prop · GF0391 · 1992-01-01 00:00:00 — Samhallföretagen känner sina anställda och deras kapacitet och kan göra viktiga insatser för att underlätta en övergång till den reguljära arbetsmarknaden. Samhallföretagen bör således kunna svara för allt från förberedande och motivationshöjande insatser till att finna nya arbetstillfällen för de anställda, som vill och kan övergå till arbete på den reguljära arbetsmarknaden. När arbetsförmedlingens medverkan behövs för att finna ett nytt arbete eller pröva frågan om lönebidrag eller annan åtgärd, anmäls och registreras den anställde hos arbetsförmedlingen. Ett sådant förfarande skulle också på ett tydligare sätt klargöra vilka resurser som förmedlingen behöver avsätta för övergångarna från till den reguljära arbetsmarknaden. arbetar mycket med att utveckla personalen och ge de anställda bättre förutsättningar att söka sig till andra arbetsgivare. Också den tekniska utvecklingen av hjälpmedel i arbetet, teknisk arbetsplatsanpassning m.m. ökar möjligheterna för anställda att klara arbetsuppgifter utanför företaget. Sammantaget bör detta innebära goda förutsättningar att öka övergångarna till arbete utanför . Jag anser mot denna bakgrund att det bör ställas krav på en viss minsta andel övergångar från till arbete på den reguljära arbetsmarknaden. För /93 bör målet vara att av de anställda kan gå över till arbete på den reguljära arbetsmarknaden. I den mån och arbetsförmedlingen lyckas öka andelen med svårare handikapp bland de nyrekryterade medför det att det blir svårare att öka övergångarna. Även om det är svårt att förena de båda målen att dels öka övergångarna till annat arbete, dels öka andelen med grava handikapp, bör ändå båda målen gälla för verksamhet. Ingetdera av målen bör väga tyngre än det andra. Önskan att öka övergångarna får således inte leda till att man söker rekrytera personer, som är mer attraktiva för andra arbetsgivare. I stället måste också anställda med omfattande funktionsnedsättningar ges hjälp och stöd att utvecklas och stimuleras att söka annat arbete. gäller dock att det för vissa gravt handikappade måste ses som en hög grad av rehabilitering att de klarar ett arbete hos . Effektivitetsförbättringar Såväl egen rapport "mot " som den särskilde utredaren med uppgift att se över har bedömt att en ändring av företagsorganisation och en bolagisering skall leda till effektivi- seringar och ett bättre resursutnyttjande. bedömer att verksamheten bör kunna nå målet att bidraget från staten högst svarar mot lönekostnaden för de arbetshandikappade anställda. Jag delar bedömning att en bolagisering bör ge bättre förutsättningar för affärsverksamheten och att friare verksamhetsformer kan ge effektivitetsförbättringar. bör från omvandlingen till aktiebolag kunna uppnå att statens ersättning (exkl. fastighetsfonden) inte överstiger lönekostnaden för de arbetshandikappade anställda. Detta innebär att den s.k. resultatprocenten inte får överstiga . 4.7 Ansvarsfördelningen mellan arbetsmarknadsverket och Min bedömning: Den nuvarande ansvarsfördelningen mellan och arbetsmarknadsverket bör ligga fast. Utredningens bedömning:%u Överensstämmer med min bedömning. Utredaren har därmed avvisat ett förslag av AMS att alla eller delar av de medel som anvisas i stället skall tilldelas AMS för köp av arbetstillfällen, inledningsvis inom ramen för en begränsad försöksverksamhet. Remissinstanserna: Utredarens uppfattning stöds av flertalet remissinstanser, bl.a. , , , TCO, SALF, SAF, SFO, och . SAF befarar att skulle kunna inlemmas i AMS, om verket fick ta över anslag och menar vidare att måste ges rimliga förutsättningar att fungera effektivt som företag. Statskontoret ger visst stöd för AMS förslag och förordar en modell där finansieras genom försäljning av företagets tjänster. Flera remissinstanser understryker vikten av ett utvecklat samarbete mellan olika aktörer på rehabiliteringsområdet. Skälen för min bedömning : Utredningen med uppgift att se över har