prop · GG03230 · 1992-12-31 00:00:00 — Två eller flera kommuner som gemensamt erbjuder en utbildningpå ett nationellt program bildar ett samverkansområde för den utbildningen.Kommuner som har slutit samverkansavtal med ett landsting om en viss utbildningbildar ett samverkansområde för den utbildningen. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får be- Prop. 1992/93:230stämma att särskilda krav på förkunskaper skall gälla för lokala grenar ellerutbildningar på främmande språk. I första stycket 2 har den ändringen gjorts att kommuneninte är skyldig att erbjuda den elev som har gått igenom en i förhållande tillett nationellt program i gymnasieskolan likvärdig utbildning utbildning på ettnationellt program inom gymnasieskolan. Med en likvärdig utbildning avsesexempelvis en utbildning på ett specialutformat program i gymnasieskolan, enutbildning i en fristående skola som motsvarar ett nationellt eller ett specialutformatprogram eller en motsvarande utbildning vid ett riksinternat. Med en likvärdigutbildning kan även avses en tvåårig eller längre utbildning på en linje elleren specialkurs i den gamla gymnasieskolan. (Jämför prop. 1991/92:100 bil. Varje kommun är skyldig att erbjuda gymnasieutbildning iform av specialutformade program eller individuella program för de ungdomar ikommunen som avses i 1 § och som inte har tagits in på något nationellt programi gymnasieskolan eller en likvärdig utbildning eller har avlagt International Baccalaureate(IB). Detsamma gäller den som har tagits emot på ett nationellt program igymnasieskolan eller till en likvärdig utbildning, men som har avbrutitutbildningen där. I fråga om elever från särskolan gäller skyldigheten dockendast individuella program och endast om eleven vid prövning enligt 6 kap. 7§ inte tas emot i särskolan, därför att eleven bedöms kunna gå igymnasieskolan. Ett specialutformat program bör i fråga om utbildningensnivå motsvara ett nationellt program och därmed kunna ligga till grund förfortsatt utbildning på högskolenivå eller för yrkesverksamhet. Ett individuellt program kan 1.syftatill att stimulera eleven att senare gå över på ett nationellt program ellerett specialutformat program, 2.göra detmöjligt för ungdomar att förena en anställning som syflar till yrkesutbildningmed studier av vissa ämnen i gymnasieskolan, 3.avseutbildning för udda yrken och 4.mötaspeciella behov hos eleven. Utbildningen på ett specialutformat eller ett individuelltprogram skall följa en plan, som skall fastställas av styrelsen förutbildningen. I fråga om sådana individuella program som avses i tredje stycket2 får regeringen föreskriva att utbildningen i skolan skall omfatta minstvissa av de ämnen som anges i timplanerna i bilaga 2. I första stycket har den ändringen gjorts att kommuneninte är skyldig att erbjuda den elev som har tagits in på en likvärdigutbildning utbildning på ett specialutformat eller ett individueUt program ikommunen. En likvärdig utbildning kan exempelvis vara en utbildning som motsvararett nationellt eller ett specialutformat program i en fristående skola Vidare har ett förtydligande gjorts som inne- Prop.1992/93:230 bär att om en elev har tagits emot på en utbildning men därefteravbrutit utbildningen är kommunen, i likhet med vad som gäller för de nationellaprogrammen, skyldig att erbjuda eleven ytterligare utbildning. Skyldighetengäller dock, vilket framgår av 5 kap. 1 §, endast fram till och med förstakalenderhalvåret det år eleven fyller . Till elever i gymnasieskolan som behöver inackorderingtill följd av skolgången skall hemkommunen lämna ekonomiskt stöd. Skyldighetengäller till och med det första kalenderhalvåret det år då ungdomarna fyller tjugoår. Stödet skall avse boende, fördyrat uppehälle och resor till och frånhemmet. Stödet skall ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kommunensbestämmande. Om stödet ges kontant, skall det utgå med lägst 1/30 avbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för varje helkalendermånad under vilken eleven bor inackorderad. Beloppet får avjämnas tillnärmast lägre hela tiotal kronor. Ändringen i denna paragraf innebär att det nu klartframgår att det är kommunen som bestämmer hur stödet skall ges, kontant ellerpå annat lämpligt sätt. En motsvarande ändring har gjorts i 2 § lagen om kommunernasskyldighet att svara för vissa elevresor. 