatio ner och andra, upprätta ett program för att integrera konferen sens beslut med FN:s befintliga ramar, med anpassning tUl lärarbehoven pä olika nivåer allt efter de olika förhållanden som råder på olika håll. Regio nala organisationer och nationella myndigheter bör uppmuntras att utarbeta liknande parallella program och skapa möjligheter genom att genomföra analyser av hur olika befolkningsgrupper kan engageras för att bedöma och tillgodose behoven i fråga om miljöoch utvecklingsundervisning, h)informationsutbytet behöver stärkas ge nom att förbättra den teknik och kapacitet som är nödvändig för att främja 430 miljö- och utvecklingsundervisningsamt det allmänna medvetandet. 1992/93:13 bör samarbeta medvarandra och med de olika sociala sektorerna och befolkningsgrappema för attutarbeta undervisningsmetoder som omfattar regionala miljö- ochutvecklingsfrågor och initiativ, med användning av läromedel och resurser somär anpassade till de egna behoven, i)länder kan stödja verksamhet och nätverk vad gäller miljö- och utvecklingsundervisninginom universiteten och annan högre utbildning. Tvärvetenskapliga kurser skullekunna göras tillgängliga för alla studerande. Befintliga regionala nätverk ochverksamheter och åtgärder inom nationella universitet som främjar forskning ochgemensamma undervisningsmetoder beträffande hällbar utveckling bör utnyttjasoch samarbete upprättas med näringslivet och andra oberoende sektorer samt medalla länder vad beträffar utbyte av teknik, tekniskt kunnande och annankunskap, j)länder kan, med hjälp från internationella organisationer, ickestatligaorganisationer och andra sektorer, stärka eller upprätta nationella eller regionalanormgivande centra för tvärvetenskaplig forskning och undervisning om miljö ochutveckling, juridik och hantering av särskilda miljöproblem. Sådana centraskulle kunna vara universitet eller befintliga nätverk i varje land ellerregion, som främjar utbyte och spridning av gemensam forskning samtinformation. På global nivå bör dessa funktioner utföras av lämpligainstitutioner, k)länder bör underlätta och främja icke-formell utbUdningsverksamhet pä lokal,regional och nationell nivå genom samarbete med och stöd till ickeformellalärare och andra organisationer inom lokala samhällen. Vederbörande organ inomFNsystemet bör i samarbete med icke-statliga organisationer uppmuntrautvecklingen av ett intemationeUt nätverk för förverkligande av globalautbildningsmål. På nationell och lokal nivå bör offentliga och pedagogiskaorgan diskutera mUjö- och utvecklingsfrågor och lägga fram förslag förbeslutsfattare om hållbara alternativ,l) utbildningsmyndigheter bör, medlämplig hjälp av icke-statliga organisationer, inklusive organisationer somföreträder kvinnor och ursprungsbefolkningar, främja alla slags vuxenundervisningsprogramför fortbildning om miljö och utveckling, varvid utbildningen i första handbör koncentreras till grundskolor/gymnasieskolor och handla om lokala problem.Dessa myndigheter och näringslivet bör uppmuntra handels-, industri- ochjordbruksskolor att ta med sådana ämnen i sina läroplaner. Företagssektornskulle kunna inkludera hållbar utveckling i sina utbildningsprogram.Doktorandutbildningen bör omfatta särskilda fortbildningskurser förbeslutsfattare, m)regeringar och utbildningsmyndigheter bör medverka till möjligheter för kvinnorutanför de traditionella kvinnoomrädena och undanröja köns-stereotyperna iläroplaner. Detta skulle kunna göras genom att förbättra möjligheter tillskolgång för flickor och kvinnor, se till att kvinnor deltar i kvalificeradutbildning som studenter och lärare, reformera politiken vad beträffarantagning och lärarpersonal och skapa incitament för tillhandahållande avbarnomsorg, när det är lämpligt. Högsta prioritet bör ges till utbildning förflickor och program för att förbättra läs- och skrivkunnighet bland kvinnor, n)regeringar bör, genom lagstiftning om sä är nödvändigt, befästa ur- 431 sprungsbefolkningarnasrättigheter och utnyttja deras erfarenheter (Kh kun- Skr. 1992/93:13 skaperom hållbar utveckling som ett led i utbildningen, o)FN skulle kunna fullgöra en övervaknings- och utvärderingsuppgift vad gäller UNCED:s beslut om utbildning och medvetande genom berörda FN-organ. FN bör pä olikasätt lägj;a fram och offentliggöra beslut för regeringar och icke-statligaorganisationer och se till att konferensbeslut rörande utbildningsfrågorfortlöpande verkställs och ses över, främst genom lämpliga initiativ ochkonferenser. 