prop · GG0364 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:64 omEES-avtalet och advokaterna, m.m. Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdragur regeringsprotokollet . Ipropositionen behandlas framförallt frågor om anpassning av reglerna i (RB) till , särskilt tvä EG-direktiv som ingår i avtalet. Det enadirektivet rör möjligheterna för advokater från EES-stater att vara verksammainom EES-området. Det andra direktivet behandlar frågan om erkännande av vissahögre examina. I propositionen föreslås att de aktuella reglerna införlivasmed svensk rätt genom att arbetas in i RB. Inom advokatområdet sker generelltsett en snabb internationalisering. I propositionen beaktas även vissa av dekrav denna utveckling ställer på regleringen i RB. En del av de valdalösningarna går därför längre än vad i och för sig kräver. Närdet gäller reglerna om ombud vid rättegäng föresläs i propositionen vissaändringar. Kravet pä svenskt medborgarskap för ombud föreslås helt avskaffatmedan hemvistkravet anpassas till men behålls i övrigt. Detföreslås att kravet att ett ombud skall behärska svenska språket uttryckligenskall framgå av RB. Vidare föreslås att reglerna i 33 kap. RB om delgivningändras pä det sättet att 33 kap. 7 § upphävs medan hemvistkravet i 33 kap. 8§anpassas till . Ipropositionen föresläs också att regler införs som innebär att en advokat frånEES-området och som tillhandahåller advokattjänster i i princip skalljämställas med en svensk advokat. Det innebär t.ex. att en sådan advokat kanbli förordnad till offentlig försvarare om rätten finner honom lämplig. Denutländske advokaten skall använda sitt hemlands advokattitel uttryckt pä detlandets språk. Advokaten är skyldig att följa svenska regler om 1Riksdagen 1992/93. Rättelse:Sid 1: ändrade. god advokatsed och iprincip gäller samma regler om tillsyn och sanktioner Prop. 1992/93:64 förden utländske advokaten som för en svensk advokat. Propositioneninnehåller även förslag om ändringar i de regler som behandlar fömtsättningamaatt bli antagen som ledamot av . Medborgarskaps- ochhemvistkraven försläs anpassade till . Dt föreslås också att enutbildning som i ett annat EES-land krävs för att bli advokat där skallerkännas i . En förutsättning är dock att sökanden genomgått ettlämplighetsprov som visar att han har tillräckliga kunskaper om den svenskarättsordningen. Det införs dessutom en möjlighet för att idet enskilda fallet medge undantag frän utbildningskraven för den som ärmedlem i ett utländskt advokatsamfund. Även vissa andra ändringar föreslås närdet gäller förutsättningarna att bli advokat. Föroffentligt anställda inom rättsväsendet krävs inte nägra ändringar av gällanderegler. De krav beträffande svenskt medborgarskap och viss typ av utbildningsom finns bedöms därför kunna kvarstå oförändrade. Lagändringamaföreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Härigenom föreskrivs i fräga om deb att33 kap. 7 § skall upphöra att gälla, deb att 8kap. 2 och 7§§, 12kap. 2 och 3§§, 21 kap. 3§ samt 33 kap. 8§ skall ha följandelydelse, deb att det i 8 kap. skall införas en ny paragraf, 9 §, av följandelydelse. 8 kap. 2' Till ledamot av fär endast den antas som 1. är svensk medborgare eller medborgare i , , eller , Till ledamot av fär endast den antas som 1. är svensk medborgare eller medborgare / en annan stat inom Europeiska ekonombka samarbets området, 2. har hemvist i , 2. har hemvist i eller i en annan stat inom Europebka ekono miska samarbetsområdet, 3.har avlagt dekunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till domarämbete, 4.har genomgåttför advokatverksamhet erforderlig praktisk och teoretisk utbildning, 5.har gjort sigkänd för redbarhet, och 6. även i övrigt bedöms lämplig att utövaadvokatverksamhet. får i Advokatsamfundetsstyrelse får i enskilda fall medge undantag från enskilda fall medgeundantag från antagningskraven såvitt gäller första antagningskraven såvitt gäller första stycket 1 och 2. stycket 1 och 2. tagningskraven