prop · GF0350 · 1992-01-01 00:00:00 — Det torde därför inte innebära några större svårigheter att skilja dessa tillsatser från andra som inte har med livsmedel att göra. Den avgränsning av området för lägre skatt som jag nu redovisat innebär dock att problem kan uppkomma med vissa produkter, exempelvis vegetabiliska oljor, som kan användas både som livsmedel och som insatsvara i t.ex. kemisk industri. Det kan i dessa fall inte vara rimligt att för importpartier ålägga tullmyndigheterna skyldighet att i efterhand kontrollera hur ett visst importparti faktiskt använts. Det torde få accepteras att vissa varor som i realiteten inte ingår i livsmedelsproduk- tionen får del av skattesänkningen. Den bestående skatteeffekten torde bli helt negligerbar eftersom den kemiska industrins produkter är mervärdeskattebelagda och inköpen följaktligen avdragsgilla i mervärdeskattehänseende. Beträffande råvarorna kan sammanfattningsvis sägas att en direkt anknytning till livsmedelslagen innebär att spannmål betraktas som livsmedel när det kommit till kvarnanläggningen och där bedömts kvarngillt. Kött betraktas som livsmedel när de köttproducerande djuren kommer till slakteriet och då underkastats veterinärbesiktning. Fisk anses som livsmedel redan när den rensas och bearbetas ute till havs. Mjölk blir livsmedel då den ankommer till mejeriet. Från detta görs dock undantag när varor tillhandahålls av producenten direkt till konsument. Kött, mjölk, vegetabilier eller andra varor blir livsmedel enligt livsmedelslagen direkt vid försäljningen eller överlämnandet till konsument. Livsmedelslagens definition av livsmedel innebär att också alkoholhaltiga drycker, snus och tuggtobak räknas som livsmedel. Dessa produkter är klart definierade i annan lagstiftning nämligen lagen (1977:292) om tillverkning av drycker och lagen (1961:394) om tobaksskatt. För de alkoholdrycker som säljs i systembutikerna bör, trots önskemålet om få avvikelser, någon prissänkning inte ske. Dessa bör således inte omfattas av den lägre skatten. Av praktiska skäl bör särreglerna för de alkoholhaltiga dryckerna inte gälla folkölet. Samtliga drycker som säljs i den vanliga matvaruhandeln bör mervärdebeskattas efter samma skattesats. Jag bedömer att den prissänkning som folkölet därmed skulle omfattas av inte står i konflikt med de alkoholpolitiska målen. Röktobak räknas inte som livsmedel. Det gör däremot snus och tuggtobak. Av praktiska skäl bör samtliga tobaksprodukter beskattas efter samma skattesats. Det innebär att också snus och tuggtobak beskattas efter den generella skattesatsen som gäller för andra varor än livsmedel. Ett annat problem som aktualiseras med den valda definitionen på livsmedel är hur dricksvatten skall beskattas. Dricksvatten är enligt denna definition ett livsmedel. Enbart en ringa del av det vatten som tillhandahålls från vattenverk används emellertid som livsmedel, dvs. som dryck eller i matlagning. Det mesta används för bad, diskning, tvätt eller liknande ändamål. Ersättning för vatten tas ofta ut som en kombination av en fast avgift och en rörlig avgift. Den lägre skatten skulle vid en strikt tillämpning endast tillämpas på en mindre del av kostnaden för vattnet. Några uppgifter om hur stor del av inköpt vattenledningsvatten som i varje enskilt hushåll förbrukas som livsmedel (dricksvatten) finns inte. Det skulle bli nödvändigt att fastställa mycket grova schabloner för att en sådan ordning över huvud taget skulle bli möjlig. Merparten av det vatten som köps skulle vara belagt med den högre skatten eftersom det inte är avsett för förtäring. Framför allt praktiska skäl talar för att det vatten som tillhandahålls från vattenverk bör beskattas enligt den generella skattesatsen som gäller för andra varor än livsmedel. För hushållen är detta ställningstagande av synnerligen ringa ekonomisk betydelse. Med vattenverk avses vattenanläggning som drivs av kommun för framställning av dricksvatten eller sådan