prop · GF03137 · 1992-01-01 00:00:00 — Däremot avstyrker kommunen förslaget om att bemyndigas att medge dispens från tillståndsgränser eller tillståndsvillkor eller från skyldigheten att ansöka om tillstånd till ändring i vissa fall. I äldre regler fanns möjlighet för att medge dispens från skyldigheten att söka tillstånd för en miljöfarlig verksamhet. En rad sådana dispenser gäller fortfarande. Det är därför olämpligt och förvirrande att nu införa ett nytt dispensbegrepp. Målsättningen är ju att få tillsynsmyndigheterna att arbeta för att verksamheter som bedrivs på dispens skall tillståndsprövas enligt nuvarande regler. Kommunen förordar därför att regeringen överväger sådana förändringar av miljöskyddslagen och MF att följande blir möjligt. Inom ramen för ett anmälningsförfarande bör ges befogenhet att besluta i ärenden som rör ur störningssynpunkt betydelselösa ändringar av miljöfarlig verksamhet. Detta gäller för sådana ändringar som annars skulle behöva tillståndsprövas därför att ändringen skulle strida mot ett för verksamheten redan gällande tillstånd. Vad gäller ändringen i miljöskyddsförordningen som förtydligar förhållandet mellan tillståndsplikt/anmälningsplikt har vi inget att erinra, ej heller vad gäller upphävandet av punkt 4 i övergångsbestämmelserna. Förslaget att överväga ändringar i lagen och förordningen så att ett företag som har tillstånd att bedriva en miljöfarlig verksamhet kan ''''''''säga upp'''''''' tillståndet om det inte finns ett tillståndskrav låter rimligt, för de verksamheter för vilka kraven mildrats i nyare förordningar. Miljökontoret menar dock att man måste beakta konsekvenserna av detta för frivilligt prövade verksamheter av mer udda karaktär vilka inte omnämns i miljöskyddsförordningen. Dessa tillstånd riskerar att förlora sin rättskraft om den ena parten (företaget) kan säga upp dem. Ett sådant exempel i är malmhamn. Verksamheten är miljöstörande, men viktig för kommunen, regionen och landet. delar synpunkt att det är otillfredsställande att tidigare tillståndsprövade företag, som endast är anmälningspliktiga, skall vara låsta vid sin tillståndsplikt. En grundidé med ändringarna 1989 i miljöskyddsförordningen var att minska tillståndspliktens omfattning och i stället öka anmälningsförfarandet för att därigenom öka flexibiliteten. har svårt att se att de nu föreslagna förändringarna skulle underlätta en sådan utveckling. Det enskilda företaget kan naturligtvis välja att bedriva verksamhet med stöd ur tillståndet även om det i princip är tillståndspliktigt. föreslår ett tillägg till § 3 miljöskyddsförordningen. motiverar tillägget med att problem kan uppstå då en förändring anmälningsprövas och verksamheten efter ändringen kan strida mot produktionsgränser, särskilda villkor i tidigare meddelat tillståndsbeslut eller det s.k. ''''''''allmänna villkoret''''''''. Förändringar som medför att produktionsgränser överskrids bör i regel vara tillståndspliktiga. Inte heller bör ett särskilt villkor för en tillståndspliktig verksamhet ändras genom ett anmälningsförfarande. När det gäller det allmänna villkoret (d.v.s. det tredje motivet) bör påpekas att verksamheten enligt gängse formulering i besluten skall drivas i huvudsaklig överensstämmelse med vad som angivits i ansökan, vilket innebär viss ''''''''frihetsgrad''''''''. finner att det är av stor vikt att möjligheten bevaras till ett anmälningsförfarande vid smärre, för miljön positiva, ändringar i enlighet med förslag minskar möjligheten till enkel hantering och fördröjer därmed installation av utsläppsreducerande åtgärder. tillstyrker den av föreslagna ändringen av § 19 MF. Framställning från om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) föreslår i denna