prop · GG0389 · 1992-12-31 00:00:00 — Ett såcfent finansielltinstitut behöver inte vara auktoriserat men skall ägas av ett eller fleraauktoriserade kreditinstitut vars auktorisationstillstånd omfatfer denverksainhet som det finansiella institutet eller dess dotterföreteg driver. Detskall även framgå av det finansiella institutete eller dess dotterförefegsstedgar eller bolagsordning att det får driva derma verksamhet. Av paragrafensandra stycke framgår att dessa villkor måste vara uppfyllda för att ett sådantföreteg skall få driva verksamhet som anges i 1 § andra stycket här i landet. 1 § andra stycket integna listan över tillåtna verksamheter uppter underpunktema 13 och 14 tjänster som ett kreditmarknadsbolag får bedriva först eftertillstånd, nämligen valutahandel cxh kreditupplysning. Som nämnte i avsnitt2.4.2 i den allmänna motiveringen kan dessa tillståndskrav och krav påtillstånd för värdepappersrörelse inte upprätthållas beträffande filialer tillbanker och andra kreditinstitut från EES-länder. Uttryckliga regler omlättnader för de företeg som raed stöd av 2 kap. 9 och 10 §§ driver verksarahet i harinförte i 22 b § riksbankslagen och 1 kap. 3 a § lagen om värdepappersrörelse.En motsvarande regel har även införte i 3 § kreditupplysningslagen beträffandeutländska kreditinstitut men inte beträffande finansiella institut eller dessdotterförefeg, eftersom dessa inte har rätt att lämna kreditupplysning. Itredje stycket firms en uttrycklig hänvisning till besfemmelsen i lagen omvärdepappersrörelse. Att derma hänvisning införte beror på attvärdepappersrörelse hör till de verksamheter som ett kreditmarknadsbolag intefår bedriva och som därför inte togite med i listan i I § andra stycket. 3 kap. 3 § Ettkreditmarknadsbolags bolagsordning skall innehålla vissa uppgifter som gör detmöjligt för en utomsfeende att bedöma bolagete karakfer. 1 paragrafen angesnågra områden som kräver närraare precisering i bolagsordningen. De närmareföreskriftema om vad denna skall innehålla skall, som framgår av 4 §, lämnas avFinansinspektionen. Det bör emellertid firmas ett utrymme inom vilket bolagensjälva kan besfemma hur pass utförlig man vill vara i redovisningen av sinverksamhet. finnas ett befogat intresse av att skydda vissa affårsstrategier Prop.1992/93:89 från insyn. AvsUcten är inte att ett kreditmarknadsbolagsbolagsordning skall vara mer detoljerad än vad kreditaktiebolagensbolagsordningar är . Tvärtora t)ör, raed hänsyn togen till bl.a. vilkentyp av verksarahet bolaget avser att driva och hur upplåningen skall ske, ävenbolagsordningar sora är raindre utförliga kunna godtas. Se härora även iallmänmotiveringen, avsnitt 4.3. Enligt2 kap. 4 § aktiebolagslagen skall ett aktiebolags bolagsordning ange föremåletför bolageto verksamhet, angivet till sin art. Ett kreditmarknadsbolagsbolagsordning skall i regel mer utförligt beskriva bolagete verksamhet. framgå inom vilka oraråden av finansieringsmarknaden som bolaget avseratt driva verksarahet. Även en sådan sak som om bolaget skall ha möjlighet attförvärva fast egendom eller placeringsaktier bör kurma utläsas av bolagsordningen. Beträffandekreditmarknadsbolagete långivning bör av bolagsordningen i stora drag kunnautläsas vilken risknivå bolaget avser lägga sig på. Det bör exempelvis framgåhuravida bolaget kräver säkerhet vid utlåningen och, om så är fallet, vilkatyper av säkerhet man godtor. För det fall bolaget lånar ut pengar mot