prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — 1 de låginkomstiänder för vUka det finnsaktuell statistik har i genomsnitt av statsutgifterna gåtttill bostäder, infrastruktur (Kh sociala trygghetssystem och tjänster.' Deintemationella bistånds- (Kh finansinstitutionernas satsningar är också små.År 1988 gick till exempel endast en procent av FN-systemets sammanlagdabiståndsfinansierade utbetalningar till bosättningar ' och är 1991, uppgickVärldsbankens och Internationella utvecklingsfondens (IDA:s) samlade utiåningtill tätortsutveckling, vattenförsörjning och avloppsanläggningar') tillendast 5,5 resp. av den totala utlåningen. 7.2Å andra sidan framgår det avtUlgänglig information att tekniska samarbetsprojekt inom bostads- ochbyggnadssektorn genererar betydande offentliga (Kh privata investeringar. Sågenererade t.ex. varje dollar som UNDP bidrog med till tekniskt samarbete inombostadsområdet 1988 tUl följdinve-steringar på 122$, vilket är den högstasiffran bland UNDP:s samtliga biståndssektorer. 7.3Detta är granden för den"självhjälpsinstäilning" som förespråkats inom boende- ochbebyggelsesektom. Yttre bistånd kommer att bidra till att generera de inreresurser som krävs för att förbättra alla människors levnads- och 1' Inga samlade uppgifter finns tillgängliga för intemautgifter eller officiellt utvecklingsstöd i fråga om boende och bebyggelse. Deuppgifter som återfinns om utvecklingen i världen, 1991,och som gäller 16 utvecklingsländer med låga inkomster visar dockcentralregeringarnas utgifter för bostäder, utsmyckning och rekreationsområdensamt social trygghet i genomsnitt uppgick till , varvid SriLänka, som har inlett ett kraftfullt bostadsprogram, hade det högsta procenttaletmed . I de industrialiserade OECD-ländema varierade pr(x:ent-talenför dessa slag av statsutgifter från lägst till högst 49,4 procentmed ett genomsnitt på (, , 1991,World Development Indicators, tabell 11, , D.C., 1991). 2) Se rapporten från Generaldirektoratet förutveckling och intemationellt ekonomiskt samarbete som innehåUer preliminära statistiska uppgifter om verksamheter (A/44/324E/1989/106/Add.4, annex). 3) Annual Report, 1991 (,D.C., 1991) >UNDP, "Reported investment commitments related toUNDP-assisted projects, 1988", tabell 1: "Sectoral distribution ofinvestment commitment in 1988-1989" arbetsmUjöfram och däribland också det stigande antalet arbets- Skr.1992/93:13 lösa: den "inkomstlösa grappen". måste allaländer vara klara över stadsutvecklingens miljökonsekvenser, viUca måsteangripas på ett samlat sätt (Kh med hög prioritet för behoven hos städemas (Khlandsbygdens fattiga, de arbetslösa (Kh det växande antalet människor utannågon inkomstkälla. Målför boende- (Kh bebyggelsesektom 7.4Det övergripande målet förboende- (Kh bebyggelsesektom är att förbättra boendets sociala, ekonoiniska(Kh miljömässiga kvalitet och alla människors livs- och arbetsmiljö - särskiltde fattiga i städerna och på landsbygden. En sådan förbättring bör ske genomtekniska samarbetsprojekt, samverkan mellan de offentliga, privata (Kh lokalasektorerna samt lokala grappers och särskUda intressegrappers (kvinnor,ursprungsbefolkning, äldre och handikappade) delaktighet i beslutsprocessen.Denna inriktning bör vara kärnan i de nationella bostadsstrategiema. Närländerna utvecklar dessa strategier behöver de prioritera bland de åttaprogramområdena i detta dokument i enlighet med sina egna nationeUa planer ochmål och med full hänsyn tagen till sina sociala (Kh kultureUa möjligheter.Dessutom bör länderna vidta lämpliga åtgärder för att följa dessa strategiersverkan på marginalise-rade och eftersatta grupper (Kh med särskild hänsyn tillkvinnornas behov. 