prop · GF0385 · 1992-01-01 00:00:00 — 1991: 53 av , vari hemställs att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av en bred demokratisk enighet i relationsfrågan, om ensamrätt till initiativ som berör hennes identitet som trossamfund och om betydelsen av att inte föregripa församlingarnas svar på petriutredningen. 1991: 59 av m.fl., vari hemställs att kyrkomötet föreslår regeringen sådana ändringar i förslag till Kyrkolag att en tjänst som ärkebiskop samt en tjänst som biskop i stift inrättas med beaktande av vad som anförts i motionen. 1991: 60 av , vari hemställs att kyrkomötet hos centralstyrelsen begär att normer för värdering av tvåspråkighet för tjänster inom fastställs. 1991: 63 yrkande 1 av biskop m.fl., vari hemställs att kyrkomötet beslutar att i framställning till regeringen begära sådant tillägg i regeringens skrivelse till kyrkomötet : 1, avd 4, kap. 5 §§ 22--24, att kyrkoherde i nybildat pastorat kan tillträda i sin befattning i första hand före indelningens ikraftträdande. 1991: 64 av , vari hemställs att kyrkomötet beslutar hos regeringen anhålla om sådan ändring att utnämningar av domprost överföres till domkapitel. 1991: 68 av , vari hemställs att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om att 31 kap. 2 och 5 §§ i nya kyrkolagen får den lydelse som framgår av motion 21/1990 och som tillstyrkts i sin helhet av kyrkomötet , och som kyrkomötet anfört i sin skrivelse till regeringen . 1991: 69 av , vari hemställs att kyrkomötet begär att centralstyrelsen låter utreda möjligheterna att i anslutning till 1 § lagen (1982: 942) om liksom i andra lagkomplex, där kyrkan anger sin trosdefinition, foga en hänvisning till hur trosdefinition uttrycks i tidigare 1991: 70 av , vari hemställs att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om biskopsval. 1991: 73 av , vari hemställs 1. att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen betonar angelägenheten av en omredigering av den föreslagna kyrkolagen i enlighet med motionen med markering i 1 kap. av respektive avdelnings eller kapitels konstitutionella status, 2. att kyrkomötet hos regeringen anhåller att i det föreslagna 2 kap. en ny 2 § införes rörande stiftsindelningen och kyrkans episkopala organisation. 1991: 75 av , vari hemställs att kyrkomötet hos regeringen begär sådan ändring i förslaget till Kyrkolag, att i 29 kap. införes regler om ersättare till ärkebiskopen i , och att ersättaren utses av kyrkomötet, bland biskoparna efter förslag av ärkebiskopen. 1991: 81 av , vari hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990: 1 begär sådan ändring av 35 kap. förslag till ny kyrkolag att formell möjlighet kommer att finnas för tillsättning av prästtjänst i nybildat pastorat innan pastoratsindelningen träder i kraft. 1991: 84 av biskop och , vari hemställs att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om personliga prästtjänster. Utskottet Regeringsskrivelsens huvudsakliga innehåll I förslaget till ny kyrkolag samlas sådana nu gällande lagregler som i princip bara riktar sig till och dess organ. Lagen avses ersätta kyrkolag, lagen (1982: 942) om och ytterligare 35 författningar på kyrkans område. I förhållande till vad som gäller innebär förslaget till större delen inte några ändringar i sak. framhåller i sitt yttrande Ln 1991: 1 att genom kyrkolagsförslaget tagits ett viktigt steg för att tydliggöra identitet, vilket ur läromässig synpunkt är viktigt. Mot de nya inslag i förhållande till nu gällande bestämmelser som ingår i förslaget har läronämnden inte några läromässiga invändningar (bilaga 1). Relationen kyrka stat I motion 53 av framhålls att det vore mycket olyckligt om tog ställning för skiljande av kyrkan från staten på statens villkor om inte en bred enighet kan uppnås bland de folkvalda och utan att det tas något initiativ som utgår från kyrkan själv. Det kan upplevas som ett brott mot trosfriheten och mot ekumenikens huvudregel om respekt för andra samfunds