prop · GG03230 · 1992-12-31 00:00:00 — Mittförslag: Fristående skolor, som får bidrag av kommunerna enligt lag, skallendast få ta ut elevavgifter som är skäliga med hänsyn till de särskildakostnader som skolan har förutsatt att kostnaderna kan anses rimliga förverksamheten. Omen skola tar ut oskäligt höga elevavgifter, skall besluta attskolan inte skall få rätt till bidrag enligt 9 kap. 6 § skollagen. Utredarensförslag: De fristående skolor, som inte får vissa nödvändiga kostnader helttäckta med skattemedel, skall ha möjlighet att ta ut en skälig avgift medbibehållet offentligt bidrag. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker utredarens förslag. Skälen for mitt förslag: Imin anmälan till propositionen (1991/92:95) om valfrihet och fristående skoloranförde jag att fristående skolor, som uppbär offentliga bidrag, inte skall taut avgifter för tjänster som motsvarar dem som erbjuds i det offentligaskolväsendet. Även de avgifter som därutöver kan bli aktuella måste varaskäliga. Vidare anförde jag att jag, sedan utredningen om fristående skolorslutförts, avsåg att återkomma med förslag om hur denna fråga skulle reglerasi skollagen. Jag anförde därvid att min utgångspunkt var att det i lagen skulletas in stadganden av innebörd att fristående skolor för skolpliktiga eleverinte får verka ekonomiskt och socialt segregerande, då de uppbär allmänna bidragi likhet med det offentliga skolväsendet. Jag framhöll också, att avgifter intefår uppgå till en nivå som i praktiken stänger ute elever från dessa friståendeskolor. Idetta sammanhang påpekade jag, att förekomsten av avgifter bör ingå iSkolverkets tillsynsuppgifter och att därvid borde granskaeventuella avgifters storlek, skälighet och risk för segregerande effekt. Omen sådan granskning skulle leda till påpekanden som inte efterföljs, bordedetta enligt min mening vara skäl för att återkalla tillstånd. Jaguttryckte därvid, att det enligt min uppfattning fanns skäl att anta, att segregerandeelevavgifter inte skulle förekomma i de fristående skoloma närkostnadsstrukturen förändrades. Utredarenhar visat att de flesta fristående skolor, som får bidrag enligtbidragsreglerna, inte kommer att behöva eller vilja ta ut elevavgifter. Omavgifter tas ut, blir de troligen enligt utredaren mycket måttliga. Dettabekräftas också av utvecklingen. Sedan fattat beslut med anledning avpropositionen 1991/92:95 har de fristående skolorna i stort sett i samtligafall sänkt sina avgifter och förklarat sin ambition att sänka dem ytterligare. Förutbildning som i allt väsentligt motsvarar sådan utbildning som förekommer vidkommunala grundskolor bör som regel inte några Avgifter måste vara motiverade av särskilda kostnader förverksamheten. De avgifter som tas ut bör vara skäliga med hänsyn till vad somkan vara rimliga kostnader för verksamheten. Ettexempel då elevavgifter kan få tas ut för extra kostnad är då skolan har enspeciell profil, t.ex. dyrare undervisningsmateriel i en Mon-tessoriskola,musikinstrument i en musikskola, kostnader för kulturaktiviteter i en skolamed kulturprofil m.m. Vadsom sagts om elevavgifter bör gälla de elever, för vilka skolan har rätt att fåbidrag av kommunen, dvs. de elever som är skolpliktiga i och sombörjat i skolan före bidragsåret. Enligtmin mening skall bedöma skäligheten av elevavgiftens storlek isamband med beslut om godkännande av skolan och dessutom även beakta avgiftenvid sin tillsyn. Den fristående skolan bör alltså vid ansökan om godkännandelämna uppgifter om eventuella elevavgifter. En för hög avgift, något som kanverka segregerande, skall leda till att beslutar att skolan inte harrätt till bidrag enligt 9 kap. 6 § skollagen. Givetvis bör en skola, som tar utoskäliga avgifter, innan ett sådant beslut fattas, ges möjlighet att ändraavgiften så att den blir skälig. Om beslutat att en fristående skolainte har rätt till bidrag och skolan sedan sänker sina avgifter så att dessablir skäliga, bör kunna upphäva sitt tidigare beslut. Ett beslut omatt inte få rätt till