prop · GG0356 · 1992-12-31 00:00:00 — Även prissamartxtet inom destora Uvsmedelsblocken träffas av förbuden. Kommitténkonstaterar att cirkapris\\stor är generelfe cxh inte tar hänsyn tiU olUcabutiksstmkturer som förekommer inom landet, Listoma beaktar inte den enskUcfebutikens kostnader cxh konkunenssituation. innebär t.ex. att det intesker en anpassning av prisema tiU lokal efterfrågan eUer tillkostnadsförhållandena i enskilcfe företeg. Prisrekommentfetioner som fecker enväsentiig del av en bransch tenderar att skapa en högre prisnivå än vad somskulle ha varit fallet i ett läge med helt mdividueU prissättiiing. Föratt möjUggöra samverkan mellan mindre företag föreslår komntittén ett undantegfrån förbuden som innebär att mindre företag kan samverka i syfte att bätttekunna konkunera med stöne företag cxh därmed bidra tUl en hårdare konkunens påmarknaden. I vissa situationer kan mindre företag t.o.m. ha en väsentiig andelav marknaden. Det kan t.ex. gälla butiker i glesbygden. Kommittén föreslår därförett särskUt småföretagsundaiuag. Småföretagsundantagetinnebär att visst samarbete mellan näringsidkare inom t.ex. åkeri cxh taxi inteträffas av de föreslagna förbuden. Även samaibete inom jordbmketsprimärföreningar undantas. Federativtsamarbete mellan ekonomiska föreningar eUer Uknande verksamhetsformer anserkommittén inte genereUt kunna tilfetas. För att undantag från fölbuden skaUgälla krävs att samarbetet har begränsad omfattning cxh att det stärkerkonkunensen på marknaden. Frågan om samarbetet stärker konkurrensen får bedömasmot bakgmnd av hur stark sidokonkurrensen är. Föratt öka företagens möjligheter att bedöma de rättsUga konsekvenserna av sittagerande införs möjlighet för dem att erhåUa s.k. negativattesl. Det innebäratt konkunensverket i förväg prövar om ett visst förfarande bedöms bli träffatav ett förbud eller ej. Kommitténhar frän den särskUda lagen om konkurrensbegränsningar Prop. 1992/93:56beträffande jordbruksprodukter överfört förbudet mot inköpskarteUer. Bilaga 1 TiUsammans med de generelfe förbuden mot marknadsdelning cxhprissamaibete innebär detfe att den lagens regler helt överförts tiUkonkurrenslagen varför lagen kan upphävas. Från förbudet mot inköpskartellergön motsvarande uncfentag som för övriga förbud. Kommitténföreslär att nuvarande förbud mot anbudskarteUer skaU bibehållas vid sicfen avdet aUmänna förbudet mot prissamverkan. gällande undantag för säljorganisationerbör dock upphävas. Undantagetför samfäUd prestetion med gemensamt anbud (konsortier) bör UttryckUgenbegränsas tiU de fall cfe de samartxtande har otillräckliga resurser för attvar för sig utföra prestetionen eUer då bestäUaren godtar samarbetet. Degenerelfe undantegen för samarbete som inte omfattar en väsentiig del avmarknaden och för samarbete mellan mindre näringsidkare föreslås gälfe även ifråga om detfe förbud. gällande föreskrifter om uppgiftsskyldighet utvidgas. Kommitténföreslår att även bmttoprisförbudet i konkunenslagen överförs till den nyalagen. Bestämmelsens tillämpningsområde föreslås bU något utvidgat genom attcxkså bmttoprissättning vid uthyrning av hyrda varor föreslås bU omfattet avförbudet. Generalkfeusulen,eUer missbmksbestämmelsen, utgör den centrafe bestämmelsen i nuvarandekonkunenslag. Den kan utiiyttjas i fråga om alfe typer avkonkurrensbegränsningar. Kommittén anser att generalkfeusulen har fyUt enviktig funktion och att den bör överföras tiU den nya