prop · GG0356 · 1992-12-31 00:00:00 — innehar en dominerande ställning pä marknaden är inte i sigtillräckUgt för att paragrafens förbud skaU slå tiU. Några invändningar kanexempelvis inte riktas mot företog eUer koncemer som av egen kraft skapar endominerande ställning på marknaden, om det sker på gmnd av företagets egenskickUghet eller på gmnd av att dess produkter är bättre än kcmkurrenternas.Invändningar kan inte heller riktas mot en situation där ett innehav av enimmateriell ensamrätt, t.ex. patent eller upphovsrätt, skapar ett slags monopolpå ett närmare avgränsat område. Vad som förbjuds är bara missbmk av endominerande stäUning. Andrastycket innehåUer en uppräkning av vad som kan vara missbruk enUgt paragrafen.Uppräkningen är inte uttömmande utan utgör bara exempel pä förfaranden därsannolikheten är särskUt stor att förfarandet har negativ verkan pä konkunensenoch aUtsä utgör nussbnik. Dessa har fått vertikal karaktär. Även horisontellaförfaranden omfattas dock av förbudet. Det stäUs inte upp något krav påuppsåtiigt handlande. Frånvaronav en effektiv konkunens kan leda till att ett donunerande företag underlåteratt i kosttiadsbesparande syfte rationalisera sin verksamhet. Prisema blirdärmed högre än vid en effektiv konkurrens. dominerandestäUning medföra att företaget tar ut ett visst överpris, s.k. Prop.1992/93:56 monopolvinst. Iett faU där EG-komnussionen kunnat konstotera att priserna på samma slagsprcxlukt varierade kraftigt meUan olika mecUemsländer har funnitatt priset i vissa faU varit överdrivet högt. Ett pris har ocksä ansetts kunnavara oskäligt högt i förhåUande tiU varans "ekonomiska värde*. I ettsädant faU har överträdelse av förbudet ansetts kunna föreUgga utan att nägoneffekt pä konkunensen påvisats. TUldenna punkt hör också sittiationer där ett dominerande företag tiUämpar prisersom Ugger under vad företaget normalt skulle behöva för kostnadstäckning cxhvinst, s.k. underprissätbung, för att *slä uf konkurrenter eUer för att hindraeUer försvära för konkurrenter att komma in pä marknaden. I det tidigare nämndaavgörandet firän £G-mstolen (mäl 62/86 AKZO chemie BV ./.Kommissionen) fann domstolen att priser som är lägre än den genomsnittiigarörliga kosbiaden, och genom vilka ett dominerande företag försöker elimineraen konkurrent, utgjorde missbmk av den dominerande ställningen. Domstolenuttalade vidare att priser som är lägre än den genomsnittiiga totala kostnaden,dvs. summan av de fasto cxh rörliga kosttiadema, men högre än den genomsnittUgarörliga kostnaden, cxkså fick anses utgöra missbmk, när de utgjorde en del ien plan som hade tiU syfte att eliminera en konkunent. Sådana priser kan nämligenenUgt domstolen få bort företog frän marknaden som kanske är Uka effektiva somdet dominerande företoget, men som på gmnd av sin svagare ekonomiska ställningär ur stånd att motsfe en sådan konkunens. Punktenomfattar inle bara oskäliga försäljningspriser utan också oskäligainköpspriser och andra affärsvillkor. Detkan också vara fråga om missbmk av dominerande ställning när ett företag sominnehar en immaterialrätt utövar sin ensamrätt på så sätt att oskäUga prisertas ut för produkter som skyddas av immaterialrätten. Prcxluktioncxh marknader kan begränsas genom exklusivavtal cxh liknande förfaranden sombinder leverantörer cxh distributionskanaler. VanUgt förekommande är avtal,varigenom en återförsäljare fär ensamrätt tiU försäljning av en viss prcxlukt.Om