prop · GG03150 · 1992-12-31 00:00:00 — Ettutredningsarbete har påbörjats inom , med inriktningen attbelysa föratsättningama för ett reviderat skatte- och bidragssystem.Utredningsarbetet fömtsätts leda till förslag till förändringar som bidrartill att lösa de problem jag redovisat. Arbetet bör bedrivas i samarbetemed kommunförbunden. Arbetet bör utmynna i en rapport som sedan skickas ut påremiss. Ett förslag bör därefter kunna föreläggas i början av år1994. Förändringar bör då kunna träda 1995. Enmetod för att revidera skatte- och bidragssystemet är att omfördela en del avskatteunderlaget, hänföriigt till höga inkomster, från kommunsektorn tillstaten. Kommunalskatten skulle för denna del av skatteunderiaget kunna ersättasmed en statlig enhetiig skatt på , vilket skulle ge en högsta marginalskattpå i det aktuella intervallet. De ökade statliga skatteinkomsternaåterförs till kommunsektorn efter det att hänsyn tagits till de tidigarebeskrivna regleringarna. Detta ligger i linje med ambitionen i den genomfördaskattereformen. Enannan metod är att bredda den kommunala skattebasen. En sådan breddning skullekunna åstadkommas t.ex. genom att den kommunala beskattningen baseras påfysiska personers brattoinkomst före avdrag. Dessaoch andra tänkbara metoder bör belysas inom ramen för det nämndautredningsarbetet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt frågor som rör systemetsincitamentseffekter för stat, kommun och medborgare, samt frågor som rör denmer långsiktiga ekonomiska relationen mellan staten och kommunsektorn.Utredningsarbetet bör också innefatta vilka förändringar i bidragssystemen somkan bli erforderliga. Dessutombör i det sammanhanget särskilda överväganden göras när det gäller de kyrkligakommunernas skattemedel. Denframtida hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation är för närvarandeföremål för utredning (dir. 1992:30). Utredningen skall vara slutförd i mars1994. De förslag som utredningen kommer att presentera kan självfallet kommaatt påverka finansieringsfrågorna när det gäller landstingens verksamhet. Enberedskap måste därför finnas för ändrade föratsättningar härvidlag, vilketbl.a. Oavsett vilka förändringar som kommer attske när det gäller skatte- och bidragssystemen bör dock övervägas på vilkagrander en resursfördelning till nuvarande landstingsverksamheter skall ske. Motbakgrand av tidigare redovisade problem när det gäller landstingen samt av vadjag nu har anfört bör en särskild utredare tillkallas med uppgift att se överutjämningssystemet för landsting. En parlamentariskt sammansatt referensgrappbör följa utredarens arbete. Jag anser att denna referensgrapp med fördel kanvara samma som har knutits till . Inriktningen påutredningens arbete bör vara att utjämningssystemet för landsting bättre skallöverensstämma med utjämningssystemet för kommuner. En större likformighetmellan de båda systemen är önskvärd. Arbetet bör i första hand ta sikte påförändringar För tiden därefter bör arbetet syfta tillatt finna en långsiktig lösning. Jag återkommer senare till regeringenbeträffande direktiven för en sådan utredning. 7.4 Ekonomiska utgångspunkter för kommunsektorn denärmaste åren 7.4.1 Ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn 1992/93:150 Bilaga 6 Mittförslag: Vid utbetalning av skattemedel skall, förkommunerna, kommunalskattemedlen minskas med per invånare i kommunenden . Vidutbetalning av landstingsskattemedel skall, förlandstingen, landstingsskattemedlen minskas med per invånare ilandstinget . Förde landstingsfria kommunerna skall, vid utbetalning av kommunalskattemedelandra , dessa minskas med per invånare i kommunen den1 november . Skälenför mitt förslag: kompletteringsproposition och i prop. 1992/93:123om vissa ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektomförespråkades att finansieringsprincipen fortsättningsvis bör tillämpas när detgäller förhållandet mellan staten och kommunsektorn. har biträttdenna princip (bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345). Finansieringsprincipeninnebär au kommuner och landsting inte bör åläggas nya uppgifter utan att desamtidigt får möjlighet att finansiera dessa med atmat än höjda skatter. Omstatsmakterna fattar beslut som gör att den kommunala verksamheten kan bedrivasbilligare bör statsmaktema på motsvarande sätt minska de statliga bidragen. Påliknande sätt bör hänsyn tas till statliga åtgärder som inte direkt tar siktepå, men som ändå får direkta ekonomiska effekter för kommunsektorn. Riksdagenhar beslutat (prop. 1992/93:123, bet. 1992/93:FiU2, rskr. 1992/93:119) om enekonomisk reglering för mellan staten och kommunsektom till följd avett antal åtgärder med ekonomiska effekter för kommunsektorn. I princip bör denekonomiska regleringen ske i form av en förändring av statsbidragsramen. Mednuvarande bidragskonstraktion används denna regleringsmetod endast förförändringar av kommunernas verksamhet. Regleringen till följd av förändringari skatte- och transfereringssystemen görs övergångsvis genom attkommunalskattemedlen justeras. Regleringenavseende sker för kommuner och landsting genom att kommunalskattemedlen för vid utbetalningen minskasmed ett fastställt belopp per invånare. Dessa belopp har tidigare Prop.1992/93:150 av fastställts till, för kommuner perinvånare, för Bilaga 6 landsting per invånare och för kommun sominte ingår i ett landsting per invånare. De förändringar sompåverkar det kommunala skatteunderlaget får för de kyrkliga kommunema genomslagförst eftersom utbetalningssystemet för kommunalskattemedel till dessakommuner inte har ändrats. Då kommer å andra sidan en dubbel effekt att uppstå,eftersom både förskott och slutavräkning påverkas. Regleringen gentemot dekyrkliga kommunerna avser därför endast de kostnadsminskningar som uppstår pågrand av sänkt arbetsgivaravgift och sänkt särskild löneskatt. För de kyrkligakommunerna minskas skattemedelsfordran vid ingången av . Efterfastställandet av regleringsbeloppet för har det tillkommit flera av riksdagenbeslutade och av regeringen föreslagna förändringar som gör ytterligareregleringar för mellan staten och kommunsektorn nödvändiga. Jag skallnu redovisa dessa förändringar och de belopp som regleringen bör omfatta. Iårets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 8) föreslås att vissaförändringar som skall gälla fr.o.m. bör regleras mellan statenoch kommunsektorn. Gymnasieskolans reformering innebär en ökad kostnad förkommunerna med för . Uppbyggnaden aven tvåårig ingenjörsutbildning inom högskolan innebär att den fyraårigatekniska utbildningen inom gymnasieskolan avskaffas och att kommunema därmedfår lägre kostnader. Kostnadsminskningen för beräknasuppgå till . Överföring av tandteknikemtbildningen tillhögskolan innebär på liknande sätt att kommunemas kostnader minskar med 3miljoner kronor för . Kommunerna kommer från och med den1 juli också att få ett ökat ansvar för att anskaffa praktikplatser.Kommunemas kostnadsökning för beräknas till 13 miljonerkronor. Förändringarna innebär för sammantaget en ökadkostnad med uppskattningsvis för kommunerna. Eftersomdet i dessa fall är fråga om förändringar som direkt rör kommunernas verksamhetborde regleringen ske genom en anpassning av statens bidrag till kommunerna.Således föreslog regeringen i årets budgetproposition att regleringen fr.o.m.år 1994 bör ske genom att det statliga utjämningsbidraget till kommuner ökasmed medel motsvarande den kostnadsökning kommunerna får. Då det av tekniska ochpraktiska skäl inte är lämpligt att justera ramen för utjämningsbidraget underlöpande år bör emellertid den ekonomiska reglering som avser andra halvåret1993 göras på annat sätt. Jag föreslår nu att denna reglering sker på sammasätt som regleringen av ovan nämnda förändringar i skatte-ochtransfereringssystemen, dvs. genom att kommunalskattemedlen minskas med ettvisst belopp per invånare. Riksdagenhar fattat beslut (prop. 1992/93:100 bil. 8, bet. 1992/93: Prop. 1992/93:150SkU19, rskr. 1992/93:167) om