6 kap. Särskolan 6§ Varje kommun som anordnar särskola är skyldig att så långtdet är möjligt organisera särskolan så att ingen elev blir tvungen att boutanför det egna hemmet på grund av skolgången. Även i övrigt skall vid utformningenav särskoleverksamheten beaktas vad som ur kommunikationssynpunkt ärändamålsenligt för eleverna. Vid fördelningen av elever på olika skolor medsärskoleutbildning skall kommunen beakta vårdnadshavares önskemål om att derasbarn skall tas emot vid en viss skola så långt det är möjligt utan att andraelevers berättigade krav på en så kort skolväg som möjligt åsidosätts elleratt betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Varje kommun är skyldig att för eleverna i sin särskolaanordna kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hänsyn till färdvägenslängd, trafikförhållandena, elevens funktionshinder eller någon annan särskildomständighet. Kommunens skyldighet omfattar dock inte sådana elever som väljeratt gå i en annan särskola än den som kommunen annars skulle ha placerat eleveni om något önskemål om en viss skola inte framställts. I lagen (1993:000) om stöd och service till vissa funktionshindradefinns föreskrifter om stöd och service i form av boende i familjehem eller bostadmed särskild service för barn och ungdomar som behöver bo Prop. 1992/93:230utanför föräldrahemmet. Ändringarna i paragrafens andra stycke motsvarar ihuvudsak de ändringar som har gjorts i 4 kap. 6 § för elever i grundskolan.Bestämmelsen har närmare kommenterats i den allmänna motiveringen under avsnitt7. Se vidare specialmotiveringen till 4 kap 6 §. Bestämmelserna om kommun avserden kommun som anordnar särskolan. I de fall detta inte är hemkommunen utan enkommun som hemkommunen slutit avtal med är det den anordnande kommunen somavses. Vidare har i andra stycket en konsekvensändring gjorts med anledning avförslaget till en ny rättighetslag för personer med svåra funktionshinder (prop.1992/93:159). 1 tredje stycket har intagits en begränsning i kommunensskyldighet att anordna kostnadsfri skolskjuts för elever i särskolan. På sammasätt som gäller för elever i är inte kommunenskyldig att svara för skolskjuts om eleven har valt en annan särskola än densom kommunen annars skulle ha placerat eleven i. Ändringen i fjärde stycket är en konsekvens av förslagettill lag om stöd och service till vissa funktionshindrade (prop. 1992/93:159). Efter önskemål av värdnadshavare har en kommun rätt att iandra fall än som avses i 5 § andra stycket i sin särskola ta emot en elev frånen annan kommun. I sådana fall har kommunen rätt till ersättning för elevensutbildning från elevens hemkommun. Om inte de berörda kommunema kommer överensom annat, skall hemkommunen utge det belopp som regeringen föreskriver. Paragrafen motsvarar vad som gäller för elever igrundskolan enligt 4 kap. 8 a §, dock skall om kommunerna inte kommer överensom ersättningens storlek hemkommunen utge ett belopp som föreskrivs av regeringen(jfr. specialmotiveringen till 4 kap. 8 a §). Elever som tas emot i en annankommun än hemkommunen med stöd av denna bestämmelse har inte rätt tillkostnadsfri skolskjuts eftersom de valt att gå i en annan skola än de annarsskulle ha placerats i. Skolplikt får fullgöras i en fristående skola, om skolanär godkänd för ändamålet. Ärenden om godkännande för vanlig skolplikt prövas avStatens skolverk. Såvitt gäller särskild skolplikt prövas 1.sådantgodkännande som avser en skola som motsvarar särskolan Prop. 1992/93:230 avStatens skolverk och 2.sådantgodkännande som avser en skola som motsvarar specialskolan av styrelsen förden specialskola som ansvarar för utbildning av samma handikappgrupp där skolanär