7.5De programområden som omfattasav detta kapitel är: A. Attge tillfredsställande boende åt alla B. Attförbättra förvaltningen cxh skötseln av bostäder C. Attfrämja en hållbar och långsiktig planering och förvaltning av markanvändningen D. Attfrämja ett sanUat utbud av infrastrukturmUjö: vatten, sanitet, avlopp, hantering av riskavfall och fast avfall E. Attfrämja varaktiga energi- och transportsystem i tätorter F. Attfrämja bostadsplanering och förvaltning i omräden som ofta drabbas av naturkatastrofer G. Attfrämja hållbar (Kh långsiktig byggnadsindustriverksamhet H.Att främja kunskapsutveckling (Kh kapacitetsuppbyggnad för boende- ochbebyggelseutveckling Att ge tillfredsställande boende åt alla 7.6 Attha tillgäng till ett säkert och hälsosamt boende är av avgörande bety delse för människors fysiska, psykiska, s(Kiala (Kh ekonomiska välbefin nande (Kh bör vara en grandläggande del i nationella och intemationella åt gärder. Rätten till en tillfredsställande bostad som en grandläggande mänsk- ligrättighet finns inskriven i den allmänna förklaringen om de mänskliga rät- Skr.1992/93:13 tighetema och den internationella konventionen om de ekonomiska,scKiala och kulturella rättigheterna. Trots detta beräknas minsten miljard människor sakna en säker (Kh hälsosam bostad och om inga verksammaätgärder vidtas kommer detta antal att öka dramatiskt under slutet av dettaårhundrade och därefter. 7.7 Ettbetydande världsomspännande program för att möta detta problem är den globala strategin för bostäder åt alla som antogs av (resolution 43/181, bilaga). Trots att denna strategi vunnit ett vittomfattande stöd krävs en betydligt högre nivä på det politiska och ekonomiska stödet för att den skall uppnä sitt mäl att under lätta för alla att få ett tillfredsställande boende vid slutet av detta århundrade och därefter. 7.8 Måletär att åstadkomma tillfredsställande boende för snabbt växande befolkningar och för de nu eftersatta fattiga i städema och på landsbygden genom självhjälpsinställning till boendeutveckling CKh förbättring som är miljömässigt sund. 7.9 Följandeätgärder bör vidtas: a)Som ett första steg mot måletatt "förse alla med en tillfredsställande bostad" bör alla ländervidta omedelbara åtgärder för att förse sina hemlösa fattiga med bostäder,medan de intemationella offentliga (Kh finansieUa institutionerna bör inledaaktioner för att stödja utvecklingsländemas strävanden att förse de fattigamed bostäder, b)alla länder bör anta (Kh/ellerförstärka nationella bostadsstrategier med avpassade mål som grundas påprinciperna och rekommendationerna i den Globala bostadsstrategin tUl år 2000.Människor bör skyddas i lag mot orättfärdig avhysning från sina hem eller sinjord, c)alla länder bör på lämpligtsätt stödja strävandena bland städemas och landsbygdens fattiga, de arbetslösaoch den inkomstlösa grappen att skaffa tak över huvudet genom att anta elleranpassa lagar och författningar så att de underlättar dessa människors tillgångtiU mark, finansiering och bUligt byggmaterial och genom att aktivt stödja enreglering och kvalitetsförbättring av informella bosättningar och stadsslumsom en snabbåtgärd (Kh en pragmatisk lösning på bostadsbristen i tätorter, d) allaländer bör på lämpligt sätt underlätta för de fattiga i städema CKh på landsbygden att finna bostäder, genom att anta (Kh genomföra bostads och finansieringsprogram och nya, innovativa mekanismer som är anpassade till omständigheterna, e) alla länder börstödja och utveckla miljömässigt samordnade bostads strategier på nationell, regional och nivå genom samverkan mel lan de privata, statliga och lokala sektorerna och med stöd av lokala organi sationer, 95 f) alla länder, ochsärskilt utvecklingsländerna, bör på lämpligt sätt for- Skr. 1992/93:13 mulera (Kh genomföra program för att minska följdema av flykten från landsbygdengenom att förbättra levnadsförhållandena i landsbygdsområden, g) allaländer bör, där så är lämpligt utveckla (Kh genomföra program för omflyttning som angriper de särskilda problem som befolkningar som tving ats flytta har i sina respektive länder, h)alla länder bör, där så är lämpligt, dokumentera (Kh övervaka genomförandet avsina nationeUa bostadsstrategier, bl.a. genom att tillämpa de riktlinjer somantagits av Kommissionen för boende- och bebyggelsefrågor och de bostadsindikatorerför