vissa tiUfälliga skattelättnader för Bilaga 6egenföretagare. Skattelättnaden innebär att utrymmet för den inkomstbaseradeavsättningen till skatteutjämningsreserven, den s.k. 1-surven, höjs från . Åtgärden innebär att detkommunala skatteunderlaget för minskar. Kommuneraas och landstingensskatteinkomster beräknas till följd av detta minska med ,vilket också bör regleras. Vidomläggningen till ett nytt statligt utjämningsbidrag till kommuner minskadeskommunernas och landstingens slutavräkning av kommunalskattemedel avseende år1991 med ett belopp motsvarande den de! av de avvecklade statsbidragen avseendeår 1992 som betalas ut först . Detta gjordes för att undvika enmerbelastning på statsbudgeten vid omläggningen. Beträffandebostadsanpassningsbidraget föratsattes då att denna effekt enbart gällde år1992. har det framkommit att statens kostnader även för andra halvåret1991 måste regleras. Detta innebär att ytterligare börföras til! staten från kommunerna. På Uknande sätt avsåg minskningen förbidraget till särskolan endast en del av det bidrag som betalas ut år 1993.Återstående del bör nu föras till staten från landstingen. Beloppet uppgår till145 . En felaktig minskning gjordes dessutom för bidraget tillsärvux om . Beloppet bör återföras till landstingen frånstaten. Riksdagenhar beslutat (prop. 1992/93:134, bet. 1992/93:SfU9, rskr. 1992/93:157) attpensionstillskottet skall höjas. Beslutet föranleder konsekvenshöjningar vadbeträffar det särskilda grandavdraget. Detta iimebär att kommunernas ochlandstingens skatteinkomster beräknas minska med . Enekonomisk reglering bör således ske även för denna åtgärd. Riksdagenhar fattat beslut om omläggning av statens stöd till bostadsfinansiering(prop. 1991/92:56, bet. 1991/92:BoU9, rskr. 1991/92:75). Genom denna omläggningupphör kommunemas uppgifter att förmedla ansökningar om lån och bidrag förbostadsfinansieringsändamål vilket innebär att de s.k. förmedlingsorganen kanavvecklas. Den besparing som kommunema gör till följd av detta beräknas uppgåtUl för ett helår. Som regeringen tidigare anfört (se prop.1992/93:172 s.l5) bör denna besparing regleras i enlighet med finansieringsprincipen.Omläggningen skall vara helt genomförd . En ekonomisk regleringför dvs. om bör göras på samma sättsom övriga nu nänmda förändringar. bör en reglering skegenom en minskning av utjänmingsbidraget till kommuner. Riksdagenhar beslutat (bet. l992/93:SkU14, rskr. 1992/93:148) att avdragsbeloppet förbilresor till och från arbetet och resor i tjänsten skall höjas från 12 till 13kr per mil. Eftersom detta är en åtgärd som visserligen påverkar kommunernasskatteunderlag men som bör ses som en naturlig anpassning till prisutvecklingenbör den inte omfattas av finansieringsprincipen. Utbetalningssystemets tekniskautformning när det gäller slutavräkningen av skattemedel avseende år1991 gör att förändringenbör beaktas i den ekonomiska regleringen för . 1992/93:150ekonomiska effekten av det höjda bilavdraget beräknas till 232 miljoner Bilaga . Sammanfattningav underlag för ekonomiska regleringar för Sammanställningav beräknade ekonomiska effekter 1993 av beslutade ochföreslagna förändringar () Tidigarebeslutade regleringar för : Avgifter för vård i sjukhem mm Summa att reglera 9 780 Ändringav den ekonomiska regleringen för Regleringenav de tillkommande beloppen bör som nämnts göras på samma sätt som den tidigarefastställda regleringen för . Med hänvisning till vad jag nu redovisatbör det belopp med vilket kommunalskattemedlen skall minskas för fastställas till per invånare för kommuner, per invånare för landsting och till 1 075kronor per invånare för kommuner som inte ingår i ett landsting. Förslaget föranlederen ändring i lagen (1992:1590) med särskUda bestämmelser om utbetalning avskattemedel . För de kyrkliga kommunemafår de tillkommande förändringama effekt för skatteunderlaget först ,varför den nuvarande beslutade ekonomiska regleringen för för dessainte ändras. 