bidrag är i alhnänhet avgörande för om den friståendeskolan skall kunna driva sin verksamhet. Beslut i sådana ärenden bör därför, påsamma sätt som beslut i ärenden om godkännande eller återkallande avgodkännande, kunna överklagas hos kammarrätten. Utredarenföreslår att kommunen skall ansvara för den kontinuerliga skälighetsbedömningenvid eventuellt ändrade förhållanden i skolverksamheten, som kan påverkaelevavgiften. Jag delar inte utredarens bedömning i denna del. Jag anser attSkolverket skall stå för den kontinuerliga skälighetsbedömningen. Skolverkethar överblick över fristående skolor i hela landet och det är enligt minuppfattning viktigt med en enhetlig bedömning. Minbedömning: De internationella skolorna bör som få bidrag i särskildordning. Mittförslag: Definitionen av vad som betecknas som internationella skolor görstydligare. Utredarensbedömning: De internationella skolorna bör omfattas av det nya bidragssystemetför fristående skolor. delar utredarens bedömning bl.a. med hänsyn till svårigheterna attavgöra skillnaden mellan en internationell skola enligt 9 kap. 5 § skollagenoch en annan fristående skola med internationell inriktning enligt 9 kap. 2 §skollagen. Skälen för min bedömning:1 finns sju s.k. in- Prop. 1992/93:230 ternationellaskolor. Dessaskolor är avsedda för barn till utländska medborgare som vistas här i landetunder , men även för sådana svenska barn som under en stor del avsin uppväxttid är bosatta utomlands och vistas i hemlandet endast under någonkortare period. För dessa barn passar en undervisning utformad med hänsyn tillsvenska förhållanden mindre väl. internationella skolorna sker undervisningen på annat språk än svenska.Undervisningen bedrivs normalt efter en annan läroplan än den svenska. Undervisningi svenska språket och om svenska förhållanden skall enligt skollagen meddelasi den omfattning som de här tillfälligt bosatta eleverna behöver. Av betydelseär vistelsens varaktighet, vilka kontakter eleven har med svenskspråkig miljöoch vilka möjligheter eleven har att inhämta nödvändiga kunskaper utanförskolan. Enligtmin mening finns det för vissa elever ett behov av att få fullgöra skolpliktengenom en skolgång av det slag som de internationella skolorna erbjuder. Denökade internationaliseringen av det svenska samhället gör det än viktigare attSverige kan erbjuda en internationellt anpassad skolgång för de barn tillföräldrar från andra länder som bor och arbetar i . Mångagrundskolor arbetar med någon form av internationell inriktning. Bakomdetta begrepp döljer sig allt från vänortskontakter till en profileradundervisning inriktad mot språk eller internationella förhållanden. Intressetför en ökad satsning på undervisning i främmande språk märks också bland denya fristående skolorna, av vilka flera valt att profilera sig mot språk. förslag till ny läroplan för (SOU 1992:94)ingår bl.a. förslag om förstärkt språkundervisning och ett ökat utrymme förlokal profilering. Kommittén har också föreslagit en förstärkning avundervisningen i svenska. Ävenom gränserna mellan internationella skolor och skolor med internationellprofil kan vara flytande, är det, enligt min mening, viktigt att göra en klaråtskillnad mellan internationella skolor och fristående skolor med språkligeller internationell inriktning. I likhet med vanliga grimdskolor måste desenare skolorna ge en god grund för vidare studier och framtida boende iSverige. Det innebär att de bör ge goda kunskaper i svenska språket, svenskhistoria, kultur m.m. Det kan dock finnas skäl att klarare definiera dessakrav. Jag avser att återkomma i denna fråga inför den proposition om nyläroplan och nytt betygssystem för som regeringen planerar attlägga fram senare i vår. Jag föreslår dock redan nu att definitionen av eninternationell skola förtydligas i skollagen. Deinternationella skolorna omfattas inte av det nya bidragssystemet förfristående skolor, som beslutade , utan de skall ävenfortsättningsvis få statsbidrag i särskild ordning. 