prop · GF03120 · 1992-01-01 00:00:00 — föreslår att för /93 skall gälla oförändrade villkor. Kostnaderna beräknas vara oförändrade. 4 Sociala åtgärder Fiskets kollektiva trygghetsförsäkring finansieras med medel ur prisregleringskassan. Premien fastställs för kalenderår och uppgick till 4,8 milj.kr. och 1992 till 7,7 milj.kr. Omräknat till budgetår blir kostnaderna 6,4 milj.kr. /91 och 6,2 milj.kr. Inför nästa budgetår kan kostnaderna uppskattas till 8 milj.kr. föreslår att kostnaderna för fiskarnas kollektiva trygghetsförsäkring under /93 betalas med medel från prisregleringskassan. 5 Administrationskostnader Svensk fisks kostnader för administration och kontroll har av föreningen 7,3 milj.kr. Innevarande budgetår maximerade Svensk fisks kostnader för administration och kontroll till 7,5 milj.kr. Enligt Svensk fisk kan lönekostnaderna på grund av gällande löneavtal beräknas öka. Vid bibehållande av nuvarande prisreglering finns små möjligheter att nu ändra personalstyrkan. Svensk fisk anser att det finns behov av en kontroll med nuvarande omfattning. Under denna post har också beräknats kostnader för uppbörd och kontroll av prisregleringsavgifterna. föreslår att för /93 avsätts 7,3 milj.kr. till Svensk fisk och 1,2 milj.kr. till verkets egna kostnader. 6 Offensiva åtgärder 6.1 Utsättning av fisk Fiskutsättningar är i många fall en samhällsekonomiskt lönsam åtgärd som bl. a. kan medföra att lönsamheten i ett pågående fiske upprätthålls eller ökas. Därutöver är utsättningar ett viktigt led i fiskevården. På grund av att de bestånd, som utgör grunden för det traditionella havsfisket, sviktar på många håll, finns det internationellt ett stort intresse för odling och utsättning av även arter. Stora program har satts i gång och planeras i flera länder, främst i och EG. Under /92 används 6,8 milj.kr. av prisregleringsmedel för fiskutsättningar. I planer som finns för utsättningar /93 ingår bl. a. kustutsättningar av ål för 1,3 milj.kr. Utsättningar av ål längs har medfört att blankålsfångsterna kunnat hållas på en hög nivå trots det minskade insteget av ålyngel till . Vidare ingår utsättningar i insjöar på 5,5 milj.kr. Större delen av dessa medel avses användas för utplantering av ål i vissa insjöar, där ett lönsamt yrkesfiske därigenom kan upprätthållas. I och planeras även utsättningar av laxsmolt. I planen ingår för övrigt smärre utsättningar av lax längs samt ett nytt projekt för att kartlägga de ekonomiska och biologiska förutsättningarna för gösutsättningar. De minskade bestånden av östersjötorsk beror bl. a. på försämrade möjligheter för torskens ägg och larver att överleva. planerar därför att fortsätta och utöka försöken med att odla fram yngel och larver av torsk för utsättning i syfte att hålla beståndet uppe. Odlingen kommer att bedrivas i och, i samarbete med , i Ar på . Om försöken är framgångsrika kommer sedan utsättningar att göras i och i . Verket beräknar för detta projekt en kostnad på ca 2 milj.kr. föreslår att för /93 avsätts för detta ändamål 9,2 milj.kr. Därigenom möjliggörs dels en allmän utökning av utsättningarna, dels en särskild satsning på att utveckla odlingen av torsk för utsättning i . 6.2 Informations- och upplysningsverksamhet Svensk fisk bedriver en informationsverksamhet som syftar till att öka fiskkonsumtionen. Föreningens informationsinsatser har dels bestått i receptsamlingar, utbildningsinsatser, mediakontakter och allmän information, dels i konsumentinriktade kampanjer. beslutades om kompletteringar i den gällande marknadsföringsplanen. Beslutet innebar att föreningens informationsverksamhet skulle ha samma inriktning även framöver, dock med en delvis ny inriktning av konsumentinformationen. bedömer det som mycket viktigt att Svensk fisk även under nästa regleringsår bedriver en informationsverksamhet. Den av Svensk fisk angivna inriktningen bör fullföljas. Särskild tyngdpunkt bör dock läggas vid insatser av typ utbildningsinsatser, mediakontakter, receptservice m. m. föreslår att