prop · GF03150 · 1992-01-01 00:00:00 — Eftersom bidragsadministrationen innebär myndighetsutövning och då de statliga subventionerna i form av räntebidrag kommer att uppgå till betydande belopp även under det avvecklingsskede som bör inledas, bedömer jag att uppgifterna även i fortsättningen bör handläggas av en statlig myndighet. Den återstående bidragsadministrationen motiverar enligt min uppfattning emellertid inte att man bibehåller en regional myndighet i varje län. I den mån de fortsatta övervägandena visar att hanteringen av bidragsansökningar m.m. kräver lokala kontakter bör andra alternativ studeras. Nära till hands ligger då att sådana kontakter sköts genom ett fåtal regionkontor inom . Som redovisats i årets budgetproposition pågår överväganden beträffande framtida arbetsuppgifter och dimensionering. Det kan vara lämpligt att i det sammanhanget närmare studera en lösning med regionkontor inom . Enligt vad jag har inhämtat avser statsrådet att återkomma till regeringen i frågan. 2.5 Höjd garanterad ränta, m.m. för hus med räntebidrag enligt äldre bestämmelser Mitt förslag: Följande åtgärder vidtas för att uppnå de begränsningar av statens utgifter för räntebidrag om sammanlagt . per helår som förutskickats budgetproposition. Den garanterade räntan höjs för dels hyres- och bostadsrättshus med räntebidrag enligt äldre bestämmelser för nybyggnad, ombyggnad eller energibesparande åtgärder, om bidraget avser projekt som färdigställts , dels egnahem med sådana räntebidrag, om bidraget avser projekt som färdigställts , dels egnahem med räntebidrag för förvärvslån och för förköpslån, om huset har förvärvats eller tidigare. Vidare ändras reglerna för räntebidrag enligt äldre bestämmelser dels så att bidrag inte lämnas för tid efter utgången av , om bidraget avser projekt som färdigställts eller, i fråga om egnahem, , dels så att den årliga upptrappningen av den garanterade räntesatsen höjs i fråga om räntebidrag för hyres- och bostadsrättshus, dels så att rätten till bidrag enligt äldre bestämmelser i övrigt upphör, om den garanterade räntan vid utgången av överstiger den bidragsgrundande räntekostnaden eller, om så inte är fallet då, när den första gången därefter gör det. Därutöver sänks räntebidrag enligt förordningen (1983:974) om statligt räntestöd för förbättring av bostadshus såvitt avser bidrag för tid efter utgången av och höjs den garanterade räntesatsen för första året av bidragstiden för räntebidrag enligt förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder såvitt avser projekt som färdigställts . Räntebidrag enligt äldre bestämmelser betalas ut till husägaren. Systemet med nettoavisering slopas. Skälen för mitt förslag: Regeringen har vid beräkningen av räntebidragsanslaget för /93 (prop. 1991/92:100 bil. 8 s. 108) förutsatt bl.a. att kapitalkostnaderna för statligt subventionerade hyres-och bostadsrättshus skall höjas som en följd av ändrade regler för kapitalbeskattning fr.o.m. (prop. 1991/92:60, SkU10, rskr. De ändrade kapitalbeskattningsreglerna medför att lånekostnaderna för en egnahemsägare netto efter skatt kommer att öka från . Regeringen beräknade att en motsvarande höjning av kapitalkostnaderna i hyres- och bostadsrättshus förutsätter 700 milj.kr. i minskade räntebidrag för ny- och ombyggnad för /93 och 80 milj.kr. i minskade räntebidrag för underhåll och reparation av bostäder. Regeringens beräkning av räntebidragsanslaget för /93 förutsätter dessutom utgiftsbegränsande åtgärder med ytterligare 1 000 milj.kr. Sammantaget innebär detta utgiftsminskningar på . för /93 och . Vidare har beslutat (prop. 1991/92:100 bil. 13, BoU14, rskr. 155) att vidga ramen för bidrag från fonden för avhjälpande av fukt-och mögelskador i småhus, m.m. med ytterligare 50 milj.kr. beslutade att vidgningen skall finansieras genom en besparing på det under sjunde huvudtiteln uppförda räntebidragsanslaget. uttalade också att regeringen i lämpligt sammanhang borde lägga fram förslag hur besparingen skall läggas