prop · GG03232 · 1992-12-31 00:00:00 — Det innebär attbestämmelsen, som delvis motsvarar 37 § fiskerättslagen och som rörmöjligheterna och befogenhetema att genom undersökning av fisk, fiskeredskap,fisksump eller fiskefartyg vilket använts vid fiske konttoUera efterlevnadenav fiskelagen, nu placeras i anslutning till övriga bestämmelser om tillsyn.Befogenhetema att utföra sådana undersökningar tilUcommer fisketillsynsman somförordnats därtUl och annan behörig tjänsteman. Med annan behörig tjänstemanavses polis eller kustbevakningstjänsteman. Avttedje stycket, som också utformats i enlighet med Lagrådets förslag och somdelvis motsvarar innehåUet i 37 a § andra stycket fiskerättslagen, framgår atten fisketillsynsman även fär ges förordnande att ta egendom i beslag enligt 47§. 35 § Prop.1992/93:232 Enligt paragrafens första stycke får de myndigheter som regeringen bestäm mer meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen eller före skrifter meddelade med stöd av lagen skall efterlevas. En del av Fiskeriver kets och verksamhet innefattar tiUståndsgivning. För tillstån den kan komma att gälla särskilda villkor. Om dessa villkor inte uppfyUs bör defiskevårdande myncUghetema kunna åstadkomma rättelse genom art meddela ettföreläggande eller förbud. Även i andra fall bör myndighetema ha dennamöjUghet. Förelägganden och förbud bör kunna förenas med vite. Medden föreslagna bestämmelsen behövs inte nägon motsvarighet tillfiskerättslagens regel om handräckning vid överttädelse av bestämmelsema omfiskådra. De särskilda bestämmelsema om möjlighet till handräckning vidöverträdelser som rör fisket i älvs fiskeområde har, som Riksåklagarenpåpekat i sitt remissytttande, sin grand i gränsälvsöverenskommelsen mellanSverige och . Den handräckningsbestämmelse, somfinns intagen i kungörelsen (1971:1018) om tillämpning av stadgan för fisketinom älvs fiskeområde, kan slopas först efter överenskommelse medFinland. Författningarna som grundar sig på gränsälvsöverenskommelseninnehåller också påföljdsbestämmelser som gäller vid sidan av fiskerättslagenspäföljdsbestämmelser. Med hänsyn till att författningama för älv kommeratt skilja sig från fiskelagens bestämmelser både när det gäUer myndighetemasmöjligheter art åstadkomma rättelse och påföljdsbestämmelsema bör ett undantaggöras för dessa förfatmingar i lagen. EnUgtparagrafens andra stycke kan de fiskevårdande myndighetema besluta om rärtelsepå en tredskandes bekosmad. ParagrafeninnehåUer ett avgiftsbemyndigande som innebär att avgift får tas ut förFiskeriverkets och länsstyrelsemas tiUståndsgivning. Avgift får även tas ut förannan verksamhet i form av myncUghetsutövning enUgt lagen eUer föreskrift somhar meddelats med stöd av lagen. Det är regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer som får meddela föreskrifter om vilka avgifter som skaUbetalas. FörstaCKh andra punktema motsvarar innehållet i 34 § 1 fiskerättslagen. Tredjepunkten motsvarar i huvudsak 35 § första stycket fiskerättslagen. Den nyalydelsen innebär dock att även oaktsamhet sttaffbeläggs. Den frågan har berörtsi den aUmänna motiveringen. Fjärdepunkten motsvarar 35 a § första stycket 2 fiskerättslagen. Lagrådethar i ansluming till 37-44 §§ och då främst med syfte på 37 och Prop.1992/93:232 39 §§ ifrågasatt om det inte cx;kså i dessa paragrafer finns ett behov aven sådan särskild undantagsregel för ringa fall som 42 § andra stycketinnehåller Lagrådet motiverar sitt påpekande med att den föreslagna lagenkommer att gäUa inte bara vanUg fisk och ätbara skaldjur utan också en vidkrets av frän privatekonomisk synpunkt betydelselösa blötdjur cx;h kräftdjur.En annan och enligt Lagrådet mer väsentiig skillnad i förhåUande till gällanderätt är att förslaget inte innehåUer nägon motsvarighet till den nuvarandebestämmelsen i 40 § första stycket lagen om rätt till fiske. Enligt den bestämmelsenkrävs för åtal för brott som endast kränkt enskild fiskerätt att brottetangetts till åtal av målsäganden eller att åklagaren funnit att