prop · GG03180 · 1992-12-31 00:00:00 — Medden lagtekniska lösnmg jag har valt kan man uppnå samma resultot som med ettdUekt lagstodgande men stegvis när fömtsätöiingar finns. Det är vUctigt attarbetet sker i samråd med berörda branscher Avsikten med förslaget är att i defaU ett producentansvar införs detto skaU preciseras av regeringen eUermyndighet som regeringen bestämmer. Föreskriftema bör utformas så att de passarjust det område som avses. Idet tiU lagrådet remitterade förslaget föreslogs att med producent skuUe avses den som yrkesmässigt tiUverkar, importerar eUer innehar en vara eUer en förpackning eUer någon annan egendom. Lagrådet (vars ytfrande finns m extenso i bUaga 5) menar att definitionen av en "pro ducent" efter remissbehandlingen av departementspromemorian fått en utformning som bhvit så vid att den närmast måste bettaktes som inne- håUslös. Lagrådet påpekar att beskrivningen omfattar inte bara den som yrkesmässigt tiUverkar eUer importerar en vara eUer en förpackning uton också den som yrkesmässigt innehar någon annan egendom. Med sistnämnda bestämning kommer enhgt Lagrådets mening i praktUcen var och en som är yrkesmässigt verksam att befraktas som producent i för håUande tiU aU egendom, av vilket slag det än är, som mgår i hans näringsverksamhet. franihåUer-haiLifråga\arandeutvidg- ning_i_förhåUande_tUl departementspromemorian av beskrivningen i 6a § slcett med tanke på_sådant-avfeU som iiite_är_direkt relaterat_tiU varor eUer förpackningar, t.ex. processavfåU och bygg- och rivningsav- feU. Begreppet producent har fömtom tiUverkare och importör, avsetts omfatto även hela försäljningskedjan från grossist tiU detaljhandel. En hgt Lagrådet måste bedömningen i vad mån en så bestämd krets av fenkbara förpUktode kan godtos i en reglering av förevarande slag ske med utgångspunkt i vilka andra begränsningar som regleringen mnehål ler. Av mttesse blir enUgt Lagrådet då i detto fåU den i 6 b § angivna fömtsättningen, att den aktueUa föreskriften i varje särskUt fåU måste tiUgodose att med varan, förpackningen eUer avfeUet skaU förfaras på sådant sätt "som kan krävas för en mUjömässigt godtogbar avfaUshante ring". Detto uttryckssätt får enhgt Lagrådet anses ge uttryck för ett så pass tydUgt bestämt och därmed konfroUerbart villkor att den tänkto, 59 mycket omfattandeavgränsningen av producenticretsen tiU nöds ändå bör kunna accepteras. VadsärskUt gäUer 6 b § i lagrådsremissen påpe- Prop. 1992/93:180 kar Lagrådetvidare att den föreslagna lagtexten mte UmehåUer några krav på en anknytningmeUan den producent det å ena sidan är fråga om och det avfaU somföreskriftema, å andra sidan, avses gäUa. Lagrådet har föreslagit följandeutformning av 6 a och 6 b §§: "Medproducent avses i denna feg den som yrkesmässigt tiUverkar, Unporterar eUer försäljeren vara eUer en förpackning. gäUer även den som i smyrkesmässiga verksamhet frambringar avfåU som fordrar särskilda åtgärder från renhållnings- eller 6b § försto stycket "RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omskyldighet fÖr en producent att se tiU att avfåUet från sådan verksamhet somhan bedriver bortforslas, återanvänds, återvinns eller omhändertes på sätt somkan krävas för en mUjömässigt godtegbar avfaUshantering." Vadsom skUjer Lagrådets förslag i fråga om 6 a § från det remitterade förslagetär tiU att börja med att "mnehar" föreslås bU utbytt mot "försäljer".De mnehavssittiationer som i försto hand avsågs i det renutterade förslagetvar innehav för försäljning. Lagrådets förslag i derma del kan därför följasuton att det innebär någon inskränkning av betydelse. Vidare har lagrådetföreslagit att "någon annan egendom" skaU ersättos med en ny andramening enUgt vilken också den som i sin yrkesmässiga verksamhet frambringaravfaU som fordrar särskUda åtgärder från renhållnings- eUer nuljövårdssynpunktskall omfattos av producentbegreppet. Som även lagrådet anger avsågs med annanegendom i det re- Ij mitterade förslaget i försto hand "exempelvisprocessavfåU och