säkerheti fast egendom kan det i bolagsordningen i stora drag anges t.ex. inom vilkalägen bolaget är berett att to emot pantbrev sora säkerhet för lämnade lån. Ombolaget har för avsikt att ägna sig åt utlåning förenad med olika villkorbeträffande säkerhet bör den ungefärliga omfattningen av varje form av utlåninganges. Ibolagsordningen skall vidare anges på vilka sätt kreditmarknadsbolaget avseranskaffa medel för rörelsen. Enligt2 kap. 3 § skall godkärma ett kreditmarknadsbolagsbolagsordning i samband med tillståndsprövningen och ändringar i den får inteske utan godkännande av inspektionen. Ett kreditmarknadsbolags verksamhet kanknappast anses uppfylla lagens sundhetekrav om bolaget inte följer ibolagsordningen intogna bestäraraelser eller drastiskt ändrar de ibolagsordningen angivna förateättningama för verksamheten utan att itillräcklig grad beakto de intressen som de personer, såväl fysiska som juridiska,kan ha vilka berörs av bolagets verksainhet. Av 5 kap. 16 § följer attFinansinspektionen kan ingripa mot ett bolag som har fattot beslut i strid motbolagsordningen och i sisto hand kan ett beviljat tillstånd återkallas ienlighet med bestämmelsema i 5 kap. 17 §. Genomparagrafen får regeringen eller raöjlighet att närmare anget.ex. vilken sorte verksamhet som är förenlig med finansieringsverksamhet ochvilka uppgifter som skall finnas i ett kreditmarknadsbolags bolagsordning.Föreskrifter som utfårdas med stöd av paragrafen kan naturligtvis skifto fråntid till annan beroende på bl.a. utvecklinsjen av finansierinasmarknaden. 3 kap. 5 § Prop. Besferaraelsenraotsvarar 10 b § försto stycket finansbolagslagen. En del kreditaktiebolag hari sina bolagsordningar en besfemmelse som anger att de har rätt att, eftertillstånd av , förvärva aktier i sådant bolag eller andel isådan ekonoraisk förening sora tillgodoser intressen som är gemensararaa förkreditaktiebolag cxh andra kreditinstitut. Närdet gäller möjligheten att förvärva placeringsaktier så finns det ingabegränsningar för icke-bankanknutna finansbolag raedan cferemotkreditaktiebolagen och de bankanknutna finansbolagen i princip är förbjudna attgöra sådana förvärv. Idet andra banksamordningsdirektivet fmns en regel som begränsarkreditinstittite innehav av aktier i samtliga icke-finansiella företog föratoraförsäkringsföretog (art. 12). Med företog som driver finansiell verksarahetavses kreditinstitut, finansiella institut och sådana förefeg vars verksamhethar direkt saraband med dessa institute verksamhet såsom leasing, factoring,förvaltning av värdepapper etc. Genom paragrafen införs en bestäraraelse soraraotsvarar EG:s regel. Ilikhet raed vad sora gäller beträffande en banks irmehav av placeringsaktier,är de gränser som satte upp i derma paragraf relaterade till marknadsvärdet avinnehavet. Se vad sora anförte härora i specialraotiveringen till 2 kap. 15 a§ i prop. 1990/91:154 s. 98. Definitionav "kvalificerat irmehav" finns i I kap. I §. Motbakgrand av att det i 6 § föreskrivs begränsningar i möjligheten att förvärvaaktier innehåller derma paragraf besferaraelser sora gör det möjligt att gåutöver de stodgade begränsningaraa för skyddancle av fordran. Paragrafen ärutforraad efter förebild i värdepappersrörelselagen (3 kap. 2 §). Närdet gäller egna aktier så följer av 7 kap. 1 § aktiebolagslagen att aktiebolagfår bl.a. på auktion inropa för företogeto fordran utmätt aktie. För sådanaaktier gäller att de skall säljas senast cfe det kan ske uton förlust. I § aktiebolagslagen framgår att egna aktier inte får företrädas vidbolagssfemma. Enuttrycklig regel om att förvärv till skydcfende av fordran alltid skall anmälastill ter sig onödigt formalistisk. Bevakningen av att detför stora aktieirmehavet inte består än vad som föreskrivs iandra stycket ingår i inspektionens fortlöpande tillsyn. 