prop · GG03200 · 1992-12-31 00:00:00 — Eftersom dessa radioanläggningaranvänder gemensamma frekvenser kan det däremot inte fömtsattes frånvaro avstömingar från trafik med samma slag av radioanläggning. För de fleste avangivna radioanläggningar, med undanteg av mobiltelefoner där den som driverteleverksamheten genom systemet ser tiU att stömingsfrihet uppnås, får detteaccepteras. Denreglering om radiokommunUcation som här föreslås är, i likhet med nuvarandereglering, avsedd att vara tillämpUg på radioanvändningen mom land-och sjöterritorium och luftmmmet däröver Den skaU således gälla oberoende av ominnehavaren eller användaren är svensk eUer om han är udändsk medborgare. Detsom skaU vara avgörande för tillämpligheten är att radioanvändningen sker inomSveriges gränser eUer på svenskt fårtyg eller luftfartyg utom riket. Detär vanUgt att radiosändare finns på fårtyg, luftfartyg och i motorfordon. Vadgäller fårtyg och luftfartyg är det av bl.a. säkerhetsskäl tiU yttermera vissoofta föreskrivet nationellt och överenskommet intemationeUt att det skaU finnasradioanläggnmg ombord. När utiändska fårtyg, luftfartyg och motorfordon kommertiU innebär detta att radioutmstning också förs m i riket. Iradiolagen föreskrivs att införsel tiiU riket av radiosändare är tiUåten endastför den som har tUlstånd. I kungörelsen (1967:448) om innehav och användninginom svenskt territorium av radiosändare och mottagare på utiändskt fårtyg,luftfartyg eller motorfordon föreskrivs att radiosändare på utiändskt fartyg,luftfartyg eller motorfordon får mnehas inom svenskt territorium utan särskilttillstand. Det föreskrivs vidare om under vilka fömtsättningar som sådanradiosändare får användas. Undersenare år har det blivit vanUgt att också radiosändare som inte är anknuma tiU angivna fortskaffningsmedel införs tiU landet. Det gäUer främst mobUtelefoner som är avsedda för NMT-näten, men också andra slag av radiosändare. har därför föreskrivit att radiosändare som är avsedda för bl.a. trafik inom mobUtelesystemen NMT-450 och NMT-900 samt det mtemationeUa satelUtsystemet för mobU ttafik får innehas och användas i . Detsamma har före skrivits bettäffande nödradiosändare i det intemationeUa satelUtsystemet 235 COSPAS-SARSAT.Detta tiUstånd gäller under fömtsättmng att tiUstånd att inneha och användaradiosändaren har meddelats i annan stat. Från praktisk synpunktfinns det skäl att även fortsättningsvis ha en ordning som medger attradiosändare får tas med m i landet utan att tiUstånd måste meddefes i varjesärskUt fåU. Jag anser därför att det i fegen bör ges ett bemyndigande förregeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer att ge föreskrifter omundantag från tiUståndspUkten för radiosändare på utiändska fårtyg, luftfartygoch motorfordon. Dessutom bör undantag kunna föreskrivas beträffande andraradiosändare som innehas eUer används av en person som mte har sin hemvist iSverige. En fömtsättning för att undantag skaU föreskrivas bör vara attinnehavet av radiosändaren är tiUåtet i hemlandet, antingen tiU följd av ettgenereUt tiUstånd avseende den akmeUa typen av radiosändare eUer ettindividueUt tiUstånd. 4.13 Åtgärder mot stömingar på radiokommunikation Mittförslag: Möjligheter skall finnas att ingripa mot stömingar från i och för sigtillåten användning av radiosändare CKh radiomottagare. Föreskrifterför att skydda mot stömingar på radiokommunikation skall kunna meddelas ävenavseende användning av elektriska anläggningar som inte är radioanläggningarutan är avsedda att alstra radiofrekvent energi för kommunikation via ledningeller med utnyttjande av närfält. Sammamöjligheter skall finnas beträffande anläggningar som, utan att vara avseddaför kommunikation, alstrar eller använder radiofrekvent energi förindustriellt, vetenskapligt, medicinskt eller liknande ändamål. Anordningar sominte är avsedda för radiokommunikation utan endast för annan sändning avradiovågor skall kunna förbjudas. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna: Endastvissa remissmstanser har lämnat synpunkter på förslaget. Av dessa har NUTEKanfört att det inte är lämpUgt att fiägor som rör elekttomagnetiskkompatibiUtet regleras i såväl en lag om radiokommunikation som i lagen omelekttomagnetisk kompatibiUtet. anser att stömmgar firån såväl sändareoch mottagare bör regleras med och inte genom lagen om radiokommunikation.Även Svenska Elektriska Kommissionen (SEK) har pekat på behovet av samordningmed anpassningen tiU EG:s EMC-duiektiv. SEK framhåUer att det är väsentUgt medhänsyn tiU handeln över gränsema att svenska regler avseende elektrisk utmstningutformas i harmoni med de regler som gäUer i vår omvärld. har anförtatt om stömingar påtagUgt försämrar eUer förstör möjUghetema för tidigaretiUståndshavare att umyttja redan bevUjade tiUstånd, krav måste stäUas på dennye tiUståndshavaren att helt eliminera stömingama. I annat fåU kan enUgt befintUgatUlstånd i värsta fåU bU oanvändbara. 1992/93:200 synpunkterförs fram av . har hämtöver anfört bl.a. följande. Det ärtveksamt om det i fegförslaget använda uttrycket "motsvarandeändamål" refetivt "mdusöieUt, vetenskapUgt eUer medicinskt" kananvändas för att omfatta aUa slags apparater för alstring CKh användning avradiofrekvent energi, när det avsedda överföringsavståndet är så kort att radiovågorinte används, exempelvis beträffande butiksstöldlarm. Eftersom det för attskydda radiokommunUcation mot stömingar finns ett behov av att reglera sådanaapparater, är det angefeget med ett uttalande härom. Vidare går det som iförslaget sägs om användnmg av anläggningar på särskUda frekvenser inte atttiUämpa genereUt på angivna ISM-apparater Det är endast en Uten andel avförekommande ISM-appUkationer som arbetar inom bestämcfe, särskUt avsattafrekvensområden. Detta uttryckssätt bör därför undvUcas, viUcet gäUer särskiltdå de vilUcor som skall kunna ges vid behov kan omfatta även frekvensreglering.Luftfartsverket anför att de föreslagna åtgärdema mot störningar firånutmsmingar som alstrar radiofrekvent energi mte utgör ett tiUräckUgt skydd motstömingar av radiosystem som används inom luftfarten och som är av väsendigbetydelse för flygsäkerheten. menar att lagförslaget börkompletteras med möjUgheter tiU ingripanden mot stömingar från system somöverför information på bärvågor, bärfrekvenssystem, t.ex. CATV-sändningar(kabel-TV). Analyser av möjUga störkäUor mot för luftfarten vUctiga systemvisar enUgt att system för trådbunden sändning, t.ex.bärfrekvenssystem, utgör ett potentiellt hot. framhåller attde uttiist-ningar som avses inte primärt har syftet att sända signaler i luftenvarför radiolagen inte har kunnat tillämpas mot sådana stömingar. Även lekverkethar påpekat att anläggmngar för kabelsändning (t.ex. kabel-TV inkl.festighetsnät) är en stömingskälla som kan bereda stora problem för bl.a.luftfartsradio och luftfartsradionavigering. Det är enUgt angelägetatt lagförslaget formuleras på ett sådant sätt att anläggmngar förkabelsändning omfattas. SEK anser att det som anges avseende radiomottegarebör specificeras. Ett tillräckligt och nödvändigt vUlkor bör vara attradiomottagare tiU följd av utsttålning av radiofrekvent energi inte fårförorsaka stömingar av radiomottagning inom en sändares tackningsområde.Sådana störningar anses förekomma om utstrålad radiofrekvent energi överstigervissa vedertagna gränsvärden som finns angivna som svensk standard. Det tordeinte vara förerdigt med ovan nämnda princip att genereUt tvinga framavstömingsåtgärder i de fall utiusbiingen uppfyUer kraven vad avser gränsvärdenmen ttots detta stör radiokommunikation. Skälenför mitt förslag: Någoni svensk författning intagen definition av vad som skaU avses med stömingar påradiokommunikation finns inte. TiU stor del kan begreppet anses självdefinierat ochi den mån det dämtöver har funnits behov av att Prop. 1992/93:200 ha enallmän bestämning har det ttoligtvis hänvisats tiU definitionema i detintemationeUa radioreglementet (RR). I detta definieras begreppen "Interference"och "Harmfiil