prop · GF03126 · 1992-01-01 00:00:00 — 1. sammanslutningar inrätta och föra personregister som innehåller sådana uppgifter om medlemmars politiska uppfattning, religiösa tro eller övertygelse i övrigt som utgör grunden för medlemskapet i sammanslutningen, 2. myndigheter inom hälso- och sjukvården för vård- eller behandlingsändamål inrätta och föra personregister som innehåller uppgifter om någons sjukdom eller hälsotillstånd i övrigt, 3. myndigheter inom inrätta och föra personregister som innehåller uppgifter om att någon fått ekonomisk hjälp eller vård inom , 4. läkare och tandläkare inrätta och föra personregister som innehåller sådana uppgifter om någons sjukdom eller hälsotillstånd i övrigt som de har erfarit i sin yrkesverksamhet, 5. arbetsgivare använda personregister som förs för löne- och personaladministrativa ändamål för att ta fram sådana tidsuppgifter om arbetstagares sjukfrånvaro som behövs som underlag för att arbetsgivaren skall kunna fullgöra sitt rehabiliteringsutredningsansvar enligt 22 kap. 3 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft . . . Lag om ändring i datalagen (1973:289) Härigenom föreskrivs att 2 a § datalagen (1973:289)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tillstånd av datainspektionen behövs inte för personregister vars inrättande beslutas av eller regeringen. Innan sådant beslut fattas skall dock yttrande inhämtas från datainspektionen i fråga om register som skall innehålla uppgifter som avses i 2 § andra stycket. Tillstånd behövs inte heller för personregister som har tagits emot för förvaring av en arkivmyndighet. Utan hinder av 2 § andra stycket 1 får 1. sammanslutningar inrätta och föra personregister som innehåller sådana uppgifter om medlemmars politiska uppfattning, religiösa tro eller övertygelse i övrigt som utgör grunden för medlemskapet i sammanslutningen, 2. myndigheter inom hälso- och sjukvården för vård- eller behandlingsändamål inrätta och föra personregister som innehåller uppgifter om någons sjukdom eller hälsotillstånd i övrigt, 3. myndigheter inom inrätta och föra personregister som innehåller uppgifter om att någon fått ekonomisk hjälp eller vård inom , 4. läkare och tandläkare 4. läkare och tandläkare inrätta och föra inrätta och föra personregister som personregister som innehåller sådana innehåller sådana uppgifter om någons sjukdom uppgifter om någons sjukdom eller hälsotillstånd i eller hälsotillstånd i övrigt som de har erfarit i övrigt som de har erfarit i sin yrkesverksamhet. 5. arbetsgivare inrätta och föra personregister för löne- och personaladministrativa ändamål, även då användningen innefattar att sådana tidsuppgifter om arbetstagarens sjukfrånvaro tas fram som behövs för att arbetsgivaren skall kunna avgöra om han skall påbörja en rehabiliteringsutredning enligt 22 kap. 3 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen skall tillämpas även på sådana personregister för löne- och personaladministrativa ändamål som inrättats före ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i datalagen (1973:289). Förslaget har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: Genom det remitterade förslaget till lagtext avses att göra ett undantag från vad som eljest skulle gälla enligt bestämmelsen i 2 § andra stycket 1 i datalagen. Denna bestämmelse har sin utgångspunkt i vad ett personregister innehåller. Det nu föreslagna undantaget bestäms däremot av registrets användning. Enligt vad som framgår av remissprotokollet har det redan ansetts att personregister med sådant innehåll som är i fråga i och för sig faller utanför det tillståndstvång som följer av 2 § andra stycket 1. Med hänsyn härtill och för att bättre anpassa det nu föreslagna undantaget till lagens systematik föreslår lagrådet att den nya punkten 5 i 2 a § tredje stycket får nedan angiven lydelse. Vad gäller ifrågavarande uppgifter för annan användning än den som är aktuell innebär den av lagrådet föreslagna lydelsen en kodifiering av vad som redan ansetts gälla. ''''''''5. arbetsgivare inrätta och föra personregister för löne- och personaladministrativa ändamål, såvida registret inte innehåller andra uppgifter om en arbetstagares sjukdom än tidsuppgifter om hans sjukfrånvaro.'''''''' Utdrag ur protokoll från regeringssammanträde Ny lagstiftning om arbetstagares sjukdomsfall m.m.5 1 Lagen omtryckt 1982:446 2 Lagen omtryckt 1982:446 1 Lagen omtryckt 1982:446 Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över departementspromemorian (Ds 1990:56) Följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen Yttranden över promemorian har till avgetts av justitiekanslern, , datainspektionen, , , arbetsdomstolen, statens va-nämnd, , statskontoret, , hovrätten över och , , , , kammarrätten i , ombudsmän (justitieombudsmannen ), , , föreningsbankers förbund, , stadshypotekskassa, , och . Förslaget till registerlag som remitterades till datainspektionen för yttrande enligt 2 a § datalagen Förslag till Lag om register för betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs följande. 