åtal ärpåkallat från allmän synpunkt Utöver dessa skillnader hänvisar Lagrädet tillde sannolikt inte ovanliga fall där det visserligen föreligger ett olovligtfiske i vedertagen mening men där sttaffvärdet Ukväl är lågt, t.ex. när det ärfräga om mete eller tillfällig fångst av småfisk. Jagdelar Lagrådets uppfatming att de föreslagna straffbestämmelsema kan komma attomfatta förfaranden som i och för sig är att betrakta som olovligt fiske ilagens mening men som inte bör föranleda någon sttaffpåföljd. Det kan gälla etthandlande som syftar tiU att fånga fisk utan ekonomiskt värde förfiskerättshavaren och som inte heUer på annat sätt inkräktar på något egentligtfiskevårdsintresse. Däremot bör enligt min mening ett fiske inte generellt undantasfrån sof bara därför an fisket sker med ett enkelt redskap eller resulterar ien tillfedlig fångst Med en begränsning i fråga om tillämpningsområdet somföljer av vad jag nu har anfört, bör i ett andra stycke i förevarande paragrafinföras en sttaffrihetsregel enligt vilken det inte skall dömas till ansvar iringa fall. Lagrådethar påpekat att förfaranden som omfattas av den särskilda sttaffbestämmelsen i41 § också omfattas av sttaffbestämmelsema i 37 § 2 och 40 §. För att undanröjadetta konkurtcnsproblem föreslär Lagrådet att berörda paragrafer ges enutformning som klargör att 41 § endast innehåUer en särskildpåföljdsbestämningsregel för fall då brott mot 37 eller 40 § har begåtts genomatt gärningsmannen bedrivit ett otiUåtet ttålfiske. Jag har utformat bestämmelsemai enUghet med vad Lagrädet har förordat. Paragrafenmotsvarar 35 b § fiskerättslagen. Enligtbestämmelsen kan befälhavare eller annan som med uppsåt försöker hindra udändskmyndighets konttoll enligt 33 § andra stycket dömas till böter eller fängelse ihögst . Befälhavaren kan även dömas till ansvar om han med uppsåtunderlåter att underlätta oordningen och konttollens genomförande i övrigt, Densom med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot någon av bestämmelserna i 25 §andra-fjärde styckena eller mot 26 § döms till böter, Bestämmelser- naom förhållandet mellan fiskande inbördes har som framgår av den allmän- Prop,1992/93:232 na motiveringen fått en annan utformning än motsvarandebestämmelser i fiskerättslagen. Av bestämmelsema i 25 § är det bara de merapreciserade reglerna i andra-fjärde styckena som är sanktionerade. Denallmänna hänsynsregeln i första stycket har främst ett pedagogiskt syfte.Regeln har inte en sådan utfornming och konkretion att det är lämpligt attknyta någon sanktionsbestämmelse till den. Av andra stycket följer att det i ringa faU inte skaU dömas tiUansvar. Denna regel har tiUagts efter påpekande av Lagrådet. Iparagrafen straffbeläggs vissa beteenden som är otillåtna enligt föreskriftermeddelade med stöd av 19-23 §§. Påföljden är böter eller fängelse i högst sexmånader. Bestämmelsen har kommenterats i den alhnänna motiveringen. Se ocksåmotiveringen ull 37 §. EnUgtparagrafen, som i princip motsvarar 35 c § fiskerättslagen, kan den som begårbrott enUgt 37 eller 40 § genom att bedriva ett otillåtet ttålfiske dömas tillböter, lägst och högst ett krontal motsvarande etthundra gångerantalet hästkrafter (DIN) i motorn på fiskefartyget som använts för bogseringav trålen, eller fängelse . Se också motiveringen tUl 37 §. Paragrafenhar inte någon motsvarighet i nuvarande fiskerättslag. Enligt 28 § färregeringen eller den myncUghet som regeringen bestämmer meddela föreskrifterom krav på särskilt tillstånd cx;h om villkor i övrigt för art fisk skall fåsättas ut, flyrtas eller odlas. Den som bryter mot tillståndskravet ochvillkoren i övrigt kan enUgt förevarande paragraf dömas till böter om gärningeninte är ringa. Med ringa avses här att tillstånd skulle ha meddelats om ansökangjorts eller att risken för skadeverkningar varit små. Mängden fisk är däremotinte av avgörande betydelse för bedömningen av om överträdelsen är att anse somringa. Paragrafenhar inte någon motsvarighet i nuvarande fiskerärtslag. Den som