effektiviteten som tas fram gemensamt av FN:s centram för boende ochbebyggelse (Habitat) CKh , i)bilateralt (Kh multilateralt samarbete bör stärkas i syfte att stödja utvecklingsländernasgenomförande av sina nationella bostadsstrategier, j)globala resultatrapporter som täcker såväl nationella program som deintemationella organisationernas och de bilaterala biståndsgivarnas verksamhetbör produceras och spridas sä som krävs i den Globala strateginför bostäder åt alla . a) Finansieringoch kostnadsberäkning 7.10 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostnaden (1993 - 2000) för att genomföra de åtgärder som redovisas i detta program till , inklusive cirka 10 mUjarder dollar från Världssamfundet som bidrag eller som förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefär liga uppskattningar som inte har granskats av regeringarna. De verkliga kostnadema och finansiella villkoren, däribland även eventuella icke-för- månsvillkor, kommer att bero på bl.a. de särskilda strategier och program regeringarna beslutar om för genomförandet. b) Vetenskapligaoch tekniska instrument 7.11 Kraveni detta avseende behandlas i vart och ett av de övriga program områdena i detta kapitel. c) Kunskapsutvecklingoch kapacitetsuppbyggnad 7.12 Industriländernaoch finansieringsinstituten bör ge särskUt stöd till ut vecklingsländerna för att utveckla självhjälpsinrUctning för bostadsförsörj ning åt alla, även den inkomstlösa grappen och för att täcka forskningsinsti tutioner och utbildningsverksamhet för myndighetspersonal, fackmän, kom muner och icke-statliga organisationer samt stärka den lokala kompetensen för att utveckla lämpliga tekniska lösningar. Att förbättra förvaltningen och skötseln av Skr. 7.13Vid kommermajoriteten av världens befolkning att leva i städer. Även om tätorter,särskilt i utvecklingsländema, visar mänga av symptomen på den globala miljö-och utvecklingskrisen, genererar de ändå av BNP och kan, om deförvaltas pä ett ändamålsenligt sätt, utveckla förmågan att vidmakthålla sinproduktivitet, förbättra levnadsförhållandena för sina invånare och förvaltanaturresurserna pä ett hållbart sätt. 7.14Vissa storstadsregionersträcker sig över gränsema för flera politiska och/eller administrativa enheter(regionala och lokala samfälligheter) även om de bildar ett enhetligtstadssystem. I många fall kan denna politiska hete-rogenitet hindragenomförandet av omfattande miljöförvaltningsprogram. 7.15 Målenär att säkerställa en hållbart inriktad förvaltning av alla tätorts bildningar, särskilt i utvecklingsländerna, för att öka deras förmåga att för bättra invånarnas levnadsförhållanden, särskUt de marginaliserade och ef tersatta, och därigenom bidra till att uppnå de nationella målen för den eko nomiska utvecklingen. a)Att förbättra stadsförvalmingen 7.16 Entillgänglig ram för att stärka förvaltningen utgörs av det stadsför valtningsprogram (UMP) som utarbetats gemensamt av FN:s utvecklings program. och centmm för boende och bebyggelse (Ha bitat). Detta är en samordnad global satsning för att bistå utvecklingslän derna i arbetet med stadsförvaltningsfrågor. Dess tUlämpning bör utsträckas till att täcka alla berörda länder - 2000. Alla länder bör pä lämpligt sätt, och i enlighet med nationella planer, mäl (Kh prioriteringar och med stöd av representanter för lokala myndigheter och icke statliga or ganisationer vidta följande åtgärder på nationell, regional och nivå med bistånd av relevanta program- och stödorgan: a)Anta och tillämpa riktlinjerför stadsförvaltningen inom områdena markanvändning, värd av stadsmiljön,förvaltning av infrastrakturen samt ekonomi och administration, b)påskynda ansträngningarna attminska fattigdomen i städeraa genom ett antal åtgärder, bl.a.: i)Att skapa sysselsättning för de fattiga i städerna, särskUt kvinnorna, genomatt skapa, förbättra och vidmakthåUa infrastmktur (Kh tjänster i städerna ochgenom att stödja ekonomiska aktiviteter inom den fria sektom, som reparationer,återanvändning, tjänster (Kh