prop · GG0355 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:55 om en byggproduktiagm.m. Regeringen föreslär att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen läggs fram förslag till en byggproduktiagoch vissa ändringar i (1987:10) i syfte att enligt vårtåtagande i genomföra EG:s byggproduktdirektiv i . I den föreslagna byggproduktlagen föreskrivs att byggprodukterskall vara lämpliga för avsedd användning och att byggprodukter som uppfyllerdetta krav skall få släppas ut på marknaden och användas för avsett ändamål.Lagförslaget innehåller ocksä bestämmelser om märkning av byggprodukter, omtillsyn och om överklagande. I övrigt innehåller förslaget i huvudsak bemyndigandenför regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela deföreskrifter som behövs för genomförandet av byggproduktdi-rektivet. Ändringarna i (1987:10) innebär bl.a.att användningen av byggprodukter som uppfyller lämplighetskravet inte fårhindras vid bygglovprövning eller i andra sammanhang, då ärtillämplig. Lagstiftningen föreslås träda i kraft den dag regeringenbestämmer. 1992/93. Propositionens lagförslag Prop. 1 Förslag till Byggproduktiag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller byggprodukter. Särskilda bestämmelser om byggande finns i (1987:10). 2 § Med byggprodukt avses i lagen en produkt somär avsedd att stadigva rande ingå i en byggnad eller annan anläggning och som har betydelse för byggnadsverkets egenskaper i de avseenden som anges i 3 § 1 - 6. 3 § Byggprodukter skall för att få ingå ibyggnadsverk vara lämpliga för avsedd användning. En byggprodukt är lämplig, om den har sådana egen skaper att det byggnadsverk i vilket den skall ingå, rätt projekterat och uppfört, kan uppfylla följande väsentliga krav: 1. mekanisk motståndsförmäga ochstabilitet, 2. säkerhet i händelse av brand, 3. skydd med hänsyn till hygien, hälsaoch miljö, 4. säkerhet vid användning, 5. skydd mot buller, och 6. energihushållning ochvärmeisolering. 4 § Byggprodukter som uppfyller kravet pä lämplighetenligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen fårsläppas ut pä marknaden och användas för avsett ändamäl. 5 § För att uppfylla åtaganden enligtinternationella överenskommelser får regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer meddela föreskrifter 1. om krav på byggprodukter för att deskall vara lämpliga för avsedd användning enligt 3 §, 2. om bestyrkande av överensstämmelsemed gällande krav beträffande byggprodukter, 3. om märkning av byggprodukter somförutsättning för att produkten skall fä släppas ut på marknaden och användas,och 4. om sådana byggprodukter som är avmindre betydelse med hänsyn till hälsa och säkerhet och där tillverkaren har utfärdat enförsäkran om bygg- Prop. 1992/93:55 produkternas överensstämmelse medallmänt erkänd och tillämpad teknik. 6 § Om en byggprodukt skall EG-märkas enligt en föreskriftsom har meddelats med stöd av 5§3 gäller bestämmelserna i lagen (1992:000) om EG-märket. 7§ Den eller de myndigheter som regeringen bestämmer skallutöva tillsyn över att denna lag och de föreskrifter som har meddelats medstöd av lagen följs. 8§ En tillsynsmyndighet har rätt att för tillsynen 1. på begäran få de upplysningar ochhandlingar som behövs, 2. få tillträde till områden, lokaleroch andra utrymmen, dock inte bostäder, och 3. hos den som tillverkar, importerareller saluför produkter som omfattas av tillsynen, fä tillgäng till produkterför kontroll. En tillsynsmyndighet får begära handräckning avkronofogdemyndigheten för att genomföra de ätgärder som avses i första stycket1-3. 9 § Om det är motiverat frän skyddssynpunkt fären tillsynsmyndighet med dela de förelägganden och förbud som behövs i enskilda fall för att lagen och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall följas. 10 § Om en byggprodukt har EG-märkts trots att deninte överensstämmer med de krav som gäller för EG-märkning får en tillsynsmyndighet, till dess att produkten överensstämmer med kraven, förelägga tillverkare, importör eller den som saluför byggprodukten att 1. upphöra med användningen av EG-märket, 2. återkalla osålda produkter, eller 3. ta bort EG-märket. 