fegen. Vianser emeUertid att det tydligare bör klargöras att åtgärder motkonkurrensbegränsande förfaranden bör utgå frän en samhäUsekonomisk bedömnmg.EnUgt vårt synsätt är konkurrens inget självändamål utan ett medel för attfrämja effektivitet och tillväxt och, ytterst, öka välfärden. Vårt förslag tiUändamålsbestämmelse i den nya konkunenslagen bör därför även fi genomslag iutformningen och tillämpningen av generalkfeusulen. GeneraUdausulen börutformas så att den blir operativt användbar mot olika former av missbmk. EnUgtden nya missbmksbestämmelsen skall vidte åtgärder om enkonkunensbegränsning motverkar ändamålet med lagen genomatt hämma eUer vara ägnad att hämma förekomsten cch utvecklingen Prop. 1992/93:56av effektiv konkurrens och om dette sker {d ett sätt som är skadUgt firän Bilaga 1 aUmän synpunkt. Etetta s.k. konkurrenstest liknar det konkurrenstestsom £G tillämpar vid prövning av företagsförvärv. av konkurrenstestet består i att analysera marknadssituationen. Därvidbeaktas faktorer som marknadsandelar, sidokonkurrens, maktförhållanden somfinansieU styrka, teknisk överlägsenhet cxh kontroU över rävamtiUgångar,exportmöjligheter, efterlrägeutveckling samt rättsUga eUer faiftilra hinder förmarknadstiUttäde. Man måste cxkså beakte vilka substitut som finns eUer kanutvecklas, GeneraUcfeusulenföreslås uppbyggd av tre element: ett renodlat konkunenstest som avser firåganom humvida den aktueUa konkurrensbegränsningen hämmar eUer är ägnad att hämmaförekomsten eller utvecklingen av effektiv konkurrens; ett tUiäggskrav somavser firågan om dette sker pä ett tt som är skadUgt ur aUmän synpunkt; samtett rekvisit som kopplar samman missbmksbestämmelsen med ändamålsbestämmelsen. TUläggskravetinnebär att det också skaU prövas om hämmandet av konkunensen är skadligt frånallmän synpunkt. Etenna prövning innebär en samhäUsekononusk bedömning av omfördelarna av konkurrensbegränsningen uppväger nackdelaraa. Vilka effekter somhärvid skaU kartläggas cxh värderas bestäms av ändamålsparagrafen. Närdet gäUer missbmk av dominerande ställning föreslär vi en sänkild bestämmelsesom konkretiserar tillämpningen av generalklausulen. Om en eller fleranäringsidkare som har en dominerande ställning pä marknaden vidtar ettkonkurrensbegränsande förfarande, vilket innebär ett missbmk av dennastälhiing, skall förfarandet anses skadligt. Såsom missbmk kan särskUt vara attbedöma följande förfaranden: -missgynnande av annan näringsidkarei fråga om pris, rabatt eUer annat affånvillkor vid inköp eUer försäljning, -exklusivavtal och Uknandeförfiittanden som binder leverantörer eUer distributionskanaler, -säljvägran eUer annat avståendefrån affanförhåUande utan sakUg grund, -uppstäUande säsom villkor föravtal att avtalsparmer gcxlkänner tiU-äggsprestetioner, vilka varken till sinnatur eller enUgt sedvänja har något samband med föremålet för avtalet. bör enUgt den nya lagen anses föreUgga om ett företag har ett väsentiigtinflytande på marknaden och kan agera utan att behövabefara aUvarUga reaktioner firån faktiska eUer potentieUa konkur- Prop.1992/93:56 renter. En marknadsandel pä kan enligt kommitténsmening Bilaga 1 inom mänga områden räcka för att uppnä dominans. Reglerruiom kontroll av företagsförvärv EnUgtkomnutténs mening bör huvudregeln vara att företagsstrukturen i olika branscherskaU utvecklas utan reglerande mgrepp frän sfetsmaktemas sicfe. Encfest i defaU där förvärven bedöms medföra väsentUga