1finansbolagslagen firms inte någon besfemmelse som reglerar under vilkaförateättningar ett finansbolag får lärana kredit. I kreditaktiebolagensbolagsordningar sfedgas cfereraot regelmässigt att utlåning får ske endast motbetryggande säkerhet med undantog för vissa säkra kredittogare såsora t.ex.stoten. Denallmärma regel sora kommer till uttryck i paragrafen, och som motsvarar 2 kap.13 § försto raeningen BRL innebär att kreditraarknadsbolag inte får lämna kreditora raan redan från början räknar raed att tvingas to i anspråk sfelld säkerhetför att få betolt. 1 lagen uppsfells inte något uttryckligt krav raotsvarandedet i bankrörelselagen (andra meningen i angivna paragraf) om att utlåningi princip endast får ske raot betryggande säkerhet. Den aktoainheteprincip sorakommer till uttryck dels i denna paragraf och dels i kravet i 1 kap. 4 § på attverksaraheten skall bedrivas på ett sunt sätt, torde dock medföra att det imånga fall måste ställas krav på att bolagen tor någon förra av säkerhet.Avgörande för detto är naturligtvis vilken förra av verksamhet bolaget driveroch vilka skyddsintressen som föreligger. Kreditraarknadsbolagen bör emellertidi relativt stor uteträckning ha möjlighet att, inom den vida ram som regelnger, fritt kunna välja vilken risknivå man vill lägga sig på. Upplysningar omvilken derma nivå är måste naturligtvis ges till marknaden på olika sätt.Exempelvis skall, som anförte i anslutning till 3 §, det för allmänhetensinforraation av kreditmarknadsbolagens bolagsordningar framgå bl.a. enligtvilka principer bolaget beviljar krediter. 1 den allmänna motiveringen harytterligare synpunkter gette på kreditmarknadsbolagens kreditgivning. Bestämmelsensaknar motsvarighet i kreditoktiebolagslagen och finansbolagslagen. Denbehandlar s.k. enhandskrediter och är avsedd att förhindra attkreditmarknadsbolag tor på sig alltför stora risker genora att koncentrera sittfordringsinnehav och utfärdandet av garantiförbindelser till några fålåntagare. Motsvarande regler finns i bl.a. 2 kap. 16 och 18 §§ BRL. 1tredje srycker ges regeringen eller, efter bemyndigande. Finansinspektionenmöjlighet att utfårda närmare föreskrifter om vilka begränsningar som skallgälla beträffande enhandskrediter m.ra. Paragrafen,som motsvarar 2 kap. 17 § BRL innehåller kreditjävsbestäm-melser. Detto är ennyhet för de bolag som tidigare reglerats av kreditaktiebolagslagen ochfinansbolagslagen. Dessa bolag har i stället omfättate av låneförbudet i 12kap. 7 § aktiebolagslagen. Iförsta stycket föreskrivsjust ett undantog för kreditraarknadsbolagen . 1992/93:89 frånlåneförbudet vilket annars, till följd av hänvisningen till aktiebolagslagen i2 kap. 7 §, skulle varit tillämpligt på bolagen. 1andra stycket läggs den grandläggande principen fäst att ett kreditmarknadsbolaginte får bevilja kredit till någon av de i punkteraa 1-6 upptogna fysiska cxhjuridiska personeraa på andra villkor än de som företoget normalt uppsfeller.Revisor i företoget omfattas inte av ifrågavarande besfemmelse. I 10 kap. 4 §försto stycket aktiebolagslagen sägs nämligen att den kan inte vara revisorsora sfer i låneskuld till aktiebolaget eller annat bolag i sarama konceraeller har förpliktelser för vilka sådant bolag sfellt säkerhet. Av 14 § lagenom utländska filialer m.m. följer att denna besfemmelse även gäller förutländska filialer. 