belägen. Godkännande för vanligt skolplikt skall meddelas, omskolans utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art och nivåväsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som förmedlaroch skolan även i övrigt väsentligen svarar mot allmänna mål.Härvid skall särskilt beaktas de krav som anges i I kap. 2 § andra och tredjestyckena. Godkännande för särskild skolplikt skall meddelas, omskolan ger elevema en utbildning som väsentligen svarar mot den som de skullefå i särskolan eller specialskolan. En ytterligare förutsättning är atteleverna i samband med utbildningen bereds erforderliga omsorger. I godkännandet för särskild skolplikt skall anges om detavser särskoleutbildning eller specialskoleutbildning eller båda dessaskolformer samt för vilka handikappgrupper utbildningen godkänns. Ett barn får fullgöra sin skolplikt i en fristående skolasom är godkänd för särskild skolplikt och som motsvarar särskolan endast omstyrelsen för särskolan i barnets hemkommun har bedömt att barnet har särskildskolplikt. Om ett barn har funktionshinder som enligt 3 kap. 3 § kanvara grund för särskild skolplikt, får barnet fullgöra sin skolplikt i engodkänd fristående skola som motsvarar specialskolan endast om 1.skolanär godkänd för elever som har särskild skolplikt på grund av sammafunktionshinder som barnet eller 2.huvudmannenför specialskolan bedömer att barnet ändå kan tillgodogöra sig utbildningenvid skolan. Bestämmelserna i 1-4 §§ motsvarar de bestämmelser somtidigare fanns i 1-3 §§. Den som har vanlig skolplikt men som endast för kortaretid är bosatt i landet eller som har andra skäl att få en utbildning med enannan internationell inriktning än den som får finnas inom ellerfristående skolor som är godkända för fullgörande av vanlig skolplikt får full- göra sin skolplikt i enfristående skola med sådan inriktning (internatio- Prop. 1992/93:230 nellskola), om skolan av har godkänts för ändamålet. Förgodkännande krävs att skolans utbildning som helhet betraktad är likvärdig medgrundskolans. Skolan skall förmedla kunskaper och färdigheter som underlättarfortsatt skolgång utomlands. Undervisning i svenska språket och om svenskaförhållanden skall meddelas i den omfattning som de i landet för kortare tidbosatta eleverna behöver. Dennaparagraf motsvarar i huvudsak tidigare 5 §. Eftersom utbildningar med vissinternationell inriktning får förekomma i och i fristående skolorsom godkänts för elever med vanlig skolplikt enligt 1 och 2 §§ har förstastycket ändrats så att definitionen av vad som betecknas som internationella skolorgörs tydligare. Enfristående skola, som är godkänd för elever som har vanlig skolplikt, skalltilldelas bidrag till verksamheten av elevernas hemkommuner. För varje elevskall lämnas ett belopp som motsvarar den genomsnittliga kostnaden per elev ihemkommunens grundskola det pågående kalenderåret på det stadium som eleventillhör. Vid tilldelningen får kommunen göra ett avdrag som uppgår till av den framräknade genomsnittskostnaden. Regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer får medge ett större avdrag, om det finnssärskilda skäl. Tilldelningenberäknas för ett bidragsår i sänder. Varje bidragsår börjar den 1 Juli.Tilldelningen grundas på antalet elever från kommunen i den fristående skolanden under bidragsåret. Bidragen skall utbetalas med en tolftedelvarje månad. Utbetalningarna avpassas efter ett beräknatantal elever och reglering görs vid utbetalning . För en skola som ärnystartad, får bidrag, som avser tiden månad, betalas ut samlati september. För att en nystartad skola skall ha rätt till bidrag gäller dockatt skolan skall ha ansökt om att bli godkänd för vanlig skolplikt före den 1augusti året innan bidragsåret börjar. Omen elev slutar i den fristående skolan efter bidragsåret ärhemkommunen inte skyldig att tilldela skolan bidrag än till ochmed kalendermånaden efter den då eleven slutade. Utbetalningav bidrag enligt andra stycket får grundas på den kostnad som hemkommunenfastställt i sin budget för respektive