ut. Från räntebidragsanslaget betalas bl.a. räntebidrag enligt nybyggnadslåneförordningen för bostäder, ombyggnadslåneförordningen för bostäder, bostadsfinan- sieringsförordningen, bostadslånekungörelsen (1967:552) och förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål. I fråga om hyres- och bostadsrättshus omfattar denna bidragsgivning ny- och ombyggnader som färdigställts och i fråga om egnahem ny- och ombyggnader som färdigställts . Vidare betalas från anslaget bl.a. räntebidrag enligt förordningen (1989:573) om ändrade villkor för vissa lån som beviljats för anordnande av studentbostäder, förordningen (1986:82) om ränta och amortering m.m. i fråga om vissa statliga tilläggslån till kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, förordningen (1977:332) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i bostadshus m.m. samt förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder. Räntebidrag enligt alla nu nämnda författningar lämnas med ett årligt belopp som motsvarar skillnaden mellan å ena sidan en beräknad marknadsränta för bostadslån och underliggande kredit inom låneunderlaget för bostäder och å andra sidan en garanterad ränta beräknad på den ursprungliga låneskulden för nämnda lån. Den garanterade räntesatsen är för hyres- och bostadsrättshus och för egnahem. Räntesatsen höjs med . I fråga om hyres- och bostadsrättsprojekt som färdigställts och senare lämnas även räntebidrag för kostnader för ränta på lån som överstiger av ett schablonmässigt beräknat låneunderlag för bostäder. Räntebidraget i denna del lämnas av den beräknade räntekostnaden för sådana lån (s.k. reducerat räntebidrag). Med anledning av det som regeringen har förutsatt vid sin beräkning av räntebidragsanslaget för /93 bör följande åtgärder vidtas såvitt avser räntebidrag enligt nämnda författningar. Kostnadsökningen med anledning av den ändrade kapitalbeskattningen, liksom den ytterligare besparing som har förutsatts skall göras, bör i fråga om hyres- och bostadsrättshus åstadkommas genom en extra höjning av den garanterade räntesatsen såvitt avser projekt som färdigställts något av . Höjningen med anledning av den ytterligare besparingen bör i dessa fall göras så att den tillsammans med höjningen på grund av ändrad kapitalbeskattning medför lika stora kostnadsökningar för berörda årgångar. I fråga om egnahem bör en motsvarande extra höjning av den garanterade räntesatsen göras. Med hänsyn till kostnadsökningen på grund av de ändrade kapitalbe- skattningsreglerna bör extrahöjningen i fråga om egnahem begränsas till projekt som färdigställts något av . De procenttal för höjningen som svarar mot vad jag nu har anfört framgår av följande sammanställning. År för projektets Extra höjning av den garanterade färdigställande räntesatsen, procentenheter Hyresrätt/ Egnahem Bostadsrätt 1978 2,70 1979 2,10 1980 1,70 1,60 1981 1,35 1,25 1982 1,20 1,10 1983 1,05 0,90 1984 0,90 0,60 1985 0,60 0,30 1986 0,55 0,25 1987 0,55 0,25 1988 0,50 0,20 1989 0,40 0,10 1990 0,35 1991 0,30 1992 0,25 Finansieringen av den av beslutade vidgningen av ramen för bidrag från fonden för fukt- och mögelskador i småhus har beaktats på så sätt att den garanterade räntesatsen för egnahem som färdigställts något av har ökats utöver vad som följer den förutsatta besparingen på . Vid bestämmandet av procenttalet har hänsyn tagits till att den besparing som följer av en sådan upptrappning inträffar än utgiften på grund av ramvidgningen. Att besparingen föreslås göras på årgångarna 1980-1983 sammanhänger med att senare byggda hus i stor utsträckning belastas med kostnader för det i lånesammanhang obligatoriska konsumentskyddet för bl.a. egnahem - ett skydd som bl.a. träder i stället för det stöd som fonden lämnar. Vidare bör det i det föregående nämnda reducerade räntebidraget för hyres- och bostadsrättshus minskas från av den beräknade räntekostnaden. Ändringen bör även här ske och avse räntebidrag för tid efter utgången av . I fråga om hus som är färdigställda