1992/93:150 Bilaga 6 7.4.2 Ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn Mittförslag: Vid utbetalning av kommunalskattemedel för skall,för kommunerna, kommunalskattemedlen minskas med per invånare ikommunen . För de kommuner som för höjer sinutdebitering skall minskningen uppgå till . Vidutbetalning av landstingsskattemedel för skall, förlandstingen, landstingsskattemedlen minskas med per invånare ilandstinget den . För de landsting som för höjer sinutdebitering skall minskningen uppgå till . Förde landstingsfria kommunema skall, vid utbetalning av kommunalskattemedel , dessa minskas med per invånare i kommunen den 1november . För de landstingsfria kommuner som höjer sin utdebitering förår 1994 skall minskningen uppgå till . Förde kyrkliga kommunema skall skattemedelsfordran vid ingången av minskasmed . Skälenför mitt förslag: Huvuddelen av de förändringar som regleras för är avpermanent karaktär och skall således regleras även . De ekonomiskaeffektema för kommunsektom för som beror på förändringar fr.o.m. år1993 beräknas till samma belopp som för . Riksdagenhar beslutat (prop. 1992/93:50, bet. 1992/93:FiUl, rskr. 1992/93:134) au ensänkning av grandavdraget skall ske fr.o.m. . Denna sänkningleder till en ökning av det kommunala skatteunderlaget och borde, enligtfinansieringsprincipen, regleras genom att förs tillstaten från kommunsektom. Med hänvisning till vad jag har anfört börstaten avstå från denna reglering för de kommuner och landsting som år 1994bibehåller eller sänker sin skattesats i jämförelse med . Någonreglering görs inte heller om en kommun eller ett landsting har höjtskattesatsen till följd av skatteväxling i samband medhuvudmaimaskapsförändringar. Riksdagenhar beslutat (prop. 1992/93:63, bet. 1992/93:BoUS, rskr. 1992/93:1501992/93:99) att statsbidraget för bostadsbidrag för skall utges Bilaga6 av kommunemas kostnader för statsbidragsberättigade bostadsbidragdetta år. Orsaken är den minskning av utjämningsbidraget som gjordes för år1993 på grand av ett antagande om förstatligande av bostadsbidragen redan dettaår. En återreglering från kommunerna till staten skall dock ske med hälften avskillnaden mellan de totala kostnaderna 1993 och den tidigare prognosticerade kostnaden 4 570 miljonerkronor. Skillnaden beräknas enligt prop. 1992/93:174 komma att uppgå till varav alltså hälften, , skall återföras tillstaten. Skatteutjämningsbidragenför landsting följer automatiskt skatteunderlagets förändring, eftersom de ärknutna till medelskattekraften. Bidragsökningen mellan och år 1994beräknas till . Derma ökning bör liksom tidigare finansierasav landstingen själva. föreslårjag att detta sker genom attbeloppet regleras på samma sätt som nämnda förändringar, dvs. kronor per invånare. Sammanfattningav underlag för ekonomiska regleringar för Sammanställningav beräknade ekonomiska effekter 1994 av beslutade ochföreslagna förändringar () Tidigarebeslutade regleringar för : Avgifterför vård i sjukhem mm Återregleringav bostadsbidrag 4- 500 Automatikeni skatteutjämn.systemet -I- 175 Summaatt reglera 10 345 1 samL Nr 150 Bil. Detutredningsarbete som påbörjats inom för att finna enlångsiktig lösning på problemet kring ekonomiska regleringar mellan staten ochkommunsektorn beräknas kunna leda till förändringar tidigast . De nunänmda förändringama för bör därför som en tillfällig lösning regleraspå samma sätt som förändringama avseende . Detta innebär att kommunemasoch landstingens skattemedel vid utbetalning bör minskas medett visst belopp per invånare. För kommuner bör skattemedelsutbetalningenminskas med per invånare, för landsting med per invånareoch för kommun som inte ingår i ett landsting med per invånare. För dekommuner och landsting som höjer skattesatsen utan att ha skatteväxlatblir motsvarande minskning för kommuner , för landsting 577 kronoroch för kommun som inte ingår i ett landsting I . För de kyrkligakommunema får de tillkommande förändringama effekt för skatteunderlaget förstår , varför den nuvarande beslutade ekonomiska regleringen för intebör ändras. Det innebär att skattemedelsfordran vid ingången av år 1994föreslås minskad med oförändrat . Det nu sagda föranleder enlag med särskilda bestämmelser om utbetalning av skattemedel . 