prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — SPV bör vidare ha rätt att sälja tjänster tillorgan utanför statsförvaltningen om detta bidrar till att sänka kostnaderaaför myndighetens primärproduktion åt stotiiga kunder och om försäljningen avsertjänster som ligger inom den huvudinriktning som regeringen har festställt förSPV. (dir. 1992:31) har lämnat förslag om den stotiiga arbetsgivarorganisationensutformning. Jag kommer att under anslaget . redogöra för mitt ställningstagande till utredningens förslagora arbetsgivarorganets organisation, uppgifter och fmansiering. Enligt min mening bör det stöd som den nyaarbetsgivarorganisationen skall lämna ha en tydlig koppling tillorganisationens förhandlande, avtalsslutande och policyskapande uppgifter. Detgenerella stödet bör täckas av de årliga avgifter som myndighetema framöverskall betala till arbetsgivarorganisationen. Dämtöver bör organisationen motavgift kunna lämna särskilt stöd i denraån detta efterfrågas av enskilda myndigheter. 1992/93:100 En sådaninriktning av stödet underlättar gränsdragningen raot andra Bilaga 8stödmyndigheter. Också gränsdragningen mot den privata konsultmarknadenunderlättas. Det finns inga skäl att anta att denna marknad spontant skall tillhandahålla stöd sora är anpassat till det statliga arbetsgivarorganetspolicy i olika frågor. I1992 års budgetproposition klargjordes att Statskontoret skall vara enstabsfunktion åt regeringen och att verksamhetens huvudinriktning skall varaatt ge regeringen stöd i genomförandet av de nya styrformeraa. Den förändradeinriktningen innebär att Stotskontoret inte skall stödja enskilda myndigheterpå deras egna villkor. Inom det informationsteknologiska området haremellertid regeringen gett Stotskontoret vissa samordnande och rådgivandeuppgifter. Bakgmnden är att vissa koncemgemensararaa krav behöver ställas påde stotiiga myndigheteraas användning av informationsteknologi. Vad gällersäkerhets- och sekretessfrågor i anslutning till ADB-användningen harStotskontoret således enligt sin instmktion vissa rådgivnings- ochsamordningsuppgifter. Stotskontoret har vidare fått i uppdrag att medverka iden statliga inköpssamordningen genom att utforma kravspecifikationer ochtillhandahålla avrops- och ramavtal för utmstning, programvaror och tjänstermed stor spridning. Statskontoret kommer således även fortsättningsvisbedriva arbete på det informationsteknologiska området som kommer de statligamyndighetema till godo. Dessa insatser är emellertid av generell karaktär ochbaserade på de krav som statsförvaltningen som koncera ställer på användningenav informationsteknologi. Några omfettande konsultinsatser riktode tillenskilda myndigheter ligger inte inora ramen för Statskontorets uppgifter.Sådana insatser bör myndigheteraa tillgodose på den privata marknaden. Jag återkommer under anslaget E 5. Statskontoretbeträffende inriktning och finansiering av Stotskontorets verksamhet. Medhänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslår att godkäimariktlinjeraa för organisation och fmansiering av administrativt stöd tillmyndigheterna. Europakompetens Pop- 1992/93:lOO Bilaga IOO Behovet av kompetensutveckling inomstotsförvaltningen och vid domstolaraa inför Europaintegrationen har utretts aven arbetsgrapp inom . Arbetsgmppen har i september 1992överlänmat rapporten (Ds 1992:96). Ensammanfattning av utredningens förslag bör fogas som bilaga 8.2 till dennaproposition. Som framgår av bilagan föreslår arbetsgmppen en radåtgärder för att stärka statsförvaltningens kompetens införEuropaintegrationen. Vikten av en fungerande dialog raellan departeraenten ochmyndigheteraa om Europaintegrationens konsekvenser betonas särskilt avarbetsgmppen. Särskilda inventerings- och utbildningsinsatser föreslås på olikaområden. För strategiska kompetensutvecklingsinsatser föreslår utredningen atten begränsad samordnings- och stödfunktion inrättas. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning överremissinstansema finns i bilaga 8.3. Remissvaren finns tillgängliga i ärendet(dnr 4585/92). Remissinstansema delar genomgående utredningensbedömningar av kompetensutvecklingsbehoven och ställer sig bakora de allraännaprinciper som bör vara vägledande för arbetet med kompetensutveckling. Regeringen har tidigare (prop. 1991/92:100 bilaga4) anmält att behovet av åtgärder i form av kompetensutveckling, utbildmng ochinformation i anslutning till EES-avtolet och ett eventuellt EG-nied-lemskapkorruner att öka. I det sammanhanget underströks också att myndigheteraa självamåste to ansvaret för utvecklingen av sin kompetens och att detto måste skeinom ramen för tillgängliga medel. Jag delar utrednmgens allmärma syn på kompetensutvecklingsbehoveni ljuset av Europaintegrationen och finner många av utredningens förslag välägnade att förstärka myndighetemas förutsättningar att bedriva en framgångsrikkompetensutveckling. Jag kan också konstotera att förslagen i allt väsentligtkan genomföras inora raraen för myndighetemas eget ansvar för sinkompetensutveckling eller genom en dialog mellan departement och myndigheter.Jag vill särskilt betona vikten av att myndighetema tillsammans med respektivefackdepartement gör en kartläggnmg av Europaintegrationens konsekvenser förverksamheten och kompetensbehoven. Åtgärder planeras eller genomförs redan beträffandevissa av utredningens förslag. Det gäller bl.a. förslaget attFinansdepartementet skulle anordna särskilda seminarier för verksledningar omEuropaintegrationen och dess konsekvenser för stotsförvaltningen. Andra frågorbehöver ytterligare beredas inom . När det gäller behoven av särskilda samordnings-och stödinsatser vill jag anföra följande. Utredningen föreslår att en begränsad samordnings-och stödfunktion för stotsförvaltningen inrättas raed uppgift att på ettstrategiskt sätt verka för en uppbyggnad av kompetensutvecklingen. Utredningenföreslår vidare att Stotens arbetsgivarverk (SAV) får i uppdrag att utgöra dermasamordnings- och stödfunktion och att bedriva arbetet i nära samarbete Flera av de remissinstanser som har yttrat sig omförslaget är Bilaga IOO tveksamraa till om SAV skall ges detta uppdrag, bl.a. motbakgmnd av den nya roll som SAV väntas få. De förordar istället Statensfömyelsefond eller att en stödfunktion inrättas som knyts närmareregeringskansliet. Till dem som förordar Stotens fömyelsefond hör TCO ochSACO. Några avstyrker att Stotens fömyelsefond får denna uppgift på gmnd avfondens partsanunansatto ledningsform. avstyrker utredningensförslag om en central funktion av detta slag. Som jag har understrakit och som också ettstort antal remissinstanser har betonat, ligger ansvaret förkompetensutvecklingen på myndighetema. Myndighetema skall också finansiera sinakompetensutvecklingsinsatser inora sina ekonomiska ramar. Myndigheteraas behovav kompetensutveckling varierar starkt beroende på verksamhetens inriktning,omfettning och karaktär. Myndigheteraa måste enligt min mening själva klargöravilken utbildning, såväl av allmän som specialiserad eller sakinrikfedkaraktär, sora behöver genoraföras. Mot denna bakgmnd anser jag inte attregeringen bör inrätta någon central saraordnings- och stödfunktion vid någonbestärad myndighet. ordinarie organisation bör normalt klaradenna uppgift. Om det uppstår särskilda behov av saraordning eller stöd kanregeringen ge uppdrag till den myndighet eller organisation som i den konkretosituationen bedöms mest lämpad. Om enskilda myndigheter eller gmpper av myndigheterbedömer att de har behov av att samordna sitt stöd när det gällerEuropakompetensen bör det ske på myndighetemas villkor. Myndigheteraa börsjälva kunna välja vilken rayndighet eller organisation som skall anlitos. mån en stotlig myndighet erbjuder ett sådant stöd vill jag understryka vadjag har anfört om organisation och fmansiering av stödet tillmyndighetema. Stödet skall bl.a. vara efterfrågestyrt och täcka sina kostnader.Jag vill dock i sammanhanget erinra om det arbete som Statens fömyelsefondbedriver för att stödja och stimulera rayndighetema i deras förändringsarbetebl.a. genom att förmedla kunskap om förändringsarbetet och genora att fördelaekonomiska bidrag till förändringsprojekt. Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen bereder tillfälle att todel av vad jag har anfört om stotsförvaltningens Europakompetens. 2 1992/93. Uppföljning av organisations- och p°p- 1992/93:ioo strukturförändringarinom statsförvaltningen '' Isamband med ställningstagande till det program för omställning ochminskning av den statliga administrationen som presenterades i 1991 årskompletteringsproposition (prop. 1990/91:150 del II, bet.1991/92 FiU 37, rskr. 1991/91:390) uttalade finansutskottet att bordeges möjlighet till en kontinuerlig och samlad uppföljning. En sådan uppföljningborde innehålla en närmare precisering av de besparingseffekter som kommer attuppnås. Vidare borde de verksamhetsmässiga och personalmässiga konsekvensemaanalyseras. kompletteringsproposition (1991/92:150bil. 1:5, bet. 1991/92 FiU30, rskr. 1991/92:350) redovisades regeringskanslietsbedömningar av personalkonsekvenserna av de stmkturförändringar som pågår istatsförvaltningen inte bara till följd av det s.k. administrationsprogrammetutan också till följd av andra riksdagsbeslut. Däremot har ingen bedömninggjorts av andra effekter av stmk-turförändringaraa. Det är särskilt viktigt attfölja upp de ekonoiniska effekter som de av riksdag och regering festiagdariktlinjeraa för förändringsarbetet har fått. Ändrade verksamhetsformer och en klar åtskillnadmellan beställar- och producentrollen eftersträvas. Inom förvaltningengenomförs ett stort antol förändringar av myndighetsstmkturen på central ochregional nivå i syfte att öka effektiviteten. Resultaten av deorganisationsförändringar ra.ra. som har genomförts och som pågår bör följasupp bättre och mer systematiskt än vad som sker. Vidare bör detklarläggas om de förändringar som har genomförts av statsförvaltningensorganisation har fått de effekter sora legat till gmnd för stotsmaktemasbeslut. och regeringens samlade överblick över stotsförvaltningensorganisationsutveckling bör bli bättre än vad den är. Enligt min mening bör Statskontoret - som enstabsmyndighet åt regeringen - ha en viktig roll i ett sådant uppföljnings- ochanalysarbete. Jag föreslår därför att regeringen ger Stotskontoret i uppdragatt ta fram underlag som tillgodoser behovet av en sådan uppföjning.Statskontorets uppföljning bör kurma ge regeringen underlag för att bättre kunnabedöma effektema av olika inslag i den förändring av organisations- ochverksamhetsformer som sker och därmed också för hur statsförvaltningen börförändras och effektiviseras. Jag avser att i nästa års budgetpropositionåterkomma med en redogörelse för uppföljningsarbetet. Medhänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen bereder tillfälle att tadel av vad jag har anfört om uppföljning av organisations- ochstmkturförändringar inom statsförvaltningen. Statligamyndigheters telekommunikationer °p- 1992/93: ioo Bilaga 8 I det prograra för oraställning och minskning avden stetliga administrationen sora jag behandlat anraäldes att regeringenskulle inrätta en delegation med företrädare för statliga myndigheter för attgenomföra åtgärder som effektiviserar statliga myndigheterstelekommunikationer. I arbetet skulle också ingå att genomföra åtgärder för attförbättra statliga myndigheters telefonservice åt allmänheten, vilket riksdagenuttalat sig för (bet. I988/89:FiU30, rskr. 1988/89:327, bet. 199I/92:KU30,rskr. 1991/92:273, bet. I99I/92:FiUI7). Jag har redovisat fråganom statliga myndigheters telefonservice och användningen av s.k. 020-nuinmer.Regeringen skulle enligt omstäUningsprogrammet senare återkomma till riksdagenmed en redogörelse för de kostnadsminskningar sora kan göras genom en bättresamordning av telekoraraimikations-tjänstema. Jag får raed anledning däravanföra följande. En delegation för statliga myndigheters telekommunikationer(STATTEL) tillsattes (dir. 1991:29). STATTEL-delegationen beräknaratt