1likhet med vad som angavs i förarbetena till motsvarande regel ibankrörelselagen (prop. 1986/87:12 s. 246) kan anmärkas att huvudregeln ärallmänt hållen. Det är inte fråga om att i detolj reglera villkoren för dekrediter som bolagen lämnar till de angivna personerna. Vid kreditgivning tilldessa personer bör det inte vara förenat med större svårigheter att konstoteravilka villkor sora kreditraarknadsbolagen normalt uppsfeller i motsvarandesituationer. Avfrärde stycket fraragår att kreditmarknadsbolagete styrelse alltid skall fattobeslut om kredit till de i paragrafen nänmcfe personeraa. Företoget skall ocksåföra en förteckning över dessa krediferenden. Alla villkor som gäller en kreditär emellertid inte av intresse. Efter regeringens bemyndigande kan därförFinansinspektionen lärana närmare föreskrifter angående vilka villkor och andrauppgifter som förteckningen skall innehålla. Kapitoltäckningsregleraamotsvarar nu gällande besferaraelser för finansbolagen (11-11 c §§finansbolagslagen). Beträffandekreditoktiebolagen gäller i stort sett sarama kapitoltäckningsregler somför finansbolagen. Vissa skillnader finns dock. Dessa skillnader föranleds avatt kreditoktiebolagen dels inte kan äga försäkringsbolag och dels inte fårbedriva finansiell leasing. I/ § andra sty-cket har en ny bestämmelse införte som stodgar att ettkreditmarknadsbolags kapitolbas inte får underskrida det stortkapitol som krävsvid igångsättondet av verksaraheten. Skulle så ske kan bolagete tillstånd kommaatt återkallas enligt besfemmelseraa i 5 kap. 17 §. Oberoendeav bestämmelsen i det nya andra stycket gäller en skyldighet förkreditmarknadsbolagen att prestera en kapitolfeckning om åttoprocent. Bestämmelsen i försto stycket om ett \isst förhållande mellan kapitolbas och placeringar kansåledes i enskilcfe fall komma att resa krav på en höjning av kapitolbasen,även om denna är i nivå med beloppet fem miljoner resp. en miljon ecu. Av/ § tredje stycket, som också är en ny besferaraelse, fraragår att ettkreditmarknadsbolag som fått tillstånd att storto verksainhet raed ett lägre bundeteget kapitol än raotsvarande 5 milj. ecu måste ha detto belopp i Prop.1992/93:89 kapitolbas om bolagete nettovärde av tillgångar efter storten gåröver 100 milj. kr. Kapitietom tillsyn har utformato raed regleraa i värdepappersrörelselagen soraförebild. Syftet är, sora angetto i den allmänna motiveringen, att så långtmöjligt ha likalydande tillsynsregler inora de områden som sfer under tillsynav . De föreslagna regleraa överenssfemmer därför cxkså tillstora delar raed förslaget till nya besferaraelser i 7 kap. bankrörelselagen.Bestämmelseraa har förenklate cxh racxlemise-rate i förhållande till vad sora gäller för kreditaktiebolagen och finansbolagen. Avsikten är att Finansinspektionencferigenom skall kunna bedriva sin tillsyn på ett raer effektivt sätt och haviss flexibilitet i tillsynen så att den kan anpassas efter ändrademarknadsförhållanden. Av detto skäl har en del detoljregler togite bort. Hurtillsynen över kreditmarknadsbolag skall bedrivas 1 och 2 §§ Paragraferaaraotsvarar i huvudsak 13, 14, 19 och 21 §§ fmansbolagslagen. innehåller