prop · GF0392 · 1992-01-01 00:00:00 — De skulle också kunna ge en viss stabiliserande verkan åt såväl aktiemarknaden som andra delar av kapitalmarknaden. I departementspromemorian saknas så gott som helt en diskussion av skattekonsekvenserna av förslagen. Det bör klargöras att premien är skattefri och att överföringen till fonderna inte skall beskattas av fonderna. Detta torde sammantaget med sparpremien vara en förutsättning för att sparandet skall få den omfattning som beräknas. Skattekonsekvenserna bör klargöras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. 8.2 Grunddragen i det premiegrundande allemanssparandet Det vore en fördel i marknadsföringen av den nya sparformen om den sparpremie som skall utgå så långt som möjligt kan preciseras till storlek - enligt förslaget - då premien skall tillföras sparandet. Av lagen bör framgå tydligare än enligt förslaget när en sparare senast måste ha anmält sig för att få delta i det premiegrundande sparandet. När det gäller starttidpunkten för den nya sparformen kan tiden mellan beslut och starttidpunkten antas bli mycket knapp för de nödvändiga anpassningsåtgärderna. En viss senareläggning kan därför visa sig nödvändig. Det är viktigt att fondbolagen, liksom banker och värdepappersbolag, vilka skall hantera sparandet, fortlöpande hålls informerade under lagstiftningsarbetets fortsatta gång och att statsmakterna medverkar till att den nya sparformen skall kunna komma i gång i så god ordning som möjligt. En förskjutning av starten till skulle underlätta för banker och värdepappersbolag. Föreningen vill peka på att det i promemorian på ett mycket stort antal ställen (t ex på sidorna 27, 33 och 41) talas om "banken" när därmed torde avses såväl bank som värdepappersbolag. Det måste således stå klart att en sparare måste kunna ha kontakt med ett värdepappersbolag och dit anmäla sitt deltagande i fondsparandet och sitt val av fond på samma sätt som med en bank, varvid den avgiftsfråga som behandlas på sidan 41 också måste kunna tas om hand av värdepappersbolag. 8.3 Uttagsspärren Under rubriken (kap 5) diskuteras befarade massuttag vid ett frisläppande . Föreningen vill inte bortse från att detta kan komma att äga rum. Föreningen har nämligen den bestämda uppfattningen att den allmänna kapitalbeskattning långt måste bringas ned i vart fall till , kanske till en än lägre nivå. Om den allmänna skattenivån är densamma som den förmånsbeskattning som följer med sparandet i allemansfonder finns inget specifikt incitament för att behålla medlen i just denna sparform när uttagsspärren släpper. har föreningen den uppfattningen att man inte bör ge ytterligare selektiva skatteförmåner åt allemanssparandet. Tvärtom bör skattesystemet enligt föreningens uppfattning vara neutralt mellan olika sparande- och placeringsformer. Med detta synsätt bör det särskilda allemanssparandet - såväl på allemanskonto som i allemansfond - kunna upphöra när kapitalbeskattningen sänkts till . Det enda skälet till att behålla allemansfonderna blir då som det led i avvecklingen av löntagarfonderna, vilket diskuteras i promemorian. Med den föreslagna formen för avveckling av löntagarfonderna kan det likväl visa sig bli nödvändigt att tillgripa någon form av ytterligare tillfällig stimulans för att undvika alltför stora momentana utförsäljningar . Sådana stimulanser måste dock konstrueras så att de trappas av på ett sådant sätt att man inte bara skjuter problemet framför sig. Det skulle t ex kunna ske genom att de sparade medlen får föras över till ett pensionssparande. Det är dock inte möjligt att förutse vilka problem som kommer att uppträda . Beslut om vad som då skall ske är därför inte påkallat . före tidpunkten för frisläppet bör dock marknadssituationen analyseras och eventuellt nödvändiga åtgärder beslutas. Enligt fondhandlareföreningens uppfattning är det följdriktigt att höja gränsen för det månatliga allemanssparandet. I och med att möjlighet öppnas för insättningar med tvåhundra kr bör