prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Kritiken, som i huvudsak riktar in sig på denlokala profileringen, utgår från ett glesbygdsperspektiv. Några små kommunersom t.ex. , , och kommuner och ävenandra instanser, t.ex. Uruversitet och , påpekaratt den lokala profileringen i praktiken kan medföra att valet för eleverinskränks för dem som ej kan välja skola. anser emellertid atten ännu större andel av den totala tiden i timplanen borde användas för lokalprofilering. Härigenom skulle kommunerna få större möjligheter att erbjudaeleverna ett rikare utbud inom bl.a. det praktiskt-estetiska området, menarKommunförbundet. Flerakommuner, och andra instanser, har kommentarer av olika slag till förslaget. Växjökommun påpekar att förslaget kommer att skapa svårigheter i den kommunalaverksamheten, på grund av bl.a. att kostnaderna ökar för mindre grupper och attprofileringen skapar problem för elever som byter skola. kommun menar attvalfriheten vid små enheter blir ytterst begränsad, eftersom ekonomin intetillåter små grupper. kommun menar attförslaget bygger på ett storstadstänkande, då Prop. 1992/93:220 möjligheterna att realisera detta förutsätter stort befolkningsunderlag, Prop.1992/93:250 stora skolor och god tillgång på välutbildade lärare. Katrineholmskommun menar att existensen av en mindre låg- och mellanstadieskola pålandsbygden kan bli hotad om rätten att välja skola görs obegränsad. Linköpingskommun bedömer det som orealistiskt med en utveckling som innebär att alla skolorskulle kunna erbjuda alla typer av efterfrågade ämnen/kurser inom ramen förelevernas fria val. Oskarshamnskommun föreslår att valfrihet och lokal profilering slås samman och att detöverlåts till kommunerna att avgöra fördelningen. Södertäljekommun är positiv till förslaget, men anser att det krävs att sektorsbidragetjusteras så att kommunerna ges ekonomiska möjligheter att leva upp tillförslaget. Skolverketkonstaterar att de ökade valmöjligheterna ställer stora krav påinformationsinsatser och kvalificerad studievägledning från skolans sida samten organisatorisk och pedagogisk utveckling inom skolan så att inte elevernasvalmöjligheter i praktiken begränsas till ett fåtal ämnen, HCKvill understryka att en ökad valfrihet inom skolväsendet inte får leda till attelever med funktionshinder drabbas av ökad ojämlikhet, DHR och poängteraratt alla skolor måste vara tillgängliga för alla elever, att omfattande "fria" val är förbundna med en klar riskför socialt baserad segregering. TCO påpekar att ett större utrymme för valalltid innebär en risk för skiktning av eleverna efter kön och samhällsgrupp. Elevorganisationenavvisar förslaget om lokalt timplaneutrymme och elevens fria val med hänvisningtill att organisationen vill se en sammanhållen grundskola. Det problemorganisationen ser med valfriheten är att den stjäl så mycket utrymme från deobligatoriska ämnena. Skolledarförbimdetanser att det kan övervägas om valfriheten i stället kan tillgodoses genom etts.k. Högskolani understryker att valfrihet alltid innebär frihet att såväl väljatill som bort. Det innebär att ämnen kan riskera få låg prioritet avekonomiska skäl (på den kommunala nivån) och av kortsiktigt nyttoinriktade skäl(på den individuella nivån). Högskolan menar att en konsekvensdiskussion omdenna sida av valfriheten hade varit på sin plats. UmeåUniversitet anser att valfriheten främst bör gälla val av stoff ocharbetsmetoder, och menar att kommittén utförligt borde ha diskuteratvalfrihetens gränser. StatensUngdomsråd anser att elevinflytande, vad gäller att delta i undervisningensuppläggning och att delta i de formella beslutsprocesserna om skolans ekonomioch förvaltning, bör betonas hårdare. LOställer sig positiv till förslaget, men menar att utrymmet för skolans val ochelevens val måste vara underordnat de "resultatmål" som är satta,enligt LO.s synsätt. Flera remissinstanser,däribland , , Högskolan för lä- Prop. 1992/93:220 rarutbildning i , , , Kungliga Prop. 1992/93:250Skogs- och