några grandläggande bestämmelser omtillsyn. Inspektionens allmänna tillsyn sker genom granskning av de uppgiftersom inspektionen har rätt att begära in. har också möjlighetatt vid behov genomföra undersökning hos bolagen. En sådan undersökning kanorafatto både en särskild genomgång av infordrade handlingar och enundersökning på stället. första stycket 1 har utformate efter förebild i 6kap. 2 § 1 lagen ora värdepappersrörelse. En raotsvarande allraänt hållen regelora rätt att föreskriva upplysningsskyldighet finns i 11 kap. 2 § lagen ombörs- och clearingverksamhet och föreslås införd i 7 kap. 2 § BRL. Det ärgivetvis avgörande för en effektiv tillsyn att inspektionen hålls undenätfedora ställningen i ett kreditraarknadsbolag. Med stöd av besferaraelsen i punkt1 skall regeringen eller kurma utfårcfe generellaföreskrifter om bl.a. skyldighet för kreditmarknadsbolagen att läranaekonomiska rapporter. Det är också självklart att föreskrifterätten utnyttjasför att tillgodose inspektionens behov av årsbokslut och andraredovisningshandlingar. Finansinspektionenhar i sitt remissvar frarafört att inspektionen bör få rätt att, 1 likhet medvad som gäller på bankområdet, meddela föreskrifter om brotteförebyggandeåtgärder även beträffande kreditmarknadsbolags verksamhet, detto mot bakgrandav att bolagen genom den nya lagen får en uttrycklig möjlighet atttillhancfehålla värdefackstjänster och förmedla betolningar. 1 förstastycket 2 har en sådan föreskrifterätt införte för regeringen eller, efterbemyndigande. Om det med hänsyn till ett bolags verksamhetföreligger behov av brotteförebyggande 15 1992/93. föreskrifter kan sådanaraeddelas ett bolag ora t.ex. rån- cxh inbrotte- Prop. 1992/93:89 skydd,skyddsåtgärder raot bedrägeri- och trolöshetebrott, åtgärder för att förhindrapenningtvätt särat informationssäkerheteåtgärder. första stycket 4 och andra stycket har regeringen eller Finansinspektionengette möjlighet att meddela särskilda föreskrifter om redovisning för filialertill utiändska kreditinstitut. Besfemmelsen är föranledd av dels en besfemmelsei direktiv /117/EEG, varav följer att ett värdland för en filial till ettkreditinstitut auktoriserat i ett annat EES-land inte skall vara skyldigt attkräva fullständig särredovisning för filialverksamheten, dels en särskildbesferaraelse i EES-avtolet ora att sådana filialredovisningar skall få varaupprättode i enlighet med hemlandete regler. Besfemmelsema har närraarebehandlate i avsnitt 2.4.3 i den allraänna raotiveringen. Paragrafensaknar motsvarighet i kreditoktiebolagslagen och finansbolagslagen. 1 förstastycket ges en raöjlighet till insyn i konceraer. De företogsora ingår i en koncem vid sidan ora ett kreditmarknadsbolag skall, ovasett omde sfer under inspektionens tillsyn eller inte, på begäran lämna upplysningartill inspektionen. Den stodgade upplysningsskyldigheten är emellertid inteovillkorlig. Det krävs att de upplysningar som inspektionen begär skall varaerforderliga för tillsynen över ett kreditraarknadsbolag sora ingår i koncemenoch att de skall röra för tillsynen relevanto förhållanden raellankreditraarknadsbolaget och övriga bolag i koncemen. Avandra stycket följer att när ett kreditmarknadsbolag ingår i en koncem fårbolaget inte lämna koncembidrag utan insp>ektionens medgivande. Enbestämmelse med likartat innehåll finns i 13 § tredje stycketfinansbolagslagen. 