till informationsverksamhet under /93 anvisas samma belopp som under innevarande regleringsår, dvs. 6.3 Särskilt stöd till yrkesfisket på ostkusten Ostkuststödet stimulerar till en förnyelse eftersom stödet innefattar en förhöjd skrotningspremie samt bidrag till nybyggen och till inköp av bättre begagnade fartyg. Stödet stimulerar också till rationaliseringsåtgärder ombord och till åtgärder för beredning och distribution av fisk. Under /92 har inom en medelsram på 5 milj.kr. möjligheter att ge detta särskilda stöd till yrkesfisket på ostkusten. Eftersom den regeringsförordning som reglerar stödet inte utkom från trycket förrän är det ännu inte möjligt för verket att bedöma stödets effekter. har i dagssituationen ett stort behov av stöd för att klara den framtida konkurrensen och inget talar mot det nuvarande stödets utformning. Därför föreslår verket att stödet förlängs ett budgetår med oförändrade belopp och villkor. 6.4 Produktutveckling av sill/strömming Det svenska fisket är beroende av relativt få arter. Traditionellt har sill/strömming och torsk varit helt dominerande. Det svenska sillfisket hade en blomstringsperiod och första då sillfiskestopp rådde i . Därefter har dess betydelse avtagit. Priserna har sjunkit betydligt och avsättnings- problem har uppkommit. Torskfisket har ekonomiskt sett intagit tätplatsen. har torskbeståndet i minskat drastiskt. Bestånden av sill/strömming runt våra kuster är däremot goda eller mycket goda. Avsättningsmöjligheterna till lönsamma priser är dock mycket begränsade. Kombinationen av brist på torsk -- som torde bli bestående framåt -- och avsättningsproblem för sill/strömming är en huvudorsak till dagens ekonomiska problem. På kort sikt går det inte att göra något för att förbättra torsktillgången. Det har även visat sig svårt att förbättra avsättningsmöjligheterna för sill/strömming, men här borde det vara möjligt att göra något, t. ex. genom produktutveckling. Varje förbättring skulle bli av stort värde för det svenska fisket. Den produktutveckling som bedömer vara mest intressant är att för human konsumtion ta fram alternativ till rund eller filead sill/strömming. Denna traditionella avsättning har stagnerat eller minskat trots betydande insatser för att motverka denna utveckling. Bland tänkbara alternativ bör i första hand nämnas färs eller massa. Trots betydande utvecklingsinsatser både i och i andra länder finns en hel del problem förknippade med dessa produkter. Det gäller t. ex. att få fram en attraktiv produkt och att få kontroll över härskningsprocessen. Vid () i har nedlagts relativt omfattande resurser på att söka lösa de grundläggande problemen med att utveckla nya produkter med sillmassa som bas. Det är bedömning att en ytterligare insats relativt snabbt kan ge positiva resultat. föreslår därför att 2 milj.kr. avsätts för produktutveckling av sill/strömming vid . Huvudsyftet är att skapa en idébank för produktutveckling baserad på kompetens inom råvara, teknologi, receptur, marknad m. fl. Detta är viktigt för att stärka konkurrenskraften. Meningen är alltså att varje företag skall kunna hämta idéer till utveckling av processer och produkter ur detta projekt. Inriktningen kommer att bestämmas av de befintliga eller nytillkomna idéer som finns hos , hos deltagande företag eller som framkommer under den omvärldsanalys som är en viktig inledande del av projektet. Målsättningen med projektet är att i samarbete mellan , fiskare och fiskberedare öka avsättningen av sill genom teknik- och produktutveckling parallellt med ökade marknadsföringsinsatser. 