risker för att marknadsmekanismemacxh konsumentemas ställning försvagas, bör konkurrensmyncUgheten ges enmöjUghet att ingripa cxh förhindra företagsförvärv. Etet gäUer särskUt sädanahorisonteUa förvärv som innebär att konkurrenskraftiga och utvecklingsbaraföretag slås samman cxh att dominerande ställning på marknaden uppkommer eUerföntärks. Dennuvarande lagstiftningen är restriktiv vad gäUer möjUghetema att ingripa. Inteens förvärv där en mycket stark marknadsdominans förelegat har kunnatförhindras. Kommitténs bedömning är att de nuvarande reglema särskUt med hänsyntiU praxis inte fyllt nägon större funktion för attbibehålla en effektiv konkunens. Kommitténanser att dominans för ett eller flera företag pä många marknader utgör ettsamhällsekonomiskt problem, särskilt när hindren för importkonlcunens cxh förnyeteblering är höga. Vi anser att reglerna bör skärpas så att de ger möjlighetatt ingripa i alla de fall där förvärv leder tUl påtagligt negativa effekterför konkunensen. EG har ändrat sina förvärvsregler cxh infört enhårdare förvärvskonttoU. Viföreslär att ett företegsförvärv skall kunna förbjudas om det -slapai eUer förstärker endominerande ställmng som väsentUgt hämmar eUer är ägnad att hämma förekomsteneller utvecklingen av en effektiv konkurrens pä marknaden i fräga och -dette sker på ett sätt som ärskadUgt från allmän synpunkt. Begreppetdominerande ställning bör ha samma innebörd i bestämmelsen om missbmk avdominerande ställning som i den om företagsförvärv. Vi föreslår säledes attingripanden även skaU kunna ske i oUgopolfaU. Värtsystem för konttoll av företagsförvärv innehåUer i likhet med generalkfeusulenett s.k. konkurrenstest. Etet blir aUtså firåga om att samlat göra en bedömningav de faktorer som pä sUct har betydelse för utvecklingen av förvärvetspositiva eller negativa effekter för konkurrensen. LUcsom ifråga om ärendenenligt generalklausulen måste vid prövningen av företagsförvärv ensamhällsekonomisk bedömning göras. Kommitténföreslår obUgatorisk anmälan för förvärv som kan anses sänkUt Prop.1992/93:56 skaU senast Bilaga 1 30dagar efter anmälan fatfe beslut om undersökning. inteföretagen vidte några ätgärder för ftiUföljande av förvärvet. beslutom undersökning har verket på sig att väcka talan i Kommitténföreslär att konkurrenslagen cxkså ger en möjlighet att bryfe upp starkaföretagskoncentrationer då dette framstår som den encfe ftamkomUga vägen föratt åstadkomma en effektiv konkurrens. Motbakgrund av en omprövning av förbudsomrädets oinfattning i den nyakonkunenslagen har komnuttén funnit det motiverat att se över nu gällandesanktionssystem som bygger på kriminaUsering. På mänga områden, ofte medanknytning tiU näringsverksamhet, har en kriminaUsering av förbud ersatts eUerkompletterats med en skyldighet att utge en särskUd sanktionsavgift. Pä konkurrensområdetär ett mållUgt bötesstraff den vanligaste påföljden. Det nuvarandepåföljdssystemet svarar inte mot de oftast stora samhäUsekonomiska värden somkonkunenslagstiftningen gäller. Kommittén föreslår i stället att det bör skapasen ordning där överträdelser av förbuden leder tiU en skyldighet för företegenatt betala en konkurrensskadeavgift. Etetbör vara en aUmån sttävan att göra det möjUgt för enskUda företag att själva tetiU vara sin rätt på konkunensområdet. LagtUlämpningen på området skaU såledesinte vara en angelägenhet enbart för konkunensmyndigheten. I det syftet böruttryckliga regler om