7.4.3Övergångsregler för utjämningsbidrag till kommuner 1992/93:150 Bilaga 6 Mittförslag: Ingen kommun skall, till följd av det statliga utjämningsbidraget förår 1994 jämfört med motsvarande bidrag efter övergångsregler, vidkännasen bidragsförändring överstigande av summan av kommunens inkomster avkommunalskattemedel för och ett referensbidrag. Skälenför mitt förslag: har beslutat om ett nytt utjämningsbidrag tillkommuner och övergångsregler för detta bidrag (prop.1991/92:150 del II, bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345 och prop.1992/93:36, bet. 1992/93:FiU2, rskr. 1992/93:1-19). De huvudsakliga motiven förövergångsreglema är dels att undvika alltför stora förändringar i enskildakommuners bidrag, dels att åstadkomma en successiv infasning av det nyautjänmingsbidraget. Övergångsreglema sätter enmaximigräns för storleken på bidragsförändringarna mellan åren underövergångsperioden. Bidragsförändringen utgörs av skillnaden mellan nyttutjämningsbidrag och ett referensbidrag. Referensbidraget motsvarar vadkommunen skulle fått i de tidigare systemen minskat med en samhällsekonomiskt motiveradindragning. Bidragsförändringen får uppgå till maximalt av summan avkommunens referensbidrag och inkomster av kommunalskattemedel för . skillnaden mellanutjämningsbidraget för före övergångsregler Prop. 1992/93:150 och utjämningsbidraget efter övergångsregler. Bidragsför- Bilaga 6 ändringen får maximalt uppgå till av summan av kommunensinkomster av kommunalskattemedel för och utjämningsbidrag efterövergångsregler för . Denutjämning av stmkturellt betingade kostnadsskillnader som sker inom ramen fördet nuvarande utjämningsbidraget har varit och är utsatt för omfattande kritik.En särskild utredare har som jag tidigare nämnt tillkallats (dir. 1992:77) meduppgift att utveckla principer och metoder för kostnadsutjämning mellankommuner (). Utredningen beräknas vara avslutad ijuni 1993. Utredarenhar i en skrivelse till den 24 febraari 1993 (dnr Fi1246/93) föreslagit att övergångsreglema för bör gälla även år 1994.Anledningen är att de preliminära analyser som har gjorts tyder på väsentligaavvikelser jämfört med den av beslutade stmkturkostnadsutj amningen. Eftervad jag erfarit har det fortsatta arbetet stärkt utredarens slutsatser. Jagdelar utredarens uppfattning att det är olämpligt att låta nuvarandestrakturkostnadsindex få ärmu större genomslag om utredningen kan kommaatt leda till beslut som innebär betydande omfördelningarjämfört med de principer för kostnadsutjämning som gäller. På grand häravbör bidragsförändringen för maximalt få uppgå till av summan avkommunens referensbidrag och inkomster av kommunalskattemedel för dvs.i princip en "frysning" av bidragsregler. 7.4.4 Slutavräkningav kommunalskattemedel för Deförändringar som skall regleras mellan staten och kommunsektora för år 1994skall inte påverka den s.k. nivåjusteringen i slutavräkningen avseende år 1992.En korrigering med de totala ekonomiska regleringar som påverkar det kommunalaskatteunderlaget (och därmed uppräkningsfaktom) bör därför göras avslutavräkningen avseende , på samma sätt som gjordes 1991 (prop. 1992/93: 123).Jag avser att återkomma med förslag om hur slutavräkningen avseende år1992 skall hanteras. Jag kommer då också att lämna förslag till de övrigaregleringar som skall göras i slutavräkningen (jfr prop. 1992/93:36 och1992/93:123). Imin anmälan till prop. 1992/93:36 uttalade jag avsikten att vid en senaretidpunkt återkomma med ett förslag till lösning på problemet med attutjämningssystemen för kommuner resp. landsting i vissa fall motverkarskatteväxlingar i samband med huvudmannaskapsförändringar. Anledningen tillproblemet är att utjämningssystemet för kommunema och skatteutjämningssystemetför landstingen är olika