Lantbruksakademien, , , , Jönkö- Bilaga2 pings, , , , , , , Piteåoch kommuner, några av dem positiva till själva grunden i förslaget,vill dra ner för elevernas valfrihet och särskilt det lokalatimplaneutrymmet. Ett antal instanser vill att reduceringen ska ske till förmånför mer tid för den obligatoriska ämnesundervisningen och särskilt depraktiskt-estetiska ämnena. JämOär av den åsikten att neddragningarna av antalet timmar i ämnena Hemkunskapoch Lek, idrott och hälsa, inte kan uppvägas av elevens fria val. Det är näralla elever, oavsett kön, deltar i dessa ämnen i lika stor utsträckning somjämställdheten främjas på bästa sätt. UppsalaUniversitet förhåller sig något tveksamt till omfattningen av den valfria delenav utbildningen. Det torde, enligt , bli svårt att med en så storvalfrihet inom utbildningen uppnå den ur nationell synpunkt likvärdiga ochkvalitativt goda utbildning som är ett av målen i förslaget. Universitetetpåpekar även att irrationella överväganden kan leda till att elever kan göratillval som försvårar deras senare utbildning. Detta gäller framför alltflickor och deras tillval av matematik, naturvetenskap och teknik. Även KTHvill varna för att ett alltför stort utrymme lämnas för elevens personliga valoch skolornas profilering. För att kunna garantera kunskapsnivån, när en elevlämnar respektive gymnasiet, måste det finnas centralt fastställda,tvingande kursplaner i alla läroämnen, menar KTH. RHSär i princip positiv till valfrihet och profilering, men påpekar att dettaförutsätter att det finns en reell möjlighet att välja. Det finns det ännuinte, enligt RHS, och många kommer sannolikt "tvingas" välja en annaninriktning än man egentligen vill. Då det, enligt , finns en riskfÖr att de kommunala besparingarna omintetgör många val, förordarorganisationen till timplanen som garanterar det friavalet. Detta, i kombination med den lokala profileringen, innebär annars atteleven kan "påtvingas" ämnen eller ökat antal timmar i ämnen som honinte skulle ha valt själv. RRV pekar på risken att tillgången på lärare i olikaämnen blir styrande för valet av lokal profil. Utrymmet för elevens fria val ger dels elevens skolgången personlig prägel, dels en vana att göra vägval. Högskolani /ser möjligheten att lokalt planera för fria val ochprofilering som ett bemyndigande av skolenheter, elever och föräldrar. Kanskeåtervänder arbetsglädjen till skolan när eleven får ökad valmöjlighet, menarhögskolan. Ekumeniskaskoldelegationen ställer sig mycket positiv till ett utvecklingsarbete kringlokal profilering av mer konfessionell inriktning och till annan form avsamverkan med lokala församlingar. Skoldelegationen föreslår vidare attSkolverket får i uppdrag att i kommentarmaterial ta fram några sådan exempel påhur lokal profiltid skall kunna använ- serprofilering och valfrihet som en utmaning och Prop. möjlighet också förkulturområdet, kommun anser att profil- Prop. valetskall styras så att det blir praktisk-estetisk verksamhet som erbju- Bilaga2 des eleverna vid detta val. Läroplanskommitténföreslår en förstärkning av språkprogrammet i skolan, Bl,a. föreslås engelskastarta första skolåret och att ett obligatoriskt B-språksval införs fr.o.m.årskurs 6. Majoritetenav de remissinstanser som kommenterat förslaget ställer sig positiva till attspråkens ställning stärks. Däremot har flera remissinstanser synpunkter påtidigareläggandet av introduktionen av engelska och införandet av B-språk iårskurs 6. Förslagetom introduktion av engelska i årskurs 1 möter massiv kritik bland de instansersom kommenterat frågan. Kritikerna menar i huvudsak att det inte finns någrapedagogiska argument för en tidigarelägg-ning och att det är bättre föreleverna att först lära sig svenska ordentligt. Det skulle dessutom, enligtflera instanser, kräva kostsamma fortbildningsinsatser. Ävennär det gäller införandet av B-språk i årskurs 6, väger de negativa rösternaöver. Kritikeri riktar framför allt in sig på praktiska problem och att detbör anpassas till skolornas olika förutsättningar. Flera