11 § Förelägganden och förbud enligt 9 eller 10 § fårförenas med vite. 12 § En tillsynsmyndighets beslut enligt denna lag ellerenligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hoskammarrätten. Beslut om förbud gäller och får verkställasutan hinder av att det inte vunnit laga kraft. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag omändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs i fråga om (1987:10) dels att 8 kap. 29 § och 16 kap. 3 § skall ha följande lydelse, delsatt det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 kap. 9 §, av följande lydelse. Särskilda bestämmeber om byggprodukter finns i byggproduktlagen(1992:000). 8 kap. 29 § fär anpassa sin granskning avritningar och övriga handlingar till den sökta åtgärdens art och omfattning ochtill byggherrens kvalifikationer. Nämnden skall i beslutet om bygglov fastställa de ritningar och övriga handlingar som har legat till grund för lovet. Nämnden skall godta typgodkända eller tillverk-ningskontrollerade material, konstruktioner och anordningar i de avseenden som typgodkännandet eller tillverkningskontrollen gäller. Nämnden skall i beslutet om bygglov fastställa de ritningar och övriga handlingarsom har legat till grund för lovet. Nämnden skall godta typgodkända eller tillverk-ningskontrollerade material, konstruktioner ochanordningar i de avseenden som typgodkännandet eller tillverkningskontrollengäller. Nämnden skall också godta byggprodukter som avses i 4§ byggproduktlagen(1992:000). I beslutet om bygglov eller senare kan nämnden bestämma attkonstruktionshandlingar och andra handlingar skall ges in till nämnden innanarbetena påbörjas. Sädana handlingar skall granskas av nämnden. Byggherrenskall underrättas om resultatet av granskningen. I beslutet om bygglov kan nämnden även bestämma atthandlingar som beskriver byggnaden i färdigställt skick skall ges in tillnämnden, när arbetena har avslutats. Typgodkännande och beslut om tillverkningskontroll som avses i 2§ meddelas av den myndighet som regeringen bestämmer. Typgodkännande och beslut om tillverkningskontroll somavses i 2§ meddelas av de organ som regeringen bestämmer. Eu typgodkännande får ändras eller återkallas om detstrider mot en teknbk specifikation som skall följas enligt åtagandenenligt internationella överenskommelser. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får meddela Prop. 1992/93:55 föreskrifterom avgifter för typgodkännande och beslut om tillverkningskontroll. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Näivarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , , , , P. , Proposition om en byggproduktiag m.m. 1 Inledning Den2 undertecknade EFTA- och jämte Europeiska ekonomiskagemenskapen (EEG) och Europeiska kol- och stålgemenskapen (ESKG) ett avtal oraett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES). Avtalet behandlas förnärvarande av de berörda parlamenten. I har det förelagts genomprop. 1991/92:170 om det europeiska ekonomiska saraarbetsomrädet. Avtalet skallträda i kraft eller, om det då inte godkänts av allaparlamenten, (artikel 129). I avtalet (artikel 7, bilaga 2 avsnitt XXI) harSverige bl .a. förbundit sig att -i den form och med den metod, som Sverigesjälvt väljer-genomföra av om tillnärmningav medlemsstaternas lagar och andra författningar rörande byggprodukter (89/106/EEG)- i fortsättningen kallat byggproduktdirektivet. Eftersom direktivetinnehåller en bestäraraelse om att det skall vara genomfört i EG-ländernasenast (artikel 22), får tolkas så att direktivetskall genomföras i den dag som träder i kraft (artikel 129och protokoll 1 ). Byggproduktdirektivet i slutgranskad svensköversättning bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. InomNäringsdepartementet har upprättats en promemoria Ds 1992:65 med förslag byggproduktiag m.m. I promemorian föreslås att en byggproduktiag införs ochatt vissa ändringar görs i (1987:10) i syfte att genomföra EG:sbyggproduktdirektiv i . Promemorians lagförslag bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 3. 