återförsäljaren åtar sig att inte föra konkurrerande produkter föreliggerett dubbelsidigt exklusivavtal. Därmed är denne återförsäljare stängd som kanalut pä marknaden för det dominerande företagets konkunenter. TiUdenna punkt hör också säljvägran. En säljvägran kan leda tiU att marknaden eUerproduktionen begränsas tiU nackdel för konsumenterna. Underdenna punkt fiiUer diskriminering i fråga om pris, rabatt eUer andraaffärsvUlkor. Prisdifferentiering av ett donunerande företag kan dcxk varagodtagbar om prisskillnaden mellan olika köpare motsvarar den skillnad ikosttiad som uppstår för säljare genom köpamas olUca sätt att köpa. kvantitetsrabattsom varierar med orderstorleken cxh som är anpassad tiU faktiska, konsfeteradeskillnader i köparnas prestotioner kan därför vara gcxitagbar. Diskriminering i fråga omannat än pris eUer rabatt kan gälfe t.ex. krav pä betalning i förskott. Härmäste det dock finnas uttymme för att beakte bl.a. hänsyn tiU affärsrisk. Dennapunkt rör bl.a. användning av s.k. koppUngsföibehåU. Det kan vara fräga om attdet dominerande företaget ubiyttjar sin starka position i fräga om en vissprodukt tiU att kräva att köpare av prcxlukten även förvärvar en annan produkt,som inte har ett nattirUgt eUer sakligt samband med den försto prcxlukten ochbettäffande vUken företagets ställning kanske mte är lika stark. Kravet kanäven avse andra biförpUktelser. Det kan cxkså vara frågaom missbmk i paragrafens mening om en dominerande leverantör binder köpare tiUsig genom s.k. trohetsrabatter. En effekt av sådana rabatter kan bli attstyckepriset för den tiU kunden sist sälcfe kvantiteten av en vara blir lägreän det genomsnittiiga styckepris som kunden fär betala tUl samma leverantör.Sådana rabatter kan försvåra för kunder tiU den dominerande leverantören attköpa även från andra leverantörer. Konkurrenter till den dominerandeleverantören som vill sälja mindre kvantiteter tiU dennes kunder behöverbjucfe under inte bara den dominerande leverantörens genomsnittiiga styckeprisutan även det rabatterade priset pä dennes sist sålda kvantitet. 20S får efter ansökan av ett företag förklara att ett avtal eUerförfarande inte omfattas av något av förbuden i 6 eUer 19 § enUgt de uppgiftersom lämnats av företaget eUer som annars är tiUgängUga för verket och att detdärför inte finns anledning för verket att ingripa enUgt denna lag(icke-ingripandebesked). Ettsädant beslut utgör hinder för att besluto om älägganden enUgt23 § försto stycket eller föra talan om konkurrensskadeavgift enligt 26 §. Omosäkerhet råder humvicfe ett avtal etc. faller under förbudet i 6 § eUerhumvida ett förfarande är förbjudet enUgt 19 §, finns enUgt paragrafens mostycke möjlighet att hos ansöka om en förklaring attKonkurrensverket inte anser att avtalet eUer förfarandet är förbjudet enUgtnämnda paragrafer. I motsats till ett beslut om undantag gäUer ett beslut omicke-ingripandebesked tills vidare. Ettbeslut om icke-ingripandebesked skaU i förste hand grundas pä de uppgifterföretaget lämnar i sin ansökan. Inget hindrar emeUertid firänatt beakte förhållanden som på annat sätt är kända. Genom att ett företagsamtidigt söker bäde icke-ingripandebesked cxh undantag från förbudet i 6 §,ges möjUghet att i ett sammanhang bedöma ett avtalsförenlighet med lagen. Närmare föreskrifter omvilka uppgifter som skaU länmas i en ansökan avses komma att meddelas avregeringen eUer, efter bemyncUgande av regeringen. En