prop · GG031 · 1992-12-31 00:00:00 — Kvantitativa data bör kompletteras medkvalitativa data, såsom kvalitetsbedömningar gjorda av t.ex. externa bedömare.Utvärdering av utbildningens kvalitet måste främst vara en uppgift för högskolansjälv, kollegor och högskoleorgan inom och utom landet måste engageras(inklusive externa examinatorer), samt studenter och avnämare. Frågor somberör samarbete mellan högskoleenheter och som griper över hela lärosäten börhanteras av verksamhetsföreträdare på olika orter under ämneskonferenser. Detinternationella utbytet utgör en form av utvärdering. UG Anser att ej be- hövs,resurserna bör i stället fördelas lokalt. US Avstyrker inrättande av "akademiskt lä- rarråd".ERASMUS är en väsentlig form av kvalitetssäkring. Intern utvärdering förutsättsske löpande lokalt. KTH Internt bör "processkvaliteten" utvärde- rasgenom kursvärderingar och resultatuppföljning. bra!Gemensamma definitioner finns ej utvecklade varken för prestationsmått eller ekonomiskredovisning. Införandet av större institutioner är en kvalitetshöjande faktor,då det leder till bättre vetenskapliga miljöer. HV Analys av begreppen kvalitet, uppfölj- ningoch utvärdering saknas. Kvalitetskontroll finns redan, såsom t.ex. utbyte avkursplaner och litteraturförteckning- ar.Utvärdering skall vara signaler på trender och inte vara direkt resursstyrande. Kommer attredovisa en resultatanalys /94-1995/96. Prop.1992/93:1 Bilaga 3 Systemetför uppföljning bör utvecklas. Uppföljningen får ses främst som kontrollinformationmed tyngdpunkt på kvantitativa data som prestationer och kostnader. Utvärderingfyller sin funktion inför beslut om omprövningar av verksamheter elleromstruktureringar. Varnar för en "mekanisk" koppling dem emellan.Ansvaret för uppföljningen bör ligga hos respektive högskoleenhet, och knytaan till de kvantitativa mål som finns angivna i utbildningsuppdraget.Servicemyndigheten skall sammanställa verksamhetsuppgifter och utforma detlångsiktiga behovet av nationell uppföljning. Förutvärdering av grundutbildning bör följande faktorer bedömas. Internt:Studenters och lärares bedömning, andra forskares/lärares bedömning,genomsnittlig studietid. Externt: Antal sökande, nivå hos de sökande,arbetsmarknadens bedömning, "peer reviews". Förutvärdering av forskning bör följande faktorer belysas: publikationer, antaldisputerande i förhållande till handledarresurser, citationsindex, externa medel,"peer reviews". Såväl uppföljning som utvärdering skall integreras iarbetet med den fördjupade anslagsframställningen. I förstahand bör internationell sakkunskap utnyttjas för utvärdering. Utvärderingär en integrerad del av rådets verksamhet. måste även framledes kunnasjälvständigt planera och ta initiativ tiU utvärderingar. Examinationsfrekvensenmåste kombineras med fler och hårdare kvalitetskontroller än barautvärderingar. Utvärderingar utgör en integrerad del av NFR:s verksamhet, sommåste kunna planera och genomföra de utvärderingar som anses nödvändiga förkvalitetsgranskning i ett internationellt perspektiv. 1992/93:1 Bilaga 3 Omfattandeutvärderingsinsatser utföi's av grundforskiungsråden, som upprätthållermångfalden i systemet. Internationella utvärderingar är ett väsentligt tillskott.Det är viktigt att forskningen kan få en nationell bedömning och ej endastlokal. Externa utvärderingar börfrämst avse institutionsnivån (inte individuella prestationer), inte alUtförofta och inte enbart revision och kontroll. Kvalitets-prövningsansvaret börligga på högskolan. kan inte engagera sig i en uppgift avmyndighetskaraktär. Ett avnämardeltagande iform av företrädare för hälso- och sjukvården är mycket viktigt i samband medutvärdering inom vårdområdet, formerna för ett sådant deltagande behövertydliggöras. Studentens behov ochintressen skall tillfredsställas, inte ett odefinierat samhäUsbehov. Hänsynmåste tas till både produkt- och processkvalitet. Den lokala nivån är detcentrala i utvärderingsprocessen, studenternas kursutvärderingar äravgörande. Hyser inte mycket