2 Gällande rätt Prop. 2.1.1Direktivets syfte och innehåll Byggproduktdirektivetssyfte är att underlätta handeln med byggprodukter inom EG genom att undanröjatekniska handelshinder mellan länderna som ländernas ansvar försäkerheten för människor, djur och egendom och för allmänt välbefinnandetillgodoses. Byggproduktdirektivetomfattar produkter som tillverkats för att infogas varaktigt i byggnader ochandra anläggningar och som har betydelse för någon av sex angivna egenskaper -de väsentliga kraven - hos den färdiga byggnaden eller anläggningen. Dessaegenskaper gäller 1. mekanisk motstånds-förmåga och stabilitet, 2. brandskydd,3. hygien, hälsa och miljö, 4. säkerhet vid användning, 5. bullerskydd samt 6.energihushållning och värmeisolering. De skall uppfyllas under en skäligekonomisk livslängd (artikel 1 och 3 samt bilaga 1). Begreppetbyggprodukt är inte synonymt med begreppet byggvara enligt vedertaget svensktspråkbruk. Direktivet omfattar inte bara byggnader utan också anläggningar säsomslussar, dammar, tunnlar, vägar, bassänger och tankar. Som byggprodukter koramersannolikt inte att räknas prefabricerade skåp och köksinredningar. Däremotkommer dammluckor, järnvägsräls och delar i brokonstruktioner med allsannolikhet att räknas dit. Omen byggvara inte innefattas i byggproduktdirektivet eller nägot annat direktivomfattas den av de allmänna reglerna i . Dit hör den s.k. Cassis deDijon-principen som är en i rättspraxis utbildad tolkning av fördraget och varshuvudregel är att ett land inte fär förhindra användningen av en produkt, somär tilläten i ett annat . Byggproduktdirektivetspraktiska tillämpning förutsätter ett antal s.k. tillämpningsdokument, somkonkretiserar innebörden av de väsentiiga kraven (artikel 3 och 12). Nägrasädana har ännu inte antagits av EG, men beslut kan enligt uppgift frän EG-kommissionenväntas utom såvitt gäller tillämpningsdokumentet ombrandskydd, vilket inte beräknas föreligga förrän tidigast om tre eller fyraår. Pägrundval av tillämpningsdokumenten kommer ytterligare regler och riktiinjer förtillämpningen att tas fram (artikel 11 och 20 samt bilaga 2). Vidare pågårarbete inom med ett antal interna policydokument kring olika tillämpningsfrägori anslutning till byggproduktdirektivet. Medlemsländerna skallenligt direktivet vidta alla ätgärder som är nödvän diga för att se till att byggprodukter får släppas ut pä marknaden endast om de är lämpliga för avsedd användning mot bakgrand av de väsentliga kraven (artikel 2). Vidare skall länderna inte hindra produkter, som uppfyller direk tivets bestämmelser, att fritt distribueras, saluhällas eller användas inomsina territorier (artikel 6). Ett undantag gäller dock så till vida att direktivetinte inskränker medlemsländernas rätt att - inom ram - besluta om krav som de anser nödvändiga för att arbetstagare skall vara skyddade när de använder en byggprodukt. Detta undantag gäller under förutsättning att själva produkterna inte ändras i förhällande till specifikationerna i bygg- _ produktdirektivet(artikel 2). En byggproduktskall förutsättas vara lämplig för avsedd användning, om Prop. 1992/93:55 denär försedd med det s.k. EG-märket. Produkter, som är av mindre betydelse medhänsyn till hälsa och säkerhet, skall dock fä släppas ut pä marknaden efterblott en försäkran från tillverkaren om att produkterna överensstämmer medallmänt erkänd och tillämpad teknik. Sådana produkter får inte förses med EG-märket(artikel 4). Den planerade förteckningen över sistnämnda slag av produkterföreligger ännu inte. En inom EG vanlig bedömning är att den kommer attomfatta ett mycket stort antal byggprodukter. Utöverde regler om EG-märket som finns i byggproduktdirektivet (artikel 4 och bilaga3) väntas