Interference" enUgt följande: Interference:The effect of unwanted energy due to one or a com-bination of emissions,radfetions, or inductions upon reception in a radiocommunication system,manifested by any performance degracfe-tion, misinterpretation, or loss ofinformation which could be extracted in me absence of such unwanted energy. HarmfalInterference: Interference which endangers me fiinctioning of a radionavigationservice or of omer safety services or seriously degrades, obstmcts, orrepeatedly mtermpts a radiocommunication service operating in accordance wimmese Regulations. Kortuttryckt kan stömingar på radiokommunikation sägas vara skadUg påverkan påradiokommunUcation tiU följd av oönskad radioutsändning, annan radiofrekventstrålning eUer induktion. Densvenska regleringen gäUande stömingar på radiokommunikation kan sägas innebäraatt åtgärder mot sådana stömingar vidtas ur två olika perspektiv. Å ena sidansyftar tilldehiingen av frekvensutrymme och fastställandet av tekniska krav påradiosändare CKh radiomottagare inom ramen för tUlståndsgivningen enligtradiolagen (1966:755) tiU att olika radiosändare och radiomottagare skall kunnafungera utan risk för inbördes störning. Å andra sidan finns foreskrifter omatt elektrisk materiel skaU utföras så att stömingar på radiokommunikationfirån den materielen förebyggs. Sismämnda bestämmelser finns iradiostömingsförordningen (1985:625). Genom den antagna lagen(1992:1512) om elekttomagnetisk kompatibiUtet ges regeringen eUer denmyndighet som regeringen bestämmer bemyndigande att meddela sådanaföreskrifter EnUgt1 § radiostömingsförordningen gäller att elektrisk materiel som kan orsakaradiostömingar genom elekttomagnetiska vågor skall utföras så att sådanastömingar förebyggs. Denna bestämmelse har karaktär av allmän riktlinje.Elsäkerhetsverket får, efter samråd med , föreskriva att stömingarpå radiokommunikation fiän sådan materiel som avses i I § inte får överskridaen viss nivå eller att materielen skaU var utförd på visst sätt. Påpekas böratt radiostömingsförordningen inte är avsedd att reglera tekniska vUUcor förradioanläggningar fömtom mndradiomottagare. I3 § radiostömingsförordningen sägs att, om inte föreskriverannat, materiel som skaU vara avstörd skaU ha registterats för att få saluföraseUer hyras ut för användning mom landet. får vid viteförbjuda den som saluför eUer hyr ut elektrisk materiel, som inte uppfyUerföreskrivna krav om avstöming eUer som mte har registterats, från att fortsättasaluförandet eUer uthyrningen. Den nyssnänmda lagen omelekttomagnetisk kompatibiUtet har kommit tiU i syfte att implementera EG:s direktiv avseende sådan kompatibUitet (89/336/EEG). Enligt detta s.k. EMC-dtiektiv skaU elek ttoniska apparater och utmsttiingar vara så konstmerade att den elektriska »- störning som de alstrar inte överstiger en nivå som tiUåter radio- och tele- utmstiiing samt andraapparater att ftmgera som avsett. Vidare skall de Prop. 1992/93:2(K) ha entillräckUg mbyggd tåUghet mot elekttomagnetiska störningar för att fungera somavsett. Det s.k. EMC-direktivet fömtsätter total harmonisering. att en medlemsstat mte får hindra att apparater som uppfyUer de väsendigakraven i direktivet ckU somkonttoUerats i enUghet med föreskrivna förfaranden sfepps ut på marknaden ochtas i bmk. Direktivetom elekttomagnetisk kompatibiUtet är betydUgt vidare änradiostömingsförordningen. E)et är också övergripande tiU sin karaktär i detavseendet att det berör produkter inom flera olika sektorer Således omfettardu-ektivet aUa slag av elektriska och elekttoniska apparater Detta mnebär attdet formeUt sett omfattar cKkså regleringen av de frekvensmässiga förhåUandenaför radioanläggningar. Direktivet syftar emeUertid inte tiU att reglera denutsändning av elekttomagnetiska vågor som sker fiän radiosändare (prop.1992/93:47, s. 15). Över huvud taget avser direktivet inte att regleraanvändnmgen av önskade signaler, inkl. ledningsbundna sådana. Viden jämförelse mellan de olika regleringama, dvs. den nu gäUande radiolagenresp. lagen om elekttomagnetisk kompatibUitet och radiostör-ningsförordningenkan konstateras att radiolagens bestämmelser dels avser en annan gmpp avpotentieUa störkäUor än de som berörs av de andra författningama, dels ärinriktad på det enskUda innehavet och användningen av utrustningen medan lagenom elekttomagnetisk kompatibiUtet och radiostömingsförordningen reglerar ihuvudsak rätten att saluföra eUer hyra ut viss materiel. 