remissinstanser villsenarelägga starten för B-språk och lägga över beslutet till kommunen ochskolån. SIVförespråkar att alla elever från och med det första läsåret läser ett tredjespråk förutom svenska och engelska. Detta skulle, enligt , motiveras avsamhällets internationalisering och den nationella resurs som finns i de olikaspråkgruppernas modersmålskunskaper. SAFmenar att näringslivets krav på främmande språk, i och med förslaget, ärtillgodosedda. Gävlekommun har en positiv inställning till en tidigarelagd och utökadspråkundervisning, men pekar på vissa konsekvenser och svårigheter:t.ex. fortbildning av 1-7 lärare, utveckling av metodiken i språk, praktiskaproblem för skolor som inte ligger i direkt anslutning till högstadieskolormed tanke på lärarkompetens och elevunderlag för minst två B-språksalternativ, Lyckseleskommun konstaterar att bristen på behöriga språklärare och fåtalet elever irespektive språkgrupp endast ger skenbara valmöjligheter för eleverna iglesbygdsskolorna. Linköpingskommun delar kommitténs uppfattning om språkens betydelse. Kommunen anseremellertid att betydelsen av kommunikativ förmåga, att utrycka sig och förståäven på annat sätt än genom det talade och skrivna språket, bör komma tilltydligare uttryck i strävansmålen. Högskolanför lärarutbildning i är tveksam till att de främmande språken fåren så stor plats i den obligatoriska timplanen. Högskolans förslag är attinföra engelska i årskurs 4 i stället för i årskurs 1 och att inte göra valetav ytterligare ett främmande språk obligatoriskt från årskurs 6, vilketskulle ge utrymme för den ökning av timtalet för Prop. 1992/93:220 de hårdast drabbade ämnena, som högskolan anser nödvändig, Prop.1992/93:250 Ettflertal remissinstanser, däribland , , , , , , kommuner,, och , framhålleratt det inte finns några pedagogiska motiveringar till att introduceraengelskan redan i årskurs 1. Flerakommuner, däribland , , , , ochGotlands kommuner, och även och , förespråkar atttidpunkten för engelskundervisningens början överlämnas för beslut på lokalnivå. kommun anser däremot inte det alternativet vara möjligt, dåmånga elever flyttar mellan olika skolor. Kommunen finner vidare attundervisningen i engelska bör påbörjas i årskurs 3. Elevorganisationenställer sig något tveksam till förslaget om engelska från årskurs 1, då mananser att det beror på hur förhållandena i den lokala skolan ser ut, Västeråskommun anser att skolan bör erbjuda flera "starttillfållen" förengelskundervisningen. Högskolani avslår förslaget att engelska skall vara obligatoriskt frånårskurs 1, främst p,g.a. kostnader för fortbildning och förändring avlärarutbildningen för att alla lärare skall kunna undervisa i ämnet. Även bl.a.Högskolan i samt , och kommuner kännertveksamhet till förslaget p.g.a. de krävande fortbildningsinsatserna. LRtillstyrker att engelska förekommer som komplement i andra ämnens undervisningredan under de första skolåren, men accepterar inte på grund av brist påkompetenta lärare att ämnet får egen tid på timplanen redan under de förstaårskurserna. Statskontoret och Barn- och konstaterar attomfattningen av fortbildning kan bli avsevärd, vilket innebär kostnader somfaller på kommunerna. Helsingborgskommun tillstyrker förslaget, men vill betona vikten av attengelskundervisningen inleds med en för elevernaanpassad pedagogisk uppläggning. Detta kräver, enligt kommunen, omfattandefortbildningsinsatser. Örebrokommun anser att man kan tillvarata elevernas naturliga kontakter med engelskai lämpliga sammanhang utan att för den skull ta in en bestämmelse om attspråket skall påbörjas i årskurs 1. RHS menar att engelska bör ingå naturligt ikommunikativa övningar ett, men inte utgöra ett eget ämne. uttrycker farhågor för att elevernas svenskkunskaper kanbli lidande genom en tidig start av engelskundervisningen. Bodens ochEskilstuna kommuner anser att satsningarna i stället bör göras på svenska.Borås kommun vänder sig emot förslaget om engelska från årskurs 1, och hänvisartill att många