generella bestämmelser om EG-märket komma att antas i ett särskiltdirektiv eller utfärdas i en särskild EG-förordning. Deprodukter som fär förses med EG-märket skall antingen överensstämma med en s.k.teknisk specifikation i form av - en nationell standard, som utgör en tillnationell nivå överförd s.k. harmonberad standard, som kungjorts i (europeisk standard) - eller ett europebkt teknbktgodkännande - eller en nationell standard eller ett nationellt teknbktgodkännande, som befunnits uppfylla de sex nämnda egenskapskraven, eller genomett särskilt förf ärande ha konstaterats överensstämma med de sex väsentligakraven (artikel 4). Dessutomskall EG-märket visa att produkten uppfyller de krav på sådana produkter somkan finnas i andra direktiv än byggproduktdirektivet (artikel 2). Det kan t.ex.gälla produkter som också omfattas av direktiv på det kemiska området ellerdirektiv till skydd för arbetare som hanterar farliga produkter. Även pä maskinomrädetfinns det särskilda direktiv, som berör exempelvis hissar och andra apparatersom används i byggnader. Inombyggområdet utarbetas harmoniserade standarder av de västeuropeiskastandardiseringsorganisationerna (Comité Européen de Normal-isation) och Cenelec(Comité européen de normalisation électrotechnique) pä uppdrag från ,som ocksä slutligen skall godkänna standardema mot bakgrund av de sexväsentliga kraven (standarden benärans därefter "europeiskstandard"). Standarderna skall i möjligaste män beskriva funktioner(artikel 4 och 7). Sannolikt kommer dessa standarder att innefatta sävälproduktregler som beräkningsmetoder. Europeiskateknbka godkännanden meddelas på ansökan från tillverkaren eller dennes ombudinom EG och efter medgivande från av (). Det fär enligt huvudregeln ske bara om en harmoniseradstandard saknas för produkten eller om produkten inte är lämplig förstandardisering. Om EOTA på uppdrag av EG-komraissionen antagit ochkommissionen därefter godkänt riktlinjer för meddelande av tekniskagodkännanden inom ett visst område, fär godkännanden ges av härför utseddagodkännandeorgan i medlemsländeraa, som är medlemraar av EOTA. Ett godkännandegäller i regel under fem är (artikel 8 och 9 samt bilaga 2). Det kommer att fååberopas bara av den som beviljats godkännandet. Procedurenför att få konstaterat om en nationell standard eller ett natio nellt teknbkt godkännande överensstämmer med de sex väsentliga kraven är den att ett medlemsland anmäler standarden respektive godkännandet till { kommissionen, som, efteratt ha inhämtat yttrande från de andra medlems- Prop. 1992/93:55 länderna,tar upp specifikationen på en särskild förteckning (artikel 4). Tillverkarnaeller deras ombud inom EG är ansvariga för att bestyrka att produkternaöverensstämmer med nägon av de nämnda tekniska specifikationerna. I vissa fallär avvikelser från harmoniserade standarder tillåtna, varvid ett särskiltförfarande skall följas (artikel 4). Eljest är ett europeiskt teknisktgodkännande den väg som anvisas för den vars produkter avviker från eneuropeisk standard. Det bör noteras att bestyrkande av överensstämmelse krävsäven då en produkt tillverkats enligt ett sådant godkännande. Regler för dettakommer att fastställas av med hänsyn till varje produktslagsbetydelse och karaktär. Kommissionen har därvid att välja mellan ett antalalternativ. Detena huvudalternativet är certifiering av ett fristående certifieringsorgan pågrundval av typprovning, stickprov och tillverkningskontroll samt besiktningoch övervakning av fabriken. Enligt uppgift från är avsiktenatt endast ett begränsat antal byggprodukter skall omfattas av detta alternativ. Detandra huvudaltemativet - tillverkarförsäkran - är delat i tre underalternativ.Ett av dessa bygger på fabrikens egen kontroll under övervakning av ett certifieringsorgan.Ett annat bygger på en fristående laboratoriekontroll i kombination medfabrikens egen kontroll. Det tredje underalternativet bygger helt på fabrikensegen kontroll (artikel 13 och 14 samt