1 § För handläggning hos kronofogdemyndigheterna av mål enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall med hjälp av automatisk databehandling föras ett register för varje kronofogdemyndighet. Registret får användas även för planering och uppföljning av verksamheten samt för annan framställning av statistik. Uppgifter i registret om utslag i målen får användas som underlag för verkställighet enligt utsökningsbalken. För de ändamål som anges i 2 § andra stycket får med hjälp av automatisk databehandling föra ett centralt fördelningsregister. 2 § Varje kronofogdemyndighet förfogar över sitt register. förfogar över fördelningsregistret. får för kronofogdemyndigheternas räkning ta emot sådana ansökningar och återkallelser av ansökningar som görs på medium för automatisk databehandling och överföra dem till kronofogdemyndigheternas register. Innehållet i kronofogdemyndigheternas register 3 § En kronofogdemyndighets register får innehålla uppgifter om sökanden och svaranden i målet. Förs partens talan av ställföreträdare, får registret innehålla uppgifter om denne. 4 § För en fysisk person får i registret anges 1. namn, adress, yrke och personnummer eller, när uppgift om personnummer saknas, särskilt registreringsnummer, 2. adress till arbetsplats och annan adress där parten kan anträffas för delgivning genom stämningsman, 3. telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen, 4. förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med parten. 5 § För en juridisk person får i registret anges firma, adress, telefonnummer och organisationsnummer eller, när uppgift om organisationsnummer saknas, särskilt registreringsnummer. För den juridiska personens ställföreträdare får anges uppgifter enligt 4 §. För ett dödsbo får även registreras den avlidnes personnummer. 6 § Företräds en part av ett ombud, får i registret anges ombudets namn, adress och telefonnummer. Dessa uppgifter får också anges för ingivaren av målet, om denne är någon annan än parten eller ombudet. 7 § Utöver de uppgifter som anges i 4--6 §§ får registret innehålla uppgifter om 1. målnummer, inkomstdatum, handläggningsställe, ansökningsavgift och saken, 2. yrkanden i målet och grunden för dem, 3. handlingar som inkommer i målet, 4. handlingar som skickas ut i målet, 5. delgivning och frister, 6. beslut och utslag som meddelas i målet, 7. annat som tillförs målet och är av betydelse för handläggningen. Registret får även innehålla de tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålen med registret. 8 § Vad som sägs i 3--7 §§ skall i tillämpliga delar gälla även fördelningsregistret. 9 § har terminalåtkomst till kronofogdemyndigheternas register. En kronofogdemyndighet har terminalåtkomst till uppgifter i en annan kronofogdemyndighets register 1. om att mål mot någon som är svarande i ett mål vid den egna myndigheten handläggs vid den andra kronofogdemyndigheten och 2. om adress till svaranden i pågående och avgjorda mål vid den andra myndigheten. 10 § Vid sökning i en kronofogdemyndighets register får som sökbegrepp användas endast namn, personnummer, organisationsnummer, särskilt registreringsnummer, målnummer, sökandens eller ingivarens referensnummer, ingivarens kodbeteckning, målets inkomstdag, dagen för målets avgörande, bevakningstider och uppgifter om målets art. får som sökbegrepp i en kronofogdemyndighets register inte använda uppgifter om sökanden eller svaranden i målet. Regeringen får föreskriva att även andra uppgifter får användas som sökbegrepp för de ändamål som anges i 1 § första stycket andra meningen. Vid sökning i fördelningsregistret får som sökbegrepp användas endast målnummer, sökandens eller ingivarens referensnummer, ingivarens kodbeteckning och målets inkomstdag. 