statsförvaltningens tele- och datakoraraunikationskostnader för närvarandeuppgår till ca . Målet för delegationens arbete äratt ininska kostnadema raed eller ca . Som ett led i arbetet har delegationen påbörjatupphandling av en grandtjänst för datakommunikation. Syftet är att genom attutnyttja den begyrmande konkurrensen på orarådet få till stånd avtal sora gördet förmånligare för rayndigheter att köpa teletjänster än att bygga och drivanät i egen regi. Det är viktigt att statliga myndigheter nogavärderar de fördelar sora en anslutning till geraensarat upphandladeteletjänster kan ge i form av minskade kostnader och förbättradekommunikationsmöjligheter myndigheteraa emellan och mellan myndigheter ochallmänheten. STATTEL-delegationens upphandlingar befrämjar också en ökadkonkurrens inom teleområdet och därmed en effektivisering av samhälletstelekommunikationslösningar. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag anfört ora statligamyndigheters telekommunikationer. Statliga löneavtal 1991-1993 Prop-i992/93:ioo Bilaga 8 Ramavtal om löner 1991-1993 om löner m.m. 1991-1993 för stotstjänstemän m.fl. (RÄLS 1991-93)regleras löner m.m. den 1 januari 1991-den 31 mars 1993.Jag vill i det följande - utöver vad jag sagt i prop. 1990/91:150 bil. 1:8 s.Iff - redogöra för vad avtolet om 1992 års löner innebär. Fr.o.m. fördelas lokalt ettlöneutrymme motsvarande av den genomsnittliga lönesuraraan, dock lägst369 kr . Utöver detto tillkommer det icke nivåhöjande utrymmet (INU)på drygt I %.\ avtalet har vidare avsatts av lönesumman, dock lägst 57 krför finansiering av fr.o.m. den (se avsnitt F8. Trygghetsåtgärder för statsanställda). Motsvarande utrymme (0,dock lägst57 kr) avsattes till Statshälsan för tiden den 1 april-den 30 juni 1992. Löneökningama fr.o.m. medför ennivåökning på och en kostnadsökning på , vartill kommer frånår 1991. överförs en kostnadsökning på . Arbetsgivarinträdetbeträffande sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring har upphört fr.o.m.den 1 juli 1992. Därefter skall arbetstagare i förmånsgmpp A ha sjuklön enligtde regler som gäller vid undantog från arbetsgivarinträde. Detta innebär attarbetstagare fr.o.m. den i en sjukperiod själv skall lyfto sinsjukpenning hos . Denu redovisade avtolen har godkänts av regeringen. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att to del av vad jag nu har anfört om de stotiigalöneavtolen för 1991-1993. Regelreformering, språkvård och pp- 1992/93:100 7.1 beslut i regering och riksdag Inomolika områden använder regeringen och regleringar för att uppnåövergripande samhälleliga mål som skydd för medborgamas hälsa och säkerhet,skydd för miljön, finansiering av offentlig verksamhet m.m. Regleraa medförkostnader och intäkter i olika delar av samhället. Intäkteraa utgörs i regel avuppfyllelsen av det eller de mål som regleraa skall garantera. Kostnaderaauppstår dels genom att de som regleraa sig till måste agera på ett sättsom avviker från det som företogsekonomiskt eller privatekonomiskt sett är mestlönsamt, dels i myndigheteraas tillsyn och enskildas uppgiftslämnande förtillsynsverksamheten. Regelreformeringsarbetet syftor till att åstodkommaregelsystem som tillgodoser de övergripande samhälleliga målen till en så lågsamhällsekonomisk kostnad som möjligt. Regelreformering omfattor därför såvälavreglering som förändringar av befintliga regler och noggrann utvärdering avförslag till nya regleringar. I regeringsförklaringen angesatt en av regeringens huvuduppgifter är att bryto denekonomiska stognationen och lägga gmnden för en ny period av tillväxt,företogande och utveckling i . En stor del av regelreformeringsarbetetmåste ses i detto perspektiv. Regelreformeringen ingår därför som en del avregeringens näringspolitiska strategi. Med hänsyn till behovet av att effektivisera densvenska ekonomin måste arbetet med att förbättra reglers kvalitet som bedrivits bl.a. av regeringen och dess myndigheter och som ocksåriksdagen har ställt sig bakom (förs. 1991/92:19, bet. I992/93:KUI, rskr.1992/93:6) - nu