bilaga 3 och 4). Vilkenmetod som skall användas beträffande en viss produkt kommer sannolikt att angesi anslutning till standarden respektive det tekniska godkännandet förprodukten. Medlemsländernahar rätt att utse certifieringsorgan, kontrollorgan och provningslaboratoriersom behövs för bestyrkandeproceduren. Medlemsländernautser ocksä organen för tekniska godkännanden. Ett av dessa skall vara talesmanför de andra i EOTA. Vissakrav pä opartiskhet, kompetens m.m. gäller för de utsedda organen. Beträffandesamtliga organ gäller också att verksamheten skall avgiftsfinansieras och attproducenterna skall ha frihet att välja vilket godkänt organ som de vill anlitainom EG (artikel 10 och 18 samt bilaga 2 och 4). Personalen vid certifieringsorgan,kontrollorgan och provningslaboratorier skall ha yrkesmässig tystnadsplikt(bilaga 4). Tystnadsplikt är också föreslagen i reglementen för EOTA. Förutommöjligheten att utfärda europeiska tekniska godkännanden innehåller byggproduktdirektivetocksä ett antal bestämmelser som direkt syftar till att underlätta en frivarucirkulation intill dess att europeiska standarder föreligger.De innebär i korthet att man inom varje land skall till-låta produkter somöverensstämmer med de nationella bestämmelserna, såvida dessa inte står istrid mot bestämmelserna om kvantitativa import- och exportrestriktioner i (artikel 6) och att ett land på begäran av en producent i ett annat land skalltillåta import och användning av hans produkter, om dessa provats i hanshemland enligt regler som godkänns av mottagarlandet (artikel 16 och 17). Slutligeninnehåller byggproduktdirektivet regler om marknadsövervak- ? ning och ingripanden dädet visar sig att en teknisk specifikation eller en pro- Prop. 1992/93:55 duktinte uppfyller direktivets krav (artikel 5 och 21). Byggproduktdirektivetförvaltas av en ständig byggkommitté vilken fungerar som ett berednings- ochverkställighetsorgan åt (artikel 19). 2.1.2 Direktivetstillämpning inom EFTA utsträcks byggproduktdirektivets principer att omfatta hela EES-området.De administrativa uppgifter och de beslutsfunktioner som enligt direktivetankommer på respektive den ständiga byggkommittén åvilar inomEFTA respektive . Iberedningsarbetet inför beslut skall dock experter frän EFTA-länderna erbjudasmedverka i EG:s kommittéer och deras utskott och arbetsgrupper på samma sättsom experter frän EG:s medlemsländer (artikel 100). EOTAjämställs i i formellt avseende med EG:s permanenta byggkommitté,vilket innebär att svenska experter kan medverka i beredningsarbetet, men intei besluten (bilaga 2 avsnitt XXI).Nägon motsvarighet till EOTA finnsdock inte inom EFTA. Hur frågan ora meddelanden av europeiska tekniskagodkännanden och riktiinjer för sådana skall lösas för EFTA-ländernas del ärännu oklart. har EFTA två observatörsplatser i och observatörsposter i de under denna lydande arbetsgrapperna. Svenskmedverkan i och , som är frän EG fristående organ, är garanteradgenom att i (SIS) och till denna anslutnastandardiseringsorgan är fullvärdiga medle-mar av organisationema. EES-avtaletklargör inte hur de tillämpningsdokuraent och andra riktiinjer förtillämpningen av byggproduktdirektivet, som är under beredning men ännu inteantagna inom EG, skall beaktas av EPTA-länderna. Denna fräga kommer att tas uppi samband med de fortsatta förhandlingarna mellan EFTA och EG. Eltsärskilt problem utgör de övergångsarrangemang som innehåller pävissa omräden, särskilt det kemiska. De innebär att vissa EG-direktiv inte blirtillärapliga inom vissa EES-länder. Detta kan förorsaka svärigheter då en byggproduktomfattas bäde av byggproduktdirektivet och av ett annat direktiv, sora inteskall tillämpas i . Produktens EG-märke visar dä inte att produkten ärgodtagbar enligt svenska krav. Tillsist bör det påpekas att ger rätt att ensidigt vidta de ätgärdersom kan vara nödvändiga, om det uppstår ekonomiska, samhälleliga ellermiljömässiga svårigheter pä ett visst område eller i en viss region