6.5 Investeringsbidrag Med hänsyn till den situation för det svenska fisket som råder och beräknas råda , bedömer det vara angeläget att fiskeföretagen gör nödvändiga investeringar för att åstadkomma en hög flexibilitet avseende fiskeinriktning. Det är väsentligt att kunna ställa om sitt fiske för att utnyttja fartyget maximalt och rationellt. För att ett fiskeföretag skall kunna konkurrera på konsumtionsmarknaden krävs att produktionskostnaden är låg och kvaliteten god. Dessa självklarheter, som i princip alltid har gällt för fria företagare i en marknadsekonomi, kommer naturligtvis att accentueras vid en avreglering och vid inträde i den större marknad som EG innebär. En väsentlig förutsättning för hög kvalitet är att fisken förvaras i kyla från fångst till mottagare. Det traditionella sättet i svenskt fiske har varit att isa fisken i lådor vilket är ett tungt arbete. För att arbeta rationellt behöver isningen automatiseras. Metoder finns framtagna för ishantering och nedläggning i lådor och container. På vissa kuststräckor kan det vara svårt att få tag på is i tillräckliga mängder. Ismaskin ombord kan då vara en lösning. Många fiskefartyg behöver också isolera sina lastrum för att inte isåtgången skall bli alltför stor. En annan metod är att förvara fisken i kylt vatten i tankar, sk RSW-tankar (Refrigerated Sea Water). Ganska stora investeringar måste då göras och pumpkapacitet bör installeras för snabb lossning. Ytterligare en metod är att förvara fisken i container tillsammans med vatten och is. bedömer åtgärder för att förbättra fiskhanteringen -- framför allt kylning -- vara mycket viktiga led i arbetet för att stärka den svenska fiskeflottans konkurrens- kraft. Enligt gällande förordning kan stöd lämnas för övergång till annan fångstinriktning. Mot bakgrund av de utgiftsramar som stått till förfogande har stöd till dessa åtgärder i allmänhet utgått i form av fiskerilån. Bidrag har endast undantagsvis lämnats. har heller inte, mot bakgrund av föredragandens överväganden i prop. 1984/85:143 s. 18, lämnat stöd till fartyg som kan komma i fråga för sk varvsstöd. Undre gränsen för detta stöd ligger vid 200 BRT och vid ombyggnad gäller att kostnaden skall överstiga 1,5 milj.kr. I ett modernt nybygge tangeras gränsen 200 BRT vid en längd . Med hänsyn till nuvarande torsksituation i har många mo- derna fartyg med höga kapitalkostnader svårt att klara sig i konkurrensen. Flera av dessa byggdes och ligger i storleksklassen över 200 BRT. Dessa nybyggen erhöll inget statligt stöd enligt förordningen (1985:439) om statligt stöd till yrkesfisket. Dessa fartygs svårigheter beror på att de är specialiserade på enbart en typ av fiske (torsk) och att de har uppenbara problem att diversifiera sin fångstinriktning. Förmodligen kommer flera att gå i konkurs . Risken är då stor att fartygen säljs utomlands till låga priser. anser att dessa fartyg är lämpade för ombyggnad till RSW-system och att det vore en nationalekonomisk förlust om de skulle säljas till utlandet. Torsktillgången i kommer sannolikt att ändras och då behöver svenskt fiske ett modernt tonnage för att klara EG-konkurrensen. föreslår mot denna bakgrund att 5 milj.kr. används för bidrag till investeringar för att höja kvaliteten på den fångade fisken. Förordningen om statligt stöd till yrkesfisket m. m. (1985:439) 38 och 12 §§ bör ändras så att det blir möjligt för att ge bidrag med högst 1,5 milj.kr. 6.6 Kompentensutveckling Låga produktionskostnader står i relation till bl. a. kapitalbindningen och hur skickligt företaget drivs. Det är också i fisket viktigt med duktiga företagare som driver sin rörelse företagsekonomiskt rationellt. har sett flera exempel på fiskeföretag, där infiskningen gått mycket bra men där lönsamheten varit låg. Orsaken till den låga lönsamheten har i de flesta fall varit att delägarna icke haft nödvändig insikt i och förståelse för hur ett företag skall drivas på sunda företagsekonomiska grunder. Ägarna har i många fall inte haft kontroll över företaget och dess kostnadsutveckling. Några av de fiskeföretag som gått i konkurs är exempel på företagsekonomiskt vanskötta företag. anser att det bör anordnas utbildning i företagsekonomi och företagsledning. Syftet med utbildningen är att höja kunskapsnivån och intresset för företagsekonomiskt tänkande vilket skulle leda till mer rationellt skötta fiskeföretag. anser att det föreslagna stödet bör utgå i form av ersättning för förlorad fiskeinkomst. Därutöver bör stöd utgå för att täcka själva utbildningskostnaderna. har med hänsyn till den korta tid som stått till förfogande inte hunnit utreda förslaget mera i detalj utan avser att återkomma med en mer detaljerad uppläggning, om statsmakterna följer verkets förslag i denna del. Mot bakgrund av vad som anförts föreslår att 1,7 milj.kr. avsätts till kompetenshöjande åtgärder inom fiskerinäringen. Åtgärderna bör inriktas på områdena företagsekonomi och företagsledning. 