bygg- ||| och rivningsavfåU".LagrådetJiarJiiteJnyäiit_moI_att_dessa avfåUsslag omfattos. Även med Lagrådetsförsfeg kommer det i viss mån att vara okfertjiur oipfananHp.prifnfipnthpgiTpppt äi. Likväl är jag - med hänsyn tiU att den producenticretssom avsägrmed det remitterade förslaget även kan nås med den utformninglagtexten har fått i Lagrådets förslag - beredd att följa Lagrådets förslag meden redaktioneU ändring. Ifråga om det föreslagna bemyndigandet i 6 b § att meddela före skrifter om producentansvar för olika avfeUstyper har Lagrådet före slagit att bestämmelsen skaU avse föreskrifter om skyldighet för en producent att se tiU att avfåUet från sådan verksamhet som han bedriver bortforslas. Lagrådet har inte anfört annat än att bemyndigandet även bör omfatto de varor eUer förpackningar som producenten yrkesmässigt tillverkar, importerar eUer försäljer Som Lagrådet anför framstår det som nödvändigt att de aktueUa bestämmelsema blir så tydUgt avgrän sade och preciserade som möjligt. För att det mte skaU råda någon tveksamhet om omfattningen av bemyndigandet bör därför Lagrådets förslag kompletteras så att det av lagtexten duekt framgår att föreskrift ema får avse avfaUet av de varor eUer av de förpackningar som produ- 60 centen tiUverkar, unporterar eUer säljer. När det gäUer Lagrådets ut- tolande att detrenutterade försfeget inte UmehåUer några krav på en an- Prop. 1992/93:180 knyttiingmeUan den producent det å ena sidan är fråga om och det avfåU somföreskriftema, å andra sidan, avses gälfe, klargörs med mitt förslag attbemyndigandet att föreskriva om producentansvar endast får tiUämpas på den typav varor och förpackningar eUer avfåU som prcxlucentens yrkesmässigaverksamhet omfattar. Jag återkommer tiU denna fråga i specialmotiveringen. Begreppetproducent bör omfetto såväl den som tiUverkar eUer producerar en vara eUerförpackning eUer Unporterar den som hefe försäljningskedjan från grossist tiUdetaljhandel. Bemyndigandet bör omfetto avfåU från aUa typer av varor eUerförpackningar. AvsUcten är att det föreslagna bemyndigandet tiU att börja medskaU tiUämpas bettäffande förpackningar och returpapper. Dessa områden behandlasnärmare i avsnitt 7.3.6-7.3.9. Begreppet prcxlucent bör som jag anförtäven omfatto den som i sin yrkesmässiga verksamhet frambringar avfåU somfordrar särskUda åtgärder från renhållnings- eUer nuljövårdssynpunkt. Därnied 3v<>e.sp.xempp.lvi.»; prncessavfiiil och bygg- OCh rivningsavfeU. Minförhoppning är att bransch efter bransch på frivUUg väg skaU åto sig ettproducentansvar genom att utveckla effektiva och mUjöriktiga återtognings- ochhanteringssystem. Jag är dock beredd att föreslå regeringen mföra föreskrifterom ett producentansvar för ett stort antal områden om det mte fungerar påfrivilUg väg. Mitt förslag innebär att kommunema även i fortsätmingen, isamarbete med producentema, skaU kunna bortforsla och slutbehandla avfeU. Somframgått tidigare är skälet tiU att jag föreslår att möjUghet skaU införas attföreskriva om producentansvar att minska belastningen på nuljön och bidra tiUen förbätfrad hushållning med naturresurser eUer i övrigt leda tiU effektivareavfaUshantering. Detto är i linje med de principer och regler som börjartiUämpas i andra länder och mom EG. 7.3.1Återanvändning, återvinningm.m. Mitt förslag: Irenhållningslagen bemyndigas regeringen eUer den myndighet som regeringenbestämmer att meddefe föreskrifter om skyldighet för en producent att se tiUatt avfaUet av de varor eUer av de förpackningar som de tUlverkar, importerareUer säljer eUer avfaUet från sådan verksamhet som de bedriver återanvänds,återvinns eUer omhändertos på annat sätt som kan krävas för en mUjömässigtgodtogbar avfaUshantering, t.ex. energiutvinning eUer kompostering. Om sådanaföreskrifter meddelas får en producent även åläggas skyldighet att lämnauppgifter om insamling, återanvändningsgrad, återvinningsgrad eUer andra förhåUandensom gäUer hans verksamhet enUgt lagen. Promemoriansförslag: Den innehöU inte något