1991/92:95 s. 18)anfördes emellertid att en internationefl skola, Prop. 1992/93:230 somuppfyller de krav som ställs på en vanlig fristående skola, kan bli godkänd somen sådan och därmed erhålla bidrag enligt den nya bidragsordningen. Dettainnebär att en sådan skola, bl.a. vad gäller undervisning i svenska språket,måste ge kunskaper och färdigheter som motsvarar . Densärskilde utredaren har visat att en majoritet av barnen i internationellaskolor är stadigvarande bosatta i . Bl.a. mot den bakgrunden anserutredaren, att även de internationella skolorna bör omfattas av det nyabidragssystemet. Jagdelar inte utredarens uppfattning. Anledningen härtill är att det aldrig varitlagstiftarens avsikt att internationella skolor, i så stor utsträckning somblivit fallet, skulle ta emot barn som stadigvarande vistas i . Enligtmin mening bör inte barn som stadigvarande bor i fullgöra sinskolplikt i en internationell skola. Det är viktigt att bam, som bor permanenti , får tillräckliga kunskaper i svenska språket. Däremot har jag fullförståelse för önskemål om en skolgång som ger stort utrymme åtspråkundervisning. Sammanfattningsvisanser jag att det även fortsättningsvis i skollagens bestämmelser omgodkännande av fristående skolor skall finnas utrymme för internationellaskolor för barn som är tillfälligt bosatta i landet eller har andra särskildaskäl att få en undervisning med internationell inriktning, som går utöver densom och en vanlig fristående skola får erbjuda. Bidrag till dessaskolor bör som ges i särskild ordning. 5 Fristående skolor över grundskolenivån 5.1 Bakgrund Vidsidan av den kommunala gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen finnsett antal fristående skolor. Många av dem får statsbidrag och är därmed ställdaunder statlig tillsyn. En del av skolorna eller utbildningarna är enbartställda under statlig tillsyn. 1 varierande omfattning gäller som villkor förstatsbidrag och statlig tillsyn att skolorna följer av staten uppställda reglerför verksamheten. Vid de skolor som står under statlig tillsyn har elevernarätt till studiestöd. Innevarandeläsår finns det 46 skolor med statsbidrag och 13 skolor som endast är ställdaunder statlig tillsyn (avser endast skolor under av-dehiing A i bilagan tillstudiestödsförordningen [1973:418]). Igruppen skolor som har statsbidrag finns 18 skolor med teoretisk utbildning,varav två är riksinternatskolor och två är internationella skolor. Blandövriga skolor med teoretiska utbildningar finns såväl sådana med allmännagymnasieutbildningar som skolor med waldorfprofil, språklig profil ellerkristen profil. Vidare finns det 28 skolor med yrkesinriktad utbildning ellernågon form av konstnärlig utbildning, t.ex. skolor medhantverksutbildningar, skolor med dans- och teaterutbildningar, skolor inom reklamymarknadsföring/mode,konstskolor m.m. Av de 13 skolor som enbartstår under stadig tillsyn har fyra teoretisk utbildning och nio någon form avyrkesinriktad eller konstnärlig utbildning. Om man ser till dengeografiska spridningen finner man att koncentrationen till storstäderna,framför allt till , är påfallande. Endast två skolor finnsnorr om och . Statsbidrag ges inom enram av ett visst antal årselevplatser vid en skola och med ett belopp per årselevplats,vilket fastställs av regeringen. Ramarna för skolorna varierar mellan15 och 450 platser. 5.2Indelning av skolorna i två grupper Minbedömning: För prövning av frågor om offentligt stöd till sådana friståendeskolor som är över grundskolenivå men under högskolenivå bör skolorna delas ini två grupper. Den ena gruppen, som betecknas som fristående gymnasieskolor,omfattar skolor med utbildningar som motsvarar gymnasieskolan inom detoffentliga skolväsendet. Den andra gruppen, som betecknas som kompletterandeskolor, omfattar utbildningar som kompletterar gymnasieskolan och är avnationellt intresse. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i huvudsak med min bedömning. Arbetsgruppen har kallatde skolor vilkas utbildning motsvarar den kommunala gymnasieskolans förmotsvarande skolor. Remissinstanserna:Har i huvudsak inget att erinra. Skälen för min bedömning:Med hänsyn till att fristående skolor över grundskolenivån kan ha väsentligtolika utbildningsinnehåll och också vända sig till olika elevgrupper bör detstatliga erkännandet av sådana skolor ske genom uppdelning i två skildakategorier. Till den ena gruppen bör föras skolor, vars utbildningar motsvararde nationella och specialutformade programmen i gymnasieskolan. Sådana skolorkan lämpligen kallas fristående gymnasieskolor. Den andra gruppen bör bestå avsåcfena, vars utbildningar utgör ett komplement till gymnasieskolan. Dessaskolor kan betecknas som kompletterande skolor. Denna gruppindelning bör gällaockså för internatskolor och s.k. internationella skolor. För den förstagruppen bör det offentliga stödet ges via elevens hemkommun, medan ett direktriktat statligt stöd bör lämnas till den andra gruppen skolor. Jag kommer attnärmare utveckla rain syn på denna fråga. Riksinternatskolorna kommer attbehandlas särskilt. Mitt forslag: En fristående gymnasieskola, kan avregeringen förklaras berättigad till offentligt stöd. Stödet skall i sådantfall bestå dels av bidrag från elevernas hemkommuner för utbildningen, dels avstatlig tillsyn med vilken i regel följer rätt till studiestöd för eleverna. Ansökan om offentligt stöd skall göras före den 1 augustiåret innan bidragsåret och inlämnas till i det län där skolan ärbelägen. Regeringen fastställer en miniminivå för det bidragelevens hemkommun skall betala till den fristående gymnasieskolan. Skyldigheten för elevernas hemkommuner att tilldela en friståendegymnasieskola medel skall gälla utbildning för de elever som hemkommunen skullevarit skyldig att erbjuda gymnasieutbildning då utbildningenbörjade. Om huvudmannen inte fullgör sina skyldigheter kan regeringenåterkalla beslutet om offentligt stöd. Arbetsgruppens forslag: Överensstämmer i stort med mittförslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna är allmänt positiva till arbetsgruppens förslag. Vissainvändningar har dock framförts. förordar beträffandeberäkningsmodell ett system som liknar det för skolor på grundskolenivån, dvs.den fristående skolan garanteras en andel av hemkommunens kostnader. Om elevenshemkommun har egen gymnasieskola med aktuell utbildning får hemkommunenskostnad utgöra underlag för ersättning. Om utbildningen saknas i elevenshemkommun får kommunens kostnader enligt samverkansavtal vara grunden. Skulleäven samverkansavtal saknas bör den fristående skolans kostnader vara grunden.Några remissinstanser, däribland kommun har ansett att tidpunkten den 1augusti för ansökan är otillräcklig ur planeringssynpunkt. Ett parkommuner bl.a. poängterar vikten av att bidraget inte får en nivåsom ger den fristående skolan bättre fömtsättningar än den egna gymnasieskolan.SAF hälsar förslaget med tillfredsställelse. Enligt SAF:s bedömning gerinnebörden av förslaget en möjlighet för företagen och dess branscher atterbjuda elever bra utbildning i företagsskolor eller branschskolor. Stockholmskommun varnar för överetablering av fristående skolor vilket leder till minskaderesurser till den kommunala gymnasieutbildningen, som kommunerna är skyldigaatt erbjuda. Detta bör undvikas genom att etableringskontroll upprätthålls avregeringen. Skälen förmitt förslag: Fristående skolor med utbildningar som till innehållet kan ansesmotsvara gymnasieskolans utbildning på nationella eller specialutformadeprogram, vilka jag kallar fristående gymnasieskolor, är enligt min mening avvärde för samhället. Genomgången utbildning i dessa skolor ger sammamöjligheter till yrkesliv eller högskolestudier som avslutad utbildning i denkommunala gymnasieskolan. För dessafristående gymnasieskolor bör det offentliga stödet ges i två Prop.1992/93:230 former. Dels bör skolan få ett driftbidrag från elevernas hemkommuner,dels bör den ställas under statlig tillsyn. Med den statliga tillsynen följer iregel rätt för eleverna att få studiestöd. Enligt skollagen har alla barn och ungdomar rätt