skrivelse att miljöskyddslagen ändras på det sättet att det införs en möjlighet för tillståndshavare att begära omprövning av villkor även i skärpande riktning. Som bekant innebär miljöskyddslagens nuvarande bestämmelser om omprövning att tillståndshavare endast kan begära omprövning i mildrande riktning, såvida man inte vill begära ett helt nytt tillstånd. Emellertid förekommer situationer där tillståndshavare av olika skäl har intresse att få villkor ändrade även i skärpande riktning. Som exempel kan nämnas att villkoren är svårtillämpade eller har blivit otidsenliga. löses problemet genom att tillståndshavaren hos eller den länsstyrelse som är behörig att pröva ärendet begär att myndigheten skall ansöka om respektive ta upp frågan om omprövning. Detta förfarande är emellertid onödigt omständligt, och en förenkling bör genomföras. Förbundet är väl medvetet om att miljöskyddskommittén i sitt arbete kommer att behandla denna frågeställning. Kommitténs arbete kommer emellertid knappast att föranleda några lagstiftningsåtgärder förrän efter 1995. Det finns därför enligt förbundets uppfattning anledning att i denna fråga föregripa kommittén och lagstifta särskilt om en ändring i miljöskyddslagen i detta avseende. Sammanställning av remissyttrandena över Industriförbunds framställning om ändring i miljöskyddslagen 1 Förteckning av remissinstanserna Efter remiss har yttranden över förslaget avgetts av , , länsstyrelserna i , , , och och samt . Förutom rena tillstyrkanden finns följande synpunkter redovisade i remissyttrandena. Att i skärpande riktning kunna ändra villkor som meddelats i tillståndsbeslut enligt miljöskyddslagen bör i sig ses som fördelaktigt från miljöskyddssynpunkt. I en PM med synpunkter till miljöskyddskommittén inför tillskapandet av en miljöbalk har redan framfört förslag om att en möjlighet bör införas för tillståndshavare att påkalla villkorsändring i skärpande riktning. Som industriförbundet framhållit torde det dröja innan en ny miljöbalk träder i kraft. Mot denna bakgrund tillstyrker att bestämmelser om saken nu införs i miljöskyddslagen. Enklast synes vara att göra ett tillägg i 27 § miljöskyddslagen, så att denna paragraf gör det möjligt att på tillståndshavarens begäran inte bara upphäva och mildra utan även att på annat sätt ändra villkor. Med en sådan skrivning kan en fråga om ändring tas upp även i fall när det inte är klart om den avsedda ändringen innebär en mildring eller en skärpning, men där ändringen likväl framstår som påkallad enligt det sista av de tre nuvarande rekvisiten i 27 §, dvs. ''''''''om ändringen påkallas av omständighet som inte förutsågs när tillstånd meddelades''''''''. har inte något att erinra mot att en villkorsändring även i skärpande riktning i vissa fall kan ske på begäran av tillståndshavaren. Frågan är emellertid inte helt okomplicerad. Det finns exempel på fall där en framställning från tillståndshavaren om villkorsändring enligt 27 § miljöskyddslagen i själva verket har varit att betrakta som en begäran om ändring av själva tillståndet som sådant. anser att den väckta frågan kräver ytterligare belysning och att den bör sättas in i ett större sammanhang rörande tillståndsbesluts rättskraft. föreslår därför att frågan överlämnas till miljöskyddskommittén för övervägande i dess arbete med en ny miljöbalk. 