4.13.2Kompletterande bestämmelser om störningar på radiokommunikation Inomramen för en reglering om radioanvändning är det natorUgt att överväga ävenfrågor om störmngar på radiokommunUcation. Frånvaron av oönskad strålning är juen fömtsätming för att radiokommunikationen skaU kunna fungera som avsett.LUcsom uttedningen anser jag att det firms ett behov av kompletterandebestämmelser om stömingar på radiokommunikation. EnsärskUd fiäga i detta sammanhang är i vilken författning regler om sådanastörningar bör ges. Under remissbehandlingen har förslag förts fram om attdessa fiägor bör regleras endast i lagen (1992:1512) om elekttomagnetiskkompatibiUtet. En betydelsefull utgångspunkt härvidlag bör enUgt min meningvara vilket syfte som reglema har. LämpUgt är namrUgtvis också att så långtmöjUgt sträva efter en sammanhåUen reglering av störningar i etem av annat slagän sådana som har sm gmnd i användning av radioanläggningar och andraanläggnmgar avsedda att alstra radiofrekvent energi. Radiofrekvent energi, dessalstring och användning Prop. Radiofrekventenergi omfattar aUa elekttomagnetiska svängningar som alstras inomfrekvensområdet 9 kHz-3 000 GHz (radiofrekvensspektmm). Även om begreppeturspmngUgen mest var förknippat med radiovågor, används det heltgenereUt, aUtså även när överföringen är ledningsbunden eUer sker på så kortavstånd att den av svängningarna alstrade energin i huvudsak överförs tiUmottagningspunkten av närfältet, inte av flärrfältet (radiovågen). Även inutiradiosändare är det fiäga om radiofrekvent energi (elekttomagnetiskasvängningar). Någon radiovåg existerar mte förrän energm har lämnat antennen.Således kan begreppet radiovågor användas endast när en våg har etablerats, dvs.i regel när avståndet meUan sändare ckU mottagareär flera meter och när dessutom överföringen sker utan att det används särskUtanordnad ledare. AUalstring och användning av radiofrekvent energi, oberoende av området, kanorsaka stömingar på radiokommunikation. Radiofrekventenergi alstras och används inom följande områden. -Radiokommunikation däröverföring meUan sändare och mottagare sker med radiovågor, via bärvågen, mendär såväl sändare som mottagare i förening med bärvågen oundvUdigen sombieffekt alsttar radiofrekvent energi på andra frekvenser än bärvågens, vilkenenergi breder ut sig som radiovågor men också närfältsmässigt eUerledningsbundet. -Annan kommunUcation däröverföring sker ledningsbundet, t.ex. i nät för kabel-TV inkl. fastighetsnät,eUer där överföring sker genom närfaltet från sändarens antenn och inte viaradiovågor, t.ex. butiksstöldlarm eUer lokala personsökningsanläggningar -Användning av radiofrekventenergi som inte överförs för kommunikation utan för alstring av olika formerav värme för industrieUt, vetenskapligt eUer medicinskt ändamål och däröverföring för de flesta applUcationer, utom i mikrovågsugnar, sker mednärfaltet, t.ex. i pfestsvetsar och kortvågsbehandlingsapparater Läckning frånsådana värmeapparater medför att utstrålning av radiovågor sker liksomutbredning vfe elnätet på såväl arbetsfrekvensen som dess övertoner Detsammagäller för användning av radiofrekvent energi för apparaters intema fimktion. Inomsamdiga angivna områden sker alstringen och användningen av radiofrekventenergi avsUctiigt. I de två försmämnda fåUen avser alstring och användningkommunikationsändamål. Fömtom anläggningar med avsUctUg alstring förekommer enoavsUctUg alstring av radiofrekvent energi i aUa elektriska anläggningar ttotsatt dessa inte är avsedda att använda sådan energi. Stömingar