skadestånd införas. Kommitténhar konsteterat att det föreUgger problem kring tUlfälliga prisnedsättningarcxh att dessa problem har att göra med dålig efterlevnad tiU nu gällanderegler, oklarheter i toUcningen cxh missbmk av begreppet "extrapris".Kommitténs förslag om förbud mot horisonteU prissamverkan kommer att omöjUggörajämförelser med ett ordinarie pris som butiken inte själv tillämpat utan somtagits från kedjans cttkaprisUste och därigenom i det enskUda faUet framstårsom fiktivt. Kommitténföreslår att prisinformationslagen kompletteras med en regel som tar sikte päatt marknadsföring inte får utformas så att konsumenter vUseleds om prisetsförmånUghet. Om en tillfälUg prisnedsättning marknadsfön som särskUt förmånUgmåste nedsättiiingen vara påtagUg i förhållande tiU det pris som omedelbartdessförinnan tUlämpats på försäljningsstäUet . Uttryck som"extrapris", "chcxkpris" eUer användningen av iögonfaUandefärger är ägnade att ge konsumenten ett uitryck av ett särskUt förmånUgt köp. En sådan marknadsföring mnebär aUtså att prisnedsättningen måste vara påtagUg. Erbjudandets varaktighet och Prop. 199_/J3:6 eventtieUa andra begränsningar skaU firamgå tydUgt. Kommitténhar övervägt att komplettera lagen med en rätt att ge närmare cxh bindandeföreskrifter om tillämpningen. Eftersom sådana föreskrifter emeUertid kaninbjuda tUl detaljreglering som skulle motverka syftet med komnutténs försfeghar kommittén avsfett från detfe. Eten nya regeln mäste följas upp av utökadeinsatser för att konttoUera efterlevnaden. Talan om vitesförbud i avskräckandesyfte bör väckas mot de butiker som bryter mot regeln. Nuvarande vitesnivåerbör höjas avsevärt. KonkurrenslagstiftningengäUer inte i fräga om såcfena konkunensbegränsande förfiuanden som är tillåtnaenUgt lag eUer annan författning. Kommittén anser att en skärpning avkonkurrenslagen mäste åtföljas av avregleringsätgärder inom såväl den privatesom kommunala sektora. Kommitténhar i tidigare betänkanden lämnat förslag tiU avreglering inomUvsmedelssektora, inrikesflyget cxh bygg- och bostadssektora. I det nuföreUggande betänkandet behandlas mera allmänt frågor om Kommitténkonsteterar att det finns många etableringskontroller och tiUståndsprövningarsom förhindrar eller försvårar möjUgheteraa att starte nya företag. Att öppnanya marknader och underfette nyföretagande är vUctiga mål förkonkunenspolitiken. Det är därför nödvändigt att systema-tislct gä igenom cxhompröva regleringar som innebär konkurrensbegränsningar, cxh då särskiltregleringar där en myndighet skaU pröva behovet av en viss verksamhet. Ibetänkandet diskuteras möjligheterna tiU avreglering och förenkladtiUståndsprövning mom följande områden: -Kommunikationsområdet, där vibl.a. framhåUer behovet av att fe ytterUgare steg i avregleringen avinrikesflyget. Även behovet av att ytterUgare bryte upp monopolen inom post-,tele- och järavägsområdena firamhåUs. -Bygg/boendeomrädet, där vibl.a. föreslår att det s.k. markvillkoret bibehåUs men att reglema ändras såatt det blir fettare för företagen att fömtse hur det kommer att tUlämpas. -Livsmedelsområdet, där en radförslag ges för att med bibehåUande av nuvarande regler i plan- och bygglagenåstadkomma en friare etablering Dessa åtgärder tiUsammans med deförbud, som vi Prop. 1992/93:56 redcnisat ovan, innebär att kommittén anlagten helhetssyn och angripit Bilaga I konkurrensförhållandena i hefe Uvsmedelskedjan. Härigenom bör fördelama av