prop · GG03187 · 1992-12-31 00:00:00 — Dessasynpunkter bör enligt min mening beaktas. Detfinns också enligt min mening skäl att i nuvarande ekonomiska läge med hårtansträngda statsfinanser ta hänsyn till att ett nytt avdragsgillt sparande fårvissa direkta effekter på statsbudgetens inkomstsida. Mot bakgrand av denmycket svaga efterfrågan i ekonomin bör det även eftersträvas att åtgärder somstimulerar hushållens sparande får effekt något senare i konjunkturförloppet. Detnu sagda leder mig till slutsatsen att den nya lagen om individuelltpensionssparande och anslutande lagstiftning bör träda i kraft först gått efter ett riksdagsbeslut. Jag föreslår därför attdet individuella pensionssparandet införs . Motsvarande börgälla det nya systemet för uttag av avkastningsskatt. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lagom individuellt pensionssparande, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i , 4.lag om ändring i lagen(1983:890) om allemanssparande, 5.lag om ändring i lagen(1987:813) om homosexuella sambor, 6. lagom ändring i lagen (1989:1079) om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder, 7.lag om ändring i lagen(1991:981) om värdepappersrörelse, 8.lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 9.lag om ändring i lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt, 10.lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 11.lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 12.lag om ändring i lagen(1958:295) om sjömansskatt, 13. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 14.lag om ändring i lagen(1986:468) om avräkning av ufiändsk skatt, Prop. 15.lag om ändring i taxeringslagen(1990:324), 16. lagom ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 17. lagom ändring i lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv, 18. lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningskatt på pensionsmedel, 19.lag om ändring i lagen(1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 20.lag om ändring i lagen(1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, 21.lag om ändring i lagen(1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Samrådhar skett med statsrådet beträffande lagförslagen 2, 3 och 5. Lagrådet hargranskat lagförslagen. 9.1 Lagen om individuellt pensionssparande 1 kap. Paragrafenanger lagens tillämpningsområde. Avförsta stycket framgår inledningsvis att lagens reglering avser individuelltsparande som bedrivs av en enskild person. Utanför tillämpningsområdet fallersåledes såväl sparande som sker i kollektiva former som sparformer som ärindividuellt inriktade, men som ombesörjs av någon annan än den berättigade, t.ex.en arbetsgivare. Sparandet skall vidare ske för pensionsändamål. Häri liggeratt sparandet i princip skall vara utformat på ett sätt som svarar mot vad somnormalt uppfattas som syftet med pension, dvs. att omfördela inkomster frånaktiva år då förvärvsförmågan på grand av ålder eller andra skäl ärmindre . I KL anges vilka krav i fråga om bl.a. tidpunkt förutbetalning och varaktighet som gäller för att avdrag skall medges för avsattamedel. Ytterligare en föratsättning för att lagen skall vara tillämplig är attsparandet sker enligt ett särskilt avtal med ett sådant pensionssparinstitutsom anges i lagen och att avtalet uppfyller de krav i övrigt som uppställs ilagen. Sparande som sker hos andra institut eller på villkor som avviker frånföreskrifter i lagen omfattas således inte heller av lagens bestämmelser iövrigt. Attförsäkringssparande inte omfattas av lagens bestämmelser följer indirekt av reglemai 1 kap. 5 § om tillåtna sparinstitut. Med hänsyn den föreslagna sparformenslikhet med ett sparande i form av P-försäkring har emellertid i andra stycketför tydlighets skull intagits ett uttryckligt stadgande att lagen inte gällersparande som omfattas av försäkringsavtal. Paragrafeninnehåller definitioner av begreppen pensionssparavtal, pensionssparrörelse, pensionssparinstitut,pensionssparare, pensionssparkonto, kontoinnehavare, värdepappersinstitut