handel i liten omfattning, ii)att ge särskilt stöd till de allra fattigaste i städerna, bl.a. genom tUl- 7 1992/93. skapandetav en social infrastmktur som minskar svält och hemlös- Skr. 1992/93:13 hetoch genom tillskapandet av lämplig service, iii) att uppmuntratillkomsten av inhemska lokalt baserade organisationer, privatafrivilligorganisationer och andra former av icke-statliga sammanslutningar somkan bidra till arbetet med att minska fattigdomen och förbättraläginkomstfamiljernas livskvalitet; c) Antanyskapande strategier i stadsplaneringen för att komma tiU rätta med miljöcKh samhällsproblemen genom att: i)Minska subventioner till och tillämpa full konstnadstäckning förmiljörelaterade och andra tjänster med hög standard (t.ex. vattenförsörjning,sanitet, avfallshantering, vägar, telekommunikationer) som erbjuds omräden medhögre genomsnittsinkomster, ii)förbättra infrastrukturen och tjänsteförsörjningen i fattigare stadsområden, d) Utvecklalokala strategier för att förbättra livskvaliteten och miljön ge nom att samordna beslut om markanvändning och markförvaltning, investe ringar i de offentliga och privata sektorerna och mobUisering av mänskliga och materiella resurser för att därigenom främja tillkomsten av arbetstillfäl len som är miljömässigt sunda och skyddar mänsklig hälsa. b) Attförbättra städemas datasystem 7.17 Allaländer bör - 2000, där så är lämpligt med aktivt stöd av näringslivet, utföra pilotprojekt i utvalda städer med insam ling, analys och påföljande spridning av data inklusive miljökonsekvensbe dömningar rörande dessa städer på lokal, regional, nationell och internatio nell nivå, och upprätta behandlingskapacitet för dessa stadsdata. ) FN-orga nisationer som t.ex. Habitat, och kan ge teknisk rådgivning och utforma modeller för sådana databehandlingssystem. c) Atiuppmuntra utvecklingen av medelstora städer 7.18För att minska tiycket på destora tätorterna i utvecklingsländerna bör program och strategier genomförassom syftar till att utveckla medelstora städer som kan ge arbetstillfällen åtde arbetslösa i landsbygdsområdena och ger stöd åt landsbygdsbaseradeekonomiska aktiviteter, även om en sund stadsförvaltning är grundläggande föratt städemas utbredning inte sprider resursförstöringen till ett allt störreområde och ökar ttycket att exploatera friytor, jordbraksmark och grönområden. 7.19I detta syfte bör alla länderdå så är lämpligt granska urbaniseringsprocesser och program för attfastställa mUjökonsekvensema av utbyggnaden (Kh tillämpa planerings- ochförvaltningsmetoder som är särskilt anpassade till de växande medelstorastädernas behov, resurser (Kh karakteristiska ') Ett pilotprojekt av detta slag. Stadsdataprogrammet(Programme /CD?/) pågår redan inom för boende ochbebyggelse (Habitat) och syftar till att producera, och sprida till dedeltagande städema, mjukvara för datorapplikationer för att lagra, behandla ochhämta data om städer för utbyte och spridning lokalt, nationellt ochintemationellt. egenskaper.Där sä är lämpligt, bör ländema även koncentrera sina verk- Skr. 1992/93:13samheter på sådant som underlättar övergängen från landsbygdens livs- ochbostadsmönster till städernas och att gynna utvecklingen av småskalig ekonomiskverksamhet, särskUt livsmedelsproduktion, sä att inkomstmöjligheter tillskapaslokalt (Kh varor och tjänster kan förmedlas tUl städernas landsbygdsomgivning. 7.20Alla städer, särskilt de som präglas av allvarliga och hållbara utvecklingsproblem,bör, i enlighet med nationeUa lagar (Kh andra författningar, utveckla ochstärka program som angriper sådana utvecklingsproblem och leder in utvecklingenpå långsiktigt hållbara vägar. Vissa internationella initiativ till stöd fördetta arbete, som FN:s centram för boende- (Kh bebyggelses (Habitat) programför hållbara städer (Sustainable Cities Programme) (KhVärldshäls(X)rganisationens (WHO) Program för sunda städer, bör intensifieras.Ytterligare initiativ omfattande , de regionala utvecklingsbankema(Kh bUaterala organ och andra