särart. Motionären understryker att det från demokratisk synpunkt är viktigt att församlingarna får ge sina synpunkter på den s.k. om kyrkans ekonomi genom ett grundligt remissförfarande, innan någon beredning av kyrka-stat-frågan sker på riksdagsnivå. I motion 9 av framhålls att det allt oftare kommer signaler från politiker och inte minst från företrädare från kyrkan om ett skiljande mellan kyrka och stat. Motionären tvivlar på att framställningarna har någon förankring hos svenska folket och önskar därför en folkomröstning i frågan. förhållande till staten skall enligt motionären inte avgöras av politiker eller av kyrkliga utredare utan av svenska folket. Utskottet får anföra följande. kyrkomöte begärde att regeringen skulle tillsätta en expertutredning med inriktning på att närmare klargöra ekonomiska och rättsliga förhållanden (KL 5). framhöll att en utredning om dessa förhållanden inte skall ses som ett initiativ i kyrka- statfrågan. Det handlar därför enligt utskottet inte om att klarlägga grundförutsättningarna för relationen mellan kyrka och stat. Utredningen tillsattes med direktiv att redovisa ett fylligt underlag för en bedömning av vilka rättsliga och ekonomiska betingelser kyrkan lever under och hur dessa låter sig anpassas till förändringar av relationerna inom ramen för nuvarande samband mellan stat och kyrka eller förändringar med mer långtgående innebörd. Utredningen avser att redovisa sitt arbete före utgången av 1991. Enligt utskottets mening saknas anledning att föregripa resultatet av utredningens arbete. Som tidigare framhållits i skilda sammanhang bör initiativ i kyrka-statfrågan komma från kyrkan själv. Utskottet förutsätter att det material utredningen framlägger kommer att bli föremål för en bred och allsidig remiss och att kyrkomötet kommer att ges möjlighet att yttra sig över utredningens resultat innan vidare ställningstaganden görs från statsmakternas sida i kyrka-statfrågan. Motion 53 får därmed anses besvarad. Enligt utskottets mening bör en folkomröstning inte övervägas förrän kyrkomötet haft möjlighet att ta ställning till resultatet av utredningens arbete. Mot denna bakgrund avstyrks motion 9. Kyrkolagens disposition Regeringens skrivelse Reglerna i kyrkolagen är av olika konstitutionell karaktär. Så har föreskrifter i vissa kyrkliga ämnen fått ett särskilt konstitutionellt skydd. Det gäller grundläggande föreskrifter om som trossamfund och om kyrkomötet som en församling av valda ombud för . Sådana föreskrifter skall meddelas i lagen om som skall stiftas, ändras eller upphävas på samma sätt som huvudbestämmelserna i riksdagsordningen. Innan lagen stiftas skall yttrande av kyrkomötet inhämtas. Ett motsvarande skydd har getts när det gäller föreskrifter om ändring av det ändamål för vilket den kyrkliga egendomen är avsedd. kan genom föreskrifter i lagen om delegera normgivningskompetens till kyrkomötet i vissa internt kyrkliga ämnen. har som vilande antagit ett förslag till ändring i övergångsbestämmelserna till regeringsformen, innebärande att begreppet "lagen om " utmönstras (1990/91:KU24). Avsikten med ändringen är inte att de grundläggande förutsättningarna ändras. Således skall t.ex. grundläggande föreskrifter om som trossamfund och om kyrkomötet som en församling av valda ombud för meddelas i lag som stiftas på samma sätt som riksdagsordningen och yttrande från kyrkomötet fortfarande inhämtas innan sådan lag stiftas. Vidare skall föreskrifter om ändring av det ändamål för vilket kyrklig egendom är avsedd stiftas i denna ordning. Liksom tidigare skall yttrande från kyrkomötet inhämtas innan stiftar lag med grundläggande föreskrifter om prästtjänster i och om biskopar och domkapitel samt andra föreskrifter om kyrkomötet. I regeringens skrivelse 1990: 1 till kyrkomötet framhålls att de argument som kan anföras mot en samlad lag är att lagen blir omfattande och att reglerna därigenom blir av olika konstitutionell karaktär. Enligt föredragande statsrådet