1I kap. 4 § ställs krav på att finansieringsverksamhet skall bedrivas på ettsådant sätt att den kan anses sund. Vad som avses härmed har utvecklate ianslutning till nämnda paragraf och till 2 kap. 1 § samt i avsnitt 4.3 i denallmänna motiveringen. Paragrafenöverensstämmer väsentligen med 6 § tjärde stycket och 14 § andra stycketkreditoktiebolagslagen och 17 § fmansbolagslagen. En ändring jämfört medbestämmelsen i finansbolagslagen är dock att som huvudregelinte längre skall förordna en revisor. Inspektionen har i stället, eftermönster i bl.a kreditaktiebolagslagen, getts rätt att när det är erforderligtförordna en revisor. Med hänsyn till att de verksamheter som kommer att krävatillstånd kan vara av mycket skiftande karaktär och omfättninsj kan det inteförateättos att förhållan- dena i varjekreditmarknadsbolag är sådana att de kräver en av inspek- Prop. 1992/93:89tionen särskild förordnad revisor. Paragrafenmotsvarar 8 § kreditaktiebolagslagen och 18 § finansbolagslagen. Lydelsen hardock ändrate något så att den harmonierar raed raotsvarande besferaraelse i 7kap. 4 § BRL (7 kap. 6 § enligt förslaget). Paragrafenhar sin raotsvarighet i 10 § tredje stycket kreditaktiebolagslagen. Även i 7kap 12 § BRL firms en liknande besferaraelse (7 kap. 7 § enligt förslaget). 1aktiebolagslagens 13 kap. finns regleraa ora likvidation av aktiebolag. Paragrafensaknar raotsvarighet i kreditaktiebolagslagen och fmansbolagslagen. Enliknande besferaraelse ora förordnande av allraänt orabud i konkurs finns i 7kap. 13 § BRL (7 kap. 26 § i förslaget). Särskiltom tillsynen över filialer till utländska kreditinstitut m.m. hemmahörande inomEES 1paragrafen finns ett antol besferaraelser sora hänör från andrabanksaraordningsdirektivet. Det rör sig ora de tillsynsuppgifter cxh därtillhörande frågor som åligger ett värdland inom EES. Av första stycket framgår attdet i försfe hand åvilar att utöva tillsyn med avseende pålikviditeten hos kreditinstituto filialer. Tillsynen skall ske i samarbete raedbehörig rayndighet i kreditinstitutens hemländer. För detto ändamål harinspektionen rätt att erhålla erforderliga uppgifter i enlighet med vad sorastodgas i I § andra stycket. Sora angette i den allraänna motiveringen (avsnitt 2.4.3) liggerhuvudansvaret för tillsynen över filialeraa till kreditinstitut och finansiellainstitut som är dotterbolag till kreditinstitut på tillsynsmyndigheten ikreditinstitutete hemland. För att dessa myndigheter skall kunna skaffa sig inforraation de behöver för att uppfylla sitt tillsynsansvar har enmöjlighet införte i EG:s direktiv att inspektera filialeraa efter anmälan tillbehörig myndighet i värdlandet. En regel av denna innebörd har införte i andrastycket. 1paragrafen firms bestämmelser som, beträffande filialer till kreditinstitutm.m. hemmahörande inom EES, skall underlätfe för hemlandete behörigamyndigheter att utöva tillsyn över filialeraas verksarahet. Således skallFinansinspektionen lämna de uppgifter som behövs för att kontrollera attverksamheten i en filial stämmer överens med det aktuella verksamhete- Uppgifterskall, i enlighet raed artikel 7.1 i försfe banksara- Prop. 1992/93:89ordningsdirektivet, läranas ora bl.a. institutete soliditet cxh störreengageraang samt de ratiner sora institutet tillärapar för administration,redovisning och intemkontroll. Bestämmelseraaraotsvarar förslaget till 7 kap. 10-14 §§ BRL utora såvitt avser regeln i 7kap. 11 § försto stycket andra raeningen BRL angående möjligheten