underlåter attlämna uppgifter enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 22 § ellerlämnar oriktiga uppgifter kan enligt förevarande paragraf dömas tillpenningböter. Iparagrafen anges art straffrättsligt ansvar inte skall utkrävas om ettvitesföreläggande eller vitesförbud enligt 35 § har överaätts. Regeln, som tarsikte på det fallet att ett med vite förenat föreläggande eller förbud harmeddelats för att avbryta en i och försig sttaffbar verksamhet, gmndas på den allmänna Prop. 1992/93:232 principenatt det inte bör vara möjligt att ingripa med både sttaff- och vitespåföljdmot samma förfarande. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 36, 36 a och 36 b §§ fiskerättslagen och anger under vilkaföratsätmingar förverkande får ske av fisk och av redskap. Begreppet fångst i36 § fiskerättslagen har dock ersatts med fisk. Härigenom blir det möjUgt attförverka fisk som varit föremål för brott som rör fiskcxUing eller flyttningeUer utsättning av fisk. Bestämmelseni paragrafens tredje stycke innebär, i förhållande tiU bestämmelsema ifiskerättslagen, att möjUghetema tiU förverkande har utvidgats. Fiskeredskapskall liksom tidigare förverkas om det inte är oskäligt. Dessutom tillkommer enmöjlighet att förverka fiskefartyg och andra hjälpmedel som använts ellermedförts vid brott om det behövs för art förebygga brott och förverkandet inteär oskäUgt. Bestämmelsen har kommenterats i den aUmänna motiveringen. Medfiskefartyg avses alla sådana fartyg oavsert dess storlek. Avparagrafens Qärde stycke följer att värdeförverkande kan ske också i fråga omannat än fisk cx;h fiskeredskap, dvs. andra hjälpmedel vid fisket, inbegripetfiskefartyg. Paragrafensfemte stycke innehåller bestämmelser som i vissa avseenden undantarförverkandepåföljd vid brott mot reglema om hänsyn till andra fiskande. Paragrafenmotsvarar 36 c § fiskerärtslagen. Paragrafenmotsvarar de delar av 37 § fiskerättslagen som rör beslag. Jag har såledesföljt Lagrådets förslag att flytta bestämmelsema om undersökningar för konttollav efterlevnaden av lagen till 34 §. Förstastycket motsvarar 37 § första stycket fiskerättslagen. För att också annatutbyte av brott än fångst skall kunna beslagtas har bestämmelsemastill-lämpningsområde i det avseendet vidgats till an gälla fisk. Iandra stycket anges an fisketiUsynsman som förordnats därtill, annan behörigtjänsteman och, om fisket kränker enskild fiskerätt, den som innehar fiskerätteneller den som förettäder honom har befogenheter att vidta åtgärder enligtförsta stycket. Bestämmelsen motsvarar delvis 37 § ttedje och fjärde styckenafiskerärtslagen. Utformningen i fråga om indelningen i stycken skiljer sigfrån Lagrådets förslag på så sätt att samtiiga personkategorier som harbefogenhet att göra beslag anges i ert och samma stycke. Med behörig tjänstemanavses här, Uksom i 34 §, polis och kustbevakningstjänsteman. Tredje stycket handlar omatt beslag skyndsamt skall anmälas till polis- Prop. 1992/93:232 ochåklagarmyndighet och att den som mottar en anmälan skall förfara som om hansjälv gjort beslaget Bestämmelsen har sin motsvarighet i delar av 37 § femtestycket fiskerättslagen och har utformats i enlighet med vad Lagrådet förordat Fjärdestycket motsvarar 37 § sjätte stycket fiskerärtslagen. Paragrafen motsvarar ihuvudsak 38 § första stycket fiskerättslagen. Iparagrafen föreskrivs an svensk domstol skall vara behörig att behandla mål ombrott mot lagen även om domsrättsreglema i 2 kap. 2 och 3 §§ inteär tiUämpUga. Bestämmelsen tar sikte pä de fall dä utiändska fiskande som inteär bosatta i begår brott i den svenska ekonomiska zonen,Fiskeräitslagen innehåller inte någon sädan bestämmelse. Lagrådet hai påpekatdetta vid behandlingen av förslaget till lag om en svensk ekonomisk zon (prop.1992/93:54 s.l29). 1paragrafen finns en forambestämmelse som gäller åtal för brott begångna i denekonomiska zonen. Bestämmelsen motsvarar 40 a § fiskerättslagen, dock med dettillägget att även rätten pä den ort dit den misstänkte först anländer med sittfartyg, är behörig domstol. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 41 § fiskerättslagen. Ibetänkandet Domstolama inför 2000-talet (SOU 1991:106) har Domstolsuttedningenföreslagit att instansordningen ändras så att beslut skall överklagas tilllänsrätt i stället för till kammarrätt. Regeringen har ställt sig bakomprincipen i årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 3 s. 24 f) ochfiskelagens regler om överklagande kan därför komma att ändras. Lagenavses träda ikraft . Att vissa rättigheter som kan följa avbestämmelsema i den nuvarande fiskerättslagen aUtjämt kommer att gälla har berörtsi den aUmänna motiveringen. Kungörelsen(1933:282) med vissa bestämmelser rörande fiskeriförhållan-dena i de tiUSverige och gränsande farvatmen innehåller en bestämmelse omskadestånd och kan därför upphävas endast genom lag. Punkten2 upptar viUca rättigheter enligt äldre lagstifming som inte skall in- Prop,1992/93:232 skrankas genom den nya lagen. Lagrådet har påpekat att det vidinförandet av 5 a § (SFS 1986:263) stadgades i en övergångsbestämmelse att ifråga om upplåtelse som skett enligt en upphävd förordning ellermotsvarande äldre bestämmelser dessa skulle gälla till dessrättighetsinnehavaren upphört med sitt yrkesfiske. För att de angivnarättigheterna, i den män de alltjämt finns kvar, inte skall gå förlorade genomatt lagen om rätt till fiske upphör att gäUa föreslår Lagrådet att ett tUlägggörs till den ifrågavarande punkten av övergångsbestämmelserna. Jag harutformat bestämmelsen i enlighet med Lagrådets förslag. Punktema4 och 5 innehåller övergångsbestämmelser rörande yrkesfiske-Ucensen. Det kanantas att licensprövningen kommer att ta i anspråk efter den nyalagens ikraftttädande. Vidare finns det fiskare som innehar utmsming avseddför yrkesmässigt fiske men som inte uppfyller lagens krav för att erhållalicens. Övergångsbestämmelsema har utformats så att de skall mildraomställningssvårigheterna för de fiskare som väntar på att få sin ansökanprövad eUer behöver för att avveckla sitt fiske. Lagrådet har föreslagit eni förhållande tiU lagrådsremissen ändrad lydelse av punkten 5 för att avsiktenmed övergångsbestämmelsen skall komma till klarare uttryck. Jag ansluter migtill Lagrådets uppfattning och har utformat punkten i enlighet med vad Lagrådetförordat. Punkten6 innehåller ett tidsbegränsat undantag rörande utländska medborgareslikställdhet med svenska medborgare vid yrkesmässigt fiske. Detta harkommenterats i den allmänna motiveringen. Ändringarnai 1 § lagen (1981:533) om fiskevårdsområden, 4 § lagen (1982: 1140) om Sverigesekonomiska zon och 21 kap. 1 § vattenlagen (1983:291) är en följd av att deinnehåller hänvisningar till fiskerättslagen som ersätts av fiskelagen.Ändringen i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium föranleds av attbegreppet fiskezon ersatts av ekonomiska zon. JaghemstäUer att regeringen föreslår att anta förslagen till 1. fiskelag, 2. lag om ändring i lagen (1981:533) om fiskevårdsområden, 3. lag om ändring i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon, 4. lag om ändring i vattenlagen (1983:291), 5. lag om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. 6 Beslut Prop- 1992/93:232 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Sammanfattning avpromemorian Ds 1992:70 Enklare Prop. Ipromemorian lämnas förslag till en ny fiskelag och en ny fiskeförordning.Förslagen syftar tiU att tillsammans med föreskrifter meddelade av Fiskeriverketutgöra en ny (x;h förenklad fiskelagstifming. Denföreslagna fiskelagen innebär inte några egentliga förändringar i sak när detgäUer bestämmelsema om fiskerätten. I det avseendet är ändringama i huvudsak avspråklig och redaktioneU namr. Nytt är däremot art rätten att bedrivayrkesfiske görs beroende av innehav av yrkesfiskelicens. Bakgranden tUlförslaget är bedömningen art det inte är förenligt med art behållanuvarande särtegler för utiändska medborgare när det gäller rätten att yrkesfiskaoch rätten att registtera fiskebåtar