ansökan kan inte ansesgjord, innan aUa uppgifter som krävs har komnut in tiU . Dennatidpunkt har betydelse, eftersom konkurrensskadeavgift i regel inte kan påförasför ätgärder som har vidtagits från tidpunkten för ansökan tiU dess beslutmeddelas med nnlftrfning av ansökan, om åtgärderaa ligger inom ramen för vadsom anges i ansökan. Av andra stycket följeratt ett beslut om icke-ingripandebesked utgör hinder för attbeslute om åläggande enligt 23 § förste stycket eUer föra talan om påförandeav konkunensskadeavgift enligt 26 §. Beslutet hindrar mte företeg från attföra talan om åläggande enUgt 23 § andra stycket eUer skadestånd enligt 33 §.Det är inle heUer som ett beslut om uncfentag bindande för domstolaraa i encivilprocess om ogUtighet eller skadestånd, utan har i sådana prcxesser barabevisverkan. 21§ får återkalla ett beslut enligt 20 §, om 1. deomständigheter som låg tUl gmnd för beslutet har förändrats i nägot väsentUgt avseende, 2.beslutet gmndades på oriktigaeller vUseledande uppgifter, eller 3.Marknadsdomstolen ändrarrättstiUämpningen sä, att det klart framgår att avtalet eller förfarandet somomfattas av beslutet faller under förbuden i 6 eller 19 §. EnUgtparagrafen kan ett beslut om icke-ingripandebesked återkallas avKonkurrensverket under vissa fömtsättningar. EnUgt punkten 1 äråterkallelse möjlig vid väsentUgt ändrade förhåUanden. De nya omständighetemaskall vara av saklig betydelse och ha en viss tyngd. Punkten 2 avser såväl detfallet att medvetet oriktiga uppgifter har lämnats som att sädant vilseledandeinte har förekommit. Det krävs att den oriktiga uppgiften haft betydelse förbeslutet. Felaktigheter som mte inverkat pä beslutet hör inte hit. Medoriktiga uppgifter avses även ofuUständiga uppgifter. Punkten 3 avser det falletdär ändrar praxis så, att det klart framgår att delförfarande som omfattas av beslutet i belysning av den nya praxisen ärförbjudet. Enbart det förhåUandet att beslutet är oriktigt tiU följd av enrättslig felbedömning utgör däremot inte skäl för åter-kaUelse. 229 Sä snart en anmälan enUgt 9 § eUer en ansökan enUgt 20 § som rör ett avtalhar kommit in tiU skaU verket ge de parter i avtalet som inteär sökande tiUfäUe att yttra sig över anmälan eUer ansökan. Förhandläggningen hos gäller förvaltningslagen (1986:223, ändradsenast 1992:353). Dämtöver gäller enligt denna paragraf en specialregel cfeanmälan för imdantag cxh ansökan om icke-ingripandebesked görs. Densom gör en sädan anmälan eUer ansökan måste givetvis vara part i avtalet eUerdet samordnade förfiarandet. Anmälan eUer ansökan kan men behöver inte göras avalla avtalsparter. Om anmälan eller ansökan inte görs av alfe parter skall desom inte står bakom framställningen underrättas och beredas tiUfäUe att yttrasig. bör ske i princip så snart anmälan eUer ansökan har kommit in. 239 fär ålägga ett företeg att upphöra med överträdelser avförbuden i 6 eller 19 §. i ett visst fall beslutar att inte meddela ett sädantåläggande, fär göra det på talan av ett företag som berörsav överträdelsen. EnUgtparagrafen är det som beslutar om åläggande för ett företag attupphöra med förfaranden som innebär överträdelser av förbuden i 6 eUer 19 §.Sådana beslut kan överklagas hos . i ett visst faU beslufe om att mte meddela ett åläggande, harett enskUt företeg som berörs av överträdelsen möjUghet att väcka talan hosStcxkholms tingsrätt om ett sådant åläggande. Huråläggandena skaU utformas har inte angetts