lärare hävdar att inlärningen i svenska blir lidande. Botkyrkakommun kan inte ställa sig bakom förslaget, med hänvisning till att det ärviktigt att de första årskurserna satsa på modersmålet, oavsett vilketmodersmålet är. Vimmerbyoch kommuner menar att det är angeläget att först Prop.1992/93:220 utveckla goda kunskaper i modersmålet, Prop. Falukommun anser inte att elevernas tid för engelska behöver utökas. Bilaga 2Kommunen menar att införandet av engelska i årskurs 1 kan möjliggöras inomramen för skolans profilering, om så önskas. Även , LR ochBarn- och anser att eleverna bör kunna erbjudas engelska ide första årskurserna inom ramen för det personliga valet eller inom skolanslokala profil vid skolor som har lärare utbildade for undervisning i ämnet. Högskolani /ställer sig positiv till tidigarelagda studier i B-språkoch C-språk, vilket ses som en anpassning till samhällsutvecklingen ochinternationaliseringen. Även ställer sig positiv tillförslaget om obligatoriskt B-språk. Organisationen vill dock betona hur viktigtdet är att en ordentlig förändring av undervisningen i främmande språk kommertill stånd. RHSoch även Bodens kommun anser att B-språk bör vara frivilligt och föreslårdärför ett system liknande dagens med möjlighet till dubbla tillval. Även UmeåUniversitet och kommun är inne på att erbjuda B-språk i årskurs 6men utan att göra valet tvingande. /menar attB-språket i fortsättningen bör vara ett valfritt ämne, och att starten ihuvudsak bör förläggas till samma tidpunkt som i nuvarande läroplan. Västeråskommun är tveksam till att tvinga alla elever i att lära sig ettandra främmande språk utöver engelska, kommun anser det för tidigt attbörja studera ett B-språk redan vid . Skolverketföreslår att det inte skall regleras vilket år studierna i B-språk skallpåbörjas. att , enligt , underskattatsvårigheterna med att införa ett andra främmande språk. Ett sådantbeslut kommer bl.a. att medföra kostnadsökningar i många kommuner, främst vadgäller transporter mellan låg-och mellanstadieskolor och högstadieskolor. Detkommer även att behövas en viss fortbildning för att göra något bra avsituationen, menar . Vidare föreslår att spanskan blir ettnytt alternativ till franska och tyska, som B-språk. Bl.a.Oskarshamns, och kommuner konstaterar attB-språksundervisning från årskurs 6 kommer att ge kommunen ekonomiska,organisatoriska och pedagogiska problem. Även påpekar attinförandet av B-språk från årskurs 6 innebär praktiska problem för skolor påmindre orter och för bygdeskolor med enbart låg- och mellanstadier beträffandetillgång till lärare. avstyrker införandet av B-språk iårskurs 6 och konstaterar att det för kommuner med glesbygdsskolor innebär attsmå resurskrävande språkgrupper bildas och att eleverna i de små skolorna fåren inskränkt valfrihet. Vimmerbykommun tillstyrker att skolan skall erbjuda undervisning i B-språk och C-språkenligt förslaget, dock under förutsättning att B-språkstillvalet kan skeårskurs 7 efter lokalt beslut. främst de problem ochökade kostnader som en glesbygdskommun har Prop. 1992/93:220 för att kunnaerbjuda ett rimligt B-språkstillval i årskurs 6. 1992/93:250Örebro kommun och föreslår att B-språk startar i Bilaga2 årskurs 7, p.g.a. organisatoriska problem av både tids- och kostnadsart. LRavstyrker förslaget om en obligatorisk start i årskurs 6, I stället bör det,enligt LR, till de särskilda föreskrifterna till timplanen fogas en regel omatt B-språket skall påbörjas senast i årskurs 7. Malmökommim och kommun föreslår att obligatoriskt B-språk i stäUet kallasobligatoriskt språkval, då språkvalet avser B-språk, hemspråk, teckenspråkeller förstärkning i svenska eller engelska. kommun föreslår beteckningenspråkligt tillval. Ilikhet med de främmande språken har svenska samt matematik fått en förstärkningi timplaneförslaget. De flesta remissinstanser tillstyrker i och för sig denna förstärkning,t.ex. och LO, men vissa är kritiska till effekterna påtidsfördelningen till övriga ämnen. T.ex. och kommuner menaratt tiden för svenska och matematik bör reduceras. Genom en mer stram kursplan,menar att undervisningen i stället bör kunna effektiviseras.