påradiokommunikation kan, som sagts, orsakas av anläggningar som användsinom något av dessa områden. Radioanvändning förkommunikationsändamål Prop. Jaghar i mina i det tidigare redovisade överväganden om gmndema förtiUståndsgivning för användning av radio framhåUit att en gmndläggandeutgångspunkt för tiUståndsgivningen skaU vara att annan radioanvändning inteblir skadUgt påverkad. För radiosändare som är avsedda att användas förradiokommunikation CKh därmed jämstäUd funktion (radar m.m.) bör de regler somdärvid har föresfegits leda tiU att det finns goda fömtsättningar för attsådana anläggningar inte skaU komma att störa annan radiokommunikation. NågonftiUkomUg stömingsfrihet fiän sådana radiosändare kan dock knappast aUtiduppnås. Vissa radioanvändningar, t.ex. sådana som inte tiUdelas en egenfrekvens utan är hänvisade tiU gemensamma frekvenser, kan namriigtvis interäkna med fiiUständig frihet frän påverkan från andra radiosändare. EnhuvudsakUg inriktning av regleringen är att radioanvändningen genom tekniskaföreskrifter för såväl sändare som mottagare skaU ske på sådant sätt att andraradioanvändare inte störs. Den nya reglering som jag föreslår innebär i dettahänseende inte någon ändring i förhållande tiU nuvarande ordning. Ävenom tiUståndsprövningen görs omsorgsfullt och med beaktande av den kunskap somfinns om pågående radioanvändning kan det inte uteslutas att också sådanradioanvändning som sker i enUghet med tiUståndsviUkoren kan komma att störaannan radioanvändning. Detta kan ha sin gmnd i nya och svårfömtsägbara effekterav radioanvändningen eUer bero på att de genereUa tekniska krav som ställs påradioanläggningar är kompromisser av ekonomiska skäl. För att sådana effekterspåverkan på andra radioanvändningar skall minimeras bör den störanderadioanvändaren vara skyldig att ombesörja att avstöming sker Är det mte möjUgtatt helt undvUca stömingar och inte lämpligt att byte frekvens skaU reduktion skeså långt det är möjligt. Dessa skyldigheter för sändarinnehavaren bör dock integå hur långt som helst. Visar det sig att den mottagare som störs inte uppfyUerrimliga tekniska krav bör innehavaren av den "störande" sändareninte lastas. Underremissbehandlingen har akmaUserats frågan om tillkommande eUer urspmngUgatiUståndshavare skaU ha att vidta åtgärder i en stömingssimation. EnUgtmin mening bör som framhållits utgångspunkten här vara att pågåendetiUåten radioanvändning får styra de villkor som ges nya tiUståndshavare. NärtiUstånd meddelas kommer det aUtså an på tiUståndsmyndigheten att inte getiUstand tiU radioanvändning som exempelvis frekvensmässigt Ugger så nära annantiUåten sådan användning att stömingar kan uppkomma. Detta gäller självfaUet iförhåUande tiU pågående radioanvändning. Men det gäller också planerad radioanvändningsom enUgt vad som är känt kan förväntas komma att tiUåtas och tas i bmk. Detfinns här anledning att påminna om möjUgheten att i undantegsfåU ändra givnatiUståndsvillkor på gmnd av förändringar i radiotekniken. Beträffandestömingssimationer av nu aktoeUt slag är det i regel så att de uppkommer genomen nyeteblerad radioanvändning. Det är därför namrUgt att, såsom påpekats avvissa remissinstanser, det i första hand 16 1992/93. bUr tiiUkommandetiUståndshavare som den föresfegna bestämmelsen om Prop. 1992/93:200stömingar på radiokommunUcation tar sikte på. Påmotsvarande sätt som bör gäUa beträffande radiosändare skaU den som innehar ochanvänder en radiomottagare, vars lokalosciUator eUer annan osciUator inte ärtiUräckUgt avstörd CKh därför ger upphov tiU störning i annans mottagning, setiU att mottagaren inte längre kommer att störa. Detta kan ske genom attstömingskäUan åtgärdas eUer att förändringar i övrigt görs beträffande denstörande mottagaren eUer dess anteim. För att stömingar skaU kunna åtgärdaseffektivt CKh det därmed skaU bU möjUgt att på bästa sätt umyttja radiomedietbör tiUståndsmyndigheten ha möjUghet att förelägga stömingskällans innehavareatt vidta åtgärder för att stömingama skaU upphöra