ochfondpapper. Medpensionssparavtal avses sådant avtal som anges i 1 kap. 1 § , dvs. ett avtal omindividuellt pensionssparande med ett pensionssparinstitut. Vilka företag somkan få tillstånd till pensionssparrörelse och därmed vara pensionssparinstitutanges i 1 kap. 5 §. Regler om pensionssparavtal finns i 3 kap. 1 och 2 §§. Pensionssparrörelseär enligt lagens definition en verksamhet som består i att erbjuda allmänheten pensionssparavtal.Föreskriften att verksamheten skall rikta sig till allmänheten innebär attsparande som står öppet endast för en sluten krets, t.ex. de anställda i ettvisst företag faller utanför lagens tillämpningsområde. Användningen av ordet"rörelse" liksom kretsen av tillåtna sparinstitut indikerar vidareatt verksamheten skall bedrivas fortlöpande och yrkesmässigt. avses företag som fått tillstånd attbedriva pensionssparrörelse. Regler om vilka företag som kan beviljas sådanttillstånd och föratsättningama för detta återfinns som tidigare nämnts i 1 kap.5 §. Bestämmelsema kommenteras vidare nedan. Enpensionssparare är som anges i paragrafen en person som träffat avtal ompensionssparande med ett pensionssparinstitut. Pensionssparkontoär det sammanhållande konto som skall föras' av pensionssparinstitutet. 4 § anges vad som skall antecknas på pensionssparkontot. Reglema om sådanakonton kommenteras närmare i anslutning till denna paragraf. Definitionenkontoinnehavare har tillagts paragrafen vid en genomgång av de terminologiskaoklarheter som påtalats av Lagrådet. Genom användande av detta begrepp harlagtetexten kunnat förenklas och mellan paragrafema varierande uttryckssätt iförekommande fall undvikas. Kontoiimehavare till ett pensionssparkonto är delspensionssparare, dvs. de som urspmngligen har tecknat ett pensionssparavtal,dels de som genom förmånstagarförordnande eller bodelning förvärvat rätt enligtett pensionssparvatal. Om flera är förmånstagare och tillgångama intefördelats mellan flera pensionssparkonton enligt bestämmelsema i 4 kap. 12 §tredje stycket är samtliga förmånstagare att anse som kontoinnehavare medavseende på det gemensamma kontot. allmänmotiveringen är densom är berättigad enligt ett pensionssparavtal Prop. ägare till tillgångama påpensionssparkontot. Denna äganderätt är dock inskränkt genom begränsningama i möjlighetema att förfoga över Med rättenligt ett pensionssparavtal avses denna inskränkta äganderätt, dvs. i första hand rätten att besluta om tillgångamas förvaltning inom de ramarsom lagen ger och att uppbära regelbundna betalningar enligt pensionssparavtalet. är enligt 1 kap 2 § lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse ett företag som fått tillstånd att bedriva värdepappersrörelse.Kretsen av företag som kan erhålla sådant tillstånd utgörs enligt samma lag avsvenska aktiebolag, bankinstitut, dvs. bankaktiebolag, sparbank, centralföreningsbank och utländskt bankföretag som fått tillstånd att drivabankrörelse från filial här i landet, samt utländska värdepappersföretag. Denärmare föratsättningama för tillstånd för de olika typema av företag anges i 2kap. lagen om värdepappersrörelse. Fondpapperutgörs av vad som anges i 1 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiellainstrament, dvs. aktie och obligation samt sådana andra delägarrätter ellerfordringsrätter som är utgivna för allmän omsättning, andel i värdepappersfondoch aktieägares rätt gentemot den som för hans räkning förvarar aktiebrev i ettutländskt bolag (depåbevis). Iparagrafen uppställs ett grandläggande sundhetskrav för den som bedriver pensionssparrörelse.Bestämmelsen är utformad efter förebild av motsvarande regler i bl.a. lagen(1991:980) om handel med finansiella instrament och lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse. Med anledning av Lagrådets påpekanden i terminologiskthänseende har det i lagrådsremissen använda uttrycket "pensionssparmedel"ersatts med "tillgångar på pensionssparkonton". Sundhetskravet skallligga till grand för prövningen