anläggning som förklarats för allmän av . Till vattenverk hänförs också andra anläggningar från vilka vatten tillhandahålls genom vattenledning till flera hushåll eller eljest i större omfattning till sjukhus, camping- eller semesteranläggningar, stugbyar eller liknande. Annat vatten som säljs t.ex. buteljerat i butiker eller som tillhandahålls på restauranger bör dock även i mervärdeskattesammanhang räknas som livsmedel på vanligt sätt. Regler av nu angiven innebörd bör föras in i 13 § ML. De nu föreslagna reglerna föranleder också ändringar i 17 § åttonde stycket ML. Hotell- och restaurangtjänster m.m. Mitt förslag: Mervärdeskatten för hotell- och restaurangtjänster, liksom för upplåtelse av campingplats m.m., sänks till . Skälen för mitt förslag: Fram till omfattades hotell-och restaurangtjänster av särskilda reduceringsregler. Skatten utgick på av beskattningsvärdet. Genom en lagändring (prop. 1989/90:50, SkU 10, rskr 96, SFS 1989:1027) slopades reduceringsreglerna och dessa tjänster omfattas nu av den generella skatten och beskattas således av det fulla beskattningsvärdet. utvidgades det skattepliktiga området till att också omfatta upplåtelse av campingplats och motsvarande i campingverksamhet (prop. 1990/91:111, SkU 31, rskr 357, SFS 1990:576). Som jag anfört har dessa förändringar medfört negativa effekter för i första hand turistnäringen. Hotell- och restaurangtjänster liksom campingtjänster bör därför omfattas av den av mig föreslagna sänkningen av mervärdeskatten. Upplåtelse av hyresrätt eller andra rättigheter till fastighet undantas i princip från skatteplikt till mervärdeskatt enligt 8 § 6) ML. Genom särskilt stadgande i punkt 8) c av anvisningarna till 8 § regleras skatteplikten för hotell- och campingtjänster. Skatteplikten omfattar - utöver sådana tillhandahållanden på vilka lagen (1966:742) om hotell- och pensionatsrörelse är tillämplig - även tillhandahållande av plats för uppställning av tält eller samt upplåtelse av enklare stugor och liknande på campingområden. För att inte åstadkomma konkurrenssnedvridningar och för att så långt möjligt undvika gränsdragningsproblem bör alla skattepliktiga upplåtelser av nu angivet slag omfattas av sänkningen av mervärdeskatten. Utöver vad jag har anfört om restaurangtjänsternas betydelse för turistnäringen vill jag framhålla följande. Fram till omfattades som nämnts också serveringstjänster av de s.k. reduceringsreglerna. Detta innebar att mat som köptes från ett serveringsställe för hemtagning fick en högre mervärdeskatt än den mat som åts upp på serveringsstället. De praktiska och kontrollmässiga svårigheterna med denna ordning var påtagliga. Resurser fick tas i anspråk för att se till att denna olikhet i skattebelastning verkligen upprätthölls. Erfarenheterna från visar att man bör undvika att serveringsställena hamnar i samma situation som . Försäljning av livsmedel på serveringsställen för hemtagning omfattas av den av mig föreslagna sänkningen av mervärdeskatten. Också för att undvika gränsdragnings- och kontrollproblem bör därför serveringstjänster beskattas efter den lägre skattesatsen. Med serveringstjänst bör liksom tidigare förstås tillhandahållande av mat, dryck eller annan serveringsvara för förtäring på stället inom därför iordningställd lokal. Inom restaurangsektorn är påslagen vid tillhandahållande av alkoholhaltiga drycker oftast mycket höga. En styrning mot en generellt hög prisnivå på dessa drycker följer också av nuvarande bestämmelser i alkohollagstiftningen. Detta innebär att det utan alkoholpolitiska olägenheter är möjligt att tillåta att också alkoholdrycker som tillhandahålls som en del av en serveringstjänst beläggs med den lägre mervärdeskatten. Genom en sådan ordning underlättas tillämpningen inom restaurangnäringen högst avsevärt. Restaurangnotornas olika poster utom tobak behöver inte beläggas med mervärdeskatt efter olika skattesatser. Hela serveringstjänsten och annan försäljning av