lagförslag om detto. Förpackningsuttedningenföreslog dock ett liknande bemyndigande befräffande förpackningsavfeU i ensärskUd lag om återtagning av förpackningar. Remissinstanserna: Deflesto remissmstanser som ytfrade sig över förpackningsufredningens förslag varpositiva tiU ett producentansvar för förpackningar men flera var kritiska motutformningen av lagförslaget. Skälen för mitt förslag:AvsUcten med förslagen om producentansvar är att minska mängden avfåU och atteffektivare utnyttja naturresurserna. För att uppnå detta är det mtetillräckUgt att regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmerbemyndigas att föreskriva om skyldighet för en producent att se tiU att avfåUetbortforslas eUer slutUgt omhändertas. Bemyndigandet bör också omfattoföreskrifter att en producent skaU se tiU att avfåUet återanvänds, återvinnseUer omhändertas på annat sätt som kan krävas för en mUjömässigt gcxltogbar avfaUshantering. RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer kan genom detto bemyndigandeföreskriva hur stor del av det insamlade och bortforslade avfåUet som skaUåteranvändas, återvinnas eUer omhändertas på annat lämphgt sätt, t.ex. genomkompostering eUer energi-utvUming, som kan krävas för en mUjömässigt godtogbaravfaUshantering. Föratt få en kretsloppsanpassad avfaUshantering är återanvändning och återvinningav material oftast att föredra. I vissa fåU kommer dock fömtsätttungar att saknasför rationeU återanvändning och återvuming. Energiutvinning ur sorteradeavfåUsfraktioner kan då vara ett bättte altemativ för att utnyttja materialet,även ur resursutnyttjandesynpunkt. Föratt konttoUera föreskriftemas efterlevnad bör producenten även kunna åläggasskyldighet att lämna uppgifter om insamling, återanvändningsgrad,återvinningsgrad eUer andra förhåUanden som gäUer hans verksamhet i dessaavseenden. Mmbedömning: Regeringen skaU föreskriva att avfaU som omfattas av föreskrift somhar meddelats med stöd av 6 b § renhåUningsfegen skaU förvaras skUt frånhushåUsavfaU eUer annat avfaU i avvaktan på bortforsling. Detto kan göras medstöd av 8 § ren-håUnUigslagen. Mittförslag: Bestämmelsen i 7 § renhållningslagen att en fastig-hetsmnehavare intefår gräva ner, kompostera eUer på annat sätt slutiigt omhänderta avfaU som skaUforsfes bort genom kommunens försorg utökas tiU att omfatto även sådant avfaUsom skaU forslas bort genom prcxlucentens försorg. Promemoriansförslag: Den innehåUer inget förslag om detto men förslaget överensstämmer ihuvudsak med 5 § förpacknUigsufredningens förslag. Remissinstanserna:De har mte haft någontUig att erinra mot förpacknmgsuttedningens förslag. Skälenför mitt förslag och min bedönming: För att möjUggöra en effektiv msamling avdet avfåU som omfattas av föreskrift enhgt 6 b § bör föreskrivas att sådantavfeU mte får blandas samman med hushåUsavfaU eUer annat avfeU. skaU gäUa för samtiiga, såväl privatpersoner som näringsidkare. Detär dock vUctigt att möjUghetema för enskUda hushåU att kompostera avfåUunderlättos och jag avser att återkomma med förslag tiU regeringen omen översyn i detta syfte. Mitt förslag: RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om skyldighet fören producent att märka en vara eUer en förpackiung som omfattas av föreskriftom producentonsvar. Promemoriansförslag: InnehåUer mget förslag om märkning men förslaget överensstämmer med10 § i förpacknUigsufredningens lagförslag. Remissinstanserna:De har mte haft något att erinra mot förslaget. Skälen för nutt fiirslag:För att ett system med återtognmg av varor eUer förpackningar skaU fungeratorde det i många fåU krävas en särskUd märknmg av varan eUer förpackningen.Sådana märkningssystem används även i andra länder, exempelvis i , ochdet finns förslag tiU märkning av förpacknmgar i förslag tUl EG-duektiv omförpackningsavfåU. bör enbgt min mening delto i arbetet med eneuropeisk harmonisering pä området. Regermgen eUer den myndighet somregeringen bestämmer bör därför få rätt att föreskriva om märknmgi samband med en föreskrift