dock höjningen göra med , dvs till , och inte med endast som föreslås. tillstyrker förslaget att slopa maximigränsen för de samlade insättningarna liksom gränsen för antalet andelsägare i en fond. 9.2 Inledning Sparandet i värdepappersfonder i har en, jämfört med andra länder i och internationellt, unik positiv utveckling. Detta gäller i synnerhet sparandet i allemansfonder och deras föregångare aktiesparfonderna. Den huvudsakliga orsaken till denna utveckling är den sparstimulans - beslutad av statsmakterna - som skattefriheten respektive skattereduktionen har inneburit. Naturligtvis har även börsens uppgång under 80- talet bidragit till att det finns närmare 1.800.000 konton i allemansfonderna. har skattefriheten i allemanssparandet upphört och allemansfonderna och den eventuella reavinst och utdelning som andelsägaren erhåller beskattas, låt vara med en lägre skattesats än för värdepappersfonder generellt eller för direktägande av aktier. Skillnaden i beskattningen minskar dock successivt, och är skattesatsen lägre. Den kvarvarande begränsade skattefavören tillsammans med den fokusering på räntebärande sparalternativ som görs medför att en sparstimulans för placering i allemansfonder, som i sin tur placerar i svenska aktier, kan anses som väl befogad. I promemorian, som mer eller mindre ordagrant följer den trepartimotion som m, fp och c tidigare lagt, anges tre viktiga mål, som bör uppfyllas i samband med löntagarfondsavvecklingen. Dessa mål är att avvecklingen skall vara definitiv, att den inte får utsätta börsen för kraftig kurspress samt att den skall stärka möjligheten att varaktigt uppnå en högre tillväxt i den svenska ekonomin. Den del av löntagarfondsmedlen som tas i anspråk för den föreslagna sparpremien uppfyller det första kravet om definitiv avveckling genom att medlen delas upp på ett mycket stort antal ägare. När det gäller börspåverkan överensstämmer förslaget med motionens andra krav - att inte utsätta börsen för kraftig kurspress - genom att löntagarfondsmedlen, som redan i huvudsak är placerade i svenska, börsnoterade aktier, inte behöver säljas ut utan endast utskiftas till nya ägare. Slutligen tillkommer ett nytt sparande från alla dem som vill erhålla sparpremien. Ett ökat enskilt sparande är en viktig faktor för tillväxt, inte minst när detta sparande tillför de svenska företagen nytt riskvilligt kapital. Ett nysparande är också betydelsefullt för börsen med tanke på den planerade utförsäljningen av statliga företag. Förhoppningsvis leder förslaget till att ett stort antal nya sparare, stimulerade av den kommande premien, etablerar en god regelbunden sparvana även för framtiden. Föreningen har noterat att det i debatten i massmedia ibland anlagts rättviseaspekter på förslaget och vill därför med hänvisning till vad som sagts ovan framhålla att ett ökat hushållssparande har en rad goda effekter på samhällsekonomin som kan komma alla medborgare till del. Sammanfattningsvis anser föreningen att det framlagda förslaget väl tillgodoser de tre angivna motiven. 9.3 Informationen När det gäller informationen om sparpremiesystemet och dess regler, anges i promemorian att det i första hand bör ankomma på banker och fondbolag att se till att denna sprids på ett tillfredsställande sätt. För att informationen skall utformas så att den når alla medborgare, d v s även dem som inte redan är kunder hos bank eller fondbolag, anser föreningen det vara väsentligt att även staten tar sitt ansvar för informationens innehåll och spridning. Detta sker lämpligen så att , som redan handhar administration och kontroll av allemanssparandet, ges del i ansvaret för informationen om det nya premiegrundande allemanssparandet. I promemorian berörs inte skattefrågorna överhuvudtaget. Föreningen vill därför påtala vikten av att dessa klargörs fullständigt för att möjliggöra en korrekt information kring sparandet. Det bör av lagstiftningen framgå dels att premien är skattefri för mottagaren, dels att utskiftningen inte utlöser beskattning hos fonderna. 