för etticke-finansiellt företog att bli raoderföretog för en bank och därtill hörandeandra meningen i andra stycket i sarama paragraf Enligt9 kap. 1 § fjärde stycket aktiebolagslagen kan de egna aktier som ett bolagirmehar inte företrädas vid bolagsstämman. Dessa aktier skall inte hellerräknas med när det för giltigheten av ett beslut eller för att utöva enbefogenhet fordras samtycke av ägare till viss del av aktiema i bolaget. Enligt15 % första och andra styckena kan , inom raraen försysteraet med prövning av större ägares lämplighet, besluto att vissa aktierinte får företrädas vid bolagssfemman. Av sainma paragrafs jrt/c/e styckeframgår att aktiema som omfattos av ett föreläggande om avyttring eller ettbeslut enligt försto eller andra stycket, inte skall medräknas när det krävsviss röstmajoritet för att ett beslut skall bli giltigt. Tillägg raedmotsvarande iimebörd har föreslagite i 7 kap. 14 § BRL och 8 kap. 1 §bankaktiebolagslagen. Innehålleti paragrafen motsvarar 7 § försto stycket kreditaktiebolagslagen och 16 §tredje stycket finansbolagslagen. En motsvarande bestämmelse förslås införd i 7kap. 15 § BRL. Paragrafenmotsvarar till vissa delar 15 och 16 §§ finansbolagslagen. Enligt 3 § kreditoktiebolagslagenhar regeringen under vissa förateättningar möjlighet att förbjudakreditoktiebolag att driva forteatt verksamhet samt förordna att bolaget skallträda i likvidation. Återkallelsefalleniförsta stycket 1 och 2 har sin grand i besfemmelser i förstobanksamordningsdirektivete artikel 8. Ennaturlig princip är att de krav som uppställs för tillstånd ock.så skall varauppfyllda efter det att sådant beviljate. Någon uttrycklig bestämmelse häromhar inte ansette nödvändig. Om verksamheten inte drivs på ett sätt som kananses vara sunt skall i sisto hand återkallelse av tillståndet kunna ske. I 15§ finansbolagslagen anges uppenbart åsido-sättonde av kunderaas intressen somexempel på när tillstånd kan återkallas. Även detto får anses vara sånaturliut att det inte behöver anges särskilt ilagtexten. Första stycket 3 har fått en sådan utformning Prop. 1992/93:89att den skall kurma tillgripas i bl.a. nu nämncfe fall. 1första stycket 4 och 5 anges två fall när återkallelse av tillstånd skall skepå grand av att bolageto egna kapitol resp. kapitolbas reducerate till vissanivåer. När den angivna tiden är till äncfe utan att bristen feckte skalltillståndet återkallas såvicfe inte finner särskilcfe skälföreligga att förlänga fristen i enlighet med besfemmelsen i andra stycketandra raeningen. Regeln ora återkallelse när bolagete egna kapitol understigertvå tredjedelar av registrerat aktiekapitol föreslogs av KMK och enraotsvarande besfemmelse finns även i lagen om värdepappersrörelse. Det andrafallet av återkallelse gnmcfer sig på artikel 10 i andrabanksamordningsdirektivet. Av övergångsbesfemmelseraa (punkten 6) fraragår attvissa undanfeg gäller för bolag som driver finansieringsverksamhet närEES-avtolet träder i kraft och vars kapitolbas inte överstiger det stortkapitolsom krävs enligt i 2 kap. 4 §. 1andra stycket första meningen införs den beträffande finansieringsföretog nyamöjligheten för att raeddela varaing. En motsvarandemöjlighet firms redan i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder och i lagen omvärdepappersrörelse samt föreslås införd även i bankrörelselagen. En såingripande åtgärd som återkallelse av ett tillstånd bör naturligtvis tillämpasrestriktivt.