om prcxlucentansvar när behov Prop. Mitt förslag:Regeringen eUer, efter regeringens bemyndigande, kommuner eUer en myndighet fårmeddela föreskrifter om att avgift för bortforsling och sludigt omhändertogandegenom kommunens försorg av avfaU som avses i 6 b § får tos ut av producenten. Promemoriansförslag: Överensstämmer i stort sett med mitt förslag men i promemorianföreslogs bestämmelsen i en ny 14 a § där även kommunala avgifter reglerades. Remissinstanserna:De flesto remissmstansema har inte haft någonting att erinra mot förslaget.Göta hovrätt konstoterar att det finns möjUgheter att lagtekniskt ge förslageten bätfre utformning. Skälen för mitt förslag:Som angetts ridigare kan det för vissa typer av varor och avfaU av olika skälvara mindre lämpUgt att ålägga producenten återtognings- och hanteringsansvar.Det kan finnas risk för att oseriösa entteprenörer kommer att umyttjas ochgenomför en från mUjösynpunkt felaktig hantering och det kan vara svårigheteratt utöva tiUräckUg konfroU. Bl.a. av dessa skäl kan det vara lämpUgt attkommunen aUtjämt har det fysiska ansvaret för hantering och ibland även för detslutUga omhändertogandet medan producenten har det ekonomiska ansvaret. EnUgtdet tidigare nämnda EG-duektivet om avfåU som omfattos av fömtsättsproducenten få ett duekt ekonomiskt ansvar för avfåUet. När ett principieUtproducentansvar införs kan det framsfe som mindre rättvist om avgifter för denkommunala avfaUshanteringen debiteras enbart konsumentema i kommunema och inteföretogen. För att säkerstäUa detto ekonomiska ansvar kan det ibland varanödvändigt att to ut en särskUd avgift. Avgiften bör därför kunna tos ut avproducenten för bortforsling och slutUgt omhändertagande genom kommunensförsorg av avfåU. Avgift skaU kunna tos ut antingen för att fecka bådebortforsling och slutUgt omhändertogande men kan även tos ut enbart för attfecka det ena, exempelvis bortforsUngen, om både det fysiska och ekonomiskaansvaret för det slutUga omhändertagandet Ugger kvar hos producenten. Deavgifter det här kan bU fråga om bör i många fåU baseras på genereUt beräknadekosmader för omhändertegandet av respektive avfallsslag. Då blir avgiftensstorlek normalt mte differentierad efter lokala förhåUanden och i de fåUen bördet därför bU en uppgift för regeringen att meddela föreskrifter om avgifter.Avgiftema bör då tos ut cenfralt av företogen och fördelas tiU kommunema.Systemet med producentov-gifter är oprövat och jag har erfarit attKommunförbundet önskar att det är mer flexibelt än enhgt lagrådsremissensförslag. Även kommunema bör därför, efter regeringens bemyndigande, få möjUghetatt kunna te ut en producentevgiftdifferentierad efter lokafe förhållanden i de feU det är lämpUgt. Eftersom dette blir ettnytt system måste man noga följa tiUämpningen och konsekvensema av deproducentovgifter som mfÖrs och vid behov även se över den nu föreslagnaregleringen. Mittförslag: Sttaffstodgandet i 24 § renhållningslagen utökas tiU att omfatto ävenöverträdelse av föreskrifter om producentansvar, märkning ochuppgiftsskyldighet. Promemoriansförslag: Överensstämmer tUl viss del med mitt förslag. Remissinstanserna:Har mte haft något att erinra. Skälenför mitt förslag: För att lagstiftningen skaU bU effektiv bör den varasttaffsanktionerad. Sfraffskalan enUgt renhållningslagen omfettar förnärvarande böter och fängelse . Det finns mte skäl attföreslå någon skärpning av sfraffskalan. Min bedömning: Itidigare avsnitt föreslår jag att regeringen skaU fä meddela föreskrifter omproducentansvar. Ett sådant ansvar bör gälla för förpackningar. Det bör gäUabåde kostnadsansvaret (det ekonomiska ansvaret) för insamling, bortforsling ochslutUgt omhändertogande av de utsorterade förpackningama och hanteringen (detfysiska ansvaret) av avfaUet. En förordning om producentan svar förförpackningar bör träda i kraft . förslag:Uttedningen föreslår att en särskUd feg om återtagning av förpackningar mförssom bemyndigar regeringen att föreskriva om skyldighet för en producent