här. Nytt är också att bemyndigandena ilagen art meddela föreskrifter för fisket har preciserats cx;h att i lagenupptagits ett bemyncUgande som gör det möjligt att begränsa redskapsanvändningenför fritidsfisket. En aUmän hänsynsregel som skall gälla vid fiske och mellanfiskande inbördes föreslås. Vidare föreslås en ändring av den nuvarandedefmitionen av fasta redskap. Skyldigheten för yrkesfisket att lämna fångstuppgifterföreslås bli lagreglerad. Enligt förslaget får och länsstyrelsernamöjlighet att meddela förelägganden och förbud. ges ävenmöjlighet att ta ut avgifter för myndighetemas verksamhet. Dessutom föreslåsändringar för att åstadkomma modernare och enklare påföljdsbestämmelser. föreslagna fiskeförordningen upptas några få grundläggande föreskrifterför fiskevården som har giltighet för i princip allt fiske. Övriga bestämmelserför fiskevården, både sådana som är nationellt betingade och sädana somgrandas på internationella överenskommelser, skall meddelas av FiskeriverketLänsstyrelsemas befogenhet att meddela föreskrifter upphör. Förändringarnasyftar tUI en regelreformering i flera avseenden. föreskrifterför fiskevården begränsas tiU att gälla kust- och havsfisket, fisket i devattendrag som mynnar längs kustema upp till första vandringshindret och fisketi de stora sjöama. Det fömtsätts att alla möjligheter att förenkla dessa föreskriftertas till vara och att föreskriftema kan samlas i tte geografiskt avgränsadeförfatmingar. Föreskrifter med stöd av lagen kommer i fortsätmingen attmeddelas bara på två nivåer i stället för som ut. Iförslaget tiU fiskeförordning meddelas föreskrifter som begränsar fritidsfisketsredskapsanvändning. Fritidsfiskarna skall enligt förslaget få använda endast 1)handredskap, 2) nät eller gam, 3) krokredskap med mindre än 100krokar och 4) högst sex ryssjor och högst sex burar. Högst sex redskap skallfå kopplas samman. Föreskriftema för att hindra spridning av kräftpest harförenklats cx;h förts in i förordningen. Fiskelag (1993:00) 1 § Denna lag gäller rätten till fiske och fisketinom Sveriges sjöterritorium och svensk fiskezon. I de fall som särskilt angesgäller lagen även svenskt havsfiske utanför fiskezonen. 2 § Fiskezonen omfattar det havsområde utanförtertitorialgränsen vid Sveriges kuster som regeringen bestämmer. Zonen får intesttäckas ut över mittiinjen i förhällande till någon annan stat eller övernågon annan linje om vilken överenskommelse ttäffas med annan stat. Vadsom föreskrivs i lagen om fiske i allmänt vatten gäller även i fiskezonen, medde begränsningar som föranleds av lagen (1966:314) om kontinental scxikeln. Vadsom menas med allmänt och enskilt vatten framgår av lagen (1950:595) om gränsmot aUmänt vattenområde. 3 §Denna lag skall inte tillämpas i den mån den strider mot föreskrifter som har meddelats med stöd av namrvårdslagen (1964:822). Omsamemas rätt till fiske i vissa delar av landet och om fiskevårdsomrä-dengäller särskilda bestämmelser. Fastaoch rörliga redskap, fiske med handrecbkap och yrkesmässigt fiske 4 §Med fast redskap menas 1. fiskebyggnad, och 2. fiskeredskap med ledarm, om redskapet har en höjd av minst 1,5 meteroch är fastsatt vid bottnen eller sttanden och avses stå kvar mer än tvä dygn iföljd. Medrörligt redskap avses redskap som inte är fast. Medfiske med handredskap avses fiske med spö, pilk och liknande handredskap somär utrastat med lina och krok. Redskapet får inte ha mer än tio krokar.Fiskemetoden som sådan får inte kräva användning av båt. 5 §Med yrkesmässigt fiske avses fiske som bedrivs av fiskeföretag med så dan yrkesfiskeUcens som avses i 27 § eller av udändsk fiskare med annat sär skilt tillstånd att bedriva yrkesfiske i Sveriges sjöterritorium eller i svensk fiskezon. Omfiske i allmänt och enskilt vatten 6§ Varje svensk medborgare fär fiska med rörligt redskap i allmänt vatten.Detsamma gäller fiske i havet vid sådana sttänder, skär och som den 6 1992/93. ägdes avstaten och som då inte hörde till något hemman eller Prop. 1992/93:232 innehades på särskUda vilUcor. 