tilltro till den centrala kontrollen. Kvalitet skall alltidbedömas relaterat till uppsatta mål, målen formuleras bäst på den enskildahögskoleenheten. Därför är det orealistiskt att göra generella kvalitetsutvärderingarvia nationella organ. DH Höga kvalitetskrav i utbildningen kan Prop.1992/93:1 leda till ett otillräckligt antal avlagda Bilaga 3 examina. Internationellajämförelser är viktiga. Resurser krävs för den föreslagna internautvärderingen. DI Värdet av t.ex. en regiutbUdning kan svårligenbedömas förrän efter kanske efter avslutad utbildning. Utvärderingsteknikenmåste anpassas till dessa förutsättningar. KF Betonar den interna utvärderingen för kvalitetssäkring.Utbildningen utsätts för allmän utvärdering som recensioner och anmälningar pådagstidningarnas kultursidor. SMH Kvalitetstesten görs vid antagningen, se- dan"går det som på räls om inga allvarligare urspårningar inträffar".En förskjutning av kvalitetskontrollen från antagning till slutexamen skullesannolikt innebära att några fler studenter antogs, men att åtskilliga av dessaföll bort under vägen. HE/V för forskning bör vara kvar. Grundutbildningsrådetskall inte permanentas, bedömning och belöiting av pedagogiska insatser skaUske i efterhand. Från centralt håll bör följas upp att man på lokal nivåkontinuerligt bevakar kvalitetsfrågorna och successivt arbetar för attförbättra kvaliteten. HH Ansvaret för uppföljning och utvärde- ringbör vara tudelat; internt hos högskolorna och externt hos utomstående.Sekretariatet bör pröva högskolor även när det gäller forskning och forskarutbildning,vilket kan ge underlag för framtida förändringar i högskolors rätt att geforskarutbildning. Varje bedömning som görsutifrån en kvantitativ måttstock måste kompletteras med en kvalitativ analys. Kritikbör följas av åtgärder. Själwärdering bör kompletteras med externa bedömningar("peer reviews"). Denväsentligaste utvärderingen är den som görs av varje enskild högskola. Dettasker , t.ex. har de tekniska högskolorna genomfört en utvärdering avmaskinteknisk linje. Grundutbildningsrådetbör knytas till Verket för högskoleservice. Prop.1992/93:1 Bilaga 3 Förslagen börkonkretiseras och proble-matiseras som konkurrenssituationen mellanuniversitet och högskolor måste göras jämlik. Det är viktigt att utvärderakursen och inte läraren. Man måste skilja mellanuppföljning och utvärdering. Uppföljningssiffror får inte ges status av attvara uttryck för kvalitativa värderingar. En rejäl utvärdering avforskarutbildningen i kvalitetshöjande syfte är angelägen. Centrala föreskrifterom förhandsgranskning avstyrks. Erbjudersig som testplats för ett kvalitetsutvecklingsprojekt. Det är angeläget attstimulera nationell konkurrens via . Inrättandetav en förhandskontroll är problematisk, men detta är en betydelsefull fråga dådet kan ta innan en klart negativ, utvärdering sätter punkt för endålig utbildning och hundratals studenter hinner få en tvivelaktig utbildning. Det är naturligt att inom kompetensområde medverka i genomfö- Högskolans he- Prop. 1992/93:1 la verksamhet måste ingå ikonkurrens- Bilaga 3 bilden och bli föremål för extern bedömning;- Huråterverkan på högskolor skall ske måste utredas närmare. Det måsteklarläggas hur i egenskap av tillsynsmyndighet för personaleninom socialtjänst, hälso- och sjukvård och hälsoskydd i vissa fall även legjtimationsutfärdareskall relatera sig till universitetens och högskolornas utbildning av olikayrkesgrupper samt uppföljning och utvärdering av utbildningens kvalitet.Verkets funktion måste vara att svara för expertkunnandet. Examensbeskrivningarnakan användas som underlag när universitet och högskolor utformaryrkesutbildningarnas innehåll, struktur och organisation samt följer upp ochutvärderar dessa. Ifrågasättermätande av kvalitet (SOU:n). Verksamhetsberättelse från institutionerna ärnödvändigt. Interna utvärderingar görs gemensamt av studerande och lärare. Kursvärderingskall ske efter genomförd utbildning. Förslagtill legitimationsutfärdarens () roll och/eller koppling