behandlat en fråga, som AMS fört fram i flera olika sammanhang, nämligen att arbetsmarknadsverket skulle helt ta över anslag och använda medlen till köp av arbetstillfällen antingen hos eller hos andra arbetsgivare. Med skrivelse har AMS överlämnat till en framställning från länsarbetsnämnden i om friare användning av Samhallmedel i . Nämnden föreslår att länet skall medverka i en försöksverksamhet enligt AMS förslag. Utredaren har som nämnts avstyrkt AMS förslag framför allt därför att ett genomförande av förslaget skulle äventyra möjligheter att bedriva verksamhet. Det är inte möjligt att på en konkurrensutsatt marknad planera en produktion, garantera kvalitet, leveranser och leveranstider och i övrigt agera affärsmässigt på marknaden, om de grundläggande produktionsförutsättningarna är betydligt mer instabila än hos konkurrerande företag. Samma uppfattning förs fram av flertalet av de remissinstanser, som tar upp frågan. Även jag gör samma bedömning. måste ha klara ekonomiska förutsättningar för sin affärsverksamhet för att kunna nå de ekonomiska resultat som enligt vad jag har föreslagit skall krävas av företaget och som skall kunna uppnås . Som jag har understrukit skall arbetstillfällen gå till dem, som har störst behov av särskilt anordnat arbete. Därför skall arbetsförmedlingen alltid först pröva de sökandes möjligheter att få arbete på den reguljära arbetsmarknaden. I första hand skall naturligtvis prövas om de kan få arbete på normala villkor. Om det inte är möjligt skall förmedlingen pröva om de kan få en anställning med någon form av lönebidrag. Arbetshjälpmedel och annan anpassning av arbetsplatsen är andra hjälpmedel, som skall användas för att underlätta att en anställning kommer till stånd. Lönebidragsanställningar och arbete hos skall således inte ses som två utbytbara åtgärder med i stort sett samma målgrupper. Arbete hos skall vara förbehållet dem, som inte heller med lönebidrag eller andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder kan erbjudas arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Denna uppfattning har också förts fram av utredningen. Om nu breddar sitt verksamhetsområde och erbjuder arbetsuppgifter inom olika former av service, så innebär det i och för sig att arbetsuppgifterna blir mer lika dem, som förekommer vid lönebidragsanställningar. Men det innebär inte att målgrupperna för resp. stödform är desamma. De som arbetar inom har ofta ett väsentlig bättre stöd genom arbetsledningen; de tillhör en arbetsorganisation, arbetsförhållandena är särskilt anpassade etc. Erfarenheterna har visat att en grupp anställda inom -- exempelvis vid entreprenadåtaganden -- genom sin samlade kompetens och med stöd av arbetsledningen kan klara uppgifter, som skulle vara svåra att klara för varje individ enskilt. Vid lönebidragsanställningar -- vilket som regel innebär individuella placeringar -- ställs ofta större krav på dem, som får lönebidragsanställningen. De skall kunna klara sig på en arbetsplats, där arbetsförhållandena i vid mening i de allra flesta fall inte är särskilt anpassade för människor med funktionsnedsättningar. 4.8 förslag Min bedömning: De förslag som handikapputredningen lagt fram om en utökning av antalet arbetstillfällen hos m.m. bör inte föranleda någon åtgärd. Skälen till min bedömning: (S 1988: 03) har i betänkandet (1991: 46) Handikapp Välfärd Rättvisa föreslagit en årlig utökning av antalet arbetstillfällen hos med 600 platser . Vidare har utredningen föreslagit att en viss andel om förslagsvis av de arbetstillfällen hos , som stöds av statsbidrag, skall kunna stå till direkt förfogande för kommuner och landsting. Arbetstillfällena skulle få användas för utvecklingsstörda och andra handikappade vid dagcenter och annan liknande sysselsättning under landstings- eller primärkommunalt huvudmannskap. Den särskilde utredaren har berört dessa båda förslag och avvisat dem. Flertalet av de remissinstanser, som tagit upp förslagen -- bl.a. HCK -- delar uppfattningen att antalet arbetstillfällen hos skall fastställas vid prövning av den sammanhållna arbetsmarknadspolitiken. Enligt utredaren bör platserna hos också fortsättningsvis disponeras av arbetsförmedlingen. Samma uppfattning förs fram av många av remissinstanserna, bl.a. AMS, , statskontoret, TCO, HCK och DHR. Däremot anser RFV att det kan finnas anledning att diskutera hur rekryteringen till skall ske mot bakgrund av utvecklingen på rehabiliteringsområdet. Jag har samma uppfattning som förts fram av den särskilde utredaren och merparten av remissinstanserna. tillkomst är arbetsmarknadspolitiskt motiverad. Företagsgruppen finns för att människor med handikapp skall kunna tillförsäkras avlönat arbete. Verksamhetens omfattning bör därför prövas inom ramen för en samlad arbetsmarknadspolitisk bedömning. Placeringar på den reguljära arbetsmarknaden, bl.a. med hjälp av lönebidrag, skall alltid prövas i första hand, innan en placering hos blir aktuell. Det system med flexibla lönebidrag, som tillämpas generellt fr.o.m. det innevarande budgetåret, har som ett syfte att fler arbetshandikappade skall kunna beredas arbete inom ramen för anvisade medel till lönebidrag. Jag bedömer också att den kraftiga förstärkning av reha- biliterings- och arbetsanpassningsverksamheten som sker, bör kunna minska behovet av särskilt anordnat arbete. Men det är också helt klart att många handikappade fortfarande står utanför arbetsmarknaden, trots att de kan väntas klara att arbeta under anpassade former. Som jag redan har understrukit skall vara en resurs för dem som har de största svårigheterna på arbetsmarknaden. Ett syfte med den ändring av bidragssystemet som jag föreslagit är att söka få till stånd mesta möjliga antal arbetstillfällen hos inom ramen för de medel som anvisas. En sådan strävan bör också underlättas om genom bolagsbildningen och en utvecklad företagsorganisation kan få en mer kostnadseffektiv verksamhet. Liksom bör AMS och gemensamt föreslå en lämplig sysselsättningsvolym uttryckt som antal arbetstimmar för arbetshandikappade anställda för det kommande budgetåret. Förslaget bör bygga på dels på en bedömning av behovet av arbetstillfällen, dels på en bedömning av de ekonomiska, affärsmässiga och administrativa möjligheterna att erbjuda arbetstillfällen. Som jag förordat bör sysselsättningsvolymen /93 uppgå till minst . Jag är heller inte beredd att stödja förslaget om att kommuner eller landsting skall få disponera platser hos . Platser som anordnar med bidrag från staten skall som disponeras av arbetsmarknadsverket för arbetshandikappade sökande hos förmedlingen. Ett väsentligt skäl att behålla denna ordning, är att det alltid bör ske en prövning av den sökandes möjligheter på arbetsmarknaden, innan en placering hos blir aktuell. AMS projekt åt unga handikappade har visat att unga förtidspensionerade, också med grava funktionsnedsättningar, har kunnat få arbete på den reguljära arbetsmarknaden med hjälp av olika stödåtgärder. Man kan därför inte för någon grupp från början utgå från att arbete hos är den enda möjligheten och att någon prövning av andra alternativ därför inte behöver göras. Jag har vid min bedömning av förslag samrått med chefen för . 4.9 Medel för /93 till förslag: För /93 föreslås till anslaget Bidrag till ett reservationsanslag på 5 . Den statliga ersättningen till företagsgruppens verksamhet lämnas med ett fast krontalsbelopp. Utredningens förslag: Den särskilde utredaren har förordat att statens bidrag till skall lämnas med ett krontalsbelopp och motsvara nuvarande driftbidrag och bidrag till . Bidraget skall för varje budgetperiod omräknas med hänsyn till pris- och löneutvecklingen. Bidraget skall således fortsättningsvis inte lämnas med en viss procent av lönekostnaden för arbetshandikappade anställda. Remissinstanserna: Utredningens förslag om bidrag i form av ett krontalsbelopp tillstyrks av bl.a. RRV och SALF medan bl.a. , , TCO och DHR avstyrker förslaget och förordar