9.5 Premiens storlek Det är uppenbart att premien med den beräkning som görs i prome- kommer att svara mot det angivna taket om . Detta är ett viktigt faktum i informationen till allmänheten, och det skulle underlätta om man i stället för en komplicerad beräkningsmetod kunde fastslå beloppet. 9.6 Sparande i företagsanknutna fonder Föreningen anser att det är positivt att även företagsanknutna fonder kan delta i sparformen. Föreningen anser dock att bestämmelsen om att endast de som är anställda inom en koncern har rätt att spara är alltför kategoriskt utformad. Föreningen hemställer om ändring av den bestämmelsen så att även de som pensionerats från sin tjänst i företaget kan få fortsätta sitt sparande där. En sådan ändring skulle underlätta för alla dem som närmar sig pensionstidpunkten på så sätt att de kan fullfölja sitt sparande i samma fond. Föreningen anser också att det är omotiverat med en bestämmelse som utestänger en person som kanske varit företaget lojalt från att fortsätta spara i företagets fond. 9.7 Slopade gränser m m Föreningen tillstyrker förslaget att slopa såväl gränsen för antal andelsägare - vilket är avgörande för förslagets genomförande - som gränsen för högsta sparbelopp. Det faktum att insättningarnas storlek är begränsad gör att ett tak, som dessutom fortlöpande höjs, förefaller helt omotiverat. Vidare tillstyrker föreningen de huvuddrag i tekniken som anges i promemorian. 9.8 Sparbeloppets storlek När det gäller sparbeloppets storlek, anser föreningen det dock motiverat att höja detta minst till /månad, detta för att en person som redan sparar i allemansspar inte skall tvingas omfördela sitt sparande, även om han endast kan/vill spara . Med tanke på de resurskrävande datainvesteringar som det föreslagna systemet medför, anser föreningen det vara alltför kort om tid mellan riksdagsbeslut och ikraftträdande. Föreningen förordar en tidsperiod i stället för föreslagna . Detta skulle innebära att det premiegrundande sparandet började istället för föreslagna och att spartiden följaktligen förlängdes till . 10 Styrelsen för avstår från att ta ställning i den politiska frågan om hur löntagarfondernas tillgångar bäst bör disponeras. Det är viktigt att en avveckling av löntagarfonderna inte sker i former som snedvrider sparandet. Förslaget om en sparpremie knuten till en specifik sparform som allemansfonder är från denna utgångspunkt olyckligt. När det gäller promemorians förslag i övrigt om fondsparande vill börsstyrelsen - från de utgångspunkter fondbörsen har att beakta - framhålla följande. Som styrelsen tidigare betonat i olika sammanhang är pluralismen i aktieägandet av väsentlig betydelse för en väl fungerande aktiemarknad. har emellertid aktieägandet i vårt land, liksom på många andra håll, institutionaliserats. Ett genomförande av promemorians förslag förändrar inte detta förhållande. 11 i (LO) I rubricerade promemoria föreslås att sparande på allemansfond ska subventioneras med medel ur AP-fonden. LO är av den bestämda uppfattningen att detta inte bör komma till stånd. LO avstyrker därför av främst följande skäl förslaget: Det första är att den typ av subventionerat sparande som föreslås utgår ifrån att hushållen inte klarar av att göra rationella överväganden mellan sparande och konsumtion och att staten därför måste intervenera. LO är däremot av den uppfattningen att om staten förhåller sig neutral är hushållen fullt kapabla att själva avgöra huruvida de bör spara eller kon- sumera. Ett annat skäl är att varje form av statligt subventionerat sparande alltid innebär en överföring av kapital från hushåll som inte har råd till hushåll som har råd att spara. Ur LOs synvinkel är sådana överföringar givetvis omotiverade och orättvisa. Ytterligare ett annat skäl är att förslaget endast skenbart är finansierat. Samhällets utgifter för ATP minskar inte om kapital ur AP-fonden används till sparsubventioner. Varje krona som tas ur ATP-systemet måste därför