tillkvalitetsuppföljning och utvärdering saknas. UL,ULi, HLS, HE/V och HLu Avstyrks, i stället bör högskolorna i samverkan ta påsig ansvaret för utvärdering. Nationella akademier är part i målet. Utvärderingsansvaret skall inte läggas på de vetenskapligaakademierna, då riskeras en konservativ inverkan på utbildningen. Nationellaorgan skall vara fri- villigaoch endast användas för veten- Prop. 1992/93:1 skapligt meningsutbyte. TCOoch SFR Tillstyrker, men värdefullt om även per- sonerfrån arbetslivet deltar i utvärderingen av utbildningen. NFR Rådens utvärderingar bör samordnas CTH Välkomnar insyn och bedömning från uppdragsgivaremen är principiellt emot nationella kontroll- och styrorgan. Sådana blir lättstatiska och kan verka konserverande på verksamheten. TH Ett system med externa examinatorer är Skådespelarutbildningen har en speciell profil, elevernas slutproduktionersker inför publik, de potentiella arbetsgivare och recensenter utgör ett slagsoffentliga examinationer. CTH Externa examinatorer kan vara bra ut- värderarevid examensarbeten, projektarbeten och examination på större övergripandeavsnitt. Det vore mindre bra på fristående kurser, bl.a. av ekonomiska skäl.Dessa bör i stället utföras av högskolans lärare. SLU Externa examinationen bör utvecklas ochintroduceras på allvar. Västernorrlandsläns landsting Vad gäller extem utvärdering kan initiativet komma frånhögskolan själv. UL,UG, ULi, SLU, HLS, Är positiva till externa examinatorer. HS/H,HK/R, KTH och 9Principer för dimensionering och resurstilldelning Prop.1992/93:1 Bilaga 3 Instämmer i principerna,men varnar för att större högskolor kan få för lite på grund avstordriftsfördelar. Förordar en modifierad form av modell II. Den rörliga delen bör betalas ut med eftersläpning. Villha fritt dimensionerad högskola. Iutbildningsuppdraget måste de politiska målen vara tydliga. Förordarmodell II, då denna skapar ökade incitament. Bör införas påprov för vissa fakulteter och högskolor. Tillstyrker resursgarantier för småämnen. Olyckligtatt förändra statsbidragssystemet 1992/93 och sedan igen 1993/94. Ramanslagskonstmktionenstämmer inte med den nya sfyrfilosofin med mål- och resultatstyrning. Modell IIstämmer överens med en bidragsanslagskonstruktion vilket skulle ge högskolantillgång till rörlig kredit. ModellI förordas tills vidare utredningsarbete avgör i vilken utsträckning det gåratt få fram mer resultatinriktade modeller. UG, UUm, SAF och RRV UU Modell II har principiella fördelar men de praktiska problemenöverväger, eventuellt bör viss försöksverksamhet göras. Oklart,frågorna om redovisning, kontroll och utvärdering är olösta. Serfördelar med en samordning av forsknings- och utbildningsanslagen. 13 1992/93. Angelägetatt styrningen av högskolan förbättras genom att nuvarande anslagsstyrningövergår till resultatstyrning. Tydliga krav på produktionen bör vara vägledandeför resurstilldelningen. Grundproblemet i förslagen är att man fortfarande sermedelstilldelningen som styrning som det kombineras med andrastyrsignaler. Prop.1992/93:1 Bilaga 3 Risk förinstabilitet i resurstillflödet på grund av ojämnheter i studerandetillströmningen. Accepterarinte ett system där resurstilldelningen påverkas av respektive utbildningsattraktionskraft, om inte mät- och jämförelsemetoder utvecklas och villkorenatt konkurrera om tillgängliga resurser likställs. I modell11 är risken att de redan resursstarka enheterna ensidigt gynnas. För de småhögskolorna innebär det en konkurrens på mycket ojämlika villkor. Bastilldelningenmåste vara tillräcklig och inte hämma möjligheterna att starta nya områden däringa resultat finns att redovisa. Samhällets efterfrågan måste också habetydelse. Ävenfortsättningsvis bör, det totala antalet nybörjarplatser följas. Det behövsett nytt ekonomiredovisningssystem i högskolan, bl.a. för att kunna utläsa reinvesteringsbehov. Anslagstilldelningenskall anknytas till antalet examinerade och till utbildningens kvalitet. Vissaresurser garanteras för grundutbildning; ett