eller ombyggda tidigare än eller, i fråga om egnahem, tidigare än , bör räntebidrag inte lämnas för räntekostnader som avser tid efter utgången av . /93 bör således endast räntebidrag som avser räntekostnader fram till utgången av få betalas ut i dessa fall. I fråga om räntebidrag för tilläggslån för ombyggnad av kulturhistoriskt värdefulla bostadshus och för uppförande av studentbostäder gäller att som färdigställandeår räknas det år då ränte- och amorteringsfriheten upphörde. Detta bör gälla även för den nu föreslagna ändringen. Från räntebidragsanslaget betalas vidare räntebidrag enligt förordningen (1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp av egnahem och förordningen (1984:614) om lån för förvärv av vissa fastigheter som förköpts enligt förköpslagen (1967:868). Räntebidrag enligt dessa förordningar lämnas efter i huvudsak samma grunder som räntebidrag för nybyggnad av egnahem. Skillnaden begränsar sig huvudsakligen till bestämmandet av låneunderlaget och till att den garanterade räntesatsen för av bidragstiden är något högre än för räntebidrag för nybyggnad. Den höjning av de garanterade räntesatserna som jag har föreslagit i fråga om räntebidrag för egnahem bör därför även göras i fråga om dessa räntebidrag. Den garanterade räntesatsen för räntebidrag enligt nu nämnda bestämmelser bör således höjas i de fall och med det antal procentenheter som anges i följande sammanställning. I fråga om räntebidrag för förköpslån har beslutat (prop. 1991/92:100 bil. 100, BoU16, rskr. 203) bl.a. att den tidigare beslutade avvecklingen av utelöpande räntebidrag inte skall genomföras. År då huset Extra höjning av den garanterade förvärvades räntesatsen, procentenheter 1984 0,60 1985 0,30 1986 0,25 1987 0,25 1988 0,20 1989 0,10 Som framgått av det föregående höjs den garanterade räntesatsen i fråga om räntebidrag enligt de tidigare nämnda författningarna . Upptrappningen har varit för hyres- och bostadsrättshus och för egnahem. Även är den normala upptrappningen för hus färdigställda eller tidigare. För hus för vilka bostadslån har betalats ut har dessutom gjorts en extra höjning av den garanterade räntesatsen för hyres- och bostadsrättshus och för egnahem. Som följd av de tidigare nämnda ändringarna av reglerna för kapitalbeskattningen har regeringen vid beräkningen av medelsbehovet för räntebidrag /93 förutsatt att upptrappningen av den garanterade räntesatsen för hyres- och bostadsrättshus höjs så att procenttalet motsvarar av procenttalet för upptrappning av den garanterade räntesatsen för egnahem. Det mot detta svarande procenttalet är 0,375. Detta procenttal bör tillämpas första gången för det bidragsår som börjar . För egnahem bör fortfarande gälla . Av samma skäl bör även den garanterade räntesatsen för av bidragstiden ändras i fråga om räntebidrag enligt förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder såvitt avser hyres- och bostadsrättsprojekt som färdigställts efter utgången av . För sådana projekt bör räntesatsen motsvara av den garanterade räntesats för första året av bidragstiden som gäller för egnahem. Den garanterade räntesatsen för hyres- och bostadsrättshus bör alltså bestämmas till avrundat för av bidragstiden, såvitt avser räntebidrag enligt nu nämnda förordning för projekt som färdigställs eller . Vad jag har förordat i fråga om den reguljära upptrappningen bör gälla även för räntebidrag enligt regler. Storleken på hyres- eller avgiftshöjningar som blir en följd av de föreslagna ändringarna kommer att variera beroende på bostadens storlek och fastighetsägarens möjligheter att omfördela kapitalkostnadsökningar i sitt fastighetsbestånd. Utgångspunkten för kommande hyres- och avgiftsändringar är att kapitalsubventionen för ett hus med räntebidrag för nybyggnad som färdigställs under något av kan beräknas minska med i genomsnitt /m2 under loppet av . Då är inräknad även minskningen på grund av den reguljära höjningen av den garanterade räntesatsen. Räntebidrag enligt nämnda