enligtförsta stycket 3 och 4 beträffandeden som är auktoriserad som advokat i en annan stat i enlighet med dårgällande bestämmeber. Den somhar genomgått en utbildning som krävs för att bli advokat i en stat inomEuropebka ekonombka samarbetsområdet och som i genomgått ett prov somvisar att han har tillräckliga kunskaper om den svenska rättsordningen, skallanses uppfylla kraven enligtförsta stycket 3 och 4. Den som har blivitauktoriserad som advokat i , , eller i enlighet meddär gällande bestämmelser och som därefter under minst tre är pä etttillfredsställande sätt har tjänstgjort som biträdande jurist pä advokatbyrå iSverige skall anses uppfylla kraven enligt första stycket 3-6. ■Senaste lydelse 1991:364. Den som är försatt i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte antas till ledamot. Inte heller får den antas till ledamot som enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. är förbjuden att utöva rådgivningsverksamhet. Lagfaren domare i eller befatt- Lagfaren domare i eller befatt- ningshavare vid allmän domstol eller ningshavare vid domstol eller allmän allmänåklagare eller kronofogde får inte antas till ledamot; inte heller den somannars är anställd i statens eller kommuns tjänst eller hos annan enskild änadvokat, om inte styrelse medger undantag. Vad som sagtsgäller dock inte befattningshavare vid allmän advokatbyrå. åklagareeller kronofogde får inte antas till ledamot; inte heller den som annars äranställd i en stats eller kommuns tjänst eller hos någon annan enskild änadvokat, om inte styrelse medger undantag. Vad som sagtsgäller dock inte den som är anställd vid allmän advokatbyrå. Enadvokat, som i sin verksamhet uppsåtligen gör orätt eller som annars förfaroredligt, skall uteslutas ur . Är omständigheterna mildrande,får i stället varning tilldelas honom. Åsidosätteren advokat annars sina plikter som advokat, får varning eller erinran meddelashonom. Är omständigheterna synnerligen försvårande, fär han uteslutas ursamfundet. Tilldelasen advokat varning, fär han, om det finns särskilda skäl, även åläggas att utgeen straffavgift till samfundet med lägst ettusen och högst . Frågor omuteslutning som sagts, varning, straffavgift eller erinran prövas avsamfundets styrelse eller, i den mån så bestämts i stadgarna, av annatsamfundets organ. Har prövningen av sådana frågor överlämnats till ett sådantorgan, är en advokat skyldig att lämna detta organ de uppgifter som behövs förprövningen. Inträder beträffande en advokat sådan omständighet att han enligt 2 § femte eller sjätte stycket inte får antas till ledamot av samfundet, är han skyldig att genast träda ur samfundet. Om han inte gör det, skall styrelsen förordna om hans uteslutning. Detsamma gäller, om en advokat inte längre uppfyller medborgarskapskravet enligt 2 § första stycket 1 eller hemvistkravet enligt 2 § första stycket 2 och styrelsen inte medger att han får stå kvar som ledamot av samfundet. I beslut varigenom någon uteslutits ur samfundet får förordnas att beslutet genast skall verkställas. Brott mot tystnadsplikt enligt 4§ första stycket tredje meningen får inte åtalas av annan än Justitiekanslem. Åtal fär väckas endast om det är påkallat frän allmän synpunkt. Inträder beträffande en advokat sådan omständighet att hanenligt 2 § fiärde och femte stycket inte fär antas till ledamot av samfundet,är han skyldig att genast träda ur samfundet. Om han inte gör det, skallstyrelsen förordna om hans uteslutning. Detsamma gäller, om en advokat intelängre uppfyller medborgarskapskravet enligt 2§ första stycket 1 eller flyttarur riket och styrelsen inte medger att han får stä kvar som ledamot avsamfundet. 