den nu beslutade avregleringenmom jordbruket komma cxkså konsumenterna till del genom lägre Uvsmedelspriser. Kommittén diskuterar vidare möjUghetema att Okaimportkonkurrensen. Vi föreslär härvid att art>etet med att undanröjatekniska handelshinder effektiviseras genom att kommerskoUegium cxhkonkurrensmyndighetens bevakning samordnas. Kommittén redovisar även en utvärdering av systemet mednordiska typgcxikännanden av byggmaterial. Etetfe system har ftämjatkonkurrensen och har inte medfört några större olägenheter. Etet bör därförtUls vidare vara kvar. Etet pågår emeUertid ett aibete med att harmoniserakontttiUord-ningama på västeuropeisk nivå och pä sikt kommer därför nordiskatypgcxikännanden inte att behövas. Dä det gäUer prisregleringar konsfeterar kommittén att denintemationeUa ekonomiska forskningen, lUcsom de utvärderingar som gjorts iSverige, entydigt visar att prisregleringar inte är ett effektivt medel atthålfe igen prisökningar. En prisreglering kan särskUt på läng sUct få negativasamhällsekonomiska effekter med avseende pä resursallokeringen och dynamUcen inäringsUvet, Att prisregleringslagen nu är avsedd att tiUämpas bara iexceptioneUa krislägen är därför enligt vår mening positivt. Kommittén anseratt som konsekvens härav bör den s.k. uppgiftsskyldighetslagen ändras.Konkunensmyndigheten bör endast i samband med konkurrensmäl ha rätt att medtvångsmedel kräva in uppgifter om priser från företagen m.m. Kommittén föreslår vidare att konkurrensmyndigheten cxhfinansm-spektionen själva bör få beslute om cxh i vilken omfattningkartellregister skaU föras. Ansvaret för lokala prisundersökningar föreslås bUdecentraliserat tiU länsstyrelsema. Kommittén anser att kvarvarande särskUda prisregleringarbör ses över. -luftfartsverketskonttoU av biljettprisenia för flyget -hyreskontroUenenUgt den s.k. bmksvärdesprincipen. Konkurrensrätten rör frägor av en ofte specieU karaktär.Det är därför befogat att behålfe som specialdomstol påområdet. Domstolens kompetens umyttjas bäst om den fär pröva även firägor omkonkurrensskadeavgift, skadestånd och utdömande av vite. somär ärskUt firamträdande i fräga om sanktionsavgift cxh skadeständ talar Prop. 1992/93:56 för att dess beslut, med tillämpning av de vanUga reglerna omprövningstiU- Bilaga 1 stånd, skall kunna överklagas tiU högste domstolen. Kommitténföreslår att i mäl enUgt konkurrenslagen bör ha ensammansättning utan intresseledamöter. Motivet för dette är att domstolen ävenskaU döma ut sanktionsavgifter och vite och pröva firågor om skadeständ. Medhänsyn tiU det europeiska integrationsarbetet är det cxksä en fördel ommarknadsdomstolen interaationeUt erkänns som en av partsintiessen oavhängigdomstol. Komnutténanser att det är viktigt att kvaUficerad ekonomisk expertis finns företrädd imarknadsdomstolen och att det sker en breddning av de ekonomiska expertemaserfarenhetsbakgmnd. Föratt effektivisera den konkurrensfirämjande verksamheten föreslåsorganisatoriska förändringar som bl.a. innebär att NO och SPK sammanfön tiU enny myndighet med benämningen konkurrensverket. Syftet med »unmanslagningen ärdels att bättte integrera Nös cxh SPKs verksamhet cxh bättre umyttjatiUgängliga resurser, dels att höja den professioneUa kompetensen ochmyndighetemas förmåga att lösa sina uppgifter. -uttedningsverksamhet cxhinformation om rådande marknadsförhållanden i syfte att underlätte för olikaaktörer pä maiknaden att agera sä att en effektiv