blir regelsystemet som sådant inte mindre omfattande bara för att det placeras i flera lagar. Snarare är det så att vissa "dubbelregleringar" kan undvikas om reglerna samlas i en lag. Enligt statsrådet bör reglernas olika konstitutionella karaktär inte heller vålla några bekymmer. Redan nu innehåller t.ex. lagen om förvaltningen av kyrklig jord och prästanställningslagen vissa bestämmelser som kräver kyrkomötets yttrande och andra som inte kräver det. I alla lagstiftningsärenden måste således enligt statsrådet en bedömning av olika reglers konstitutionella karaktär göras. Motionen I motion 73 av (yrkande 1) framhålls att det finns en uppenbar risk att kyrkolagsbegreppet mer och mer urholkas mot bakgrund av att bestämmelser och stadganden med olika konstitutionell status intagits i samma avdelningar och samma kapitel. Förslaget till kyrkolag bör därför omredigeras. Grundläggande föreskrifter om som trossamfund, om kyrkans episkopala organisation, om ändamålsbestämningen av den kyrkliga egendomen samt om kyrkomötet bör kunna sammanföras i särskilda avdelningar och kapitel med angivanden av den särskilda ordning, i vilken föreskrifter av detta slag stiftas. Övriga grundläggande föreskrifter bör på samma sätt kunna föras till avdelningar och kapitel, för vilka anges att däri intagna föreskrifter stiftas efter yttrande av kyrkomötet. För återstående i förslaget upptagna föreskrifter bör vid respektive avdelningar eller kapitel anges att kyrkomötet skall beredas tillfälle att yttra sig i ärenden av ifrågavarande art. Utskottet En svaghet med förslaget till kyrkolag ligger enligt utskottets mening i det förhållandet att bestämmelser med olika konstitutionell karaktär förekommer i samma avsnitt och att bestämmelser med samma konstitutionella karaktär förekommer på skilda håll i lagförslaget. I alla lagstiftningsärenden, som även kan gälla smärre ändringar, måste således en bedömning av olika reglers konstitutionella karaktör göras. En väg att komma till rätta med de svårigheter denna teknik innebär är att det inledningsvis infogas en bestämmelse som anger dels vilka bestämmelser i lagen som skall vara föremål för den kvalificerade lagstiftningsordning som gäller för huvudbestämmelserna i riksdagsordningen dels vilka bestämmelser som inte kan ändras utan kyrkomötets yttrande. I specialmotiveringen i regeringsförslaget har paragraferna markerats med asterisker för att tydliggöra bestämmelsernas olika konstitutionella karaktär. Dessa asterisker bör kunna utgöra utgångspunkt vid utformningen av bestämmelsen. Enligt utskottets mening talar behovet av lättillgänglighet och klarläggande för den skisserade lösningen. Utskottet förordar därför med anledning av motion 73 yrkande 1 att en bestämmelse med ovan redovisat innehåll tas in i kyrkolagen. som trossamfund (2 kap.) Regeringens skrivelse I denna avdelning har de bestämmelser i lagen om som ansetts grundläggande för kyrkan som trossamfund tagits in. I förhållande till 18 § lagen om har enligt skrivelsen 5 § kompletterats med att biskoparna har samma tillsynsansvar som domkapitlen. Det innebär ingen ändring i sak, utan motsvarar vad som gäller enligt 24 kap. 1 § kyrkolag. Motionerna I motion 73 av (yrkande 2) begärs att föreskrifter om stiftsindelningen och kyrkans episkopala organisation införs i lagförslaget 2 kap. I motion 69 av föreslås att i lagregleringar där kyrkans trosdefinition anges skall intas en hänvisning till hur trosdefinition uttryckts i tidigare lagtexter. Det skulle enligt motionären kunna uttryckas på följande sätt. Innan denna lag tillkom uttryckte trosdefinition i lagtext regeringsform § 2 med orden: den rena evangeliska läran, sådan som den, uti oförändrade Augsburgiska bekännelsen, samt mötes beslut av antagen och förklarad är. Samma ordval återfinns i nu gällande successionsordning § 4. Utskottet I 2 kap. 1 § förslaget till kyrkolag har intagits den nuvarande bestämmelsen 1 § lagen om att är ett evangeliskt-lutherskt