på ett eller annat sätt ersättas, t ex genom högre avgifter. Det är slutligen oklart i vilken omfattning sparsubventionerna i praktiken skulle öka hushållens sparande. Att en icke oväsentlig del av det "sparande" som kommer till stånd kommer att bestå i överföring från befintliga konton och inrättandet av nya konton inom ett hushåll torde dock vara ofrånkomligt. I dessa fall handlar det enbart om förmögenhetsöverföringar från dem som har lite till dem som har mer pengar utan att sparandet ökar på sätt som uppges vara avsikten. Vidare räcker avgifterna för ATP inte till utbetalningarna. Dessa måste därför finansieras genom att AP- fondens kapitalavkastning delvis tas i anspråk. LO anser därför att löntagarfondernas medel även fortsättningsvis bör tillhöra AP-fonden. 12 () TCO avstyrker det nu föreliggande förslaget. Dels för att det inte är konkurrensneutralt mellan olika sparandeformer, dels för att det på goda grunder kan antas att stora grupper löntagare inte kommer att kunna delta i sparandet, speciellt i en situation där arbetslösheten ökar kraftigt. TCOs uppfattning är att eftersom fonderna byggts upp med medel från arbetslivet, så bör pengarna gå tillbaka till arbetslivet när fonderna avvecklas. Löntagarfondernas medel bör då i första hand inriktas på att stimulera kompetensutveckling i arbetslivet. En satsning på kompetensutveckling i arbetslivet är nödvändig för att vi ska få ökad produktivitet och stärkt konkurrenskraft. Att behålla och utveckla kompetensen hos de anställda för att underlätta och främja den ekonomiska tillväxten är en strategisk fråga arbetsliv. TCO vill dessutom föreslå att en del av löntagarfondernas medel avdelas för att möjliggöra trygghetsfondernas, t ex Trygghetsrådet SAF/PTK, fortsatta arbete. Deras verksamhet är i hög grad inriktad på att förebygga uppsägningar där olika former av kompetensutveckling intar en central roll. Om medlen inte på föreslaget sätt återgår till arbetslivet är det enligt TCO naturligt att löntagarfondernas medel kvarstår inom AP-systemet som en del av det allmänna pensionssparandet i samhället. () har sedan debatten om löntagarfonder började varit motståndare till införandet av dessa fonder. Förbundet hälsar därför med tillfredsställelse att fonderna nu skall avvecklas. I den politiska debatten har en rad förslag lagts fram till vilka ändamål de utskiftade medlen i löntagarfonderna skall gå till. CF avstår från att ta ställning i denna utomordentligt partipolitiskt kontroversiella fråga. CF har inga erinringar mot den tekniska utformningen av det premiegrundande allemanssparandet. Möjligen kan det ifrågasättas om sparpremiens storlek () är tillräckligt hög för att locka nyspararna till allemansfonder. Förbundet stöder vidare att maximigränsen för de samlade nettoinsättningarna i allemanssparandet slopas samt att gränsen för högsta tillåtna antal andelsägare i en allemansfond tas bort. Beträffande beloppet för högsta tillåtna månadsinsättning i allemanssparandet föreslås att detta höjs från till . Höjningen med motsvarar minimisparandet i det premiegrundande allemanssparandet. CF föreslår att maxi- misparandet höjs till . Vi tror att detta skulle bidra till en ökning av det personliga sparandet. 13.2 , som tagit del av sammanfattningen, finner det vara ett gott förslag. Vi tillstyrker förslaget i alla delar. 14.1 Allmänna synpunkter Remissen redovisar hur en del av medlen i de tidigare löntagarfonderna kan överföras till individuella allemanskonton via en sparpremie. Organisationerna har inga tekniska invändningar mot det redovisade förslaget men anser att frågan om hur löntagarfondsmedlen - eller avvecklingsfondsmedlen - skall disponeras måste behandlas i ett sammanhang. Såsom utvecklas närmare nedan är det organisationernas principiella uppfattning att fondmedlen skall återbetalas till företagen. Vidare diskuteras användning av fondmedel för forsknings- och utbildningsändamål. Vid sidan av det premierade allemanssparandet behandlas också möjligheten att utnyttja avvecklingsfondsmedel som grundplåt i en omläggning av pensionssystemet i riktning mot ett individanknutet premie- reservsystem. 