2 Senaste lydelse 1991:364. Nuvarande lydebe Föreslagen lydelse Prop. Vad i eller i någon annan lag föreskrivsom advokater skall i tillämpliga delar gälla åven den som är auktoriserad somadvokat i något annat land inom Europebka ekonombka samarbetsområdet närdenne är verksam i . Därvid skall han använda den yrkesbeteckning somanvänds i den stat där han är auktoriserad, uttryckt på denna stats språk ochmed hänvisning till den yrkesorganbation som han tillhör eller till dendomstol vid vilken han enligt den statens lag får tjänstgöra. Om rätten kräverdet, skall den som uppger sig uppfylla kraven iförsta meningen förete bevishärför. Första stycket första meningen omfattar inte bestämmelseni 4 § andra stycket och inte heller bestämmeben i 17 kap. 15 § tredje stycketbrottsbalken. skall underrätta behörigmyndighet eller organbation i den stat där advokaten är auktorberad om beslut ivilket det har konstaterats att han åsidosatt sina plikter som advokat. 12 kap. 2 §3 Såsom ombud må ej brukas annan Säsom ombud får inte brukasan an den som rätten med hänsyn till nan än den som rätten med hänsyn redbarhet, insikter och tidigare till redbarhet, insikter och tidigare verksamhet finner lämplig att vara verksamhet finner lämplig att vara ombud i målet. ombud i målet. härska svenska språket. Ombud skall vara svensk medbor- Ombud skall ha hemvisti gare med hemvist inom riket; dock eller i en annan stat inomEuropebka må även annan brukas säsom om- ekonomiska samarbetsområdet; bud,om rätten med hänsyn till må- dock får även annan brukas såsom letsbeskaffenhet och övriga omstän- ombud, om rätten med hänsyn till digheterfinner det lämpligen kunna omständighetema finner det lämpli-ske. Medsvenskt medborgarskap ' gen kunna ske. jämstälb medborgarskap i ,, eller . Ej må den vara ombud, som är underårig eller ikonkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . 'Senaste lydelse 1991:364. Ej må nämndeman vid den domstol han tillhör föra annans talan. 21 kap. 3§ Vid sin talans förberedande och utförande mä den misstänkte biträdas av försvarare. Försvarare utses av den misstänkte. Är den misstänkte under eller lider han av en allvarlig psykisk störning, utses försvarare av den som har vårdnaden om honom. Har den misstänkte för sig ställt rättegångsombud, anses ombudet som försvarare. Lagfarendomare i eller rättsbil-dad befattningshavare vid allmän domstol eller allmänåklagare eller kronofogde må ej vara ombud, med mindre regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer giver lov därtill. Vad nu sagts skall dockej avse den som, under tjänstledighet, i utbildningssyfte tjänstgör såsom biträdeät advokat. En personfär inte vara försvarare, om han har eller har haft uppdrag åt den misstänkteeller ekonomiska förbindelser med denne och omständigheterna är ägnade attminska förtroendet för hans förmåga att iaktta vad som åligger en försvarareenligt 7 § första stycket. Om försvarare gäller i övrigt 12 kap. 2-5 §§ samt 6§ andra stycket. Lagfaren domare i eller rättsbil-dad befattningshavare viddomstol eller allmän åklagare eller kronofogde får ej vara ombud, med mindreregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer giver lov därtill. Vad nusagts skall dock ej avse den som, under tjänstledighet, i utbildningssyftetjänstgör såsom biträde åt advokat. En personfår inte vara försvarare, om han har eller har haft uppdrag åt den misstänkteeller ekonomiska förbindelser med denne och omständigheterna är ägnade attminska förtroendet för hans förmåga att iaktta vad som åligger en försvarareenligt 7§ första stycket. Utländsk medborgare eller den som har hemvist utomriket får inte vara försvarare om det med hänsyn till rikets säkerhet ärolämpligt. Om försvarare gäller i övrigt 12 kap. 2-5 §§ samt 6 § andrastycket. Har part,som saknar hemvist inom riket, ej hos rätten uppgivit ombud, som äger att förparten mottaga delgivning i målet, förelägge rätten honom, då han förstagången för talan, att för sig ställa sådant ombud och göra anmälan därom hosrätten. Underlåter han det, må delgivning med honom ske genom att handlingenmed posten sändes till Har part,som saknar hemvist inom riket, inte hos rätten uppgivit ombud, som har hemvisti riket eller i en annan stat inom Europebka ekonombka samarbetsområdet ochsom äger att för parten ta emot delgivning i målet, får rätten förelägga honom,då han första gängen för talan, att för sig ställa sådant ombud och göraanmälan därom hos rätten. * Senaste lydelse 1981:828. 