fortsätto och utvecklas. Arbetet bör dock enligt min bedömningleda till regler som också i en vidare mening än vad som sagts håller engod kvalitet. De skall styra framtidens samhälle i många olika avseenden. nämnda betänkande framgår att delarderma bedömning. kompletteringsproposition (prop.1991/92:150 bil. 1:1 s. 25-28, bet. 199I/92:FiU30, rskr. 1991/92:350) redogörregermgen för arbetet med att avreglera och privatisera. Som exempel på reformområdenräknar regeringen upp näringspolitiken, stotiigt ägda bolag, arbetsmarknaden,kommunikationssektom, jord- och skogsbmket, de finansiella marknaderaa,bostodsbyggandet och flyktingmottogandet. I propositionen med förslag till ny konkurrenslag(prop. 1992/93:56, bet. I992/93:NU17, rskr. 1992/93:144) betonar regeringen attavreglering, ökad konkurrens inom offentlig sektor, tydliga och fesfespelregler för aktöreraa på marknaden samt en effektiv konkurrenstillsyn ärviktiga inslag i en offensiv konkurrenspolitik. I propositionen om kapital för nya företag, ra.ra.(prop. 1992/93:82, bet. I992/93:NUI9, rskr. 1992/93:145) tar regeringen återupp regel- reforraeringsarbetet, nu isyfte att stärka konkurrensen i samhället och att Prop. 1992/93: IOO begränsa företagens skyldigheter att läinna uppgifter till myndigheter. I regeringens skrivelse till medredogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen (skr.1992/93:15) lämnar regeringen vissa uppgifter om antelet gällande lagar,förordningar och myn-dighetsförfettningar, m.m. . Det sjunkandeantelet får ses som ett resultet bl.a. av regelreformeringsarbetet. Mot bakgrand av vad jag har sagt orabetydelsen av att i en vidare raening reformera regelsystemen och de resultetav reformarbetet som kan utläsas av regeringens nämnda skrivelse vill jag härnågot redogöra för min syn på arbetet med att reformera regler. I anslutning till dette tar jag upp två sakområdensom i flera väsentliga avseenden har nära beröring med dette arbete, nämligenspråkvården i den offentliga sektora och samhällsinformationen. I1992 års regeringsförklaring anförs att viktiga mål för den framtida politikenbl.a. är att minska det stmktureUa underskottet i de offentliga finanseraa,säkerställa stebiliteten i det finansiella systemet och stärka företegenskonkurrenskraft. Det strakturella underskottet i de offentligafmanseraa kräver gmndläggande genomgångar av olika offentliga insatsers syfteoch utformning. Sora exempel på regelområden som det är angeläget att reformeranämns skatteområdet, kapitel- och investeringsområdet, konkurrensområdet,reglema på arbetsmarknaden, förvärvslagstiftningen, avreglering ochprivatisering av offentlig verksarahet, avreglering i infrastrakturen, ra.fi. Sådana genomgångar kommer, enligt min bedömning,ofrånkomligen att leda till genomgripande ändringar i regelsystemen. De måsteutformas så att de styr verksamheterna mot förändrade mål. Också sådana regler som styr den kommimala ochlandstingskommunala verksamheten måste fortsatte att reformeras. Betydande omställningar krävs för att anpassa detsvenska samhället till nya ekonomiska föratsättningar och till utvecklingen ivår omvärld, i förste hand EG. Kraven på regler som styrmedel och på reglerskvalitet i övrigt koramer att öka. De särskilda krav på regelreformer som hängersamman med Europaintegrationen syftor till att allmänt skall kunnatillämpas i ett samhälle präglat av fri företogsamhet och fri konkurrens. Beslut om regler fettos på raånga olika nivåer.Lagar kompletteras sålunda ofta med förordningar och myndigheter besluter egnaförfettningar i den omfettning som regeringen delegerat sin regelgivningsrätt.För att regelgivningen skall ske med urskillning och återhållsamhet anser jagatt det är viktigt att regeringens delegeringsbeslut är väl avgränsade ochpreciserade. Detto gäller särskilt regler ora uppgiftslämnande för tillsyn ochkontroll som direkt leder till kostnader för uppgiftslämnaren. Här kommerdärför regeringen framöver att ägna ökad uppmärksamhet åt frågor om delegering.Myndighetema