kalenderår. Om det slutliga utfalletskulle bli högre än det i budgeten fastställda har den fristående skolan rättatt få ut motsvarande mellanskillnad. Sådan slutreglering skall ske senast tvåmånader efter det att kommunens årsredovisning för det aktuella kalenderårethar lämnats över till fullmäktige. Vadsom sägs i första-Qärde styckena gäller inte de fristående skolor för vilkaregeringen har beslutat om statsbidrag genom särskilda foreskrifter ellerandra särskilda beslut, och inte heller skolor, för vilka huvudmannenskriftligen avstått från medelstilldelning eller sådana skolor som enligt 7 § förklarat sakna rätt till bidrag. Dennaparagraf motsvarar med vissa ändringar tidigare 4 a §. Iparagrafen har uttrycket medel ersatts med bidrag. Ändringeni första stycket innebär att vid beräkningen av bidraget skall underlaget förgenomsnittskostnaden hänföras till som bidraget avser. Eftersom detkommunala budgetåret motsvarar kalenderåret kan den fristående skolan kommaatt få olika belopp för höstterminen respektive vårterminen. Iandra stycket har införts en bestämmelse som innebär att en nystartad skolasom vill ha bidrag måste ha ansökt om att bli godkänd för värdig skolpliktsenast året innan bidragsåret börjar. Med nystartad skola avsesen skola som inte tidigare varit godkänd för vanlig skolplikt enligt 1 och 2 §§.Däremot kan den tidigare i och för sig har varit fristående skola, exempelvisen internationell skola enligt 5 §. Iett nytt ärde stycke har tagits in bestämmelser om underlaget för bidragen tillde fristående skolorna och om viss slutreglering. Bestämmelsen innebär atthemkommunens budgeterade genomsnittskostnad skall ligga till grund för demånatliga utbetalningarna. Om det, när det slutliga resultatet finnstillgängligt, visar sig att den kommunala genomsnittskostnaden är högre än denbudgeterade har skolan rätt till mellan-skUlnaden. Om den budgeteradegenomsnittskostnaden är högre än den slutliga är skolan däremot inte skyldigatt betala tillbaka mellanskillnaden till kommunerna. Utbetalningav den eventuella mellanskillnaden skall ske senast efter det attkommunens årsredovisning lämnats över tiU kommunfullmäktige.Enligt 8 kap. 19 § kommunallagen (1991:900) skall årsredovisningen lämnas övertill fullmäktige året som redovisningen avser.Reglering av bidragen kommer således att för varje bidragsår äga rum vid tvåtillfällen. 1femte stycket, som motsvarar det tidigare Qärde stycket, har vissa tillägggjorts med hänsyn till det nya fjärde stycket och till nya 7 §. Friståendeskolor, som har rätt till bidrag enligt 6 §, får för de elever som bidragenavser endast ta ut elevavgifter som är skäliga med hänsyn till de särskildakostnader som skolan har, förutsatt att kostnaderna kan anses rimliga förverksamheten. OmStatens skolverk, vid prövning av en ansökan om godkännande som avses i 2 §första stycket, finner att elevavgifterna vid skolan inte kan anses skäliga,skall verket, om skolan godkänns, förklara att den inte skall ha rätt tillbidrag enligt 6 §. Skolverketskall vidare förklara rätten till fortsatt bidrag förverkad om en skola eftergodkännandet tar ut elevavgifter som inte kan anses skäliga. Innan ett sådantbeslut fattas skall skolan ges möjlighet att ändra avgiftens storlek. Beslutom att en skola inte skall få bidrag får upphävas av , omelevavgifterna senare bedöms som skäliga. Paragrafen är ny ochreglerar fristående skolors möjligheter att ta ut Prop. 1992/93:230elevavgifter. Under vilka förutsättningar avgifter får tas ut har närmaremotiverats i den allmänna motiveringen under avsnitt 4. Bestämmelsengäller enbart de elever som den fristående skolan får bidrag för enligt 6 §.Skolor som får statsbidrag enligt särskilda bestämmelser och skolor somavstått från bidrag enligt 6 § omfattas inte av bestänunelsen. För sådanaskolor kan det i andra författningar finnas bestämmelser om elevavgifter. Enligtandra stycket skall i samband med att beslut om godkännande fattasbesluta att skolan inte skall ha rätt till offentiigt bidrag om den tar