attsamla in, forsla bort och slutUgt omhänderta använda förpackningar.Producentansvaret skaU vara möjUgt att avgränsa geografiskt. Den praktiskautformningen av återtogningssystemet regleras genom avtal meUan det offentUgaoch de företog som tiUverkar eUer importerar förpackningar av ett visstmaterialslag. Remissinstanserna:Remissinstansema har tiU övervägande del varit positiva tiU principen omproducentansvar för förpackningar. Inttessenter från industrin och handehi harförordat att producentema ges endast ett fysiskt ansvar medan i stort settsamthga övriga remissinstanser har delat uttedningens slutsats att producentemabör ges både ett ekonomiskt och ett fysiskt ansvar. 5 1992/93. 1 samL Nr 180 Bakgrunden tUl minbedömning: Under de har Prop. 1992/93:180 mängdenförpackningar, särskUt engångsförpackningar, ökat markant. Utvecklingen avförpackningama har inneburit en mer rationeU och effektiv vamhantering. EnändamålsenUg förpackning kan spara resurser genom nunskat spiU och reduceradenergiåtgång i distributionen. åtgår det energi och råvaror vidtiUverkning av förpackningar. Det är angeläget att den totafe resursåtgångenminimeras. Genom Uvscykelanalyser kan man kartiägga för- och nackdelar medolika typer av förpackningar. En förpackning som är energikrävande atttiUverka kan spara energi genom att förpackningsmaterialets vikt är relativtsett låg i förhåUande tiU andra förpackningsmaterial, vilket innebär lägreenergiåtgång i distributionsledet. Förpackningamahar kommit att upplevas som ett växande problem mom avfaUshanteringen.Förpackningamas andel av hushåUsavfeUet uppgår numera tiU uppskattningsvis 25 %räknat i vUrt och räknat i volym. AUaförpackningar medför en mUjöbelastning, om än på olika sätt och i olUca storutsfräckning. Fyra faktorer har stor betydelse för vUken mUjöbelastning enförpackning har. För det försto har avfaUshanteringen betydelse, d.v.s. om deanvända förpackningama återanvänds, om materialet återvinns för att användassom nytt material eUer förbränns i kombination med, eUer utan, energiutvUiningeUer slutUgen om förpackningama kasseras och deponeras på tippen. För detandra har den totola mängden förpackningar betydelse för mUjöbelasmingen. Enttedje faktor är mängden förpackningsmaterial och vUken typ av förpackningsmaterialsom går åt för att producera varje enskUd förpackning. SlutUgen harförekomsten av mUjöskadUga beståndsdelar i förpackningama betydelse förförpackningamas påverkan på rruljön. Detär främst dessa fyra fektorer som måste beaktos vid utformning av styrmedel fören mer mUjöanpassad produktion och konsumtion av förpackningar. Deförpackningar som framstäUs har i allmänhet goda egenskaper för attförvara och bevara de produkter som de är avsedda att omsluto. Mångaförpackningar är dock mte utformade med tanke på vilken miljöbelastning demedför. Det beror på att de ekonomiska incitamenten mte är tiUräckUgt starkaför förpackningstiUverkama att to mUjöhänsyn vid utformningen avförpackningarna. TiUverkaren har företogsekonomiska motiv att minska råvam- ochenergianvändningen vid tiUverkningen av förpackningama men saknarföretogsekononuska motiv för att to hänsyn tiU förpackningamas mUjöbelastning iavfeUsledet. Eftersom det företogsekonomiska motivet är svagt måste marknadenssignaler förstärkas med ett prcxlucentansvar så att det finns starkaföretogsekonomiska skäl att beakto mUjöaspekten vid utformningen avförpackningarna. FörpackningstiUverkamasansvar för mUjökonsekvensema av en för packning upphör när förpackningen/varan är såld. När förpackningama slutUgen hamnar i avfeUsledet är det konsumenten och avfåUshanteraren som får kosttiader och eventueUt andra problem för att 66 bUav med förpackningama. Jag anser att förpackningsindustrin bör åläggas ett större ansvarför förpackningamas mUjöbefestning. Det bör Prop. 1992/93:180 ske genom attprcxlucentansvar för förpackningar mförs. Iflera länder har åtgärder vidtogits eUer diskussioner påbörjats i riktning motett införande av prcxlucentansvar för