5 Senaste lydelse 1991:1549. 'Senaste lydelse 1970:429. Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe Prop. honom.under hans senaste kända ter han det, får delgivning med ho- adress. nom ske genom att handlingen med postensäncb till honom under hans 1.Denna lag träder i kraft dendag regeringen bestämmer. 2.Är ombud enligt 33 kap. 7 §anmält vid ikraftträdandet, skall anmälan anses avse efterikraftträdandet. Den som gjort anmälan och ombudet skall av pålämpligt sätt underrättas därom efter ikraftträdandet. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , ochAsk. Proposition om och advokaterna, m.m. Ifebmari 1992 slutfördes förhandlingar mellan å ena sidan EFTA-länderna (dvs.Finland, , , , , och ) och, äandra sidan, de Europeiska Gemenskaperna (EG) och dess medlemsländer om ettavtal om ett närmare och fastare stmkturerat samarbete i ett europeisktekonomiskt samarbetsomräde, EES. Avtalet - som allmänt benämns -undertecknades och skall enligt planerna träda i kraft den 1januari 1993, som EG:s s.k. inre marknad fullbordas. Huvudsyftet medEES är att varor, tjänster, personer och kapital skall kunna röra sig frittöver gränserna inom samarbetsområdet. De delar av -"Facquis communautaire" - som är relevanta för detta samarbete skallintegreras i EFTA-ländernas rättsordningar, så att enhetliga regler skall gällainom hela samarbetsområdet. förbinder sig att på vissa omräden anpassa sinaförfattningsbestämmelser till vad som gäller pä motsvarande omräden i EG.Enligt avtalet förbinder sig bl.a. att anpassa sin lagstiftning till olikadirektiv och förordningar som framgår av bilagor till avtalet och attrespektera de rättigheter och skyldigheter om personers och tjänsters friarörlighet som lagts fast av . EES-avtalethar betydelse för RB. De regler i som är av särskilt intresse ärartiklarna om fri rörlighet för personer och tjänster. Av den sekundäraEG-lagstiftningen är det främst två av antagna direktiv sommäste beaktas. I detta sammanhang bör ocksä nämnas att i artikel 4(artikel 7 första stycket) innehåller ett gmndläggande allmäntdiskrimineringsförbud. Regeln innebär att all diskriminering pä grund avnationalitet är förbjuden. I praxis har diskrimineringsförbudetgivits en vid tolkning. Krav pä hemvist i ett visst land och krav på kunskaperi ett visst lands språk kan ofta uppfattas som brott motdiskrimineringsförbudet. Detena av de nämnda direktiven, det s.k. utbildningsdirektivet, har sinutgångspunkt i bl.a. artikel 49. Direktivet syftar till att underlättaarbetskraftens fria rörlighet och innebär att en generell ordning skall gällaför erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre ut- Prop.1992/93:64 bildning som omfattar studier. Utbildningsdirektivet ien engelsk och i en inofficiell svensk version bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 1. Inom har Utbildningsdepartementethuvudansvaret för införlivandet av detta direktiv med svensk rätt.Utbildningsdepartementet har behandlat direktivet - utom såvitt avser bl.a.rättsväsendet - i en inom utarbetad departementspromemoria(Ds 1992:34), Införande av EES-rätt - ömsesidigt erkännande av kompetensbevisför verksamhet inom hälso- och sjukvärden m.m. Remissbehandlingen av dennapromemoria har avslutats. Som jag strax skall återkomma till harfrägan om direktivets betydelse för rättsväsendet dock bmtits ut och behandlasi en inom upprättad promemoria. Frägan om direktivetsbetydelse för revisorer behandlas av den s.k. (dir.1992:42). Utredningens arbete skall vara klart inom ett är. Det andra direktivet, det s.k. advokatdirektivet, har sin utgångspunkti artikel 59 om fri rörlighet för tjänster. Direktivet syftartill att underlätta för advokater att effektivt begagna sig av friheten atttillhandahälla advokattjänster. Direktivet behandlar däremot inte frägan omadvokats rätt att etablera sig utomlands. Det bör i en