basanslag, som garanterar enlägsta nivå, anslaget fördelas sedan ef- terstudentefterfrågan och en form av Prop. 1992/93:1 "studentpeng" införs. HS/H Stor frihet avseende lokal resurshante- Betonar nödvändigheten av en viss tröghet i systemet, långsiktigkompetensförsörjning samt behovet av att underlätta satsning på långsiktiga ochlängre utbildiungsprogram. HLu Högskolan måste få ett redovisningssy- stemsom medger korrekta resultaträkningar och balansräkningar med ett reelltinnehåll samt möjliggör en rationell kapitalhantering. En övergång till bidragsanslagoch redovisningssystem som normala aktiebolag skulle lösa problemen. HS Anslagsstyrningen för mindre och me- delstorahögskolor bör utformas på annat sätt än för stora högskolor; möjligheter attfördela utbildningsresurser inom ett samlat anslag för grundutbildningen. Dettabör även tillgodose behov av övningsundervisning och laborativ undervisning.Resurser måste tillföras för kompetenshöjning av nuvarande högskoleadjunkter.Det vore felaktigt om examinationsfrekvenser kopplas till de högskolor som harutdelat examensbevis. Dimensioneringav resurser till grundutbildning: LSF Examen är inte det enda utbildningsmå- De kan även ha personliga utbildningsmål. UHÄ Tilldelningen av en basresurs och en på uppvisadeprestationer baserad tilläggsresurs som i efterskott tilldelas innebär att högskolantar ansvar för en "riskfinansiering" av verksamheten. Om denna viljainte finns kan systemet leda till motsatt resultat. Resursfördelningssystemetmåste utveck- Prop. 1992/93:1 las och analyseras närmare. Detfinns ett uppdämt behov av resurs förstärkning till bl.a. de humanistiska, samhällsvetenskapliga och juridiska om rådena. SSF Alla behöriga sökande till högskolan skallantas, och anslagen skall följa studenten. Resurserna fördelas efter kvalitativbedömning. RRV Incitament måste skapas. mersåsom det faktiska antalet helårsstudenter, antalet helårsprestationer ochantalet examinerade skall användas. En modell med en alltför liten rörligresurs ger ringa incitament, medan en stor rörlig resurs som baseras påstudenternas fria val, examina m.m. riskerar att leda till en kraftigreducering av alla högskolor med undantag för de äldre, mer etableradeuniversiteten. I regleringsbrev skall uppdragen anges. Institutionernakommer att få en budget med en bastilldelning och en rörligtilldelning samt prestationskrav i form av helårsprestationer och examina.Institutionerna kommer därefter i sin uppföljning att redovisa det ekonomiskaoch verksamhetsmässiga utfallet av utbildningen. En avräkning får därvid skemot den tilldelade budgeten. Bastilldelningen skall vara garanterad. I årsredovisningenskall en uppföljning göras mot de uppdrag som lämnats i regleringsbrevet. Varttredje år skall en utvärdering ske av utbildningen som utgör grund för nästa treårsbudget. SFS Om alla behöriga sökande kunde antas skulleanslagen kunna följa studenten, men i en underdimensionerad högskola fungerarej modell 11. Anslaget per student, inom ett utbildningsområde skall vara likastort oavsett antalet studenter. Basanslagetbehövs förstärkas för vårdhögskolorna. Dimensioneringenoch resurstilldelningen till vårdutbildningen har ett nära samband medutvecklingen inom vårdområdet. Man bör utgå från realistiska prestationsmått.Resurstilldelningssystemet bör vara kostnadsneutralt till nuvarandestatsbidragssystem. Utvärderingen bör vara långsiktig. Stabiliteteni resurstilldelningen måste prioriteras högt, tvära kast mellan budgetårenmåste undvikas. Modell 11 väcker frågor om hur och när konkurrenskraftenskall mätas och hur högskolans kontakter med de studerande skall ordnas. Prop.1992/93:1 Bilaga 3 Modell II förordas,men påpekandet görs att tillkommande medel inte kan utnyttjas optimalt.Bastilldelningen bör bygga på ett minimiantal årsstudieplatser, inte på ettmedelvärde i ett intervall. Måste utgå från begreppethelårsprestationer. Förordar modell 1 eftersom modell II inteär tillräckligt belyst. Anslutersig långsiktigt till modell II,men