bestämmelser lämnas, som framgått, för tid under vilken den beräknade räntekostnaden överstiger den garanterade räntan. Som redovisats i det föregående beräknas räntekostnaden med utgångspunkt från marknadsräntorna för bostadsobligationer med en återstående löptid av . Systemet i denna del innebär att ett räntebidrag som har upphört till följd av höjd garanterad ränta kan i ett senare skede återkomma till följd av att marknadsräntorna höjts. Jag har i det föregående redovisat förslag till en rad åtgärder för att åstadkomma de besparingar som förutsattes i budgetpropositionen 1992. För att dessa besparingar skall få bestående effekt bör reglerna för de räntebidrag som avses ändras också på så vis att rätten till bidrag upphör definitivt när den garanterade räntan första gången överstiger den bidragsgrundande räntekostnaden. Denna begränsning av bidragsgivningen bör gälla /93 och omfatta bidrag för tid . Det innebär bl.a. att har det angivna förhållandet inträtt , så upphör rätten till bidrag vid utgången av , om förhållandet fortfarande råder . I annat fall upphör rätten när den garanterade räntan första gången efter utgången av överstiger den bidragsgrundande räntekostnaden. Från räntebidragsanslaget betalas också räntebidrag enligt förordningen (1983:974) om statligt stöd till förbättring av bostadshus. Räntebidrag enligt dessa bestämmelser lämnas med ett belopp som motsvarar av en beräknad räntekostnad för bidragsberättigade underhålls-, reparations- och energisparåtgärder som utförs i fråga om hyres- och bo- stadsrättshus. Som framgått har regeringen förutsatt att de ändrade kapitalbeskattningsreglerna skall föranleda att kapitalkostnaderna ökas även i dessa fall. Det bör ske genom att bidragsandelen i systemet sänks till . Ändringen bör gälla i fråga om räntebidrag som avser tid efter utgången av - således också i fråga om bidrag som beviljats enligt äldre regler. Utbetalning av räntebidrag enligt äldre regler sker, med undantag för räntebidrag enligt förordningen (1983:974) om statligt stöd till förbättring av bostadshus och förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder, normalt genom s.k. nettoavisering. Det innebär att räntebidraget betalas ut till långivaren i anslutning till tidpunkten då denne aviserar låntagaren ränta och amortering. I gengäld har långivaren åtagit sig att enbart avisera låntagaren den del av räntekostnaden som inte täcks av det utbetalade bidraget. Ordningen med nettoavisering av räntebidrag har visat sig administrativt komplicerad och därför dyrbar. Den bidragsutbetalande myndigheten måste i varje ärende hålla reda på vilket lån som svarar mot vilken del av bidraget och vilka aviseringstidpunkter som gäller för varje lån. Detta sker visserligen i stor utsträckning med hjälp av datateknik men kräver återkommande kontrollkörningar mot långivarnas låneregister, vilket har medfört stigande datakostnader för staten. I fråga om räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder har nettoaviseringssystemet övergetts. Bidragen enligt denna förordning avses betalas ut till ägaren av det hus som räntebidraget avser. En motsvarande ordning bör av förenklingsskäl nu införas även för räntebidrag enligt äldre bestämmelser. Systemet med nettoavisering bör upphöra vid utgången av . I fortsättningen bör alla räntebidrag betalas ut till husägaren. Räntebidrag enligt äldre bestämmelser bör därvid i fortsättningen betalas som gäller . På så sätt undviks likviditetsproblem för låntagaren på grund av omläggningen i betalningsrutinerna, liksom negativa statsfinansiella effekter. 