engelsk och en svenskversion fogas till protokollet som bilaga 2. Avbetydelse i sammanhanget är även den överenskommelse om en gemensam nordiskarbetsmarknad för personer med en högre, behörighetsgivande utbildning påminst tre är som ingicks mellan de nordiska länderna 1990. Överenskommelsen,som i stor utsträckning bygger på utbildningsdirektivet, behandlades i ettlagstiftningsärende året därpå (prop. 1990/91:116). I propositionen föreslogsatt skulle god- känna överenskommelsen och att yissa lagändringarskulle ske i bl.a. RB. godkände förslaget och lagändringarna träddekraft den Ijuli 1991 (SFS 1991:364). Enannan fräga, som ligger vid sidan av själva EES-anpassningen men som börbeaktas i detta sammanhang, är det internationella samarbete som pågår mellande olika advokatorganisationerna. De nationella advokatorganisationerna inomEG bildade redan pä en organisation (Conseil des Barreaux de laCommunauté Européenne) med uppgift att på advoka-tomrädet söka genomföraRomfördragets målsättning om fri rörlighet för advokater inom EG. Det svenskaadvokatsamfundet har under nästan hela CCBE:s verksamhetstid deltagit somobservatör och följt utvecklingen. Det svenska tillsatte 1988en särskild med uppgift bl.a. att följa behandlingen av frägor avbetydelse för svenska advokater. Redogörelser för kommitténs arbete har lämnatsav advokaten i för 1989 s. 361 ffoch 1990 161 ff. Inom ramen för det arbetesom bedrivs av CCBE har träffats olika över enskommelser, bl.a. rörande etikfrågor. Etikreglerna har sedan gjorts till lämpliga även mellan och genom avtal mellan advokat samfundet och CCBE. Denna och andra former av internationellt samarbete mellan advokatorganisationer, liksom andra krav som följer av advokatyr kets internationalisering, bör beaktas i sammanhanget. Inom har upprättats en promemoria(Ds 1992:57) Prop. 1992/93:64 och advokaterna m.m. som behandlar defrågor som har berörts. Promemorian innehåller förslag till denlagstiftning som krävs. Den har remissbehandlats. Remissyttranden har avgettsav Justitiekanslem, Riksåklagaren, , Datainspektionen, Hovrättenför , . , vid , ochSveriges domareförbund. En sammanställning av remissyttrandena finnstillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 92-2357). Till protokollet i dettaärende bör som bilaga 3 fogas de lagförslag som läggs fram i promemorian. Regeringen beslutade att inhämtaLagrådets yttrande över det lagförslag som utarbetats i ärendet. Det tillLagrådet remitterade förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga4. Lagrädet har lämnat lagförslaget utan erinran. Lagrådetsyttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5. Jag har gjort några redaktionella ändringar i detremitterade lagförslaget. 2.1 Fri rörlighet för personer Regler om den fria rörligheten för personer ochetableringsrätten finns i artiklar 28-35. Dessa motsvararhuvudsakligen Romfördra gets artiklar 48, 51-52 och 55-57. Regler omarbetskraftens fria rörlighet finns i artikel 28, regler om den socialatryggheten i artikel 29 och regler om ömsesidigt erkännande av utbildningbevisi artikel 30. Artikel 28 innebär att diskriminering på grund avnationalitet inte fär förekomma när det bl.a. gäller rätten att få en vissanställning. Det finns således en rätt att flytta mellan de avtalsslutandeländerna för att söka anställningar som erbjuds där. Undantag görs i artikelnförvissa offentiiga tjänster. Förbehåll görs ocksä för allmän ordning ochsäkerhet. Enligt artikel 30 skall de avtalsslutande länderna sökasäkerställa ett ömsesidigt erkännande av utbildningbevis i syfte attunderlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten atttillfälligt tillhandahälla tjänster. Parterna skall vidare enligt artikelnsäkerställa viss samordning av bestämmelser i lagar och andra författningar iländerna som rör rätten att påbörja och utöva yrkesverksamhet, som regel genomatt införa minimikrav pä utbildningen i fråga. Enligt artikel 31 skall det inte finnas någrainskränkningar i rätten att fritt