trossamfund. I förarbetena till lagen om (prop. 1981/82: 192) framhölls att definitionen inte gjorde anspråk på att vara en från teologisk synpunkt fullständig beskrivning av som trossamfund. Det förhållande att paragrafen inte mer utförligt anger trosåskådning fick enligt propositionen inte uppfattas så att en närmare bestämning av denna i författning skulle vara obehövlig. I likhet med vad som dittills gällde borde officiella trosuppfattning närmare bestämmas. Det måste sålunda finnas en preciserad rättsgrund för att t.ex. avgöra om en präst bekänner lära. Det borde enligt föredragande statsrådets mening inte ankomma på staten att göra denna bedömning. En så vital och känslig fråga måste trossamfundet självt förfoga över. Det borde därför enligt propositionen ankomma på kyrkomötet att meddela närmare föreskrifter om bekännelse. Också enligt utskottets mening bör trosbekännelse komma till uttryck i föreskrifter som beslutas av kyrkomötet. trosbekännelse hör naturligen hemma i kyrkoordningen. har också överlämnat delbetänkandet grundläggande dokument. Enligt utskottets mening saknas mot denna bakgrund också anledning att i lag hänvisa till hur bekännelsen uttryckts i tidigare lagtext. Utskottet avstyrker därför motion 69. Beträffande frågan om stiftsindelningen och kyrkans episkopala organisation anser utskottet däremot att bestämmelser i dessa för grundläggande förhållanden bör redovisas bland de grundläggande bestämmelser om som skall tas in i en ny kyrkolag. Enligt utskottets mening bör därför i 2 kap. kyrkolagen ingå en bestämmelse som anger att är indelad i stift och att stiften leds av biskopar. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det saknas anledning att -- såsom skett i 4 § -- särskilt nämna den biträdande biskopen. Enligt utskottets mening måste den biträdande biskopen anses omfattad av begreppet biskop. I övrigt tillstyrks regeringsskrivelsens förslag till 2 kap. kyrkolagen. Medlemskap i (3 kap.) Regeringens skrivelse I regeringens skrivelse framhålls att reglerna i religionsfrihetslagen om medlemskap i inte ansetts förenliga med bestämmelserna till skydd för den s.k. negativa religionsfriheten i 2 kap. 2 § regeringsformen. När en ändring av religionsfrihetslagens regler aktualiseras måste de alltså göras förenliga med regeringsformen. Därför bör enligt skrivelsen i den nya kyrkolagen tills vidare bara tas in en hänvisning till de aktuella medlemskapsreglerna i 6--16 §§ religionsfrihetslagen. Motionen I motion 4 av m.fl. yrkas ett sådant tillägg till religionsfrihetslagen att den som döps i ordning blir medlem i . Motionärerna framhåller att datainspektionens föreskrifter anger att endast uppgifter om medlemmar i får föras i de nya församlingsregistren. Eftersom dop inte automatiskt ger medlemskap får i församligen inte registerföras uppgifter om sådana döpta som inte anmälts som medlemmar. Alla dop förs visserligen in i dopboken, men adress och andra föränderliga uppgifter kommer inte att uppdateras. Om ett döpt barn som inte anmälts som medlem flyttar till en annan församling blir det inte alls infört i den nya församlingens register, vilket enligt motionen kan medföra en mycket tungarbetad pastoral situation. Motionärena framhåller att dopprästen väl normalt ser till att medlemskap anmäls i samband med dopet, men det händer att det blir förbisett. Det naturliga är att medlemskap automatiskt blir en följd av dopet. Enligt motion 46 av m.fl. kan alla alternativ där födseln utgör grund för medlemskap nu helt avföras från dagordningen som grundlagsstridiga. Därför bör det nu enligt motionärerna vara möjligt för centralstyrelsen att konstruera ett förslag, som tillgodoser teologiska och ekumeniska krav och som enligt statsmakternas uppfattning står i överensstämmelse med grundlagen. Motionärerna framhåller att det är angeläget att de nuvarande reglerna ersätts , eftersom de har konsekvenser som framstår som orimliga (exempelvis att dop av den som icke är medlem ej