konkurrens uppnäs, -åtgärder för att undanröjakonkunensbegränsningar genom tiUämpning av konkunenslagen i enskilda fall, -avreglering och åtgärder föratt främja konkurrens inom offentiig sektor. Kommitténföreslår att konkunensverket skaU oiganiseras i följande produktionsenheter: -Branschenheter för tUlämpningav konkurrenslagen -Utredningsenheter förbranschutredningar, avregleringsuttedningar cxh analyser av effekterna avkonkunensbegränsningar Verketbör ledas av en styrelse utan partsföreträdare och en generaldirektör som utsesav regeringen. Benämningen NO utgår. bör finnas vissa stabsfunktioner, bl.a. för juridiska konsulfetioner Prop. 1992/93:56 cxh intemationelfe kontakter. TiU verket bör även vara knutetett konkur- Bilaga 1 rensråd cxh ett forskningsråd. Totaltbör det vid verket finnas ca 125 tjänster, dvs. omkring 50 fårre tjänster ärvad NO och SPK har. resursbehov beräknas uppgå tiU ca60 mUj.kr. Våra försfeg tiU organisatoriska förändringar beräknas sammantagetkunna lecfe tiU en besparing för statsverket pä . Konkurrensverketbör i huvudsak vara anslagsfinansierat. Av utredningsverksamheten bör dockungefär 1/3 vara uppdragsfinansierad med regeringskansUet och det StatUgakommittéväsendet som beställare. Konsekvensermed avseende på EG AUade förändringar i konkunenslagstiftningen som kommittén föreslär innebär enökad grad av harmonisering med EGs konkurrensregler. Vi föreslär säledes förbudmot horisontell prissamverkan och marknadsdelning, vilket innebär ett närmandetiU den förbudsprincip som man har inom EG. I firäga om företagsförvärvföreslår vi att prövningen skaU gmndas på ett s.k. iconkurrenstest Uknande detsom finns inom EG-rätten. Prövningssystemet med bl.a. tidsfirister är ocksåanpassat tiU vad som gäUer mom EG. Vidare föreslår vi en avkriminalisering avförbuden och att överträdelser av förbuden i konkunenslagen i stället skallkunna leda tiU kraftiga sanlctions-avgifter motsvarande vad som tUlämpas inomEG. Detkommer emeUertid fortfarande att finnas kvar vissa skUlnader meUan EGs cxh vårakonkunensregler, bl.a. följande: -I kommer fem särskiltutpekade typer av konkunensbegränsande förfaranden att bU förbjudna medan enUgtEGs regler i princip alfe förfaranden som hämmar konkunensen är förbjudna. Etetbetyder att vi behåUer missbmksprincipen för att ingripa mot andra former avkonkurrensbegränsningar. -Vår förvärvskonttoU kommer inteatt bli Uka sträng som EGs genom att vid prövningen fömtom ett konkunenstestäven en samhäUsekonomisk bedömning skaU göras om förvärvet är skadUgt firänaUmän synpunkt. Vibedömer att de skillnader mellan EGs och våra regler som kommer att finnas kvarinte försvårar det pågående integrationsarbetet. Liknande skillnader finns ävenmeUan EG-länderaas nationeUa konkunenslagstiftning cxh EGs gemensammakonkunensrätt. (SOU 1991:59) Konkurrens for ökad välfärd 1.Försfeg tUl konkurrenslag (1992:000) Härigenomföreskrivs följande INLEDANDE BESTÄMMELSER 1 9Denna feg har tiU ändamål att inom privat och offentiig näringsverksam het skapa och upprätthålla en effektiv konkurrens som 1.främjar en rationell produktionoch en god resurshushållning, 2.bidrar tiU att öppna marknadersamt firämjar eteblering av nya företag och utveckling av nya produkter, 3.leder tiU lägre priser cxhavgifter, cxh 4.ger konsumenter och andraköpare valfrihet och möjUgheter att påverka utbudet av varor, tjänster cxhandra nyttigheter. 