kortsiktigt bör fasta medeltilldelas. Förordarmodell II som försöksverksamhet. Utbildningsuppdraget skallges efter förhandling med respektive högskola. Höga årsstudieplatskostnader ärmotiverade av bl.a. höga internationella kvalitetskrav och laborativa inslag. ModellI (eller mycket liten "presta-tionsdel"). Resultat bör redovisas i årsstudieplatser,ej i avklarade examina. Hänsyntill mindre högskolans relativt små möjligheter till hastiga ändringar av t.ex. lärares tjänstgöringsförhållanden. Ifrågasättter en gemensamresursmall för samtliga universitet och högskolor, nya som gamla. Förordar ett budgetsystem där resursernafördelas i förväg, med ledning av utnyttjandegraden i den senast kända resultatredovisningen. Resursfördelningenfår ej bli repressiv, onda/goda cirklar. De kvalitativa måtten måste få storvikt. 1992/93:1 Bilaga 3 Förordaringen av modellerna. Det vore orimligt för nundre högskolor om de studerandesval av högskola skulle påverka resurstilldelningen. Utbildningsuppdragetmåste innehålla rätt utformade incitament till bättre resursutnyttjande. Nyaredovisningssystem () kommer att medföra en avsevärd förbättring. Dettamåste snabbt införas i hela högskolesektorn, så att resultaten kan redovisassnabbt och korrekt. Modell I är enklast attanvända, men modell II är intressantare, den behöver dock utveckas(hjälper gärna till). Modell IIförutsätter att den totala dimensioneringenmotsvarar efterfrågan. Om det finns kö till högskolan finns risk för att allahögskolor ökar sitt intag, vilket leder till att totala anslagsbelastningenriskerar att bli högre än avsett. Anslagen till forskning och forskarutbildningbör ingå i ett med grundutbildningsanslaget gemensamt ramanslag för varjehögskoleenhet. Utbildningsuppdraget blir då forsknings- och utbildningsuppdrag. Resursbehovenav utrustning varierar över åren och mellan olika universitet och högskolor.Även behövs ett system med centrala medel för ut- HUG,, DH ochTH rustning, vilket gerbättre förutsättningar för att planera centrala upphandlingar. Högskolestyrelsenbör medverka vid bedömningen av uppkommande utrustningsbehov, när frågan omdimensionering av datorsatsning och vetenskaplig grundkurs faststäUts.Förordar modell 1. 1992/93:1 Bilaga 3 DI, HLS, HLu, HK, HS, Västernorrlandsoch Förordar modell II. För ett visst läsårredovisas en fördelning av antalet utexaminerade på olika studieprogram. Dettakan fluktuera betydligt över åren och får då inte automatiskt leda tillplötsliga skillnader i resurstilldelningen. En bastilldelning måstegaranteras. Iordningställda utrymmen för ett visst antal studerande är en fast etableradresurs som inte låter sig tänjas. Förändringar måste ske mycket långsiktigtefter noggrann planering. Förordar en kombination avmodell 1 och II, med ett fast och ett rörligt bidrag, då detta tillgodoserkravet på dels planerad utveckling, dels maximalt utnyttjande av resurserna. Förordar modell II. Det är viktigt att införandet av ett system med prestationsrelateradresurstilldelning inte sker förrän lämpliga former för utvärdering prövats i enförsöksverksamhet. Förordar modell I.Storleken på de kommande utbildningsuppdragen bör anpassas till de tidigareresultaten. Basresursernamåste vara så stora att de ger stabilitet och kontinuitet åt organisationen.Värde i att geografiskt sprida utbildningen. HH Uppdragen till högskolorna bör ges som Prop.1992/93:1 rikttalför lägsta antal platser med möj- Bilaga 3 lighet att efter hörande avregeringen tillfälligt minska antalet. Resurserna bör följa studenterna inledningsvis, vilket ger tid att anpassa sig till systemet. HÖ Positiv till att utbildningsuppdraget fo- kuseraspå prestationer och större frihet i hur uppdragen skall genomföras samt att detbör finnas en viss rörlighet i resurserna. HKs Modell I är stabilast, fördelningen mel- lanfast och rörlig resurs bör utredas ytterligare. Riskkapital för att utvecklanya smala/innovativa utbildningsalternativ behövs. NFR Påpekar att det är viktigt för återväxten avforskare att inte högskolor tillåts att styra över medel till billigareutbildningar för att uppfylla kraven på examination. Mål och resurser måstevara avstämda mot varandra. som vid de tekni- skahögskolorna kan statsmakterna fortfarande behöva styra mot och aktivt finansieraen ökning av under hela 90-ta-let. På lång sikt är självfallet målet att ingautbildningar skall behöva regleras. Resursertill forskning och forskarutbildning: LFS Forskningsråden bör göra mer långsikti- gasatsningar, för att mindre riskfyllt kunna knyta doktorandtjänster till projekten.