att nuvarande bidragsform med viss procent av lönesumman för de arbetshandikappade bibehålls. SAF understryker att subventionerna till enbart får kompensera för den lägre produktivitet, som följer av arbetstagarnas nedsatta arbetsförmåga. SAF och statskontoret erinrar om EG: s regler om statligt stöd till företag. Skälen för mitt förslag: Bidragets konstruktion Statens ersättning till lämnas nu i form av en merkostnadsersättning som utgår med en viss procent av lönekostnaden för de arbetshandikappade arbetstagarna. Innevarande budgetår detta bidrag bestämts till av lönekostnaderna. Bidragskonstruktionen innebär bl.a. att inte behöver begära extra medel om exempelvis de avtalsenliga löneökningarna skulle överstiga det belopp som anvisats av statsmakterna. Bidraget följer de faktiska lönekostnaderna. Bidragsprocenten har också kunnat ses som en indikator på företagsgruppens resultatförbättringar, genom att procentsatsen successivt kunnat sänkas över åren. Den s.k. resultatprocenten har också använts internt inom företagsgruppen som mått på olika verkstäders och regionala företags resultat. Den särskilde utredarens förslag att den nuvarande konstruktionen av driftbidraget skall ersättas med ett krontalsbelopp, som skall räknas om regelbundet med hänsyn till pris- och löneutvecklingen, har avstyrkts bl.a. av . förordar i stället att den nuvarande bidragsformen skall bibehållas. Enligt är en merkostnadsersättning uttryckt i procent av lönekostnaden -- den s.k. resultatprocenten -- en bra form för medelstilldelningen. Den gör det möjligt att snabbt avläsa effektivitetsförändringar, den ger inflationsskydd och den är neutral genom att inte "sätta ett pris" på de anställda. Av "mot " (s. 167), framgår att internt prövar ett system med fast merkostnadsersättning i tre regionala företag. Även om försöket ännu inte utvärderats menar att även detta system har fördelar i den interna styrningen, inte minst i informationen till de anställda. "Det är betydligt lättare att tydliggöra ett resultat i reda pengar inom företagen än att förklara vad resultatprocenten står för." För egen del förordar jag att medelstilldelningen sker med ett fast belopp. Detta hindrar inte från att även i fortsättningen använda resultatprocenten som ett nyckeltal. Som RRV har fört fram i sitt remissyttrande behöver en ny form för bidraget till inte utesluta att använder resultatprocenten som ett sätt att redovisa resultat och kostnader för Samhallkoncernen. Några remissinstanser, som behandlat konstruktionen av driftbidraget och därvid förordat ett bibehållande av nuvarande resultatprocent, anför som skäl för detta främst att ett bidrag i fast krontal skulle ge incitament att anställa personer med jämförelsevis hög prestationsförmåga. För egen del bedömer jag att en sådan utveckling motverkas dels genom att arbetsförmedlingen alltid skall pröva möjligheterna till en anställning på den reguljära arbetsmarknaden före en anvisning till , dels genom de mål- och resultatkrav, som jag redogjort för. Men jag vill understryka att en utveckling i den riktning som remissinstanserna befarar måste motverkas på alla sätt. Jag kommer därför att följa och bevaka denna fråga noggrant. Vidare anser jag att ett bidrag i krontalsbelopp ger starkare incitament till effektiviseringar Ett system som automatiskt garanterar att en viss procent av kostnaderna ersätts med skattemedel ger mindre stimulans till resultatförbättringar, omstruktureringar etc. än ett fast krontalsbelopp. Med ett bidrag i fast krontal kan omstruktureringar av resultatenheter och produktgrupper med sämre resultat ge ekonomiskt utrymme till investeringar m.m., som i sin tur kan ge ytterligare resultatförbättringar. bör ha stor frihet att bedriva sin verksamhet, bestämma om affärsinriktning, verksamhetsformer, indelning i dotterbolag, utveckling, etc. Statsmakterna bör således inte detaljstyra hur skall använda sitt bidrag, exempelvis genom att avdela en viss summa till ett särskilt