förpackningar. Produ-centonsvaret är ivissa feU fuUständigt och i andra fåU begränsat och bygger på lagUga eUerfrivilUga regleringar. Det gemensamma syftet är att minska den totala mängdenförpackningar och att öka återanvändningen och materialåtervinningen avförpackningama. Inom EG behandlas ett förslag tiUförpackningsduektiv som beskrivs i det följande. Därefter följer en beskrivningav den tyska lagstifttiingen och det s.k. DSD-systemet (das Duale SystemDeutschlands) i samt mycket kort vad andra länder åstodkommit för attminska förpackningamas mUjöbelastning. EO:sförslag tdl direktiv omförpackningar och förpackningsavfåU EG-kommissionenpresenterade i juU 1992 ett förslag tiU duektiv om förpackningar ochförpackningsavfåU. Bakgmnden är att fiera medlemsländer har börjat införaolika typer av mUjökrav på förpackningar baserade på någon form avproducentansvar. Direktivetssyfte är att harmonisera nationeUa åtgärder som vidtos för att minskamUjöpåverkan från förpackningar och förpackningsavfåU för att undvUca stömingarav den inre marknaden, handelshinder och konkurrensbegränsning. DUektivförslagetstäUer krav pä att medlemsländema skaU införa system för återtagning,återanvändning och materialåtervUining av använda förpackningar. Senast tio årfrån direktivets ikraftttädande skaU av alla använda förpackningar (i vUrträknat) återtas i resp. medlemsland. Det insamlade förpackningsavfåUet skaUdärefter gå tiU materialåtervUining, förbränning med energiutvinning eUerkompostering. Av det totala förpackningsavfåUet skaU av respektiveförpackningsmaterial gå tiU materialåtervinning. Högst av aUtförpackningsavfåU får deponeras. Använda förpackningar som ingår i ett systemmed återanvändning definieras inte som avfåU och omfattos därför inte avovansfeende krav. Detfinns enUgt dUektivförslaget en möjUghet att mcxiifiera de angivna målen förmaterialåtervinning om vetenskapUga studier, Uvscykelanalyser eUer liknandevisar att andra återtogningssätt är fördelaktigare från mUjösynpunkt. MålenskaU vidare ses efter det att dUektivet ttätt i kraft.DUektivförslaget blir nu föremål för förhandlingar i ministerrådet. Detinnebär att väsentUga förändringar kan ske innan ett slutUgt beslut tos.DUektivet kan tidigast ttäda i Icraft . Tysklagstiftning och DSD-systemet Prop. Tysklandhar som tidigare nämnts en avfeUslag som bemyndigarförbundsregeringen att utfärda förordrungar om bl.a. åter-togningspUkt ochpantsystem. Distributörer kan också åläggas skyldighet att återta avfeUet eUerto ut en pant. Ett flertal förordningar har utfärdats eUer är underutarbetande med stöd av denna lag. Lagenbehandlar också avfeUsmängden. EnUgt lagtexten får bestämmamål för återanvändning, återvinning och begränsning av avfåUsmängdema. Vidarefår regeringen, i syfte att minska avfåUsmängdema och avfåUets mUjöbelastning,utfärda förordningar om att vissa produkter, framför aUt förpackningar, 1) skaUvara märkte på ett särskUt sätt, 2) skaU gå att återanvända eUer återvUma, 3)skaU återtes av producenten for återanvändning eUer återvuming, 4) skaU insamlaspå ett särskUt sätt separerat från annat avfåU för att underlätteåteranvändning eUer återvuming och 5) får marknadsföras endast för särskUdaändamål. Medstöd av lagen beslöt en förordning omförpackningar. EnUgt förordningen är producenter och distributörer skyldigaatt te tiUbaka ttansportförpackningar som konsumenten eUer uidustrin harlämnat tiUbaka. Bestämmelsen ttädde i kraft . Vidare är,, den som säljer en vara skyldig att låte köparen lämnasekundär- eUer omförpackningar i försäljningslokalen. När det gäUerförsäljnings- eUer konsumentförpackningar är producenter och distributörerfrån skyldiga att te tiUbaka sådana förpackningar om delämnas tiUbaka. Denna skyldighet gäUer dock mte de producenter och distributörersom organiserar ett system som garanterar en regelbunden hämtning av användaförpackningar. Som en direkt följd av dette har näringshvet upprättet det s.k.DSD-systemet som organiserar insamlingen för handeln och tiUverkama.