2.6 Förslagens ekonomiska effekter 2.6.1 Exempel på effekter för boendeutgifterna I följande tabeller redovisas de beräknade effekterna av de föreslagna förändringarna av det statliga stödet för två bostäder som byggs . Den ena av dessa är en lägenhet i flerbostadshus om BRA och den andra ett småhus om BRA. Produktionskostnaden är beräknad med utgångspunkt i uppgifter om produktionskostnaden för bostäder som fått preliminärt beslut om bostadslån . Kostnadsutvecklingen antas vara sådan att produktionskostnaderna för det byggande som påbörjas ligger i nivå med värdet för nedre kvartilen i det materialet. Beräkningen har därför grundats på en produktionskostnad av /m2 BRA för lägenheten i flerbostadshuset och /m2 BRA för småhuset. I fråga om det byggande som påbörjas antas, till följd av det föreslagna systemets dämpande inverkan på kostnaderna i bostadsbyggandet, byggkostnaderna i fasta priser ha fallit med till resp. 9 600 och /m2 BRA. Marknadsräntan antas i exemplen uppgå till för de bostäder som påbörjas och till för de bostäder som påbörjas . Subventionsräntan antas ligga en procentenhet lägre. Den egna kapitalinsatsen förutsätts vara finansierad på sådant sätt att den inte föranleder ränteutgifter. Vid jämförelsen med nuvarande system förutsätts att fullt räntebidrag beräknas efter en garanterad ränta om , att produktionskostnaden motsvarar av den schablonberäknade kostnaden samt att reducerat räntebidrag lämnas . Beräkningarna är gjorda i fasta priser. Tabell 2.6.1 Kapitalutgifter för en lägenhet i flerbostadshus Nuvarande Förslaget system Byggår 1993 1995 Produktionskostnad (kr./m2 BRA)10 200 10 200 9 600 Egen kapitalinsats Marknadsränta Bidragsandel Månatlig kapitalutgift per lägenhet: Bruttoränteutgift 6 840 6 480 5 545 Räntebidrag 3 791 3 358 2 345 Egen ränteutgift 3 Maximalt möjlig omfördelning 0 589 554 Återstående egen ränteutgift 3 Tabell 2.6.2 Kapitalutgifter för en lägenhet i småhus Nuvarande Förslaget system Byggår 1993 1995 Produktionskostnad (kr./m2 BRA)8 950 8 950 8 400 Egen kapitalinsats Marknadsränta Bidragsandel 42 2/29 1/ Månatlig kapitalutgift per lägenhet: Bruttoränteutgift 9 345 8 860 7 560 Räntebidrag 4 090 3 431 1 998 Skatteminskning 1 314 1 357 1 390 Egen ränteutgift 3 942 4 072 4 171 Maximalt möjlig omfördelning 0 804 757 Återstående egen ränteutgift 3 942 3 268 3 415 I följande sammanställning (tabell 2.6.3) belyses den inverkan ränteläget har på den sammanlagda förändringen av ränteutgifterna till följd av mina förslag. Beräkningarna är gjorda för samma lägenhet i flerbostadshus som i det föregående exemplet. Antagandena är således desamma. Sammanställningen visar hur mycket den egna ränteutgiften - med och utan omfördelning - ändras i förhållande till vad som skulle ha gällt dels vid fortsatt tillämpning av regler i oförändrat skick, dels vid tillämpning av regler sedan den garanterade räntan anpassats till den ändrade kapitalskattesatsen. Förändringstalen avser ränteutgifterna första året efter färdigställandet för ett hus som byggs . Tabell 2.6.3 Den egna ränteutgiftens förändring (%) vid skilda ränteantaganden till följd av förslagets regler, jämfört med nuvarande regelsystem med och utan justering för ändrad kapitalskattesats före efter före efter före efter just. Egen ränteutgift - utan omfördelning 17 9 10 2 2 -5 - med omfördelning -3-10 -11 -17-19 -24 2.6.2 Förslagens statsfinansiella effekter Den underliggande förändringen av statens kostnader för de första fem nyproduktionsårgångarna genom den föreslagna reformen framgår av följande sammanställning. Där visas de ekonomiska konsekvenserna av att statens åtaganden - som de anges genom de nu föreslagna reglerna - fullföljs under ett till fem bidragsår för de produktionsårgångar som successivt påbörjas efter reformen. Talen redovisas dels för varje årgång, dels summerade för varje fullt bidragsår. Det bör observeras att utgifterna för det första, andra, tredje etc. bidragsåret för en produktionsårgång inte faller ut vid samma kalendertidpunkt för skilda hus, eftersom de hus som påbörjas under ett och samma produktionsår i praktiken färdigställs vid högst varierande tidpunkter. Förändringen anges i miljoner kr. i förhållande till vad som skulle följa om nuvarande subventionssystem behölls utan andra förändringar än vad som följer av den ändrade Beräkningarna är gjorda priser med antagandet om en fast subventionsränta på och en årlig nyproduktion