i lagen. Det ger möjUghet att väljadet i det särskUda fallet lämpUgaste åläggandet. Som en aUmän princip bör gäUaatt åläggandet inte skaU vara mer vittgående än som erfordras. Detkan avse ett åläggande att upphöra att tiUämpa ett visst avtal, avtalsvillkoreUer annat förbjudet förfarande. AUt efter omständigheterna kan det cxkså avseett säljåläggande, rättelseåläggande eUer prisäläggande. Ettåläggande fär självfallet bara fylla sådana konkunensfrämjande syften somdirekt följer av förbudsreglema och får inte användas för allmäntnäringspoUtiska syften. Åläggandetfär enUgt 57 § förenas med vite om det anses behövUgt. 249 Ett åläggande enUgt 23 § gäUer , om något annat inte bestäms. Huvudregelnär att ett åläggande enUgt 23 9 gäller , om inte eUertingsrätten bestämmer nägot annat. Ingenting hindrar aUtså tingsrätten fränatt beslute om att ett åläggande inte skaU gäUa överklagandet avKonkurrensverkets beslut prövas av domstolen. 259 Om det finns synnerUga skäl för det, fär ett åläggande enligt 23 § meddefesför tiden till dess att frågan slutiigt har avgjorts. Tingsrätten fär meddefeett sädant åläggande bara sedan rättegäng irUetts. Paragrafenreglerar fömtsättningaraa för interimistiskt beslut. Det fordras synnerUgaskäl för ett sådant beslut. Det innebär att möjUgheten skaU användas i renaundanfegsfall, exempelvis när ett företag på gmnd av en leveransvägran riskeraratt slås ut från marknaden eUer riskerar svåra cxh oreparabfe skador. 269 får på talan av beslute att ett företagskall betala en särskild avgift (konkurrensskadeavgift), om företaget eUernågon som handlar på företegets vägnar uppsåtiigen eUer av oaktsamhet har 1.överträtt förbuden i 6 eller 19§, eUer 2.åsidosatt ett villkor som harbeslutets med stöd av 10 § andra stycket. ParagrafeninnehåUer de gmndläggande bestämmelseraa om konkurrensskadeavgift. En sådanavgift kan utdömas av vid otiUåtet samarbete meUan förefeg(6 §) och missbmk av dominerande StäUning (19 §). Avgift kan också utdömas omett företag har åsidosatt ett villkor som är förenat med ett beslut omuncfentag som har meddelats av enUgt 8 § eller tingsrättenenligt 15 §. Avgiften skaU tiUfaUa sfeten. Bevisbördanför att fömtsätttungama för att döma ut konkurrensskadeavgift är för handenUgger pä . Konkunensskadeavgiftskall betalas av det eUer de företag i vars verksamhet överträdelsen ägde mm.Ofte är det här fråga om en juridisk person men även en enskUd rörelseidkarekan drabbas av avgiften. Avgiften skaU också kunna tas ut av offentiigrättsligasubjekt såsom kommunala eUer stetUga inrättningar av olika slag i den mån deagerar som företeg. Om en rörelse som drivs av en fysisk person har överfetitsefter det att överträdelsen ägde mm men före avgiftstalans väckande, skall denperson som drev rörelsen vid tiden för överträdelsen svara för avgiften. I frägaom verksamhet som drivs av aktiebolag eUer andra juridiska personer fär görasskillnad mellan det fiaU då överfetelsen gäUer själva bofeget som sädant ochdet faU dä överfetelsen avser den verksamhet, tex. en rörelsegren, vari överträdelsenhar ägt mm. Anspråk på konkurrensskadeavgift skaU rikfe sig mot denförmögenhetsmassa som hälh samman av t.ex. ett aktiebolag. Att bofeget överfetsinverkar aUtsä inte pä ficägan om vem som är rätt avgiftssubjekt. Av samma skälkan inte heUer en överlåtelse av en rörelsegren i vilken överträdelsen har ägtrum befria det överlåtande bolaget firån ansvaret för avgiften. För