till enlikvärdig utbildning var man än bor i . Mot bl.a. denna bakgrund är detviktigt att endast utbildningar av god kvalitet får offentligt stöd och därmedett officiellt erkännande. I lildiet med arbetsgruppen anser jag därför attvissa krav och villkor bör ställas på skolorna. Utbildningen i en sådan skola skall ge kunskaper ochfärdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper somgymnasieskolan ger. Således fordras att skolans utbildning är av god kvalitetoch undervisningen ges av kompetenta lärare. Den skall också i övrigt väsentligensvara mot gymnasieskolans allmänna mål. Det är därvid särskilt viktigt att deallmänna mål som anges i 1 kap. 2 § andra och tredje styckena skollagen beaktasvilket innebär att skolans verksamhet skall utformas i överensstämmelse medgrundläggande demokratiska värderingar. Skolan skall vidare vara öppen föralla och inte medges offentligt stöd om den brister i öppenhet och insyn.Undervisningen måste vara saklig och allsidig. Ett villkor är att intagningsbestämmelserna är godtagbara.1 samband med att en skola ansöker om offentligt stöd skall skolan redovisaefter vilka grunder som intagning kommer att ske. I princip skall det inte varatillåtet att uppställa särskilda behörighetsvillkor för inträde till utbildningen.Exempelvis bör krav på en viss trosuppfattning inte erkännas som enförutsättning för intagning. De regler för intagning till gymnasieskolan somanges i gymnasieförordningen skall i princip gälla. Det kan dock finnas skälatt vid en viss profilskola endast ta emot de elever som har möjlighet atttillägna sig just den utbildning som erbjuds vid skolan. Exempelvis bör detvara möjligt för en fristående gymnasieskola med inriktning mot musik att testaeleverna för inträde. Sådana undantag skall dock redovisas i samband medansökan. Elevernas studieresultat bör redovisas i ett betyg ellerintyg som är jämförbart med gymnasieskolans betyg. Jag avser att återkommasenare i denna fråga i samband med förslag till en proposition om den gymnasialautbildningens läroplaner och betyg. Skolan måste också delta i reguljärauppföljning och utvärdering samt stå under verkets tillsyn. Jag återkommer idet följande (avsnitt 8.2) till frågan om tillsyn över friståendeskolor. Skolorna skall alltid vara skyldiga att för uppföljning och utvärderinglämna de statistiska uppgifter och den verksamhetsredovisning som Skolverketföreskriver. Om elevavgifter tas ut måste de vara skäliga med hänsyn till desärskilda kostnader som skolan har, under förutsättning att kostnaderna förverksamheten är rimliga. Ett ytterligare villkor för att en friståendegymnasieskola skall ges offentligt stöd i denna form bör vara att den inte haren påtagligt negativ inverkan på möjligheternaatt upprätthålla bredden i det offentliga skol- Prop. 1992/93:230 väsendet. Nyetableringarav fristående gymnasieskolor har naturligtvis effekter på det redan befintligaskolväsendet i kommunen och regionen. På gymnasienivå är det viktigt att detfinns ett allsidigt utbud av utbildningar över hela landet. Om underlaget blirför litet hotas utbudets bredd. Det finns således anledning att pröva varjenyetablering av fristående gymnasieskolor från denna utgångspunkt. Denna pröviungbör i första hand respektive länsstyrelse svara för. i berört länbör därför yttra sig över ansökan. yttrande bör innehålla styrelsensegen bedömning samt den bedömning som gjorts av den kommun, där skolan skallligga samt i förekommande fall närliggande kommuners uppfattning om den nyaskolans inverkan på det offentliga skolväsendet. skall däreftervidarebefordra ansökan tiU för yttrande. Omutbildningarna uppfyller de olika krav som jag här angivit, skall regeringenkunna förklara skolorna berättigade till offentligt stöd. Det offentliga stödetskall dock omfatta endast de elever som en kommun enligt 5 kap. skollagen ärskyldig erbjuda gymnasieutbildning. Däremot finns det inget som hindrar attandra elever går i skolan, exempelvis sådana som börjar där efter att ha fyllt20 år. Somtidigare nämnts