av verksamhetens organisation och bedrivande. Idetta innefattas bedömning av t.ex. kontroll- och säkerhetsratiner, utformningenav avtalsvillkor, ratiner för hantering av byte av pensionssparinstitut,informationen och rådgivning till sparama och placeringstrategier. Vidprövningen av om verksamheten kan anses vara sund bör särskild hänsyn tas tillatt det är fråga om ett långsiktigt, ur spararens synvinkel bundet sparande. Sundhetskravetskall givetvis tillämpas såväl vid den inledande tillståndsprövningen som vidden löpande tillsynen. Paragrafeninnehåller det grandläggande tillståndskravet för bedrivande av pensionssparrörelse,dvs. att härför fordras tillstånd av . Skälet till detta harredovisats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.2). Föratsättningama för tillståndkommenteras i anslutning till 1 kap. 5 och 6§§. Bestämmelsenanger vilka företag som får meddelas tillstånd att driva pensionssparrörelse.Vad som avses med värdepappersinstitut anges ovan i kommentaren till 1 kap. 2 §.Avgränsningen till värdepappersinstitut innebär att pensionssparinstitutenkommer att omfattas av de allmänna bestämmelser som gäller för sådana företag, t.exde rörelseregler och regler om kapitaltäckning som gäller enligtbankrörelselagen och lagen om värdepappersrörelse. Härges kriteriema för den materiella tillståndsprövningen. Punktema 1 och 3fordrar ingen ytterligare kommentar. Innebörden i det i punkten 2 uppställda sundhetskravethar behandlats i anslutning till 1 kap. 3 §. Sundhetskravet har ocksåkommenterats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.3, 3.6 och 3.11). Bestämmelsenär utformad efter förebild i lagen om värdepappersrörelse. Syftet är att geFinansinspektionen ett fullgott underlag för bedömning av tillståndsfrågan. Detframstår som naturligt att i planen bl.a. anges vilken eller vilka sparformerverksamheten skall omfatta, hur dessa är tänkta att utformas, mtiner förbokföring, registrering och förvaring av värdepapper och andra uppgifter avbetydelse för tillståndsfrågan. Några detalj föreskrifter om verksamhetsplanensinnehåll bör inte tas in i lagen. Det bör i stället överlåtas åt regeringen,eller efter regeringens bemyndigande. att vid behov meddelanärmare föreskrifter härom. Häranges de sparformer det individuella pensionssparandet omfattar. Avformuleringen framgår att sparandet får fördelas mellan inlåning, andelar ivärdepappersfond och andra fondpapper, dvs. aktier, obligationer m.m. Tillgångamapå pensionssparkontot också fiyttas mellan de olika sparformema och mellanolika placeringar. Detta framgår av 3 kap. 3 §. De enskilda sparformemakommenteras nedan. Begreppetbankföretag omfattar både det som avses med bankinstitut i 1 kap. 2 § 3 lagenom värdepappersrörelse, d.v.s. bankaktiebolag, sparbank, central föreningsbankoch utländskt bankföretag som fått tillstånd att driva bankrörelse frånfilial här i landet, och utländskt bankföretag . 1992:93/187 utan etableringi . Inlåningsbegreppethar behandlats i prop. 1990/91:154 om rörelseregler för bank m.m. I allmänmotiveringen(s. 52) uttalas som kännetecknande för bankinlåning att den avser kontoinlåningfrån allmänheten med i princip likalydande villkor från alla insättare, attbehållningen är nominellt säker och helt likvid och att den inte är förknippadmed några skyldigheter för insättama och inte heller kopplad till någon annantyp av näringsverksamhet eller rörelse. Vidare framhålls att det är viktigt attinlåningsverksamhet med dessa kännetecken förbehålls bankema. Skälen försparformens avgränsning till inlåning i denna mening har behandlats iallmänmotiveringen (avsnitt 3.4). Finansinspektionenfår enligt 3 kap. 4 § lagen om värdepappersrörelse i vissa fall lämna tillståndför värdepappersbolag och utländska värdepappersföretag att ta emot medel påkonto, d.v.s utan skyldighet att avskilja insatta medel. Sådana insättningar äremellertid inte inlåning i den mening som avses här och således inte heller entillåten sparform. Kontoinsättningar av detta