attavgift skaU kunna utdömas fordras uppsåt eller oaktsamhet hos företaget eUerden som handlat pä företagets vågtiai. Det ir alltsä inte nödvändigt att uppsåteUer oaktsamhet kan konsteteras hos den enskUde företagaren själv - eller omdet är fråga om en juridisk person, hos person som intar en ledande stäUning idenna - utan det räcker att detta kan konsteteras hos en person som handlat påföretegets vägnar. Det kan vara fråga om en anställd eUer en uppdragstegare. För attuppsåt skall föreligga krävs ett avsiklUgt handlande frän företaget eUer någonsom handlar på företagets vägnar i syfte att begränsa konkurrensen eller sombegås med vetskap om att följden blir konkurrensbegränsande. En överträdelsekan inte anses uppsåtUg bara därför att handlandet som sådant är uppsåtiigtsnarare än oavsiktiigt eUer sker genom en olyckshändelse. Enöverträdelse kan anses begången av oaktsamhet om företaget eUer den som handlarpä företegets vägnar rimligtvis borde ha fömtsett att handlandet skulle hanegativa verkningar på konkunensen av det slag som är föibjudet. Bristande kännedom om förbuden eller misstag om förbudensinnebörd är inget försvar för en överträdelse. 27 9 Konkurrensskadeavgift skall faststäUas tiU lägst cxh högst fem nuljoner kronor eller tiU ett högre belopp dockinte överstigande av företogets omsättning föregående räkenska{)sär. Riktas talan mot flera företag skaU avgiften faststäUassärskUt för vart och ett av dem. Bestämmelsen anger det högsto och lägsto belopp somkonkurrensskade-avgiften kan fastställas tiU. Medomsättiiing avses företogets hela omsättning utan begränsning tiU den prcxJukteUer marknad som förfarandet rört. Endast det berörda företagets omsättningskall beaktas vid bestämmandet av avgiften. Det finns aUtsä inte som inom EGmöjlighet att utgå från en hel koncerns omsättning vid beräkning av"böter" för ett koncemföretag. Detankommer på att i ett avgiftsmäl utfisrma yrkandet tiU attavse ett bestämt belopp cxh att ange vilka omstäncUgheter som äbe-Topas tiUstöd för detfe. Det är också verkets uppgift att sä långt det är rimUgt feggafiram ubedning rörande de förhållanden som i det specieUa fallet bör inverka påavgiftens storlek. Det anförda överensstämmer med vad som gäUer vidfastställandet av miljöskyddsavgift (jft prop. 1980/81: 92 s. 87). Det tordeinte finnas något hinder mot att höjer ett yrkat belopp om nyaomständigheter av vikt kommer fram under processen (se 13 kap. 3 §rättegångsbaUcen). Av 17 kap. 3 §rättegångsbalken följer att konkurrensskadeavgift inte får bestämmas tiU högrebelopp än vad som yrkats av . 289 När konkurrensskadeavgift faststäUs skaU särskUd hänsyn tas tiU hur aUvarUgöverträdelsen är och hur länge den har pågått. I ringa faU skall ingen avgiftpåföras. Konkurrensskadeavgiftensstorlek skall enligt paragrafens första stycke framför allt bestämmas medhänsyn till hur aUvarUg överträdelsen är cxh hur länge den har pågått. AvgiftenskaU bestämmas på sådant sätt att den verkar avhåUande på företoget i fråga cxhavskräckande för andra företag. Avgörande förallvarligheten av överträdelsen är omfattningen av de skadliga effektema påkonkunensen. Det kan gälla att bedöma såväl den på prishöjandeeffekten av ett visst handlande som mer direkto ekonomiska skador som åsamkasandra företog. Ytterligare omständigheter av vUrt är den allmännamarknadsbilden, ekonomiskt utbyte, betydelsen av den vara eUer tjänst somkonkunensbegränsningen avser och företagens