etablera sig i EG/EFTA-området. Etableringsfriheten omfattar rätten att uppta och utöva självständig förvärvsverksamhet på de villkor som etable ringslandets lagstiftning föreskriver för det egna landets rättssubjekt.Diskri- 10 minerande bestämmelser somgäller nationalitet och hemvist kommer såle- Prop. 1992/93:64 des inte attvara tillåtna. Artikel32 stadgar att verksamhet som är förbunden med myndighetsutövning undantas frånden fria etableringsrätten. Detta gäller även om myndighetsutövningen skullevara av tillfällig art. Vidare medges i artikel 33 också undantag av hänsyntill allmän ordning, allmän säkerhet och hälsa. Enform av dold diskriminering kan vara att kräva en viss nationell examen föratt praktisera ett yrke. I är krav på viss nationell examen intesärskilt vanligt, men det förekommer inom bl.a. hälso- och sjukvårdens område.Ett annat exempel är advokatyrket. Inom flertalet EG-län der förekommer däremoten omfattande reglering av olika yrken. Redan vid tillkomsten av Romfördragetinsåg man att denna reglering skulle kunna innebära ett allvarligt hinder iden fria rörligheten av arbetskraft och tjänster. I togs därför inen särskild bestämmelse, artikel 57, i ämnet. I denna artikel gavs kommissioneni uppdrag att ge förslag till rådet om hur de nationella kraven föryrkesutövning skulle kunna harmoniseras. Denteknik man till en början valde var att ge direktiv för ett visst yrke eller enviss sektor av yrkeslivet. Ett exempel på detta är två direktiv frän 1975rörande erkännande av examen för läkare. Denna teknik visade sig dock varaalltför långsam. valde därför rädet istället att ge ett generelltdirektiv för erkännande av examensbevis över behörighets-givande högreutbildningar vilka utfärdats efter avslutande av utbildning. Direktivetantogs av (89/48/ EEG). Det är intaget ibilaga VII p. A.l till . Av inledningen till bilaga VII framgår atttermen "medlemsstat" i direktivet genomgående skall anses inbegripaockså , , , , , och . Avprotokoll 1 till framgår vidare att om termen "gemenskapen"eller termen "den gemensamma marknaden" används i en rättsakt säskall dessa anses inbegripa också EFTA-ländernas territorier. Artikel1 innehåller ett antal definitioner. Bland de begrepp som definieras ärexamensbevis, prövotid och lämplighetsprov. När det gäller begreppet examensbevisframgår det att det är förutsatt att den utbildning som intygas iexamensbeviset huvudsakligen skall ha ägt rum inom EES. En person har dock rättatt utöva ett yrke även med stöd av en examen som avlagts utanför EES och somerkänts av ett annat land inom EES fömtsatt att han eller hon har tre ärsyrkeserfarenhet enligt intyg från den medlemsstat som erkände det aktuellalandets examensbevis. Avartikel 2 följer att direktivet tillämpas på alla medborgare i ett land inomEES. Direktivet tillämpas dock inte pä vissa yrken, bl.a. läkare, för vilka detfinns särskilda direktiv om erkännande av utbildning. I artikel 3 stadgas att omdet i värdlandet krävs ett examensbevis för att utöva ett reglerat yrke får en medborgare frän ett EES-land inte vägras till stånd att utöva yrket om den sökande har ett examensbevis som krävs i en annan stat inom EES för att påbörja eller utöva yrket i fräga i det landet och 11 dettaexamensbevis erhållits i en stat inom EES. Om en examen har avlagts Prop.1992/93:64 i en sådan stat inom EES som inte reglerar yrket i fråga, kanvärdlandet kräva att den sökande har utövat yrket som huvudsyssla i två års tidunder . Iartikel 4 finns tvä undantag från de i artikel 3 uppställda reglerna. Detförsta undantaget tar sikte på det fallet att den utbildning som åberopas ärminst kortare än den som krävs i värdlandet. I ett sådant fall fårkrävas bevis på yrkeserfarenhet, som normalt inte fär vara mer än dubbelt sålång som den utbildning som fattas. I inget fall får den yrkeserfarenhet somkrävs överstiga iyra är. Det andra undantaget innebär en möjlighet attuppställa krav på antingen en prövotid som inte överstiger tre är eller ettlämplighetsprov.