utoskäliga elevavgifter. Detta innebär att huvudmannen för skolan i sin ansökanom godkännande bör ange hur stora elevavgifterna avses bli. Elevavgiftersskälighet ingår i tillsynsansvar och enligt tredje stycket skallskolverket sedan skolan väl är godkänd förklara rätten till bidrag förverkadom skolan tar ut oskäliga elevavgifter. I sådana fall har skolan inte rätt tillbidrag från den tidpunkt då beslutet vunnit laga kraft. Innan ett sådant beslutfattas skall skolan ges möjlighet att ändra sin avgiftssättning. Omen fristående skola som inte har rätt till bidrag efter beslut enligt andraeller tredje stycket därfter tar ut avgifter som inte kan anses oskäliga skallskolan enligt bestämmelsen i ijärde stycket åter ha rätt till bidrag efterbeslut av . Bidrag utgår från den tidpunkt då beslut omatt upphäva det tidigare beslutet vunnit laga kraft. Skolverketsbeslut enligt andra-fjärde styckena får enligt 17 § överklagas hoskammarrätten. Regeringenfår i fråga om viss utbildning förklara en fristående skola berättigad tillsådant bidrag som avses i andra stycket, om utbildningen ger kunskaper ochfärdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper ochfärdigheter som gymnasieskolan förmedlar och skolan även i övrigt väsentligensvarar mot gymnasieskolans allmänna mål. Härvid skall särskilt beaktas de kravsom anges i 1 kap. 2 § andra och tredje styckena. Förklaring skall dock intelämnas i fråga om utbildning som skulle innebära påtagliga negativa följderför gymnasieskolan inom det offentliga skolväsendet i regionen. Omen sådan förklaring som avses i första stycket lämnats, skall elevemashemkommuner lämna bidrag till skolan. Kommunens skyldighet gäller endastutbildning för sådana elever som hemkommunen var skyldig att erbjudagymnasieutbildning då utbildningen började. Omden fristående skolan inte kommer överens om annat med elevernas hemkommunerskall dessa erlägga det belopp som regeringen eller den myndighet somregeringen bestämt har föreskrivit. Bestämmelsernai denna paragraf är nya. I första stycket anges dekrav som ställs på en utbildning vid en fristå- Prop. 1992/93:230 endeskola för att skolan skall förklaras berättigad till bidrag. Det är regeringensom beslutar om skolan skall förklaras berättigad till bidrag. Kraven påutbildningarna har behandlats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.3. Iandra stycket anges till en början att elevernas hemkommuner är skyldiga attlämna bidrag till den fristående skolan om regeringen med stöd av förstastycket har förklarat skolan berättigad till bidrag. Givetvis omfattar skyldighetenendast den utbildning vid den fristående skolan som förklaringen avser. Vidareanges vilka elever kommunerna är skyldiga att ge bidrag för. Kommunerna ärendast skyldiga att betala för de elever som är hemmahörande i kommunen ochendast för de elever som börjar utbildningen efter det att de har fullgjort sinskolplikt och fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller 20år. Om en elev flyttar han går i en fristående skola är detnaturligtvis den nya hemkommunen som blir skyldig att betala bidrag tillskolan eftersom den kommunen skulle ha varit skyldig att betala bidrag föreleven om eleven bott där när utbildningen började. Kommunerna är skyldiga attbetala för eleverna så länge att de kan fullgöra sin utbildning. Itredje stycket slås det fast att i första hand skall parterna komma överens omvilket belopp elevens hemkommun skall betala. Om de inte kan komma överensskall hemkommunen betala ett belopp som är fastställt av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämt. Hur stort detta belopp kan tänkas bli harbehandlats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.3. Omkommunen och skolan inte har kommit överens om annat skall bidraget enligt 8 §beräknas för ett bidragsår i sänder. Varje bidragsår börjar den 1 juli.Tilldelningen grundas på antalet elever på den bidragsberättigade utbildningenden under bidragsåret. Bidraget skall utbetalas med en tolftedelvarje månad. Utbetalningarna avpassas