marknadsandel. När ett förbjudetförfarande är resultotet av marknadsmakt hos företag med dominerande ställningär det särskilt befogat att konkur-rensskadeavgiften får en ingripandekaraktär. Även frågan om överträdelsen har skett uppsåtiigen eller avoaktsamhet har betydelse liksom om företaget tidigare gjort sig skyldigt tillandra eUer liknande överträdelser. Bestämmelsenutesluter inte att även andra omständigheter än aUvarlig-heten av överträdelsencxh hur länge den har pågått kan beaktos när avgiftens storlek bestäms. I mUdrande riktning börkunna beaktas exempelvis om företaget snabbt upphör med överträdelsen sedan denpåtalats av , om företaget samarbetar väl med Konkunensverketimder utredningen, svår ekonomisk situation för företoget, påtryckningar påföretaget från andra företag, begränsad medverkan i överträdelsen cxh omföretaget har ålagts att betafe skadestånd för överträdelsen. Konkurrensskadeavgiftskall fastställas särskUt för varje företag som talan riktas mot. Den skallspegla de olika företagens delaktighet i överträdelsen. Avgiftenbör inte fastställas så högt att företaget riskerar konkurs. EnUgtandra stycket kan det i ringa fall underlåtas att påföra avgift. Det kan gälfefaU där överträdelsen med hänsyn tiU lagstiftningens allmänna syfte att främjaen effektiv konkunens framstår som bagateUartad eUer försumbar. 29 9Konkurrensskadeavgift enUgt 26 § förste stycket 1 får inte påföras förätgärder som har vidtagits 1. efter det attanmälan enUgt 9 9 eUer ansökan enligt 20 9 kom in tiU cxh innan beslutet med anledning av anmälan eUer ansökan vann laga kraft, om åtgärderna Ugger inom ramen för den verksamhet som har beskrivits i anmälan eUer ansökan, eller 2. dåicke-ingripandebesked har gäUt, om inte be skedet har återkallats med stöd av 21 § 2. Försfe stycket 1 gäUerdock inte om inom en månad från det att anmälan eUer ansökankom in förklarar att verket anser att 6 9 är tillämplig och att det inte finnsskäl att tiUämpa 8 9 eUer att 19 9 är tillämpUg. Ett sådant beslut får meddelasbara om det är uppenbart att undantag inte kan bevUjas eUer icke-ingripandebeskedinte kan meddelas. Enligt paiagrafens förstastycke fär, med uncfentag av det faU som anges i andra stycket,konlcunensskadeavgift inle påföras för åtgärder som har vidtagits fråntidpunkten för anmälan om undanteg till dess beslut har meddefets medanledning av anmälan. Motsvarande gäUer vid ansökan om icke-ingripandebesked.Beslutet skall ha vunnit laga kraft. Överklagas alltså beslutgäller immunitet mot konkunensskadeavgift även under handläggningen itingsråtlen och . För att immunitet skaU gälfe fordras dockatt åtgärderaa inte gär utöver vad som har beskrivits i anmälan eller ansökan.Om beslutet sedan innebär att undantag eUer icke-ingripandebesked bevUjassaknar betydelse. Immunitet gäUer även om företaget fär avslag på sinframställan. Konkurrensskadeavgift färinte heller påföras för åtgärder som har vidtegits imder tid cfeicke-ingripandebesked har gäUt, dvs. från tidpurUcten för beslutet omicke-ingripandebesked till dess beslutet återkallas enUgt 21 §. Från dennaregel finns ett undantag. Det gäller det fallet att återkaUelsen har skettdärför att beslutet om icke-ingripandebesked har gmndats på oriktiga eUervUseledande uppgifter. Den immunitet motkonkunensskadeavgift för överträdelser av 6 eUer 19 § som följer av en anmälaneller ansökan kan enUgt andra stycket upphävas av , om verketinom en månad från det