2 9Etenna lag tillämpas i fråga om konkunensbegränsningar med verkan inom landet. LagentUlämpas inte på överenskommelse mellan artxtsgivare och arbetstegare angåendearbetslön eller andra arbetsvillkor. 3 9Om det krävs med hänsyn till en intemationeU överenskommelse, kan regeringen beslute att prövning av fråga om åtgärd enUgt 31 9 i ett enskilt faU får ske beträffande en konkunensbegränsning med verkan utom landet. En sådan konkunensbegränsning skall anses skadUg, om den strider mot överenskommelsen. Regeringensbeslut enligt förste stycket sker efter firamstälhiing av konkunensverket. Omregeringen har bifiilUt framställningen får konkurrensverket beslute omåtgärder enligt 56 - 58 och 61 99. 4 9En näringsidkare fär inte i samband med försäljning eUer utiiyming av en vara 1. betinga sig av en näringsidkare i ett senare ledatt denne vid försäljning eUer uthyrning av en vara inte skall gå under ettvisst pris, eUer 2. tiU ledning för prissätttiingen i eu senare ledange ett visst pris vid försäljning eUer uthyming av en vara utan att detframgår att priset får sättas lägre. 1992/93:56 Bilaga 2 39 En näringsidkare fär inte ingå eUer tiiUämpa ett avtal med en annannäringsidkare om avtalet innebär bestämmande eUer rekommendation av pris eUerrabatt vid tUlhandahållande av en vara, tjänst eUer annan nyttighet. 6 §En näringsidkare fär inte ingå eUer tUlämpa ett avtal med en annan näringsidkare om avtalet 1. innebären delning av prcxluktion, förädling eUer tUlhandahållande av en vara, tjänst eUer annan nyttighet -i geografiska områden, eller -i kundkretsar, eUer 2. mnebäratt produktionen eller utbudet av en vara, tjänst eller annan nyttighet begränsas på något annat sätt. 7 9En näringsidkare får inte i fråga om jordbmksprodukter ingå eUer tillämpa ett avtal med en annan näringsidkare om avtalet innebär att inköp av varor inom landet delas upp i kvoter, geografiska områden eUer på annat sätt. Medjordbmksprodukter avses sådana varor som anges i bilagan tiU lagen (1990:615)om avgifter på vissa jordbmksprodukter m.m. 8 9En näringsidkare fär inte ingå eller tiUämpa ett avtal med en annan näringsidkare om avtalet innebär att vid anbudsfevUng för tiUhandahållande av en vara, tjänst eUer annan nyttighet 1.någon skaU avsfe från att lämnaanbud, 2.en anbudsgivare skall lämnahögre anbud än en annan eUer 3.samartiete annan skallförekomma i firäga om anbudssumma, förskott eUer kreditviUkor. Fölbudeti fönfe stycket gäUer inte ett avtal som innebär att näringsidkare vid enanbudsfevUng går samman för samfäUd (»estetion med gemenunt anbud, omnäringsidkaraa kan visa att samgåendet föranleds av att näringsidkamas egnaresurser är otillräckliga eUer om beställaren senast vid avtalsslutet gcxltarförfarandet. Förbudeti förste stycket gäller inte heller ett avtel som innebär att näringsidkare gårsamman i den formen att någon av dem medverkar som underleverantör tiUanbudsgivare. 9 9En näringsidkare som har ingått eUer tiUämiat ett sädant avtal som Prop.1992/93:56 avses i 8 9 fönte stycket men som är tiUåtet enUgt andra eUer ttedje stycket Bilaga 2 skaU,om han lämnar anbud i en anbudsfevUng som berön därav, senast när anbudet lämnasskriftUgen länuia uppgift om detta tiU den som anbudet skaU riktas tiU. UppgiftskaU länuias även när förfarandet är tiUåtet enligt 10 9 fönte stycket eUer 119 andra stycket. 10 9Förbuden i 5 - 8 99 gäller mte 1.förfarande som inte omfattar enväsentUg del av den marknad som det är fräga om i varje särskUt faU(marknaden),