efter ett beräknat antalelever och reglering görs vid utbetalning . För en skola som ärnystartad, får bidrag, som avser tiden månad, betalas ut samlati september. Omen elev slutar efter bidragsåret är hemkommunen inte skyldigatt tilldela skolan bidrag än till och med kalendermånaden efterden då eleven slutade. Föratt en skola skall ha rätt till bidrag gäller dock att skolan har ansökt omatt bli förklarad som bidragsberättigad året innan.Ansökan skall lämnas in till i det län där skolan är belägen. Bestämmelsernai denna paragraf är nya. Iförsta stycket anges tUl att börja med att kommunen och skolan i första handskall komma överens om hur utbetalningen av bidraget 6 1992/93. skall ske.Om de inte kan komma överens skall utbetalningen ske på Prop. 1992/93:230det sätt som framgår av bestämmelsen. Bestämmelsen överensstämmer med hurutbetalningen skaU ske till en fristående grundskola. Hemkommunen skallnaturligtvis inte betala till den fristående skolan om eleven avbrutitstudierna. Detta kommer till uttryck i andra stycket. I tredje stycket finns föreskrifter om när ansökan om attbli förklarad som bidragsberättigad skaU ha kommit in. Detta har behandlats iden allmänna motiveringen, avsnitt 5.3. Skolor som har rätt till bidrag enligt 8 § får för deelever som bidragen avser endast ta ut elevavgifter som är skäliga med hänsyntill de särskilda kostnader som skolan har, förutsatt att kostnaderna kananses rimliga för verksamheten. Om en skola tar ut elevavgifter för utbildningar somberättigar till bidrag enligt 8 § och avgifterna inte kan anses skäliga, skallförklaringen om rätt till bidrag återkallas. Innan ett sådant beslut fattasskall skolan ges möjlighet att ändra avgiftens storlek. Bestämmelserna i denna paragraf är nya. En fristående skola som får bidrag får endast ta utskäliga elevavgifter. Vad som kan anses vara skäliga elevavgifter är beroendeav omständigheterna i det enskilda fallet. Detta har behandlats i den allmännamotiveringen, avsnitt 5.3. 1 andra stycket regleras det fallet att skolan tar utoskäliga elevavgifter. Om skolan tar ut oskäliga avgifter från de elever somskolan får bidrag för av elevernas hemkommuner skall förklaringen om att skolanär berättigad till bidrag återkallas. Inget hindrar att förklaringenåterkallas mitt under ett läsår. Om skolan sänker elevavgiften kan den efteransökan på nytt bli bidragsberättigad. Fristående skolor som avses i 1 och 5 §§ skall i fråga omsin utbildning för skolpliktiga elever stå under tillsyn av Statens skolverk.Skolorna är skyldiga att delta i den uppföljning och utvärdering avskolväsendet som genomförs av . Denna paragraf motsvarar med viss ändring tidigare 5 §. Ändringen innebär att andra stycket om att kommunen omedelbara tillsynen över utbildningen i de fristående skolor som avses iparagrafen upphävs. Varje elevs hemkommun har fortfarande dock kvar sinauppgifter enligt 3 kap. 13 § att se till att de bara som är skolpliktigafullgör sin skolplikt. Den kommun där skolan är belägen har även vissatillsynsuppgifter över verksamhet som bedrivs inom kommunen. Tillsynen överutbildningen handhas enbart av . 12 § Prop. Om en fristående skola som avses i 1 och 5 §§ inte längreuppfyller kraven för godkännande och bristerna inte avhjälps efter påpekandeför huvudmannen, skall godkännandet återkallas. Detsamma gäller om en friståendeskola trots påpekande inte iakttar sin skyldighet enligt 11 § att delta iuppföljning och utvärdering. Återkallande beslutas av den myndighet som beslutar omgodkännande. Denna paragraf motsvarar i huvudsak bestämmelsen somtidigare farms i 6 §. Fristående skolor som får bidrag för viss utbildningenligt 8 § skall, i fråga om den utbildningen, stå under tillsyn av . Skolorna är, i fråga om dessa utbildningar, skyldiga att delta i denuppföljning och utvärdering av skolväsendet som genomförs av . Bestämmelserna i denna paragraf är nya. Här stadgas att deutbildningar vid fristående skolor som berättigar till bidrag från kommunernaskall vara ställda under statlig tillsyn.