livsmedel från ett serveringsställe får beskattas efter den lägre mervärdeskattesatsen. Förslaget kräver ändringar i 13 § ML. Mitt förslag: Mervärdeskatten på tjänster avseende personbefordran d.v.s resetjänster, sänks till . Skälen för mitt förslag: Den generella skatteplikt som infördes innebär att också resor till skillnad från vad som gällde tidigare numera omfattas av skatteplikten. Kostnaderna för resor inom landet har avgörande betydelse för turistnäringen, i synnerhet när det gäller turismen i fjällvärlden och övrig glesbygd. Mervärdebeskattningen har också inneburit påtagliga kostnadsökningar för resenärer i kollektiv- trafiken. Starka skäl talar således som jag tidigare framhållit för att också personbefordran skall omfattas av sänkningen av mervärdeskatten. Med personbefordran avses inte bara resor i kollektivtrafik och taxiresor utan även turist- och charterresor, sightseeing-turer och liknande, oavsett vilket transportmedel som används. Däremot bör rena nöjesattraktioner såsom t.ex. karusellturer, turer i berg- och dalbanor, ponnyridning, rundturer på nöjesanläggningar, bilbanor och liknande inte anses som personbefordran i detta sammanhang, även om dessa tillhandahållanden i viss utsträckning kan innefatta ett transportmoment. Inte heller bör andra tillhandahållanden där transporten är av underordnad betydelse, t.ex. hissar till utsiktstorn och liknande, räknas som personbefordran eftersom den ersättning som erläggs i sådana fall närmast har karaktär av sedvanlig entréavgift och inte ersättning för en resa i vanlig bemärkelse. Transport i skidliftar torde i de flesta fall kunna inordnas under begreppet personbefordran. Det kan dock finnas fall där tveksamhet kan råda. Det bör därför särskilt anges att sänkningen av mervärdeskatten också omfattar transport i skidliftar. Det förhållandet att skidliftar i vissa fall kan användas för andra ändamål utanför skidsäsongen bör inte föranleda att verksamheten beskattas på annat sätt. Regler av nu angiven innebörd bör tas in i 13 § ML. 4 Vissa laboratorietjänster m.m. avseende film Mitt förslag: Tjänster avseende framställning, kopiering eller annan efterbehandling av kinematografisk film undantas från skatteplikt. Skälen för mitt förslag: Både kinematografisk film och videogram utgör skattepliktig vara enligt ML. Försäljning av sådana varor medför skattskyldighet enligt de allmänna bestämmelserna. Detta gäller också inspelade filmer som i den allmänna handeln försäljs eller hyrs ut för privat bruk. För offentlig visning producerade filmer försäljs emellertid normalt inte utan omsätts i form av överlåtelse eller upplåtelse av visningsrätten till filmen. Genom särskilt stadgande i anvisningarna till 8 § undantas från skatteplikt överlåtelse och upplåtelse av rättigheter som omfattas av 1, 4 eller 5 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Undantaget omfattar bl.a. visningsrättigheter till filmer av annat slag än reklam- eller informationsfilm. Produktion och distribution av t.ex. spelfilmer för offentlig visning liksom filmvisning på biografer medför således inte skattskyldighet till mervärdeskatt och det föreligger inte heller någon avdragsrätt för den mervärdeskatt som belöper på kostnaderna i sådan verksamhet. Tekniska och andra tjänster avseende sådana filmer omfattas dock av skatteplikten till mervärdeskatt. Således är t.ex. framkallning av filmnegativ liksom kopiering, textsättning och annan efterbearbetning skattepliktig om tjänsten tillhandahålls i yrkesmässig verksamhet. Eftersom denna skatt inte är avdragsgill hos filmproducenten eller distributören stannar den som en kostnad hos denne. Enligt praxis utgår inte mervärdeskatt vid införsel av filmkopior som upplåtits i samband med upplåtelse av rätt till offentlig visning. Filmkopian anses i dessa fall endast vara bärare av den visningsrätten. Om den som upplåter en skattefri visningsrätt till en film också tillhandahåller kopior av filmen är det en