7 Regleringskassans utgifter och inkomster 7.1 Intäkter och kostnader 1991/92 Behållningen hos Svensk fisk uppgick till 43,9 milj.kr., en minskning med 1,2 milj.kr. belopp för den prisregleringskassa som övertog från statens jordbruksnämnd var 91,8 milj.kr., en ökning med 13 milj.kr. Regleringsekonomins totala intäkter under innevarande regleringsår beräknas nu till ca 83,6 milj.kr. Prisregleringsavgiften som tas ut på såväl svenskfångad som importerad fisk beräknas tillföra kassan ca 64 milj.kr. Ränteintäkterna beräknas uppgå till 19,6 milj.kr. sammanlagt, varav 15 milj.kr. i kassa och 4,6 milj.kr. hos Svensk fisk. Sammanlagt finns således ca 219,3 milj.kr. till prisregleringens förfogande under innevarande budgetår. De sammanlagda kostnaderna för prisregleringen under budgetåret beräknas till 109,9 milj.kr. Enligt beslut utgör 111 milj.kr. en total ram för kostnaderna. Enligt beräkningar kommer tillgången i fiskeriverkets prisreglerings- kassa och hos Svensk fisk sammanlagt att uppgå till ca 108,3 milj.kr. vid utgången av innevarande regleringsår. Behållningen hos fiskeriverkets prisregleringskassa beräknas till ca 81,3 milj.kr. och hos Svensk fisk till ca 27 milj.kr. I följande tabell jämförs prognosticerade kostnader för prisregleringen med de i efterhand konstaterade utfallen. {tab}Beräknade och faktiska kostnader för prisregleringen på fisk regleringsåren 1981/82 -- 1991/92 (milj.kr.) Rörliga pristillägg Totala kostnader Beräknat i Utfall Beräknat i Utfall samband med samband med förslag förslag 1981/82 41,5--59,5 57,8 61--79 75,7 1982/83 76 45,9 98 63,7 1983/84 68--82 52,5 100 76,3 1984/85 56--61 60,4 84 80,8 1985/86 75 46,4 103 76,6 1986/87 62 34,0 97 68,6 1987/88 46 37,0 120 116,6 1988/89 30 36,6 117 119,2 1989/90 51,5 43,6 121,8 108,9 1990/91 47,8 54,3 119,3 114,3 Prognos: 1991/92 46,0 109,9 7.2 Intäkter och kostnader 1992/93 Tillgångarna hos och hos Svensk fisk kan som tidigare nämnts beräknas uppgå till ca 108 milj.kr. under /93 kan beräknas vara oförändrade jämfört med innevarande budgetår, dvs. ca 84 milj.kr. En sammanfattning av kostnaderna för olika ändamål för regleringsåren 1990/91--1992/93 redovisas i följande tabell: {tab}Fördelning av kostnader för prisregleringen på fisk regleringsåren 1990/91--1992/93 (milj.kr.) 1990/91 1991/92 1992/93 Utfall Beräknat Beräknat Pristillägg Rörliga pristillägg 54,3 46,0 30,0 Fasta pristillägg 6,4 6,4 6,4 Sill/strömming, 11,7 8,5 6,0 Foderfisk 5,4 6,5 - Regionalt foderfiskstöd 0,4 0,4 0,4 . stöd sill/strömming 4,5 4,5 4,5 Reserv - - 2,7 Summa pristillägg 82,7 72,3 50,0 Överskottshantering 6,3 6,3 6,3 Trygghetsförsäkring 6,4 6,2 8,0 Administration 7,9 9,0 8,5 Offensiva åtgärder Utsättning av fisk 6,8 6,8 9,2 Information och upplysning 4,2 4,3 4,3 Stöd till ostkusten - 5,0 5,0 Produktutveckling - - 2,0 Investeringsbidrag - - 5,0 Kompetensutveckling - - 1,7 Summa offensiva åtgärder - - 27,2 TOTALT 114,3 109,9 100,0 föreslås få bemyndigande att under /93 överföra nödvändiga medel till Svensk fisk för att klara de löpande utbetalningarna. Verket bör också få ett bemyndigande att inom den ram som anges av statsmakterna genomföra smärre omdisponeringar. 8 Det svenska prisregleringssystemets förenlighet med EG:s gemensamma fiskeripolitik Vid analysen av det svenska prisregleringssystemets förenlighet med EG:s system har utgångspunkterna varit EG:s rådsförordning 3687/91 om den gemensamma marknadsorganisationen för fiskprodukter, kommissionens föreskrifter (88/C 313/09) om riktlinjer vid analys av det statliga stödet samt relevanta artiklar i . 