medför medlemskap). Kyrkomötet bör därför begära hos centralstyrelsen att förslag i frågan läggs fram vid nästa kyrkomöte. noterar i sitt yttrande Ln 1991: 6 att motion 4 inte aktualiserar hela frågan om sambandet mellan dop och kyrkotillhörighet utan endast den grundläggande ordningen att den som döps genom dopet också blir medlem i kyrkan. Detta bör enligt läronämnden få till självklar konsekvens att den som blir döpt i ordning därmed utan särskild anmälan är medlem i (bilaga 2). Utskottet Utskottet vill inledningsvis i detta avsnitt peka på att hänvisningen i 3 kap. kyrkolagen bör omfatta 6--19 §§ religionsfrihetslagen. Beträffande de medlemskapsfrågor som tas upp i motionerna 4 och 46 får utskottet hänvisa till att frågan är föremål för behandling inom . redovisade kyrkomöte ett utredningsarbete som genomförts inom en arbetsgrupp i fråga om dop och kyrkotillhörighet. Centralstyrelsen framhöll att den inte haft möjlighet att ta ställning till arbetsgruppens två alternativa förslag. Centralstyrelsen avsåg att med ledning av den fortsatta debatten bearbeta frågan i dess olika aspekter mot bakgrund av vad centralstyrelsen kunde finna teologiskt viktigt och riktigt. Enligt uppgift arbetar kyrkoordningskommittén med frågan om nya medlemskapsregler och kan komma att lägga fram ett förslag i ämnet. Utskottet ställer sig positivt till syftet med motion 4. Enligt utskottets mening bör emellertid det arbete som pågår inom kyrkoordningskommittén och centralstyrelsen inte föregripas. Utskottet förutsätter att centralstyrelsen därefter kommer att överlämna ett samlat förslag rörande medlemskapsfrågorna till kyrkomötet. Kyrkomötet har då möjlighet att -- mot bakgrund av den utredning som kommer att ligga till grund för förslaget -- göra en övergripande bedömning av hur medlemskapsfrågorna bör lösas. Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna 4 och 46. Domkapitel (27 kap.) Regeringens skrivelse Lagförslagets bestämmelser motsvarar paragraferna 1--5 samt 20 i den nuvarande domkapitelslagen. De föreslagna bestämmelserna i 4 och 6 §§ är dock nya. Enligt bestämmelsen i 4 § får som ledamot adjungera en inom stiftet anställd präst vid förhinder för någon av de självskrivna ledamöterna eller vid uppkommen ledighet efter någon av dem. Förslaget i denna del bygger på ett tillkännagivande års kyrkomöte. Kyrkomötet ansåg att det var angeläget att viktiga beslut av alltid skall kunna fattas med en sammansättning som ger uttryck för balansen mellan prästerlig ämbetsförvaltning och folkligt förankrad självstyrelse. Kyrkomötet förordade därför i första hand att den adjunktionsmöjlighet som tidigare funnits skulle återinföras (2KL 1990: 5). Enligt 6 § skall en lekman som särskilt blivit utsedd av domkyrkoförsamlingens kyrkoråd ingå som ledamot i i de sex stift som har medeltida domkyrkor när ärenden som rör handläggs. Motionerna I motion 30 av framhålls att det bör ges en möjlighet för att delegera interna personalfrågor om präster till pastoratens personalnämnder. Motion 43 av vänder sig mot att många ärenden måste passera domkapitel och stiftsstyrelse innan beslut kan tas. Vidare måste enligt motionären den nuvarande uppdelningen, t.ex. när det gäller tjänstledigheter och semestrar för prästerskapet, anses märklig, när man vill hävda, att är arbetsgivarmyndighet. Kyrkomötet borde därför enligt motionären i samband med yttrandet över regeringens skrivelse 1990: 1 begära en snabb översyn av nämnda förhållanden, så att om möjligt en klarare uppdelning mellan och stiftsstyrelsen vad gäller prästärendenas behandling kan åstadkommas. I motion 49 av begärs en ändring av nu gällande lagstiftning så att suppleanter äger rätt att närvara vid domkapitlens Vidare begärs att kyrkomötet hos regeringen begär att stiftssamfälligheterna medges rätt att ersätta de av stiftssamfälligheten valda suppleanterna för deras kostnader i samband med domkapitlens sammanträden. Utskottet Utskottet utgår från att begreppet kyrkobokförd