14.2 Återbetalning till företagen Direkt återbetalning Organisationernas principiella uppfattning, som tidigare redovisats i en rad sammanhang, är att löntagarfondsmedlen skall återbetalas till företagen. Organisationerna noterar, att föredragande statsrådet i propositionen (1991/92:36) om avveckling av löntagarfonderna gav uttryck för samma uppfattning. Där hette det: "De skatteinbetalningar som byggt upp löntagarfonderna har levererats av företagen. Det rätta vore enligt min mening att dessa återbetalas till företagen vilket emellertid av praktiska skäl inte är möjligt". Två typer av argument brukar anföras för att en återbetalning inte är praktiskt möjlig. För det första finns uppgifter om företagens inbetalningar av vinstdelningsskatt inte tillgängliga. Problem uppkommer med företag som upphört att existera. För det andra anförs att en återbetalning till företagen förutsätter att löntagarfondernas aktieinnehav säljs ut och att ett sådant förfarande skulle pressa börskurserna nedåt. Organisationerna delar inte uppfattningen att en återbetalning vore praktiskt ogenomförbar. Vad gäller frågan om hur mycket företagen inbetalat i form av vinstdelningsskatt, bör det vara möjligt att låta företagen inkomma med en "deklaration" som granskas av skattemyndigheten. Denna deklaration kan sedan läggas till grund för en återbetalning. Att någon återbetalning inte kan ske till företag som upphört att existera får accepteras. Någon omedelbar försäljning av avvecklingsfondens aktieinnehav för återbetalning till företagen är inte möjlig. Detta måste avvecklas successivt för att negativa effekter på fondbörsen skall kunna undvikas. Däremot vore det möjligt att på grundval av ovannämnda deklarationer av vinstdelningsskatteinbetalningar tilldela företagen ett andelsbevis i avvecklingsfonden, som senare skall kunna in- lösas. Den del av löntagarfondernas medel, som inbetalats i form av förhöjd ATP-avgift, återbetalas naturligen genom en motsvarande sänkning av ATP-avgiften. I första hand förordar organisationerna en sådan direkt återbetalning. Indirekt återbetalning En alternativ möjlighet för återbetalning av fondmedlen till företagen vore att genomföra en temporär sänkning av t ex ATP- avgiften för näringslivet. I detta fall skulle samtliga företag, vare sig de betalt vinstdelningsskatt eller inte, få del av avvecklingsmedlen. Sänkningen bör i detta fall begränsas till näringslivet - någon sänkning för den offentliga sektorn bör inte komma till stånd. I detta fall skulle AP-fonden kompenseras för inkomstbortfallet till följd av de sänkta ATP-avgifterna genom att avvecklingsfondens medel, efter avveckling av aktieinnehavet, tillfördes denna. En annan form av indirekt återbetalning av löntagarfondsmedel berördes i propositionen om avveckling av löntagarfonderna. Där hette det, att de "medel som inte tas i anspråk för sparstimulerande åtgärder bör användas för andra åtgärder som stimulerar tillväxten i den svenska ekonomin. Medel bör avsättas för att befrämja forskning och utbildning vid främst universitet och högskolor på områden som bidrar till en varaktig tillväxt, bl a till miljöstrategisk och medicinsk forskning". För det fall att någon återbetalning av löntagarfondsmedlen direkt eller via sänkta arbetsgivaravgifter inte kommer till stånd, kan organisationerna tillstyrka att en del av fondmedlen används på detta sätt. Det måste emellertid vara fråga om forsknings- och utbildningsinsatser med direkt koppling till näringslivet och inte till allmänna ändamål som annars finansieras på vanlig sätt via statsbudgeten. 