eUer nedbringas tiU vad somfår anses vara rimUgt med hänsyn tiU tekniska och ekonomiska utgångspunkter Ettsådant föreläggande bör kunna förenas med vite. En bestämmelse härom bör tas ini lag. Någon närmare specificering av angivna krav anser jag inte lämpligt attte in i lag. bör vid tiUämpningen av bestämmelsen oftakunna utgå från antagna standarder som rör radiomottagare. Defrågor som berörts i det föregående anser jag ha ett så namrligt samband medsyftet med regleringen i övrigt om radiokommunUcation och med de övervägandensom skall göras vid tUlståndsgivningen att föreskrifter bör ges i fegen omradiokommunikation. Enradiosändare tUldelas vid tiUståndsgivningen en viss frekvens, s.k.bärvågsfrekvens. För att det skall vara möjUgt att överbringa mformation medhjälp av radiovågor måste bärvågen moduleras. Detta är fömtsättningen för aUradiokommunikation och utgör gmnden för detta begrepp. I de fåU endast en renomcxlulerad bärvåg utsänds kan det inte sägas röra sig om eninformationsöverföring. Det kan dock tänkas att den som viU störa ut en vissradiokommunUcation sänder ut en bärvåg på den frekvens som används som bärvågsfrekvensför radiokommunikationen. Denna bärvåg är ofta försedd med en störandemcxlulering som inte innehåUer information. För att det inte skaU råda någontvekan om att radioanvändning, vars syfte endast kan vara att störa tiUåtenradiokommunikation, inte skaU få förekomma, bör det i lagen ges möjUghet attföreskriva förbud mot innehav och användning av en elektrisk anläggning som äravsedd att sända ut radiovågor för annat syfte än radiokommunikation eUer förvärmealstring i mikrovågsugnar e.d. För exempelvis provningsändamål ilaboratorier bör emeUertid finnas möjUghet att i StäUet för förbud kunna ställaupp bestämda krav för fältstyrkenivå m.m. Även denna fråga har sin utgångspunkti användning av radio för kommunikationsändamål CKh bör regleras i lagen omradiokommunikation. Användningav radiofrekvent energiför annat än radiokommunikation Prop. Såsomredan redovisats används avsUctUgt alsttad radiofrekvent energi fömtom förradiokommunikation, dvs. kommunikation med radiovågor, för ledningsbundenkommunikation och för närfåltsöverförd kommunikation. Genom sin karaktär avkommunUcation behövs för dessa användningar föreskrifter som i principöverensstämmer med den reglering som behövs för radioanläggningar. Regleringenssyfte är att radiokommunikation inte skaU störas och bör omfatta t.ex.bestämmelser om frekvenser och tiUåten feckande utstrålning på bärfrekvens ckU övertoner TiUäggas bör att varkenEG:s du-ektiv om elekttomagnetisk kompatibiUtet eUer den nyUgen antagna fegen(1992:1512) om elekttomagnetisk kompatibUitet innefattar någon reglering avönskade signaler CKh dessas egenskaper Underremissbehandlingen har det förts fram synpunkter om att de av uttedningenföreslagna åtgärdema mot stömingar från kommunikationssystem, specieUt nät förkabel-TV o.d., som med radiofrekvens överför information ledningsbundet inte ärtiUräckUga för att skydda luftfårtsnavi-gering och luftfartsradio motstömingar. Eftersom dessa är av betydelse för flygsäkerheten, anses behovföreUgga av att kunna ingripa med förebyggande åtgärder mot sådana stömingar,bl.a. Ävenjag anser det angeläget med säkra kommunUcationsförhåUanden för luftfartenliksom för andra användningar av radiokommunUcation. Jag delar således den uppfatmingsom kommit fram under remissbehandlingen att åtgärder bör kunna vidtasbettäffande stömingar från t.ex. bärfrekvenssystem. Närdet gäUer alstring och användnmg av radiofrekvent energi för andra ändamål änkommunUcation är förhåUandena något annorlunda men fortfarande snarlika de förradiokommunikation. SpecieUt gäUer det för anläggningar där höga radiofrekventaeffekter används, vilket innebär att inte bara arbetsfrekvensen utan även dessövertoner medför stor risk för stömingar. För sådana anläggningar anser jag,lUcsom uttedningen, att användning skaU få ske endast under bestamda villkorBland villkoren mgår då frekvenstiUdelning.