7 § Fiske med fast redskap i allmänt vatten eller ihavet vid sådana sttänder, skär (x;h som avses i 6 § får inte bedrivasutan tillstånd av den myndighet som regeringen bestämmer. 8 § Fiske i enskilt vatten är förbehålletfastighetsägaren. Vaije svensk medborgare har dock rätt att fiska i enskiltvatten i den omfatming och på det sätt som anges i bilagan tiU denna lag. 9 § Den som har fiskerätt i enskilt vatten får intevägras tillstånd att sttäcka fast redskap från det enskilda vattnet vidare ut iallmänt vatten, om det kan ske utan skada för andra fiskande. 10 §Tillstånd att sttäcka fast redskap från enskilt vatten vidare ut i allmänt vatten behövs inte a) vid kusten i , b) vidkusten i län söder om , c) vid östta kusten i (nort om ) och öster om enlinje dragen från över och Ungskärs sydspetstiU Udängans sydspets, d) vidSkånes östta cx;h södra kuster. Detfasta redskapet får dock inte i något fall snackas ut i aUmänt vatten mer än200 meter från den kurva för ut meters djup som följer sttanden vid fastlandeteUer vid en ö av minst 100 meters längd. 11 §Utländska medborgare får fiska med handredskap i enlighet med be stämmelsema i 6 och 9 §§ om svenska medborgares rätt att fiska med rörliga redskap. Annat fiske utan stöd av enskild fiskerätt får bedrivas av utländska medborgare cx;h av juridiska personer ägda av utiändska medborgare bara om det medges i föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Utiändska medborgare som är stadigvarande bo satta här i landet är dcx;k likstäUda med svenska medborgare. Särskildabestämmeber om rått till fiske i vissa fall 12 §Fiske som tillhör sådan allmänning som avses i lagen (1952:166) om häradsaUmänningar eller lagen (1952:167) om aUmänningsskogar i Nortland och Dalama, får nyttjas av aUmänningens delägare. Delägamafår artendera ut fisket för gemensam räkning. Sådant beslut fattas i enUghetmed föreskriftema för allmänningens förvalming. 13 §I fråga om tiUgodogörandet av fiske som är samfällt för flera fastigheter i andra fall än som avses i 12 § gäller lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälUgheter. Förfastigheter som innehas med samäganderätt får , på ansökan avnågon av delägama, besluta om hur fisket skall bedrivas på fastigheten. Dettagäller inte om fisket är gemensamt med en annan fastighet eller om fastighetenendast består av fiske. Bestämmelsema i första ochandra stycket gäller inte om fisket ingår i ett Prop. 1992/93:232 fiskevårdsomräde. 14§ Om mark upplåts till brakande får brukaren nyttja det fiske som hör tillmarken, om inte något annat avtalas. Avserupplåtelsen endast en del av en fastighet skall reglema i 13 § andra stycketför fastigheter som innehas med samäganderätt tillämpas, om inte omfattningenav fiskerätten har avtalats. Markarealen skaU utgöra delningsgrand om intenågon annan delningsgrand är lämpligare. 15 §I varje gren av ett vattendrag eller sund där fisken har sin gång skall det fmnas en fiskådra i det djupaste vatmet. Fiskådran utgör en sjättedel av vatt nets bredd vid vanligast förekommande lågt vattenstånd. Vid vattendragets inlopp och mynning cx;h vid ett sunds ändpunkter sttäcker sig fiskådran med oförändrad bredd vidare ut i det djupaste vattnet. Länsstyrelsenfår föreskriva att fiskådran skall gå i en annan del av vatmet än vad som sägsi första stycket. Berörda rättsägare skall få tillfälle att yttta sig i sakeninnan beslut fattas. Om ändringen innebär ett påtagligt men för någon berördrättsägare måste denne samtycka till åtgärden. 16 §Fiskådran skall lämnas fri från fiskeredskap som kan hindia fiskens gång. Nägon annan anordning än fiskeredskap får inte heller sättas ut i eller vid fiskådran i syfte att hindra fisken att gå fram i ådran. Länsstyrelsenfår medge undantag från vad som sägs i första stycket, om det kan antas att detinte leder tiU påtagligt men för någon som inte samtyckt tUl åtgärden. 17 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fär meddela föreskrifter för fiskevården som förbjuder eller begränsar