bör dessutom oftore än nu redo- Prop. 1992/93:100 visa sina informationsbehov och konsekvensanalyser. En fråga som ofto kräver sin lösning regelvägen ochsom blir aktuell inom många reformområden är förekomsten av monopol ellerraonopol-liknande situationer. Som jag ser det är monopol kostnadsdrivande ochdessutom oförenliga med den europeiska integrationen. Jag föratsätter därföratt särskilda ansträngningar görs av alla som har ansvar för regler som skapareller upprätthåller monopol, att ompröva och reformera dessa regler, så att deskadliga verkningama elimineras. Ett exempel på sådana ansträngningar är det arbetesom bedrivs i syfte att reformera regler som är granden för en del av deoffentliga monopol som kännetecknar både stotlig och verksainhet.Sådana regler är i inånga fell oförenliga med . Men också monopolutanför den offentliga sektom får räkna med avregleringar för att vi skallkunna tillmötesgå kraven på skärpt konkurrens. Europaintegrationen kommer också att leda till i i större utsträckning kommer att använda standarder i stället förregler, exempelvis i frågor om kvalitets- eller säkerhetsnormer. 7.3 En god regelkvalitet Regelreformeringsarbetetkännetecknas både av en strävan efter ändrade styreffekter av reglema och av ensträvan att sanera i regelbestånden för att minska dem och få bort föråldradeeller onödiga regler. De ansträngningar som har gjorts för attfå färre, ändamälsenligare, enklare, tydligare och begripligare regler harsammanfettningsvis drivits som ett program för en god regelkvalitet (se prop.1990/91:100 bil. 2 s. 50). Programmetsåtgärder är att regelgivaren skall tillämpaen s.k. checklista för att pröva alteraativ till regelstyrning, (seSfetsrådsberedningens PM 1990:2 Att styra genom regler? Checklisto förregelgivare), görakonsekvensutredningar för att bedöma ekonoiniska konsekvenser av olikastyralteraativ, ibudgetarbetet följa upp sina regler för att få till stånd en löpande bevakningav effekteraa av regelsystemen, registrera sina regler för att hålla ordning pådem, följa handböcker och annan vägledning för att förenkla och förtydligaregleraa. Dessa åtgärder stämmer väl överens med minbedömning av vilka insatser som i försto hand bör prövas för att höjakvaliteten när regelsystem ses över. Jag vill dock framhålla att checklistanär särskilt viktig när det gäller styreffekteraa mot bakgmnd av de allmännasträvandena att avmonopolisera och liberalisera det svenska samhället. har i sitt anförda beslut särskilttogit upp frågan om en bättre ordning och reda i regelsystemen (förs.1991/92:19, bet. I992/93:KUI, rskr. 1992/93:6). Enligt fmns detbrister, främst på det kommunala området,som måste rättos till. har därvid Prop. 1992/93:100 begärt attregeringen närmare skall överväga frågan om en skyldighet för Bilaga 8konununer och landsting att publicera sina förfettningar. Frågan bereds förnärvarande av en arbetsgmpp inom . Ett förslag beräknas kunnaredovisas . Vad gäller det arbete med att utveckla dendatobaserade regelregistrering som samarbetsorganet för rättsväsendetsinformationssystem () bedriver, delar jag uppfettning att ettdatobaserat informationssystem är basen för den kontinuerliga grandservice somstoten skall lämna. Utbyggnaden av denna service bör dock ske i en sådan taktatt den finner avnämare och kan finansieras. Handböcker, utbildning och annan vägledning ärenligt min bedömning nödvändiga i regelreformeringsarbetet. Reviderade utgåvorav (Ds 1992:89) och (Ds1992:112) fiims nu tillgänglig. Det är angeläget att se till att den sistnämndahandboken sprids inom hela den offentliga förvaltningen. Jag vill ocksåunderstryka värdet av språkvårdsinsatser och informativa insatser. Ett klartoch begripligt språk bör alltid vara stommen i enklare och ändamälsenligareregler. Jag återkommer strax till min n på språkvårds- ochinfor-raationsfrågoraa. 7.4 Metoder i regelreformeringsarbetet Erferenheterav olika raetoder för att nå ändrade styreffekter finns att härate framföralltfrån privatiseringsarbete i och i .