14.3 Pensionssparande i ett reformerat pensionssystem Enligt organisationernas uppfattning är en genomgripande förändring av det nuvarande ATP-systemet nödvändig. Systemet måste förändras i riktning mot ett individanknutet premiereservsystem för att stimulera sparandet och sänka skattetrycket i svensk ekonomi. Pensionssystemet måste ges en ökad stabilitet. Sambandet mellan pensionsavgifter och förmåner måste förstärkas och systemet ges en sådan utformning att det stimulerar till arbete. Hur en sådan omläggning av pensionssystemet skulle kunna gå till har bl a redovisats i SAFs remissvar över pensionsberedningens betänkande, av Ägarfrämjandet och i ett reformförslag som utarbetats av försäkringsbolaget . I den mån statsmakterna gör bedömningen att den av organisationerna förordade återbetalningen av löntagarfondsmedlen inte kan ske, bör det enligt organisationernas uppfattning övervägas att löntagarfondsmedlen - eller del därav - tillsammans med en del av AP-fondens medel i övrigt avsattes som grundplåt till sådana individuella pensionskonton. Ett sådant förfarande skulle kunna mildra påfrestningarna för såväl näringslivet som för den enskilde i samband med förändringarna i pensionssystemet. Ett huvudproblem vid förändring från nuvarande pensionssystem till ett baserat på personliga pensionskonton i ett premiereservsystem är själva övergångsfasen. Utnyttjande av redan ackumulerat kapital i löntagarfonderna och AP-fonden kan underlätta denna övergång på ett avgörande sätt. Övergångsproblemet består i att uppbyggnaden av det nya systemet med nysparande, med att nuvarande pensioner finansieras med ATP-avgifter, kan leda till en allt för kraftig åtstramning av ekonomin. Det kan också riskera att bli en allt för stor belastning på hushållens privata ekonomi. Ur stabiliseringspolitisk synpunkt borde ATP-avgifterna i princip sänkas i takt med att nysparande sker i personliga konton. Detta kunde emellertid äventyra de nuvarande pensionärsgruppernas pensioner. Genom att använda ackumulerade löntagarfondsmedel som en grundplåt i inledningsskedet kan detta övergångsproblem reduceras. Därmed minskar nämligen anspråken på nysparande givet en önskad takt i uppbyggandet av personliga pensionskonton. ATP-avgiften kan sänkas, jämfört med utfallet vid nuvarande regler, efter hand som det nya systemet börjar generera pensionsutbetalningar. Denna sänkning kan komma tidigare och bli större än annars om löntagarfondsmedlen används vid systemets uppbyggnad. På detta sätt innebär lösningen en indirekt återbetalning till företagen. Vi föreslår att den sittande parlamentariska arbetsgruppen med uppgift att utarbeta förslag till förändringar i systemet för den allmänna pensioneringen får i uppdrag att utarbeta de tekniska detaljerna. 14.4 Premiegrundande allemanssparande har i departementspromemorian om premie- grundande allemanssparande redovisat en annan modell för att inleda en avveckling av löntagarfondsmedlen. Ur organisationernas perspektiv är detta en principiellt tveksam modell. Organisationerna har emellertid som ovan framhållits inga rent tekniska invändningar mot förslaget. Angeläget är dock enligt organisationernas uppfattning att det sparande som skulle genereras i det föreslagna allemanssparandet tillsammans med utgående sparpremier senare skall kunna överföras till ett pensionssparande. Det är angeläget att en utskiftning av löntagarfondsmedlen snabbt inleds. Enligt organisationernas uppfattning är det rätta därvid en återbetalning till företagen. En återbetalning är också genomförbar. Organisationerna har inga tekniska invändningar mot förslaget om premiegrundande allemanssparande. Det strider dock mot vår principiella inställning. Enligt organisationernas uppfattning är ett acceptabelt alternativ till en direkt återbetalning att löntagarfondsmedel tillsammans med en del av AP-fonden används som grundplåt i ett reformerat pensionssystem, konstruerat som ett premiereservsystem med individuella pensionskonton. Den nöd- vändiga förändringen av pensionssystemet skulle därmed kunna underlättas. Denna lösning innehåller en indirekt återbetalning av löntagarfondsmedel genom lägre arbetsgivaravgifter. Om en återbetalning inte sker bör fondmedlen användas så att de ändå kommer näringslivet till del.