intressenter, särskUt internationella (Kh nationellarepresentanter för de lokala myndighetema, bör stärkas och samordnas. Enskildastäder bör, där sä är lämpligt: a)Institutionaliseradelaktighetsnormer för en häUbar stadsutveckling som bygger pä en fortlöpandedialog mellan dem som är inblandade i stadsutvecklingen (offentiig och privatsektor, lokala organ och grapper), särskilt kvinnor och ursprangsbefolkningar, b)förbättra stadsmUjön genom attfrämja sociala nätverk och mUjömed-vetande genom delaktighet av lokala grapper(Kh organ vid identifiering av behoven av offentiig service, behov avinfrastraktur, försköning och förbättring av allmänna rekreationsområden samtdå äldre byggnader, historiska delar (Kh andra kultureUt värdefulla byggnaderoch konstverk skyddas (Kh/-eller restaureras. Dessutom bör program förgrönområden sättas i gång för att skapa självbärande utvecklingsverksamheter(Kh såväl formella som informella arbetstUlfäUen för låginkomsttagare istäderna, c)stärka de lokala beslutandeorganens kapacitet att mer effektivt kunna möta de många utmaningar somförknippas med snabb och sund tätortsutbyggnad genom ett samlatplaneringsgrepp som erkänner städemas individuella behov (Kh som grandas päekologiskt sunda stadsplaneringsprinciper, d) deltai internationella "hällbara stadsnätverk" i syfte att utbyta erfaren heter (Kh skaffa fram nationellt och intemationellt tekniskt cKh finansiellt stöd, e) främjaskapandet av mUjömässigt sunda (Kh kultureUt varsamma tu ristprojekt som en väg att varaktigt utveckla bostadsområden i städema (Kh på landsbygden, (Kh som en väg att decentralisera tätortsutvecklingen (Kh minska skillnader mellan regioner, f) upprättamekanismer, med stöd av relevanta intemationella organ, för att skaffa fram resurser till lokala initiativ för förbättringar av miljökvalite ten, g) gelokala gmpper, icke-statliga organisationer och enskUda personer befogenhet att ta på sig ansvaret för att förvalta (Kh förbättra sin närmiljö genom att instrament, tekniker och metoder som bygger pä delaktighet in går som en naturlig del i mUjövärden, 7.21 Städerna i allaländer, även i industriländema, bör förstärka sitt inbör- Skr. 1992/93:13 des samarbete inom ramen för icke-statliga organisationer som är aktiva inomdetta område, som t.ex. (lULA), för lokala miljöinitiativ (ICLEI) ((Cities). a) Finansieringoch kostruidsberäkning 7.22 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostanden (1993 - 2000) för att genomföra åtgärdema i detta program till , inklusive från Världssamfundet som bidrag eller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskatt ningar som inte har granskats av regeringarna. De verkliga kostnaderna (Kh finansiella villkoren, däribland även eventuella icke-förmänsvillkor, kom mer bl.a. att bero på vilka särskilda strategier och program regeringarna kommer att besluta om att genomföra. b) Kunskapsutvecklingoch kapacitetsuppbyggnad 7.23Utvecklingsländerna bör, medlämpligt internationellt bistånd, överväga att inrikta sig på utbildning ochuppbyggnad av den kader av förvaltningspersonal, tekniker, administratörer ochandra betydelsefulla medarbetare som behövs för att framgångsrikt förvalta ensund urbaniseringsutveckling och tillväxt och utrastade med nödvändigafärdigheter för att analysera och tillämpa nyskapande erfarenheter frän andrastäder. För detta ändamål bör hela skalan av utbildningsmetoder - från formellutbildning till användning av massmedier - utnyttjas liksom ävenaktivitetspedagogiska "leaming by doing"-metoder. 7.24Utvecklingsländerna bör ävenfrämja teknisk forskning (Kh utbUdning genom förenade insatser avbiståndsgivare, icke-statliga organisationer (Kh det privata näringslivet inomområden som avfallsreduktion, vattenkvalitet, energisparande, säkerkemikalieproduktion och mindre miljöförorenande transporter. 7.25Kapacitetsutvecklande åtgärdersom vidtas i alla länder, understödda såsom anges ovan, bör förutom utbildningav enskilda personer (Kh arbetsgrapper även omfatta institutionellaarrangemang, administrativa ratiner, kopplingar mellan institutioner,informationsflöden och konsultativa processer. 