ändamål, som fastighetsfonden. I min beräkning av bidraget till ingår därför även kostnader som tidigare kompenserats genom ett särskilt bidrag till . Mot bakgrund av de synpunkter som förts fram av statskontoret och SAF om EG: s regler om statligt stöd till företag vill jag slutligen nämna att den särskilde utredaren berört frågan om konsekvenserna för den svenska arbetsmarknadspolitiken bl.a. på handikappområdet av en närmare anknytning till EG. Med hänsyn tagen till den sociala dimensionen av EG: s inre marknad och att arbetsmarknadspolitiken inom EG är en nationell angelägenhet -- bl.a. bedrivs skyddad verksamhet liknande i flera -- kan erfarenheter snarare bidra till ett ökat samarbete på detta område. har funnit former för prissättning och konkurrens, vilket framgår av vad jag tidigare anfört (avsnitt 3.6). Medelsberäkningen för /93 Innan jag övergår till min behandling av medel till för nästkommande budgetår vill jag kort beröra vissa frågor om försäljning av rehabiliteringstjänster. har en verksamhet som innebär att företagsgruppen säljer tjänster inom området rehabilitering, arbetsanpassning och liknande arbetslivsinriktade insatser. Verksamheten ökar i omfattning. Den särskilde utredaren har behandlat frågan och uttalat sitt stöd för att på kommersiell basis kan erbjuda tillfälliga rehabiliteringsplatser till , andra arbetsgivare, arbetsförmedlingar m.fl. Utredarens bedömning har fått stöd av bl.a. RFV, AMS, LO, TCO, SFO och medan SHR och DHR befarar att rehabiliteringsresurser kan komma att koncentreras till uppdragsverksamheten och att detta kan gå ut över de anställda i företagsgruppen. DHR avstyrker förslaget om försäljning av rehabiliteringstjänster. ser en risk för målkonflikter och oklarheter mellan ordinarie verksamhet och försäljningsverksamheten. I likhet med AMS framhåller förbundet att en försäljningsverksamhet måste särskiljas från den ordinarie verksamheten och att verksamheterna måste redovisas var för sig. För egen del vill jag erinra om att statsmakternas "tak" för sysselsättningsvolymen hos -- timramen -- har legat något under vad haft kapacitet att erbjuda. har därför kunnat utnyttja ledig kapacitet -- arbetsledning, arbetsuppgifter, lokaler etc. -- till att erbjuda arbetstränings- och prövningsplatser bl.a. till försäkringskassorna mot särskild ersättning. Med den ändrade styrning av sysselsättningsvolymen, som jag förordar här, blir situationen en annan. skall försöka få till stånd mesta möjliga antal arbetstillfällen och således utnyttja kapaciteten så långt det är möjligt inom ramen för de medel som anvisas. Effektivitetsförbättringar skall användas för att ge ökad sysselsättning till arbetshandikappade. Om därutöver kan erbjuda tjänster i form av tillfälliga rehabiliteringsplatser m.m. till utomstående uppdragsgivare med full kostnadstäckning, så har jag inget att invända mot detta. Det bör i stället ses som en fördel om kunskaper på bl.a. rehabiliteringsområdet kan komma fler till del. understryka att tjänster till utomstående skall betalas fullt ut av den som köper tjänsten och att verksamheten inte får inkräkta på de resurser, som staten ger bidrag till och som arbetsmarknadsmyndigheterna skall förfoga över. Jag avser därför senare föreslå regeringen att uppdra åt att i samband med årsredovisningen särskilt redovisa denna verksamhet. Jag övergår nu till frågan om medel till det nya för /93. budgetproposition har på anslaget Bidrag till Stiftelsen beräknats ett jämfört med /92 oförändrat belopp om 4 557 milj.kr. Vidare har lämnat en anslagsframställning för /93 (avsnitt 1.3). Jag beräknar som Bidrag till för /93 ett reservationsanslag på 5 . I min medelsberäkning har jag tagit hänsyn till av ett sjukfall. Som underlag för kommande prövningar av medelstilldelningen till företagsgruppen skall redovisa sina sjuklönekostnader i anslagsframställningen för /94. 