odelbar prestation som inte till någon del är skattepliktig. Vad gäller undervisningsfilm har anslutit sig till en om tullfrihet för bl.a. undervisningsfilm. Konventionen tillämpas så att även kopior av undervisningsfilmer som producerats i kan införas tull- och skattefritt. Inom EG föreligger i allmänhet skatteplikt för såväl biografverksamhet som för upplåtelse och överlåtelse av rätt till film- och videoinspelningar. Samtliga led i produktion, distribution samt offentlig visning av film omfattas därför av skattskyldighet. Upplåtelse av visningsrätt till utlandet jämställs med export. Det innebär att filmkopior som framställts i ett och som förs in skattefritt i inte heller belastas med någon skatt från exportlandet. Det förhållandet att tjänster av detta slag i omfattas av skatteplikten medan import av kopior i princip kan ske utan skattebelastning, har medfört att importörer och distributörer av i utlandet producerade biograffilmer väljer att låta utföra kopiering och textsättning utomlands. Mervärdeskatten skall vara konkurrensneutral. Ett av syftena med den reformering av mervärdeskatten som genomfördes var att genom en generell och enhetlig mervärdebeskattning så långt möjligt undanröja de konkurrenssnedvridningar som tidigare kunde uppkomma genom undantag och begränsningar i skatteplikten. Den gällande ordningen innebär emellertid beträffande kopiering och textsättning av biograffilm betydande konkurrenssnedvridningar till nackdel för de svenska laboratorier som tillhandahåller dessa tjänster. Vid en kommande svensk anslutning till EG och med en harmonisering av de svenska mervärdeskattebestämmelserna till vad som gäller inom EG, kommer de nu beskrivna konkurrensproblemen att elimineras. I avvaktan på en sådan närmare harmonisering bör dock bestämmelserna ändras för att uppnå neutralitet mellan svenska och utländska filmlabora- torier. Detta åstadkoms enklast genom att de nu ifrågavarande tjänsterna undantas från skatteplikt till mervärdeskatt. Som framgått ovan är det i första hand beträffande tjänster avseende kopiering och textsättning av för offentlig visning avsedda filmer som de angivna konkurrensproblemen uppstår. Av praktiska skäl och för att undgå gränsdragningsproblem bör dock ett sådant undantag omfatta framställning, dvs. framkallning av filmnegativ, kopiering och annan efterbehandling som t.ex. synkronisering, klippning, dubbning, effekt- och musikläggning samt mixning och textsättning, av kinematografisk film. Överlåtelse eller upplåtelse av rättigheter till filmer avseende reklam eller information omfattas inte av undantaget från skatteplikt. För att undvika kumulativa effekter bör det nu föreslagna undantaget inte omfatta tjänster på sådana filmer. Det föreslagna undantaget från skatteplikt föranleder ändringar i punkt 7 av anvisningarna till 8 § ML. Mitt förslag: Förvaltning av värdepappersfonder undantas från skatteplikt. Skälen för mitt förslag: Enligt 8 § 3) ML undantas från skatteplikt bank- och finansieringstjänster samt värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet. Med värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet avses enligt anvisningarna till 8 § omsättning och förmedling av aktier, andra andelar och fordringar, vare sig de representeras av värdepapper eller ej. Enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall det för varje värdepappersfond finnas ett fondbolag som förvaltar fondens tillgångar. För denna tjänst erlägger fonden en avgift till fondbolaget. Mervärdeskattelagens bestämmelser i fråga om bank- och finansieringstjänster har tolkats så att dessa förvaltningsavgifter inte skulle omfattas av undantaget från skatteplikt. En av utgångspunkterna vid utformningen av undantaget från skatteplikt i fråga om bank- och finansieringstjänster var att uppnå konformitet med vad som gäller inom EG. I EGs sjätte mervärdeskattedirektiv undantas uttryckligen förvaltningstjänster avseende värdepappersfonder (management of special investment funds) från skatteplikt. Fr.o.m. är direktivet i denna del bindande för samtliga medlemsstater. En mervärdebeskattning av dessa tjänster kan komma att medföra konkurrensnackdelar för de svenska värdepappersfonderna gentemot EG-baserade fonder. En bestämmelse motsvarande vad som gäller inom EG på detta område bör därför införas i anvisningarna till 8 § ML. 6 Vissa fartyg för livräddning Mitt förslag: Omsättning av sådana fartyg för livräddning som ställs till förfogande undantas från skatteplikt. Skälen för mitt förslag: Fram till undantogs från skatteplikt enligt dåvarande lydelse av 8 § ML fartyg för yrkesmässig sjöfart eller yrkesmässigt fiske, fartyg för bogsering, bärgning eller livräddning, luftfartyg för yrkesmässig person- och godsbefordran samt delar, tillbehör och utrustning till sådant fartyg eller luftfartyg. Enligt till paragrafen hörande anvisningar gällde undantaget i fråga om fartyg för livräddning endast fartyg som ställdes till förfogande för Skeppsbrutne (). Bestämmelsen innebar att kunde färvärva sina fartyg med utrustning och tillbehör skattefritt, dvs. att säljarens omsättning i denna del undantogs från skatteplikt. skatter föreslog med hänsyn till önskvärdheten av en generell och enhetlig mervärdeskatt att bl.a. undantaget från skatteplikt i fråga om fartyg m.m. skulle slopas. Departementschefen delade denna uppfattning och beslutade i enlighet härmed. situation med anledning av det slopade undantaget har varit föremål för behandling i skatteutskottet. Utskottet var enigt om att borde erhålla kompensation för de ökade kostnader som det slopade undantaget medfört (1990/91:SkU18). Jag delar denna uppfattning. Den verksamhet som bedriver är av mycket stor betydelse för den svenska sjöfarten. Det är också av vikt att sällskapet kompenseras för de kostnadsökningar som det slopade undantaget från skatteplikt medfört. Jag anser att starka skäl talar för att undantaget från skatteplikt för fartyg som ställs till förfogande liksom för del, tillbehör och utrustning till sådant fartyg bör återinföras. Bestämmelser med nu angiven innebörd bör föras in i 8 § ML. 7 Redovisning och kontroll En differentierad mervärdeskatt leder även vid de av mig nu förordade lösningarna till vissa problem i den praktiska tillämpningen. Livsmedel tillhandahålls exempelvis av en mängd olika företag i varierande storlek, från renodlade livsmedelsbutiker till kiosker, bensinstationer och liknande. I samtliga fall torde varuutbudet omfatta såväl livsmedel som andra varor. Enligt huvudregeln skall faktura med uppgift om bl.a. skattens belopp utfärdas för varje omsättning för vilken mervärdeskatt utgår. I den mån faktura utfärdas kan denna således ligga till grund för redovisningen av mervärdeskatt med olika skattesatser. Skyldigheten att utställa faktura gäller dock inte för detaljhandel eller därmed jämförlig verksamhet. Normalt utfärdas således inte faktura vid försäljning till konsument och därmed saknas ett motsvarande underlag för redovisningen av utgående mervärdeskatt. Dagens försäljningar bokförs i allmänhet i en enda kassapost utan uppdelning på olika varor. För sådana butiker som är utrustade med avläsningsapparatur och butiksdator för det s.k. EAN-systemet eller som i övrigt använder sig av moderna kassaapparater med flera register torde inga problem uppkomma i fråga om redovisningen av olika skattesater. För mindre företag där det av ekonomiska eller andra skäl inte är motiverat att investera i sådan modern utrustning bör det ankomma på skattemyndigheterna att lämna rekommendationer om acceptabla rutiner för skatteredovisningen. På övriga områden som omfattas av den föreslagna sänkningen av mervärdeskatten torde det inte uppstå några mer betydande svårigheter. Det är fråga om klart avskiljbara tjänster och differentieringen torde i normalfallet inte medföra några särskilda gränsdragnings- eller kontrollproblem. Reduceringsregler har tidigare