Även anser att man, innan man höjer timantalet i ett visstämne, bör pröva om man inte kan nå samma mål genom att effektiviseraundervisningen. Bl.a. och kommuner kan inte se någotstöd för att just tiden för matematikundervisningen måste utökas. Somen konsekvens av att vissa av de obligatoriska ämnena i förslaget fått en ökadtimtid, t.ex. främmande språk, svenska samt matematik, har de flesta andraämnen fått en minsta timtid som understiger den tid som ämnet har i gällandetimplan. Däribland återfinns de praktiskt-estetiska ämnena, vilket har medförten massiv kritikerstorm bland remissinstanserna. Enöverväldigande majoritet av remissinstanserna avstyrker Läroplanskommitténsförslag om minskad garanterad tid för de praktiskt-estetiska ämnena; lek,idrott och hälsa, slöjd, bild, musik och hemkunskap. Fleraremissinstaser, t.ex , , , Högskolan förlärarutbildning i , RHS, , ,, , , , , ,, , , , , , ,, och kommuner menar att förslaget innebär enalltför markant övervikt av teoretiska moment. Högskolani anser att den underton som finns i förslaget inne- bär en tydlig ickeacceptabel markering av de praktiskt-estetiska ämne- Prop. 1992/93:220 na som mindre betydelsefulla. Högskolani Sudsvall/anser att ett inslag av de praktiskt- Bilaga 2estetiska ämnena i alla ämnen och områden har positiva konsekvenser för eleverstotala inlärning och deras progression vad gäller senare kunskapsinhämtning. T.ex,, , och . ,och Falu kommuner påtalar de praktiskt-estetiska ämnenas betydelse förbl,a, intellektuell och känslomässig personlighetsutveckling och för ettstärkt självförtroende, Bl,a.Motala, Bodens och kommuner påpekar de praktiskt-estetiskaämnenas funktion som "ventil" eller "andningshål" i detövriga skolarbetet. Statskontoretanser att timplaneförslaget ligger i linje med strävan att stärka skolans rollsom kunskapsförmedlare. Remissinstansernaskritiska synpunkter har framför allt gällt lek, idrott och hälsa. Fleraremissinstanser, däribland t.ex. LR, , ,, , , Barn-och . , ,, , , , , , och Orustkommuner hänvisar till att folkhälsan blir lidande av en tidsnedskärning itimplanen. framhåller att ämnet är viktigt för den ungagenerationens framtida hälsa och därmed för den framtida samhällsekonomin.Även SAF påtalar att elevernas fysiska hälsa är en god investering församhället. Föreningen befarar att arbetsskadorna inomvårdyrket kan komma att öka om undervisningen och utövandet av lek, idrott ochhälsoämnet skärs ner i skolan. HCK,, SRF och RBU poängterar att lek, idrott och hälsa och även andra praktiskt-estetiskaämnen, har stor betydelse för många elever med funktionshinder. Ettantal instanser, däribland och kommuner påtalar attLäroplanskommittén konstaterar att andelen barn och ungdomar som inte allsägnar sig åt idrott under sin fritid ökar markant, vilket uppfattas stå imotsatsförhållande till själva förslaget. Idrottshögskolananser inte att det fria valet löser de problem den föreslagna timplanenskapar. Det är i och för sig troligt att vissa skolor profilerar sig motidrott, men denna profilering kommer då självfallet att attrahera redanidrottsaktiva elever, menar högskolan. Någraremissinstanser, t.ex. LR framför att bild och konst har betydelse förelevernas kreativitet. menar att ämnet har betydelseför t.ex, arkitektutbildningen, men även för civilingenjörs-ochingenjörsutbildningarna. påpekar bildämnetsnyckelroll när det gäller att förstå och tolka bilder. ochLjusdals kommun menar att bildämnet ger eleverna en rimlig möjlighet attanalysera och värja sig mot massmedias stora påverkan. kommunkonstaterar att även själen måste må bra under Prop. 1992/93:220 skolåren.Därför behövs, enligt kommunen, både bild och musiklektio- Prop.1992/93:250 ner för att eleverna ska kunna hämta kraft till den övriga delen avskol- Bilaga . LRanser att den kraftiga minskningen av ämnet musik i årskurserna 6-9 utgör enallvarlig fara för att elevernas intresse