7-26Dessutom bör internationella insatser, som t.ex. stadsförvaltningsprogrammet(Programme), även i fortsättningen bistå utvecklingsländerna,i samarbete med multilaterala och bilaterala organ, i strävan att utvecklastrukturer som bygger på delaktighet genom att mobilisera de mänskligaresurserna inom den privata sektorn, i de icke-statiiga organisationerna samtbland de fattiga, särskUt kvinnor och eftersatta grapper. Att främja en långsiktig planering och förvaltning av Skr. 7.27 TUlgångtill markresurser är en väsentlig del i levnadssätt som långsik tigt medför ringa påverkan på miljön. Markresurser är granden för männi skans livsbetingelser och ger jordbraksmark, energi, vatten och möjligheter till all mänsklig verksamhet. I snabbt växande stadsområden blir det allt svå rare att få tUlgång tUl mark genom konflikterna mellan de krav som ställs beträffande industri, bostäder, handel, jordbrak, markägarstrukturer (Kh behovet av friytor. Dessutom förhindrar de stigande markprisema i städerna de fattiga frän att få tillgång tUl lämplig mark. I landsbygdsområden resulte rar ohållbara metoder - som t.ex. den exploatering av olönsam jord och det intrång i skogar och ekologiskt känsliga områden som görs av kommersiella intressen och landsbygdsbefolkningar som saknar mark - i såväl miljöförstö ring som minskad avkastning för utarmade nybyggare på landsbygden. 7.28 Måletär att genom en miljömässigt sund fysisk planering och vändning tUlgodose markbehoven för alla hushåll (Kh när detta är tillämp ligt, tillgång tUl kommunalt eller koUetivtägd (Kh förvaltad mark. Särskild uppmärksamhet bör ägnas kvinnors behov samt utsprangsbefolkningen av ekonomiska och kulturella skäl. 7.29Alla länder bör överväga att,där så är lämpligt, företa en heltäckande nationeU markinventering för attkunna upprätta ett markinformationssystem där markresurserna är indelade eftervilken markanvändning som är bäst lämpad samt där miljömässigt känsliga ellerkatastrofdrabbade omräden definieras så att särskilda skyddsåtgärder kanvidtas. 7.30Som nästa steg bör alla länderöverväga att utveckla nationella markanvändningsplaner för att styrautvecklingen och användningen av markresurserna enligt följande: a)Att upprätta där så ärtUlämpligt en ändamålsenlig nationell lagstiftning för att styra genomförandetav nationeUa program för en miljömässigt sund tätortsutveckling,markanvändning, bostadsförsörjning och en förbättrad styming av städernasexpansion, b)att, där sä är tUUämpligt,skapa effektiva CKh tiUgängUga marknader för handel med mark, som svarar mot degemensamma utvecklingsbehoven, genom bl.a. förbättradefastighetsregistreringssystem och genom att ström-linjeforma procedurer förmarktransaktioner, c)att utveckla skatteförmåner ochkontrollåtgärder för markanvändning, däribland även planlösningar för en merrationell (Kh mUjömässigt sund användning av knappa markresurser, d) att uppmuntrasamarbete mellan den offentliga, privata och lokala sek torn vid förvaltningen av markresurser för bostadsutvecklingsändamål, 101 e) att utveckla lokaltbaserade förfaranden för skydd av markresurserna Skr. 1992/93:13 i befintlig bebyggelse i städer och pä landsbygd, f) attfastställa lämpliga former för markägande som ger ttygghet i ägan det för aUa markanvändare, särskilt urspmngsbefolkningen, kvinnor, lokala samfälligheter, stadsinvånare med låga inkomster och de fattiga på landsbyg den, g) attpåskynda ansträngningama att främja den fttiga stads- och lands bygdsbefolkningens tUlträde tiU mark, genom bl.a. kreditprogram för mark förvärv och för byggnation/förvärv eller förbättring av säkra och hälso samma bostäder och infrastrakturella tjänster, h)att utveckla, och stödja genomförandet av, en förbättrad markförvaltning somsamlat behandlar de potentieUt konkurrerande behoven för jordbmk, industri,transporter, stadsutveckling, grönområden, nationalparker (Kh andra vitalabehov,