Öronmärkningen av studiestödet till doktorander bör behållas. SSF Större delen av forskningsanslaget skall fördelasöver grundforskningsråden och en mindre del över sektorsråden. SFS Andelen fasta anslag i förhållande tiU Prop.1992/93:1 externa anslag måste öka. Öronmärk- Bilaga 3 ningen av studiestödet tilldoktorander bör behållas. En fördubbling av antalet doktorsexamina kräverstora resurstillskott. UU Avvägningen mellan fasta och rörliga re- sursersom finns är ändamålsenlig. Om någon förändring skall göras bör andelenfasta resurser öka. UL Konstnärligt utvecklingsarbete bör ha en Tillstyrker förslagen om en minikrysslista. Rådens innovativa rollpå universitetens bekostnad är överbetonad. Former bör införas för direktsamråd mellan fakulteter och högskoleledningar å ena sidan och forskningsrådenå den andra för att diskutera den långsiktiga inriktningen av rådens stöd. UU ULi har lägsta andelen fakultetsmedel. Enökning av de fasta resurserna bör ske för att minska obalansen mellan fasta ochrörliga resurser. UHÄ Forskningen vid finansiella begränsning- artenderar att styras till traditionella områden och avskärmas från okonventionella,innovativa och riskfyllda områden. Leder till taktisk planering i stället fören profilering. RRV En mer rationell resurstilldelning krävs. Ettresultatinriktat resurstilldelningssystem liknande grundutbildningens börinföras. FRN Varnar för mekanisk tilldelning av re- surser.En löpande diskussion är nödvändig. SFR Det behövs långsiktighet i resurstilldel- ningen.Den rörliga resursen på fakultetsnivå för forskning är för liten för attmotverka instabilitet och karriärstegen HTAJ,HE/V, HLu, HKs, HJ och HKr förforskare är för smal, därför borde rådsmedlen vara attraktiva. Rimligtstora fasta och till kompetensen anpassade forskningsresurser bör tilldelashögskolorna. Detär angeläget att säkerställa små, exklusiva ämnen. Nuvarande relation mellanråds- och fakultetsanslag är väl avvägd. Viktigt att rådens medel inte binds förlånga tider, mekanismer som stimulerar rörligheten bör skapas. Dennuvarande balansen inom högskolan mellan fasta resurser och rörliga resurseri form av rådsmedel på det biomedicinska området bör förskjutas tillförmån för de rörliga medlen. Möjligheterna att göra forskningsprioriteringarutifrån vetenskapliga kriterier på en nationell nivå bör säkerställas. Snabbainsatser på särskilda insatsområden bör kunna göras och ny forskning på samhällsrelevantaområden kunna initieras. Prop.1992/93:1 Bilaga 3 Högskolan kommer attfortsätta vara beroende av externa anslag i stor utsträckning. Högskolornabör ha fasta forskningsresurser, men det ger en kvalitetsstärkande effekt attmedel fördelas efter forskningsrådsprövning som . Detta leder till enönskvärd konkurrens mellan högskoleenheterna, som får incitament attrekrytera bra lärare. Det krävs att rådet har fortlöpande kontroll överforskningsmedlens användning. Råden har större möjligheter än enskilda högskoleenheteratt anlägga ett nationellt perspektiv på behoven av forskning och tjänster. Ennationell plan behövs för att säkerställa forskarutbildning i små, exklusivaämnen. Det är högskolans forskaresom i praktiken själva prioriterar och i praktiken beslutar om rådens tiUdelningav resurser. Medel som fördelas via forskningsråden har en kvalitetshöjandeeffekt som regeringen kan ange sina övergripande prioriteringar avför samhället angelägna forskningsområden. Småämnen skall garanteras i ett basutbud av grund- och forskarutbildning.