tillämpats i fråga om hotell- och När det gäller servering har den gränsdragning som tidigare förorsakade huvuddelen av problemen, dvs. gränsdragningen mellan serveringstjänst och fullbeskattad försäljning av livsmedel från t.ex. gatukök och liknande, eliminerats. Mitt förslag i fråga om skattesatsen på personbefordran innebär att många transportörer kommer att få tillämpa två skattesatser. Dels den generella för godstransporter, dels den lägre för personbefordran. Med hänvisning till att man också tidigare i mervärdeskattehänseende haft att göra åtskillnad mellan gods-och persontransporter, bör nyordningen inte föranleda alltför stora problem. En differentierad mervärdeskatt kommer att ställa nya krav på skattemyndigheternas kontrollverksamhet. Inte minst för att främja konkurrensneutralitet är det viktigt att tillse att rätt skatt redovisas. Detta är självfallet också viktigt av statsfinansiella skäl. I likhet med vad som gäller för annan skattekontroll får det överlåtas åt skattemyndigheterna att bestämma hur kontrollen av den differentierade mervärdeskatten skall ske. Några specialbestämmelser är såvitt nu kan bedömas inte nödvändiga. Mitt förslag: De föreslagna ändringarna bör träda i kraft . Skälen för mitt förslag: Det är angeläget att de föreslagna ändringarna kan genomföras . En övergång till en differentierad mervärdeskatt innebär emellertid ett omfattande arbete både hos enskilda näringsidkare och hos skatteförvaltningen. Varor skall prisommärkas och butiksdatorer omprogrammeras, prislistor och kataloger skall tryckas. Nya rutiner för redovisning skall tas fram m.m. En hel del av detta förberedelsearbete kan påbörjas redan när förslaget föreläggs . Prisommärkning och dylikt kan dock självfallet inte ske förrän vid ikraftträdandet. 9 Statsfinansiella effekter Ett bibehållande av mervärdeskatten på kan i förhållande till en sänkning av skatten till beräknas innebära ökade intäkter med . De föreslagna sänkningarna av mervärdeskatten vad avser livsmedel, servering och hotelltjänster inkl. camping m.m. kan beräknas medföra minskade intäkter med 7,31, 1,64 resp. . För inrikes personbefordran kan inkomstminskningen beräknas till . Det innebär en skattesänkning på totalt . 10 Upprättat lagförslag I enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt. 11 Lagrådets hörande Lagrådets yttrande har inhämtats över förslaget till den del det avser sänkningen av mervärdeskatten på livsmedel och serveringstjänster. Jag anser att förslaget i övrigt är sådant att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 12 Hemställan Jag hemställer att regeringen föreslår att anta lagförslaget. 13 Beslut Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagt fram. Förslag till Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt. Härigenom föreskrivs att 13 och 17 §§ lagen (1968:430) om mervärdeskatt1 skall ha följande lydelse. 13 § Skatten utgår med 23,46 Skatten utgår procent av beskattningsvärdet. Skatten utgår dock av beskattningsvärdet för serveringstjänster samt vid omsättning och import av sådana livsmedel och livsmedelstill- satser som avses i 1 § livsmedelslagen (1971:511) med undantag för 1. vatten från vattenverk, 2. spritdrycker, vin och starköl som tillhandahålls av samt 3. tobaksvaror. 17 § Skattskyldig får med de begränsningar som anges i 18 och 60 §§ vid redovisning av skatt göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import för verksamhet som medför skattskyldighet. I fråga om rätt att göra avdrag för ingående skatt i statlig och verksamhet gäller dock bestämmelserna i 18 a §. Rätt till avdrag föreligger för den redovisningsperiod då förvärvet eller importen enligt god redovisningssed borde ha bokförts om inte annat följer av fjärde eller femte stycket. Har medgivande enligt 5 a § andra stycket erhållits får avdrag för andra förvärv än sådana som avses i fjärde eller femte stycket göras först vid beskattningsårets utgång eller när betalning har erlagts.