och dessakan tänkas bli bestående (artikel 112). Soraframgått av det nu anförda råder många oklarheter angående byggpro duktdirektivets tillämpning. De för tillämpningen förutsatta kompletterande 10 bestämmelsernaoch riktlinjerna saknas . Vidare kommer det mycket Prop. 1992/93:55 omfattandestandardiseringsarbete som direktivet förutsätter att pågå ,innan en någorlunda fullständig uppsättning europeiska standarder föreligger.De mer påtagliga praktiska effekterna av direktivet kommer därför att dröja. Tilldetta kommer att direktivet skall utvärderas ochdärefter eventuellt revideras (artikel 23). Standardiseringsarbetetinom har emellertid påbörjats, utan att i avsaknad avtillämpningsdokumenten kunnat ge nägra slutliga mandat för detta. Förnärvarande arbetar drygt 100 tekniska kommittéer med över 50 underkommittéeroch mer än 500 arbetsgrupper inom med drygt 2000 olika ämnen för standarderinom byggproduktdirektivets ram. Oklarheternakring direktivets innehåll i olika avseenden kan vara en förklaring till attendast i är pä ett mer påtagligt sätt hade ändrat sinnationella lagstiftning för att anpassa den till direktivet. har försin del i lag förklarat att direktivet gäller i . En viss anpassningtill delar av direktivet har också skett. I och i fannsden förslag till lagändringar för behandling i parlamenten. Det tyskaförslaget är tämligen utförligt och mycket olikt den brittiska lagen, beroende bl.a.pä ländernas olika rättstraditioner och konstitutionella uppbyggnad men tillsynes också på att man delvis tolkat direktivets innebörd på olika sätt. Enligten uppgift från är det möjligt att omkring tre fjärdedelar av EG-ländernahar hunnit ändra sin lagstiftning före årskiftet 1992/93- Ett par länder kommerdock att behöva . BlandEFTA-länderna fanns preliminära lagförslag i ochSchweiz. Båda dessa innehåller bemyndiganden för regeringarna att vid senaretidpunkt utfärda de bestämmelser som behövs för genomförandet av direktivet.Det finska förslaget är därvid betydligt mer generellt utformat än detschweiziska, där man varit tvungen att ta hänsyn till bl.a. kantonernassjälvbestämmanderätt. 2.2 Gällande svenska regler ISverige saknas nästan helt sädana regler om marknadsföring av byggproduktersom byggproduktdirektivet kräver. Vissa byggprodukteromfattas dock av lagen (1985:426) om kemiska produkter, som är tillämplig pähantering, import och export av kemiska ämnen och beredningar (1 §), och lagen(1902:71 s.I), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar, sombemyndigar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att, i denmån det är påkallat från elsäkerhetssynpunkt, meddela föreskrifter omkontroll, provning eller besiktning samt andra föreskrifter som angår bl.a. anordningaravsedda att anslutas till elektriska anläggningar och elektrisk materiel (17§).Dessa produkter omfattas emellertid också av särskilda direktiv inom EG.Detsamma gäller reglerna i produktsäkerhetslagen (1988:1604) och lagen(1977:484) med hell myndigande att meddelaföreskrifter om hissar och andra lyft- eller träns- Prop. 1992/93:55 portanordningar. ISverige omfattas de flesta byggnader och vissa andra anläggningar av plan- ochbygglagen (1987:10) - (PBL). Beträffandevissa byggnader och huvuddelen av övriga anläggningar saknas det emellertid istort sett svenska bestämmelser, även om de i större eller mindre utsträckningberörs av väglagen (1971:948), vattenlagen (1983:291) och järnvägssäkerhetslagen(1990:1157), som reglerar olika slag av anläggningar, liksom av förordningaroch instruktioner för verk och myndigheter, vilka sysslar med byggnads- ochanläggningsarbeten. Olika aspekter pä byggnaders och anläggningars liksom byggproduktersutformning regleras ocksä av bestämmelser i civilförsvarslagen (1960:74),arbetsmiljölagen (1977:1160), hälsoskyddslagen (1982:1080) och djurskyddslagen(1988:534) samt till dessa knutna föreskrifter. PBLinnehåller bestäraraelser om dels byggnader, dels vissa andra anläggningar ochanordningar.