slag får inte heller i övrigtanvändas inom det individuella pensionssparandet. Detta har redovisats iallmänmotiveringen (avsnitt 3.6). Dennya lagen (1990:1114) om värdepappersfonder trädde i kraft den Beträffande reglema för sådana fonder hänvisas till lagen och förarbetena fill denna (prop. 1989/90:153, bet. 1990/91 :NU4, rskr. 1990/91:47). Reglema i lagen om värdepappersfonder är en anpassning till innehållet i EG:s direktiv (85/611/EEG) om samordning av lagar, förordningar och administrativa föreskrifter som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (UCITS-direktivet). Hänvisningen i paragrafen till utländska fondföretag avser sådana som uppfyller kraven i direktivet. De fonder som blir aktuella är således i första hand fonder i länder inom EG, vilka är underkastade i allt väsentligt samma regler som svenska fonder. Placeringar får dock ske även i fonder i andra länder under föratsättning att de lyder under motsvarande regler. Placeringfår även ske i allemansfond enligt lagen (1983:890) om allemanssparande.Beträffande vilka särskilda regler som då gäller hänvisas till de föreslagna ändringamai lagen om allemanssparande och specialmotiveringen till dessa. Paragrafenreglerar placeringar i enskilda värdepapper. Begreppet fondpapper harbehandlats i anslutning till 1 kap 2 §. Häri ingår även andel ivärdepappersfond. Vad som avses i denna bestämmelse är således andra fondpapperän andelar i värdepappersfond. Iparagrafen föreskrivs att placeringar får ske endast i papper som är Prop.1992:93/187 noterade vid en börs eller auktoriserad marknadsplats eller som ärföremål för handel vid en marknad i utlandet som är reglerad och öppen förallmänheten. För denna begränsning fmns flera skäl. Generellt sett är detendast marknader av detta slag som som kan tillgodose de krav på säkerhet ochlikviditet i handeln som bör uppställas vid ett sparande av detta slag. Enannan viktig aspekt är de regler som normalt gäller vid sådana marknader ifråga om information, såväl om själva handeln som om utgivarna av noteradevärdepapper. Vidare underlättas beräkningen av den avkastningsskatt somföreslås väsentligt av att de tillgångar på vilka skatten skall beräknas kan åsättasett tillförlitligt marknadsvärde. Beträffandevad som avses med börs och auktoriserad marknadsplats och vilka regler somgäller för dessa hänvisas till lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhetoch förarbetena till denna lag (prop. 1991/92:113). Formuleringen"reglerad marknad som är öppen för allmänheten" har hämtats från placeringsreglemai 18 § lagen om värdepappersfonder, vilka i sin tur bygger på EGs direktiv omsådana fonder, det s.k. UCITS-direktivet (85/622/EEG). Avgränsningen avbegreppet har belysts i den nämnda propositionen (s. 119 - 121). Iparagrafen uppställs ett krav på skriftlig form för pensionssparavtal. Kravetmotiveras av att avtalet ofta kommer att gälla och kan komma atttillämpas även efter spararens död. Obligatoriska uppgifter är spartiden,tidpunkten då utbetalningama skall börja och det antal år utbetalningar skallske. Med anledning av Lagrådets överväganden i fråga om uppdelningen avbestämmelser mellan lagen om individuellt pensionssparande och olikaskatteförfattningar har till förevarande paragraf flyttats den tidigare ilagen om avkastningsskatt på pensionsmedel föreslagna föreskriften att pensionssparavtaletäven skall innehålla fullmakt för pensionssparinstitutet att förfoga övertillgångar på pensionssparkonto för betalning av avkastningsskatt. 1 ett pensionssparavtalmåste givetvis regleras även andra frågor. Särskilda föreskrifter om avtaletsinnehåll i övrigt kan inte bedömas vara nödvändiga i lagen om pensionssparande.Däreniot föreskrivs att sådana villkor för att civilrättsligt kunna åberopasmot kontoinnehavaren skall tas in i avtalet. Motivet för detta är i huvudsakdetsamma som för kravet på skriftlig form. Regeln är också ägnad att inskärpavikten av att pensionssparavtal utformas på ett tydligt och ftillständigt sätt.Den i lagrådsremissen använda formuleringen "pensionspararen eller den somförvärvat rätt enligt pensionssparavtalet" har ersatts med"kontoinnehavaren". Detta begrepp har kommenterats under 1 kap. 2 §. 