36.6Konferenssekretariatet harberäknat totalkostnaden per är (1993-2000) för att genomföra de åtgärder somredovisas i detta kapitel tUl ca. , inklusive ca. 3,5-4,5miljarder dollar från det internationella samfundet i bidrag eller förmånligakrediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte hargranskats av regeringarna. De faktiska kostnaderna och finansiella viUkoren,inklusive icke-koncessionella vUlkor, beror bl.a. på vilka strategier och programsom regeringarna beslutar att genomföra. 36.7Med hänsyn tfll den särskUdasituationen i olika länder skulle insatser för utbildning (Kh höjande av detallmänna medvetandet vad beträffar miljö och utveckling genomföras, där så ärlämpligt, bl.a. genom följande åtgärder: a)Att ge högre prioritet tilldessa sektorer i samband med budgetanslag så att de undantas från krav påanslagsminskningar av strakturella skäl, b)att omfördela anslagen inombefintliga utbildningsbudgetar till förmän för grandskoleundervisning medtonvikt på miljö och utveckling, c)att främja en ordning, enligtvilken lokala samhällen svarar för en större andel av kostnaderna CKh rikasamhällen bistår de fattigare, d) atterhålla additionella medel från privata givare som koncentrerar sina insatser till de fattigaste ländema och länder där av befolk ningen är läs- och skrivkunniga, e) attuppmuntra tiU skuldbyten mot utbUdning, f) attavskaffa restriktioner för privata skolor och öka resursutflödet från och till icke-statliga organisationer, inklusive små gräsrotsorganisationer, g) attfrämja en effektiv användning av befintliga resurser, t.ex. flerskifts- undervisning och ytterligare utvecUing av öppna universitet och annan di stansundervisning, h)att underlätta användning av massmedia för undervisningsändamål till låg elleringen kostnad, i)att uppmuntra tUl fadderuniversitet i utvecklade länder och utvecklingsländema. B. Höjande av det allmänna medvetandet Bakgrund 36.8 Pågrund av felaktig eller otUlräcklig information finns det fortfarande 432 stora brister vad gäller insikt om det oupplösliga sambandet mellan aU mänskligverksamhet och miljön. Särskilt i utvecklingsländerna saknas tek- Skr.1992/93:13 nologi och kunskap på detta område. Det är nödvändigt att höja detallmänna medvetandet om miljö- och utvecklingsproblemen, öka engagemanget förlösningen av dessa problem och verka för att människor känner personligt ansvarför miljön (Kh större motivation och engagemang i fråga om hällbar utveckling. 36.9 Måletär att främja ett brett allmänt medvetande som ett väsentligt led i globala utbildningsinsatser för att stärka attityder, värderingar ochåtgärder som är förenliga med hällbar utveckling. Det är viktigt att betona principen om fördelning av ansvar och resurser tUl rätt nivä, med företräde för lokalt ansvar för och styrning av verksamhet som syftar till att höja det allmänna medvetandet. 36.10 Medbeaktande av att länder och regionala och internationella organi sationer kommer att fastställa sina egna prioriteringar och tidsplaner för ge nomförande i enlighet med sina behov, sin politik och sina program, föreslås följande ätgärder: a)Länder bör stärka befintligarådgivande organ eller upprätta nya sådana för miljö- ochutvecklingsinformation till allmänheten och bör samordna sin vericsamhet med bl.a.FN, icke-statliga organisationer och viktiga medier. De bör uppmuntraallmänheten att delta i diskussioner om miljöpolitik och miljövärderingar.Regeringar bör ocksä bidra till och stödja spridning av information frånnationell till lokal nivå genom befintliga nätverk,