8.1 Den svenska prisregleringen Det svenska prisregleringssystemet består av följande element: -- importlicenstvång -- exportlicenstvång -- rörliga pristillägg (normpriser) -- fasta pristillägg för räka och garnmakrill -- fasta pristillägg för gädda, gös, sik, lake, abborre och siklöja -- fasta pristillägg för sill/strömming för export till statshandelsländer -- fasta pristillägg för foderfisk -- regionala fasta pristillägg för foderfisk -- regionala fasta pristillägg för sill/strömming -- överskottshantering Licenstvånget för export och import har luckrats upp. är det i stort sett bara vid import av färsk torsk och sill som ansökningar avslås. Det bör också i detta sammanhang noteras att gentemot de flesta EFTA-länderna och för de flesta arterna är det inte längre möjligt att ha kvantitativa restriktioner. skall alla kvantitativa restriktioner inom EFTA upphöra. Genom prisregleringskassan finansieras vidare följande åtgärder som dock inte kan inräknas i begreppet prisreglering: -- utsättning av vissa arter i naturliga vattenmiljöer -- fiskarnas kollektiva trygghetsförsäkring -- fiskinformation -- viss administration Den viktigaste utsättningsarten är ål som sätts både i insjöar och längs kusten. Prisregleringssystemet finansieras med en prisregleringsavgift på högst på import och egenproduktion av vissa fiskarter. Dessa medel samt vissa införselavgifter tillförs prisregleringskassan som administreras av och Svensk fisk. 8.2 EG:s gemensamma fiskeripolitik (CFP) EG:s gemensamma fiskeripolitik består av följande tre element: -- marknadsreglering -- resurspolitik (fiskeregler, TAC:er, kvotfördelningar, fiskekontroll etc.) -- strukturåtgärder (investerings- och rationaliseringsstöd) 8.2.1 Marknadsreglering Till grund för marknadsregleringen ligger följande principiella utgångspunkter: -- enhetlig marknad -- företräde för EG produktion -- ekonomisk solidaritet Marknadsregleringen har följande målsättningar: a) att stabilisera marknaden b) att garantera ett säkert och jämnt utbud på marknaden c) att tillförsäkra konsumenterna skäliga priser Marknadsregleringen består av följande fyra delelement: 1) försäljningsbestämmelser (marketing standards) 2) producentorganisation (PO) 3) prisreglering 4) handeln med tredje land I detta sammanhang bör det noteras att EG:s marknadsreglering till helt övervägande del är baserad på den fria marknadens spelregler. De budgetmedel som står till regleringens förfogande är förhållandevis omfattade EG:s fiskebudget 446 milj. ECU varav marknadsregleringen svarade för 24 milj. ECU. Det bör noteras att de ECU som anges i denna promemoria är sk gröna ECU, vars växelkurs inte motsvarar växelkursen för den kommersiella ECU:n. 8.2.1.1 Försäljningsbestämmelser Försäljningsbestämmelserna omfattar gemensamma kvalitets- och marknadsföringsbestämmelser vilka är tvingande i EG:s marknadsreglering. I dessa bestämmelser finns bl. a. storlekssorteringar och rent livsmedelshygieniska regler om t. ex. färskhet. Medlemsstaten ansvarar för att bestämmelserna efterlevs. avser att närmare analysera regelkom- plexet och hur det tillämpas i . Verket kommer därför att ta kontakt med andra berörda svenska myndigheter och organisationer. När en komplett bild av situationen och dess finansiella konsekvenser föreligger kommer en rapport att tillställas regeringen. 8.2.1.2 () kommer inom föreskriven tidsram att informera regeringen vilka statliga åtgärder som behövs för att bilda en producentorganisation (PO). Vad beträffar överskottshanteringen återfinns denna under punkt 8.4. 