3 kap. Prop. Iparagrafen erinras om de krav som i inkomstskatterättsligt hänseende ställs påinnehållet i ett pensionssparavtal. Föreskrifter om detta föreslås i punkt 3 avanvisningama till 31 § KL. Den tidigare föreslagna hänvisningen till lagen(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel har strakits med anledning avden ovan kommenterade ändringen i 1 §. De skatterättsliga reglema harbehandlats utförligt i den allmänna motiveringen (avsnitt 4). Ibestämmelsen uttrycks en grandprincip bakom den föreslagna lagstiftningen,nämligen att kontoinnehavaren själv, inom de ramar som lagen anger, fårbestämma hur tillgångama vid varje tid skall förvaltas. Pensionssparinstitutetskall således följa kontoitmehavarens anvisningar i fråga om placeringar.Därvid måste givetvis iakttas de begränsningar av tillåtna placeringar somföljer av reglema i 2 kap. Däremot gäller inget krav på att t.ex aktierfaktiskt måste förvärvas på en sådan marknad som anges i 2 kap. 4 §, utan detär tillräckligt att de är noterade där. Ett pensionssparinstitut kan såledeserbjuda kontoinnehavaren aktier ur eget handelslager. I så fall måste dock reglemai 3 kap 6 § iakttas. I lagen ges inga föreskrifter om att placeringama måstefördelas på visst sätt inom eller mellan de olika sparformema. Den som önskarprioritera säkerhet i sparande kan som placering välja inlåning ellervärdepappersfonder, vilka är underkastade särskilda placeringsregler för att spridariskema. Det föreligger emellertid inga lagliga hinder mot att hela kapitaletplaceras t.ex. i aktier i ett enda bolag, även om detta normalt ter sigolämpligt ur riskspridningssynpunkt. Som en naturlig del i pensionssparrörelsebör ingå att institutet i den utsträckning kontoiimehavaren önskar och behöverdet, bistår denne med placeringsråd och annan vägledning. Härigenom torde iflertalet fall kunna undvikas förluster till följd av oförsiktighet ellerbristande kunskaper. Kontoinnehavaren kan också uppdra åt pensionssparinstitutetatt sköta placeringama. Institutet skall därvid självfallet iaktta föreskriftemaom tillåtna sparformer och de begränsningar som kan följa av spararens instraktioner. Iparagrafen har med anledning av Lagrådets yttrande vissa terminologiskajusteringar skett. Därjämte har en tidigare i ett andra stycke intagenföreskrift om samråd mellan pensionssparinstitutet och spararen beträffandevissa förvärv av fondpapper tagits bort. Den sistnämnda ändringen har kommenteratsi allmänmotiveringen (avsnitt 3.6). Pensionssparinstitutetskall för varje pensionssparavtal föra ett särskilt pensionssparkonto. Dettaskall skiljas från inlåningskonton. Pensionssparkontot är det sammanhållandekontot för samtliga placeringar. På pensionssparkontot skall fortlöpandeantecknas alla förvaltningsåtgärder som vidtas och kontotskall ge en samlad bild av hur Prop. 1992:93/187kontoinnehavarens tillgångar är placerade. Bestämmelsen har kommenterats iallmänmotiveringen (avsnitt 3.6). Bestämmelsenföljer av den valda lösningen att kontoiimehavaren förblir ägare till medel sominte placeras som inlåning direkt i pensionssparinstitutet. Sparmedel sominbetalas till annat pensionssparinstitut än bank skall således avskiljas ochhållas avskilda från institutets tillgångar. Detsamma gäller fondpapper somförvärvas för kontoinnehavarens räkning oavsett om institutet är en bank ellerannat värdepappersinstitut. Beträffande avskiljande och formema härför gällervanliga regler. Avskiljandet iimebär att tillgångama inte kan utmätas för pensionssparinstitutetsskulder och inte heller ingår i konkursboet i fall av institutets konkurs.Frågor om avskiljande och hithörande frågor har behandlats i allmänmotiveringen(avsnitt 3.6). Betämmelsenär tillkommen för att hindra att en kontoiimehavare kringgår de regler somgäller för utbetalning från pensionssparkonto eller regler omreavinstbeskattning genom transaktioner med t.ex någon närstående. Frågan omen avvikelse från marknadsvärdet skall anses föreligga eller inte kan inte gesett generellt svar. Detta måste i stället bedömas från fall till fall medbeaktande av omständighetema. En riktpunkt bör emellertid vara att priset skallligga inom den prisvariation som normalt förekommer under en dags handel.Bestämmelsen har också berörts i allmänmotiveringen (avsnitt 3.4.3). 