4.10 Kompensation för ökad skattebelastning Mitt förslag: Regeringen begär medgivande att besluta om ett särskilt kapitaltillskott som motsvarar kompensation för ökad skattebelastning på grund av reformerad företagsbeskattning samt sådan skattebelastning som uppkommer till följd av ombildningen från stiftelser till aktiebolag. Ett nytt förslagsanslag benämnt Bidrag till för vissa skatter m.m. bör för /93 tas upp med . för detta ändamål. Utredarens förslag: Utredaren har beträffande stämpelskatt som tas ut vid överlåtelse av fastigheter enligt lagen (1984: 404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter hänvisat till att regeringen eller kammarkollegiet kan medge nedsättning eller befrielse Vad gäller stämpelskatt på aktier har utredaren hänvisat till att regeringen eller enligt lagen (1984: 151) om punktskatter och prisregleringsavgifter om synnerliga skäl föreligger, kan medge nedsättning eller befrielse för stämpelskatt, som skall betalas vid bildandet av aktiebolag. Remissinstanserna: Kammarkollegiet har hänvisat till att kollegiet enligt av regeringen godkänd praxis inte brukar medge befrielse från stämpelskatt vid en sådan ändring av den juridiska formen för en verksamhet som det här gäller. Undantag har gjorts när statsmakterna beslutat om en huvudmannaskapsförändring. Kollegiet finner det naturligt att staten i detta fall avstår från stämpelskatt. Skälen för mitt förslag: Ombildningen av samhallsstiftelserna till aktiebolag medför skattekonsekvenser. I fråga om inkomstbeskattningen aktualiseras uttagsbeskattning (skillnaden mellan tillgångarnas marknadsvärden och skattemässiga restvärden) och återföring av återstående del av uppskovsbeloppet (jfr. Enligt preliminära bedömningar kan inkomstskatten beräknas komma att uppgå till sammanlagt ca 480 milj.kr. Ombildningen föranleder även uttag av stämpelskatt på fastigheter och stämpelskatt på aktier. Stämpelskatten kan beräknas uppgå till ca 60 milj.kr. på fastigheter och 9 milj.kr. Jag har angett ungefärliga belopp som dessa skatter kan uppskattas till i dagens läge. Det går inte att mer exakt ange beloppen. Regeringen bör därför begära bemyndigande att besluta om kompensation för de nämnda skatterna, när beloppen kan anges. För detta ändamål bör ett särskilt 1 000 kr.-anslag inrättas. Till Bidrag till för vissa skatter m.m. för /93 beräknar jag således ett förslagsanslag på . 4.11 verksamhetsår Min bedömning: Utan hinder av att medel till verksamhet beräknas och anvisas för budgetår bör kunna tillämpa kalenderår som verksamhetsår. Utredningens förslag: Den särskilde utredaren har inte sett något hinder mot att tillämpar kalenderår, men att en omläggning inte får innebära att rycks ut ur den sammanhållna arbetsmarknadspolitiken så att bedömning försvåras. Remissinstanserna: Har inte närmare berört denna fråga. Skälen för min bedömning: har begärt att få tillämpa kalenderår i stället för brutet redovisningsår budgetårsvis. har föreslagit att dess framställning om medel skall behandlas i tilläggsbudget I och avse det kalenderår, som börjar strax därefter. Jag är inte beredd att nu förorda en sådan ordning. verksamhet är arbetsmarknadspolitiskt motiverad och bör bedömas och prövas inom ramen för de samlade bedömningar som statsmakterna gör om arbetsmarknadspolitiken. Jag har dock inget att erinra mot att i sin egen redovisning använder sig av kalenderåret som verksamhetsår. Frågan om anslagsmedel till företagsgruppens verksamhet avser jag dock att behandla inom ramen för rege- ringskansliets beredning av den årliga budgetpropositionen. Jag har i det föregående (avsnitt 4.6) redovisat de krav på effektivitets förbättringar och minskat behov av statligt bidrag som skall ställas på företagsgruppen . bör därmed ha goda möjligheter att bedöma de ekonomiska förutsättningarna vad gäller statens stöd till verksamheten. Underlag för den beräkning av medel m.m. till verksamhet som görs i höstens budgetarbete skulle med den här föreslagna ordningen vara en redovisning av verksamheten närmast föregående kalenderår med de kompletteringar, som önskar göra.