för musik i alltför hög grad kommeratt styras av det kommersiella musikutbudet. påpekar attnedrustningen i många kommuner av den frivilliga kulturverksamheten innebäratt skolan får ett större ansvar för elevemas musikutveckling. Högskolan iKristianstad menar att ämnet läro-plansmässigt är bra, men att timplanen intemedger att förslaget kan genomföras. kommun anser att ämnena bildoch musik inte bara är viktiga för enskilda elever, utan också för kulturliveti stort i vårt samhälle, LRFmenar att ämnet hemkunskap ger eleverna en för alla nödvändig vardagskunskap.Kooperativa institutet vill ha en förstärkt hemkunskap respektivekonsumentkunskap, då eleverna behöver en handlingsberedskap i sin roll somblivande konsumenter, KF betonar att hemkunskapen inrymmer starka kreativainslag där skapandet sker parallellt med tillämpningar av annars enbartteoretiska kunskaper från andra ämnesområden t.ex. matematik. JämO anser attantalet timmar för ämnet hemkunskap även fortsättningsvis bör ligga kvar på dagensnivå, då ämnet främjar jämställdheten mellan könen. påtalarhemkunskapens roll i det hälsobefrämjande och sjukdomsförebyggande arbetet iskolan, vilket kan förbättra folkhälsan väsentligt. anser att alla behöver de kunskaper eleverna får i slöjd ochhemkunskap för att klara sin vardag som vuxen. kommun betonar attslöjdämnet är en väl förankrad kulturell verksamhet i skolan, som samtidigtutvecklar elevernas konstnärliga anlag. Äventimantalet för de samhälls- och naturvetenskapliga blocken har minskat. Dettakritiseras av ett antal remissinstanser, även om omfattningen inte går attjämföra med reaktionen mot tidsminskningen för de praktiskt-estetiska ämnena.T.ex, kommun och vänder sig mot minskningen avtiden för SO-och NO-ämnen i helhet. Ekumeniska skoldelegationen vänder sig motatt tidsminskningen relativt sett drabbat SO-ämnena hårdare. Vissa instanservänder sig mot tidsminskningen för separata ämnen, T.ex. Riksantikvarieämbetetanser att timantalet för historia bör utökas. tycker att detär märkligt att ämnen som historia och religionskunskap misshandlats itimplanen. Ämnen meden ny inriktning och nytt innehåll: Teknik och miljö. och ungdomskunskap Prop. Vissa ämnen har fått en ny inriktning och ny benämning,bl.a. ämnena ' teknik och miljö samt barn- och ungdomskunskap. När det gäller ämnet Teknik och miljö ställer sigremissinstanserna generellt positiva till att miljöfrågorna uppmärksammas.Däremot anser majoriteten av de instanser som kommenterat förslaget, däriblandLärarförbundet, LR, , , , , ,, , ,, , , , ,, och kommuner, att undervisningen i natur-respektive samhällsorienterande ämnen är en bättre utgångspunkt för skolansmiljöundervisning. Även bl.a. , /,, , , ,, , , , ochSundsvalls kommuner, är tveksamma till att koppla miljöfrågorna så ensidigttill teknikämnet. Högskolan för lärarutbildning i tillstyrkerkommitténs förslag, men vill kraftigt understryka att samarbete/samverkan medandra ämnen skall vara uttalat, eftersom miljöämnet måste ses ur många olikaperspektiv och behandlas inom flera av skolans ämnen. SAF påpekar att det är viktigt att teknik och miljö får ensådan utformning att det konskvent stödjer naturvetenskaperna och blir entill-lämpning av dem. menar att ämnets införande är förenatmed lärar-svårigheter, då olika lösningar kommer att behövas lokalt eftersominga lärare har kompetens för hela ämnet. Även ochUppsala Universitet påpekar att det är nödvändigt att ha frågan omlärarkompetens aktuell vid arbetet med kursplaner för ämnet. Även i fråga om ämnet barn- och ungdomskunskap ställer sigremissinstanserna allmänt positiva till att barn- och ungdomsfrågor lyftsfram. Precis som med ämnet Teknik och miljö, ser dock majoriteten av de instansersom kommenterat förslaget, t.ex. LR, , , , ,, , och kommuner, hellre att barn- ochungdomskunskapen integreras i andra, redan existerande ämnen, T,ex, KungligaVetenskapsakademien föreslår att ämnets biologiska innehåll ingår ibiologiämnet och att det sociala innehållet ingår i samhällskunskapen.