anser jag att det offentliga stödet till fristående gymnasieskolormed utbildnmg som vänder sig till ungdomar bör finansieras via hemkommunen ilikhet med vad som gäller beträffande fristående grundskolor. De ungdomar somgår i fristående gymnasieskolor genererar visserligen kommunaltutjämningsbidrag i sina hemkommuner. Däremot ingick de inte iberäkningsunderlaget när storleken på det kommunala utjämningsbidragetfastställdes, eftersom de inte genererade bicfrag till kommunerna i dettidigare statsbidraget till skolsektorn. Genom mina förslag här blirkommunerna skyldiga att betala ut ersättningar som de tidigare inte behövtbetala. Jag anser därför att det kommunala utjämningsbidraget bör räknas uppmed anledning av detta. Jag har i denna fråga samrått med chefen förFinansdepartementet som avser att senare återkomma till frågan. Mittförslag påverkar medlen under anslaget Bidrag till driften av friståendeskolor m.m. för /95. Jag avser att återkomma i denna del isamband med förslaget till budgetproposition. Enskola skall naturligtvis även kunna välja att avstå från att få bidrag från elevernashemkommuner. Om skolan uppfyller kraven att få bidrag kan den välja att enbartbli ställd under statlig tillsyn, vilket som regel innebär att eleverna kan fåstudiestöd. Omskolan uppvisar brister i viktiga avseenden skall regeringen kunna återkallabeslutet om offentligt stöd. Återkallandet bör kunna gälla både bidraget ochtillsynen eller endast bidraget. Huvudmannen skall dock först få ett påpekandeom att bristerna bör avhjälpas inom . Denna tid får inte vara såkort att skolan inte har en rimlig chans att rättatill förhållandena. Om huvudmannen trots detta inte rättar sig Prop.1992/93:230 skall ett återkallande bli aktuellt. Regeringen skall vidare kunna besluta att skolan inte harrätt till bidrag om skolan tar ut oskäliga elevavgifter. Vad jag anfört i detföregående (avsnitt 4.3) om skäliga elevavgifter i fristående grundskolor, börkunna tjäna till ledning för bedömningen av vad som kan vara skäliga avgifterför en utbildning i en fristående gymnasieskola. Vid bedömningen måstesjälvfallet hänsyn tas till storleken på det bidrag som skolan får. Om en elev har gått igenom en utbildning vid en friståendeskola, vare sig skolan får bidrag från elevens hemkommun eller inte, innebärdetta naturligtvis att hemkommunen därefter inte är skyldig att erbjuda elevenytterligare utbildning i gymnasieskolan. Detta bör framgå av bestämmelserna i5 kap. skollagen. har i princip gällt att en skola först ställtsunder statiig tillsyn varigenom eleverna kunnat få studiestöd. När som regelminst en undervisningsgrupp genomgått hela utbildningstiden har skolan, efteransökan, beviljats statsbidrag. Jag anser en ändring befogad så att offentligtbidrag bör kunna beviljas redan från skolans start. I dessa fall kan enbedömning av skolans verksamhet inte göras. bör därför genom bl.a.sin tillsyn ägna särskild uppmärksamhet åt skolansverksamhet. Kommunerna bör enligt min mening ha en rimligplaneringsperiod. En komplett ansökan om bidrag av offentliga medel bör därförinlämnas före den I augusti året innan bidragsåret. Detta stämmer också överensmed vad jag föreslagit i det föregående för fristående skolor på grundskolenivå. Några kommuner har ansett att ansökan bör lämnas intidigare än vad arbetsgruppen förordat och jag nu föreslår. Enligt min meningökar emellertid osäkerheten i både förväntat elevantal och möjlighet till startav skola ju är mellan ansökningstidpunkt och planeradigångsättning. Några har också påpekat vikten av att kommunen så snartsom möjligt får kännedom om ansökningen. Jag anser därför att ansökningenskall inges till i berört län. skall, som jag tidigareberört, yttra sig om konsekvenserna för det offentliga skolväsendet i länet omden fristående skolan ges offentiigt stöd. Jag förutsätter att skolan och elevernas hemkommuner kankomma överens om ersättningen. Regeringen kommer att fastställa schablonbeloppför ersättning, som skall gälla i de fell parterna inte är överens.