i kapitlets 9 §, liksom i domkapitelslagen med anledning av folkbokföringsreformen kommer att ersättas av begreppet folkbokförd. Det förhållandet att det efter nästa årsskifte kommer att finnas en domprost i varje stift bör enligt utskottets mening komma till uttryck i 27 kap. 2 § kyrkolagen och övergångsvis i 2 § domkapitelslagen och 3 § prästanställningslagen. I 27 kap. 2 § kyrkolagsförslaget och 2 § domkapitelslagen bör första stycket 2 § formuleras "domprosten, som vice ordförande". I 3 § prästanställningslagen bör orden "om inte regeringen bestämmer annat" utgå. Utskottet anser också att 27 kap. 5 § kyrkolagen skall ha följande lydelse: "I i stift är ärkebiskopen ordförande och presiderar när han är närvarande. I övrigt utövas ordförandeskapet av biträdande biskopen". I övrigt tillstyrks skrivelsens förslag, såvitt avser 27 kap. kyrkolagen. När det gäller det i motion 43 påtalade förhållandet mellan domkapitel och stiftsstyrelse får utskottet hänvisa till att frågan behandlades under förra årets kyrkomöte (2KL 1990: 5). Utskottet framhöll att mycket talar för att den nya ordningen som gäller i fråga om domkapitlens och stiftsstyrelsernas olika arbetsuppgifter har sådana inslag att verksamheten på sina håll blir alltför tidskrävande och ineffektiv. Enligt utskottet tedde sig därför en uppföljning av reformen som angelägen. Enligt utskottets mening borde det ankomma på centralstyrelsen att föranstalta om en kartläggning av vilka problem som uppstått på olika håll och om hur problemen bemästras. Kartläggningen och utvärderingen borde sedan redovisas för kyrkomötet. Vad utskottet anfört gav kyrkomötet som sin mening centralstyrelsen till känna. Beslut i vissa frågor som rör prästers anställningsförhållanden fattas av domkapitlen. Det gäller bl.a. ärenden om prästexamen, behörighet vid tillsättning av stiftspräster och pastoratspräster, tillsättning av kyrkoherde i pastorat var tredje gång tjänsten är ledig, förordnande av tjänstebiträde åt präster och skiljande från det kyrkliga ämbetet. Någon delegationsmöjlighet till de kyrkliga församlingarna i dessa frågor finns inte enligt gällande bestämmelser. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande när det gäller förhållandet mellan domkapitel och stiftsstyrelse. Det bör således ankomma på centralstyrelsen att genomföra en ingående kartläggning och utvärdering av det slag utskottet uttalade sig om vid förra årets kyrkomöte och som kyrkomötet ställde sig bakom. Utskottet förutsätter således att centralstyrelsen till kyrkomötet lämnar den begärda redovisningen. Något tillkännagivande till regeringen i frågan är mot denna bakgrund inte behövlig. Motion 43 avstyrks därför. Beträffande frågan om delegation från domkapitel till pastoratens personalnämnder vill utskottet framhålla att domkapitlen har möjlighet att inhämta yttranden från personalnämnderna. Utskottet anser emellertid att själva prövningen inte bör delegeras till personalnämnderna. Motion 30 avstyrks. Den tidigare gällande förordningen (1977: 625) om information till ersättare i statliga styrelser och nämnder innehöll en bestämmelse om att ersättare, där så bedömdes lämpligt, borde kallas till sammanträde även när ordinarie ledamot inte hade förfall. Denna möjlighet borde särskilt beaktas i det inledande skedet av ersättares förordnande, då ersättare besitter särskild sakkunskap samt då ersättares närvaro av annat skäl är önskvärd men ej nödvändig. I samband med verksledningsreformen (prop. 1986/87: 99), vars syfte var att skapa bättre möjligheter att styra myndigheternas verksamhet i stort som myndigheterna gavs möjlighet att i större utsträckning bestämma om sina inre angelägenheter, upphävdes ett betydande antal regeringsförfattningar om de statliga myndigheternas administrativa verksamhet, bl.a. den nyssnämnda förordningen. Storleken av arvoden m.m. för vissa uppdrag inom de olika departementens verksamhetsområden fastställs återkommande genom regeringsbeslut.