8.2.1.3 Prisreglering Regelsystemet ger möjlighet till finansiering över EG:s budget på följande områden: -- överskottshanteringen -- pristillägg för sardiner -- lagringsstöd -- pristillägg på tonfisk -- pristillägg på lax och hummer (har aldrig tillämpats) 8.2.1.4 Handeln med tredje land EG:s gemensamma bestämmelser gentemot omvärlden syftar till att ge den inhemska produktionen ett försteg på den egna marknaden. EG:s regel- system omfattar i huvudsak följande element: -- gemensam tullmur -- referenspriser EG:s referensprissystem är ett slags minimiprissystem som syftar till att förhindra import till lägre priser än dem som EG:s prisreglering ger utrymme för. 8.3 Diskussion och slutsatser 8.3.1 Inkomster till prisregleringskassan Enligt artikel 95 i och utslag (ECR 1970, p. 487, case 47/69, v. Commission) är alla avgifter förbjudna som läggs på import och egenproduktion och där inkomsterna används till att stödja den egna produktionen. Genom sin konstruktion innebär en sådan avgift att konkurrensen snedvrids. Detta betyder att den svenska prisregleringsavgiften inte är förenlig med EG:s regelsystem. 8.3.2 Import- och exportlicenser EG:s gemensamma fiskeripolitik innebär att ett gemensamt tull- och gränsskydd har skapats. har praxis vid handläggningen av importlicensansökningarna i varit att förhindra import av färsk sill och torsk när svenskproducerad vara funnits tillgänlig. Det svenska import- och exportlicenssystemet innebär nationella kvantitativa restriktioner vilka inte är förenliga med EG:s regelsystem. EG:s tullmur är i allmänhet högre än den svenska. Svenska företag skulle alltså, inom EG, i princip få ett bättre skydd gentemot konkurrens från länder som står utanför EG. Förutom i finns den svenska fiskerinäringens allvarligaste konkurrenter i EFTA-länderna. Inom EFTA råder frihandel enligt . Även om ur fiskesynpunkt viktiga EFTA-länder kommer att stå utanför ett framtida EG kan man inte räkna med att konkurrensen från dessa skulle minska radikalt. Både och har bilaterala avtal med EG som ger en relativt förmånlig behandling på EG-marknaden. För det fall att kommer med i EG men inte och måste EG förhandla med dessa länder om att bryta det frihandelsavtal som finns inom EFTA. Enligt måste då EG erbjuda och andra förmåner som kompenserar den förlust som dessa länder gör när lämnar EFTA. För det fall att träder i kraft kommer och därmed att få ett ytterligare relativt omfattande marknadstillträde. Detta minskar behovet av kompensation för den förlust som dessa länder gör på den svenska marknaden. innebär att svenska företag blir skyddade mot s. k. lågprisimport. har inte varit utsatt för sådan import i större omfattning. 8.3.3 Fasta och rörliga pristillägg EG:s förordningar och riktlinjer för analys av det statliga stödet fastslår att hela fiskesektorn inkl. odling omfattas av bestämmelserna. Förordningarna gäller dock inte fritidsfiske. EG:s fiskeförordningar omfattar allt offentligt stöd, vare sig det kommer från centrala eller regionala myndigheter, är benämnt regionalt stöd eller någonting annat. Bestämmelserna omfattar bl. a. alla slags bidrag, subventionerade lån, lånegarantier, skattenedsättningar, förmånliga avskrivningsregler och nedsättning av sociala avgifter. Enligt skall allt stöd på något sätt syfta till att främja produktivitet och effektivitet. Detta betyder att stöd som sänker producentens produktionskostnader eller ökar producentens intäkter inte är tillåtna. Konsekvensen av detta är att alla de former av pristillägg som finns i den svenska regleringen inte är tillåtna i EG:s marknadsreglering. EG har undantagsvis tillämpat pristillägg på vissa arter (tonfisk och sardiner) men dessa är av ringa intresse för svenskt yrkesfiske. Eftersom avräkningspriserna inte får kompletteras med pristillägg skulle sannolikt den sammantagna effekten av en EG-anpassning av prisregleringen innebära vissa kostnadsfördelar för beredningsindustrin, medan främst sillfisket skulle få vidkännas försämrad lönsamhet till följd av uteblivna pristillägg och en ökad självfinansiering av överskotten. 8.4 Överskottshanteringen 8.4.1 Den svenska överskottshanteringen Den svenska överskottshanteringen omfattar följande fiskslag: sill/strömming, torsk, makrill, kokräka, gråsej, vitling, sandskädda, pigghaj, kolja, rödspätta, havskatt, lyrtorsk, kummel, rödtunga, bergtunga, lubb, skrubba och horngädda.