av 35 000 lägenheter, varav 8 000 i egnahem. Tabell 2.6.4 Underliggande förändring av statens åtaganden tilll följd av förslagets regler (milj.kr.) Produktions Bidragsår årgång 1 2 3 4 5 1993 -680 -670 -665-660 -650 1994 -835 -830-820 -815 1995 -990-985 -980 1996 -1 150 -1 145 1997 -1 305 Totalt för fem årgångar -680 -1 505 -2 485-3 615 -4 895 Förändring ---40 %-45 % - Den underliggande förändringen till följd av de föreslagna reglerna är således redan från början mycket kraftig. Allt efter som nya årgångar påbörjas efter de regler som gäller i det nya systemet förstärks effekten. Att även den procentuella föränd- ringen ökar efter hand beror på att nya årgångar går in på en allt lägre nivå. Jag går därefter över till statsbudgeteffekterna efter omläggningen. Räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder lämnas för den produktion som faktiskt kommer till stånd och med utgångspunkt från den subventionsränta som gäller . Det totala medelsbehovet över anslaget för räntebidrag sett över tiden blir därför beroende bl.a. på omfattningen av kommande års bostadsproduktion och den framtida ränteutvecklingen. Även utvecklingen av produktionskostnaderna får betydelse i sammanhanget. De statsfinansiella effekterna av mina förslag kan därför bäst belysas genom att redovisa hur det anslagsbehov som kan beräknas med utgångspunkt i nuvarande regler påverkas av olika förändringar till följd av mina förslag vid en given produktionsvolym. har bedömt att bostadsbyggnadsbehovet uppgår till i genomsnitt 35 000 nya lägenheter . Mina beräkningar grundas därför på en årlig nyproduktion på 35 000 lägenheter, varav 8 000 lägenheter i egnahem. I fråga om ombyggnad har jag antagit 32 000 lägenheter , varav 8 000 i egnahem. I fråga om ränteutvecklingen bygger beräkningarna på ett antagande om sjunkande räntenivåer enligt regeringens långsiktiga konsekvenskalkyl. Tabell 2.6.5 Statsfinansiella effekter av räntebidragen för ny- och ombyggnad av bostäder budgetåren 1992/93-1996/97 (milj.kr.) Budgetår Nuvarande Extra upp- Ändrat ränte- Sjunkande Beräknat regler trappning stöd enl. räntenivåer anslags- Fast ränta 1993 mitt förslag behov efter änd- ring m.m. 1992/93 30 800-1 680 0 -39029 730 1993/94 33 220-3 440 -110 -1 02028 650 1994/95 31 640-3 640 -450 -1 61025 910 1995/96 31 590-3 910 -1 150 -2 84023 690 1996/97 32 140-4 330 -2 190 -3 73021 890 Till följd av de långa räntebindningstiderna kommer effekterna av de ränteändringar som förutses i den långsiktiga konsekvensanalysen att till sina huvuddelar falla ut först efter den redovisade perioden. Som exempel på betydelsen av en låg marknadsränta kan dock nämnas att statens beräknade utgifter för räntebidrag för /97 enligt tabellen nära nog halveras, om man som utgångspunkt för beräkningen antar en marknadsränta på för hela den redovisade perioden. 2.7 Avveckling av investeringsbidrag för ny- och ombyggnadav bostäder Mitt förslag: Det statliga investeringsbidraget för ny- och ombyggnad av bostäder avvecklas som en följd av förslaget i det föregående att sänka den generella mervärdeskatten. Bidragsgivningen enligt tidigare beslutade bestämmelser fullföljs men anpassas till sänkningen av mervärdeskatten. Skälen för mitt förslag: Statligt investeringsbidrag för ny- och ombyggnad av bostäder infördes (prop. 1990/91:34, BoU4, rskr. Syftet var att kompensera bostadsbyggandet för ökade kostnader till följd av att de tidigare särskilda reduceringsreglerna för beräkning av mervärdeskatt för byggnads- och anläggningsarbeten slopades. Ursprungligen lämnades investeringsbidrag av en schablonmässigt beräknad kostnad för sådana byggnads- och anläggningsarbeten som är mervärdeskattepliktiga. Bidragsandelen har därefter sänkts två gånger. Den sänktes dels till (prop. 1990/91:150, FiU30, rskr. 386), dels den 1 till (prop. 1991/92:38, FiU10, rskr. Sänkningen gjordes i båda fallen av statsfinansiella skäl och avser i princip projekt för vilka ansökan om bidrag görs efter angivna ändringstidpunkter.