utformade. Detta leder till att landstingen i vissa länhar en högre garanterad skattekraft än den garantinivå som gällerför kommunema. I andra län gäller motsatsen. Skillnadernai garanterad skattekraft utgör en komplikation vid skatteväx- Bilaga 6 lingareftersom bidragsförändringen för inte blir densamma somden sammantagna förändringen för kommunema i länet. kommer att kostnads- ochintäktsökningama vid ett uppgiftsövertagande fördelarsig ojämnt mellan kommunema inom ett län. problemet kan dock medstöd av gällande lagstiftning lösas genom mellankommunalautjämningar som kommunema själva kommer överens Jaghar övervägt olika metoder att lösa det beskrivna problemet och kan konstateraatt det inte finns någon riktigt bra lösning beroende på de båda systemensolika konstraktion och på de stora skillnaderaa i garanterad skattekraft förlandstinget respektive kommunerna i vissa län. Somjag i det föregående harnämnt bör en särskild utredare med uppgift att se över skatteutjämningssystemetför landstingen tillkallas. I det arbetet bör även ingå att söka finna enlångsiktig lösning på skatteväxlingsproblematiken. Framtill dess att en sådan långsiktig lösning kan genomföras är det angeläget attinte önskvärda förändringar av ansvarsfördelningen mellan landsting ochkommuner motverkas. Mot bakgrand av den nämnda utredningen är jag dock inte nuberedd att föreslå några genomgripande ändringar i systemen. Såvidainte armat beslutas av statsmaktema bestämmer landstingen och kommunerna självapå vilken nivå en skatteväxling skall göras. Däremot är det regeringen sombeslutar om att ändra de skattesatser som skall användas vid beräkning avskatteutjämningsbidragen till landstingen respektive utjämningsbidragen tillkommuneraa. För de skatteväxlingar som kan bli aktuella bör utgångspunktenför fastställande av dessa skattesatser vara hittillsvarande tillämpning. Dermainnebär att vid en skatteväxling ändras den högsta skattesats som får användasvid beräkningen av skatteutjämningsbidraget för det berörda landstingetmotsvarande skatteväxlingssatsen. På motsvarande sätt ändras den länsvisaenhetliga skattesatsen som används vid beräkningen av utjämningsbidraget tillkommunema av skatteväxlingssatsen. Dessutomfinns enligt särskild lagstiftning också möjlighet att reglera enhuvudmannaskapsförändring ekonomiskt genom att den huvudman som lämnar ifrånsig uppgifter behåller beskattningsrätten och i stället lämnar bidrag till dennye huvudmannen. Omden nämnda utredningen skulle leda till beslut som ändrar föratsättningama förredan genomförda eller nu förestående skatteväxlingar är det, underföratsättning att landsting och kommuner är överens, möjligt att göra enkompletterande skatteväxling. 7.5.1 De kyrkliga kommunerna och folkbokföringsreformen 1992/93:150 Bilaga 6 Minbedömning: Ytteriigare skattesänkningar bör kunna göras av kyrkliga kommunermotsvarande kostnadsminskningar på grand av att kyrkan inte längre handharfolkbokföringen. Skälenför min bedömning: överfördes folkbokföringen tillskattemyndigheterna. bedömdes förändringen medföra en årligkostnadsminskning för de kyrkliga kommunerna på ca (prop.1990/91:100 bil. Det motsvarar en minskning av utdebiteringen med igenomsnitt ca per skattekrona. anmälan till förra åretsbudgetproposition framförde jag åsikten att de kyrkliga kommunema inte skall taut skatt för uppgifter man inte längre handhar och att de minskade kostnadema skallresultera i ett minskat skatteutttag hos dessa kommuner. Denna uppfattningdelades av som rekommenderadeberörda kyrkliga kommuner att sänka skatten. Jag anförde vidare att om sådanskattesänkning inte sker bör regeringen överväga särskilda åtgärder. Jagkan nu konstatera att skattesänkningar har gjorts under åren 1992 och 1993motsvarande i genomsnitt per skattekrona. Jag anser att de kyrkligakommuner som har fått minskade kostnader till följd av folkbokföringsreformenmen ännu inte sänkt sina skattesatser motsvarande kostnadsminskningen bör göradetta nästkommande budgetår.