anmälan eUer ansökan gjordes förklarar att verket anseratt icke-ingripandebesked inte kan meddelas eUer undanteg inte kan beviljas. Ett sådant beslut fårKonkunensverket meddela bara i uppenbara faU. Möjligheten kan exempelvisanvändas i sådana faU där framställningen inte bedöms som aUvarligt menad utanhuvudsakUgen görs i syfte att erhåUa immurutet mot konkunensskadeavgift. Beslutet har endast denrättsverkan att immuniteten mot konkurrensskadeavgift faJler bort. Det skallföljas av ett beslut av verket där slutiig ställning tas tiU företegets framställanom icke-ingripandebesked eUer unantag. 309 Konkurrensskadeavgift fär påföras bara om stämningsansökan har delgetts densom anspråket riktas mot inom fem är frän det att överträdelsen upphörde. Avgift fär inte påförasför åtgärder som omfattas av ett åläggande som har meddefets vid vite enUgtdenna feg. Paragrafens am styckeinnehåUer en preskriptionsrel. Preskriptionstiden för att döma utkonkunensskadeavgift är fem är räknat firän den cfeg dä överträdelsen upphörde. Andrastycket har en motsvarighet i 37 9 KL. 319 En påförd konkunensskadeavgift faUer bort i den män verkstalUghet inte harskett mom från det att domen vann fega kraft. Enligtparagrafen bortfaller en påförd konkunensskadeavgift i den mån verkstäUighetinte har skett inom fem är räknat från den dag dä tingsrättens eUerMarknadsdomstolens dom vann laga kraft. 329 För att säkerställa ett anspråk pä konkunensskadeavgift får Stcxkholmstingsrätt beslute om kvarstad. Därvid gäller i tillämpUga delar vad som ärföreskrivet i 15 kap. om kvarstad för fordran. Paragrafenger möjlighet att beslute om kvarstod i avgiftsmäl. I sådana mål kan endastKonkunensverket föra talan, och endast kan begära kvarstad. Ansökanom kvarsted skall göras hos , som är exklusivt fomm iförste instans för mål om konkunensskadeavgift. Hänvisningen tUl 15 kap.rättegångsbalken innebär bl.a. att ett yrkande om kvarstad kan prövas innantalan i huvudsaken har väckts vid tingsrätten. 339 Om ett företag uppsåtiigen eUer av oaktsamhet överträder förbuden i 6 eUer19 9> skaU företaget ersatte den skacfe som därigenom uppkommer för ettannat företag eUer en avtalspart. RättentiU sådan ersättning faUer bort, om talan inte väcks inom fem är frän det attskadan uppkom. Stcxkholmstingsrätt är alltid behörig att pröva frägor om skadestånd enUgt dennaparagraf. EnUgtparagrafens fönta stycke är ett företag skyldigt att ersatte den skacfe somuppkommer för ett annat företag eUer för avtalspart, när företaget uppsåtiigeneUer av oaktsamhet överträder förbuden mot konkurrensbegränsande samarbete i 6§ eller missbmk av dominerande ställning i 19 FörtUlämpning av skadeståndsregeln fordras alltså att uppsåt eller oaktsamhetkonsteteras hos företeget. Är det fråga om en fysisk person som är att anse somföretag skall uppsåt eller oaktsamhet konsteteras hos denne. en juridisk person fordras uppsåt eUer oaktsamhet hos en person somintar en ledande stäUning i den juridiska personen. Ersättning utgår för renförmögenhetsskacfe. I övrigt gäller skadeståndslagen cxh aUmännaskadeståndsrättsliga principer, exempelvis om solicfe-riskskadeständsskyldighet tös flera har tagit del i den skadegörande handlingencxh kravet på adekvat kausalitet mellan en skadegörande handling cxh uppkommenskacfe. Mål om skadeständ enligtdenna paragraf handläggs av de aUmänna domstolama. En sådan talan får dockenligt paragrafens ttedje stycke alltid väckas hos .