1bestämmelsen ges pensionssparinstitutet rätt att för i paragrafen angivnaändamål avyttra tillgångar på ett pensionssparkonto för att göra likvida medeltillgängliga. Punktema 1 och 2 fordrar ingen närmare kommentar. Punkten 3 avseri första hand utsöknings- och familjerättsliga förhållanden. Avyttringen börske med utgångspunkt från vad som bedöms vara mest förmånligt förkontoinnehavaren. Med anledning av Lagrådets synpunkter har en i ett andrastycke tidigare intagen föreskrift om samråd i fråga om vilka tillgångar somskall avyttras tagits bort. Denna ändring har kommenterats i allmänmotiveringen.- Utbetalningoch byte av pensionssparinstitut Föreskriftenom i vilka fall utbetalning får ske anger genom hänvisningen till villkoren i pensionssparavtaletatt det är fråga om ett bundet sparande. I avtalet skall enligt de föreslagna reglemai KL, till vilka hänvisas i 3 kap. 2 §, innehålla villkor bl.a. om närutbetalningar tidigast får börja. Det närmare innehållet idessa regler har behandlats i den allmänna Prop. 1992:93/187 motiveringen.Möjligheten till utbetalningar i andra fall avser i första hand utsöknings- ochfamiljerättsliga förhållanden. Enligtbestämmelsen får spararen flytta tillgångama mellan de tillåtna sparformema ochockså flytta pensionssparavtalet till ett annat pensionssparinstitut. Densistnämnda flyttningsmöjligheten är primärt avsedd att tillsammans med reglemaom information i 10, 11 och 12 §§ bidra till konkurrens mellan instituten ifråga om avgifter och service. Flyttning av pensionssparavtalet föratsätter attett avtal träffas med ett annat pensionssparinstitut. Det avtal som träffasmed detta institut skall därvid anses utgöra en direkt fortsättning av dettidigare. Det åligger det institut med vilket avtal ursprangligen träffats attkontrollera att det föreligger ett avtal med ett annat institut innan någratillgångar överförs. Av 8 § följer att några tillgångar inte får betalas uttill spararen. Överföringen skall i stället ske mellan de berörda instituten. I5 kap. 4 § finns en uttrycklig reglel som förhindrar att skyddet mot utmätning m.m.försämras vid en fiyttning. Bestämmelsen kommenteras i anslutning till denparagrafen. Frågan har också behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.9.4). Vidflyttning får tas ut en avgift. På förslag av Lagrådet har den tidigareföreslagna avgiftsbegränsningen ersatts med en föreskrift att avgiften skallvara skälig. Även denna fråga har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt3.8). I6 kap. 3 § regleras flyttning av sparmedel i samband med avveckling av pensionssparrörelse.För flyttning i sådant fall får avgift inte tas ut. Bestämmelsenmotsvarar i huvudsak vad som gäller om avräkningsnotor, men omfattar här ävenandra transaktioner såsom flyttning av medel mellan olika inlåningskonton.Regeln gäller om inte annat har avtalats mellan partema. Sådant undantag kanaktualiseras t.ex i de fall kontoinnehavaren uppdragit åt institutet attbestämma hur sparmedlen skall placeras och inte själv tar aktiv del iförvaltningen. Alla transaktioner skall dock redovisas på pensionssparkontotenligt reglema i 4 § och anges i den årliga redovisningen enligt 11 §. Iparagrafen åläggs pensionssparinstitutet skyldighet att gekontoinnehavaren en utförlig redovisning av tillgångamas förvaltning. Dennaregel är tvingande. Kontoinnehavaren får härigenom en överblick av tillgångamasplacering, värde och avkastning. I redovisningen kan också avläsas vilkakostnader som varit förenade med sparandet. 3 kap.12 % Prop.