2.3 i och län Miljöskyddslagen har ändrats vid ett stort antal tillfällen sedan den trädde i kraft . gjordes en genomgripande ändring av lagen och en ny miljöskyddsförordning beslutades och även därefter har det gjorts ändringar i både lagen och förordningen. I avvaktan på att miljöskyddskommitténs arbete leder fram till en helt ny miljölagstiftning bör ytterligare ändringar i den gällande lagstiftningen ske efter restriktiva överväganden. anför i skrivelsen till regeringen att en tillståndshavare kan ansöka om skärpning av ett visst villkor endast i samband med en begäran om ett helt nytt tillstånd. Denna uppfattning kan dock ifrågasättas. En ansökan med yrkande om skärpning av ett eller flera villkor behöver inte omfatta omprövning av hela verksamheten (se prop 1969:28 s. 278). Om verksamheten på en anläggning har ändrats sedan tillståndsprövningen gjordes och företagaren utifrån de nya förutsättningar som råder begär (frivillig) tillståndsprövning av den nya verksamheten och därvid även ansöker om en skärpning av exempelvis ett utsläppsvillkor finns det inget hinder mot att prövningen endast omfattar denna delfråga och att villkoret därvid skärps. De restriktioner som 27 § miljöskyddslagen lägger mot ändring av villkor i skärpande riktning kan inte gälla i andra situationer än om verksamheten som bedrivs vid omprövningstillfället är helt densamma som den som låg till grund för tillståndsbeslutet med villkor. Trots att det enligt uppfattning i allmänhet går att lösa den situation som tar upp på enklare sätt än genom en lagändring, får rättsläget ändå anses vara så oklart att det finns skäl att se positivt på det framlagda förslaget. när företagen på ett annat sätt än tidigare tar ansvar för sitt miljövårdsarbete är en begränsning som den i 27 § ologisk. Skärpning av t.ex. ett begränsningsvärde kan ligga både i företagets och myndigheternas intresse för att motsvara höjda ambitionsnivåer, ny teknik och ge en bas för egenkontroll och tillsyn. har också åtminstone i två fall fört diskussioner med företag som önskat få ändrade utsläppsvillkor i skärpande riktning eftersom de faktiska utsläppen legat betydligt under villkorsgränserna. Då hade uppfattningen att 27 § ML lade hinder i vägen för företagen att ansöka om en sådan villkorsändring avstod företagen från att begära skärpning av villkoren. Det behöver inte betyda att företagen därmed utan vidare kan öka sina utsläpp till tillåtna nivåer, men villkor som speglar helt andra förhållanden än de aktuella utgör heller inte för ökad driftsäkerhet och prestanda hos produktions- och reningsanläggningar. Den föreslagna åtgärden skulle kunna genomföras genom att ett nytt andra stycke läggs till 27 § vari anges att efter ansökan av tillståndshavaren kan koncessionsnämnden skärpa villkor i ett tillståndsbeslut. En med hänsyn till lagsystematiken närliggande fråga är om företagaren skall ha rätt att även begära nya villkor. Lika väl som en företagare i enstaka fall önskar skärpning av ett villkor kan det uppkomma fall att han har skäl att begära ett helt nytt begränsningsvillkor. Några skäl att motsätta sig en sådan begäran finns inte från myndigheternas sida. Företagets yrkande kan inte heller anses bindande för tillståndsmyndigheten i annan mån än att myndigheten inte kan pröva en helt annan fråga än den som väckts genom företagets initiativ. Om tillsynsmyndigheten såsom ofta är fallet önskar att omprövningsärendet skall omfatta även krav på nya villkor eller ändring av andra villkor än vad sökanden yrkar får dessa frågor tas upp av tillståndsmyndigheten om förutsättningar föreligger för det enligt 24-26 §§ ML. vill sammanfattningsvis framföra viss tveksamhet till den föreslagna lagändringen eftersom behovet av ändringen inte verkar vara överhängande och villkor i vissa fall kan skärpas även med nuvarande lagstiftning. Tveksamheten är dock inte större än att positiva följder för företagen och i någon mån myndigheterna får väga tyngre. anser att författningsändringar för genomförande av förslag bör kunna göras. 1 Lagen omtryckt 1989:363. 2 Senaste lydelse 1991:1698. 3 Senaste lydelse 1991:1698.