11 § För redovisning till sökanden i målet får uppgifter i ett register lämnas ut på medium för automatisk databehandling. I övrigt får uppgifter i ett register lämnas ut på medium för automatisk databehandling endast om detta följer av lag eller förordning eller regeringen har medgett det. Regeringen får uppdra åt datainspektionen att lämna sådant medgivande i fråga om uppgifter som inte omfattas av sekretess. Datainspektionens beslut får överklagas till regeringen. 12 § har inte skyldighet att beträffande register enligt denna lag lämna underrättelse enligt 10 § datalagen (1973:289). 13 § Uppgifter om utslag i mål om betalningsföreläggande skall gallras ur en kronofogdemyndighets register före utgången av juni månad kalenderåret efter det att utslaget meddelades. I övrigt skall uppgifter om mål om betalningsföreläggande och handräckning gallras ur registret före utgången av juni månad kalenderåret efter det att målet avgjorts av kronofogdemyndigheten. Uppgifter skall gallras ur fördelningsregistret när de överförts till en kronofogdemyndighets register. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Datainspektionens yttrande enligt 2 a § datalagen över förslag till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning och lag om ändring i utsökningsregisterlagen, m.m. Datainspektionen har anmodats att avge yttrande enligt 2 a § datalagen (1973:298) över förslag till registerlag för betalningsföreläggande och handräckning samt över förslag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617). har inspektionen beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss om följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen. Datainspektionen tillstyrker förslaget till ändring i utsökningsregisterlagen, dock med en viss rättslig begränsning av sökbegrepp. Datainspektionen tillstyrker förslaget till registerlag för den summariska processen under förutsättning att frågorna om förfoganderätt, registeransvar och s.k. 10 §-utdrag regleras i enlighet med vad inspektionen anfört. Beträffande de delar av förslaget, som datainspektionen beretts tillfälle att yttra sig över i övrigt, har inspektionen inte funnit anledning till erinringar. Förslaget till ändring i utsökningsregisterlagen Ändringen innebär att utsökningsregistret föreslås få innehålla uppgift om gäldenärens arbetsgivare. Motivet för ändringen är betydande rationaliseringsvinster för kronofogdemyndigheterna. Mot detta intresse skall vägas det intresse den enskilde kan ha av skydd för sin personliga integritet. Såsom konstaterats i den allmänna motiveringen till det remitterade förslaget kan uppgift om arbetsgivare knappast sägas vara en särskilt integritetskänslig uppgift. Mot bakgrund av att kronofogdemyndigheten ändå vid beslut om utmätning eller införsel i lön måste ha tillgång till denna uppgift för att ange den i sitt beslut, kan riskerna för integritetsintrång inte sägas öka i avgörande mån om uppgiften också får föras in i utsökningsregistret. Vid en avvägning mellan dessa motstående intressen finner datainspektionen därför att utsökningsregistret bör få innehålla uppgift om gäldenärens arbetsgivare. Som arbetsgivare i utsökningsregistret kan en enskild person komma att antecknas. Beträffande honom gäller då rätten att enligt 10 § datalagen få underrättelse om innehållet i personuppgift, som ingår i registret och innefattar upplysning om honom. Den ordning som föreslagits, nämligen att uppgift om arbetsgivare inte skall vara sökbar, är därför inte godtagbar om begränsningen görs generellt. Datainspektionen föreslår därför i stället en rättslig begränsning på så sätt att kronofogdemyndigheten får befogenhet att använda uppgift om arbetsgivare som sökord endast i den mån det behövs för att myndigheten skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt datalagen. Tilläggas kan att en sådan begränsning givetvis inte inskränker myndighetens skyldigheter enligt tryckfrihetsförordningen. Förslaget till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning Datainspektionen har tidigare (1991:01--08 DI:s dnr 5987--90) yttrat sig över promemorian Ds 1990:56 ''''''''Följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen''''''''. Det nu remitterade förslaget skiljer sig från det tidigare bl.a. på så sätt att det nu förutom inrättandet av ett handläggningsregister hos envar kronofogdemyndighet också föreslås ett centralt fördelningsregister hos (). Båda slagen av register kommer att vara personregister i datalagens mening. Datainspektionen har i och för sig ingenting att invända mot denna lösning. Även med den nu föreslagna regleringen har dock datainspektionen funnit anledning till följande påpekanden. Registrets ändamål (1 §) och sökbegrepp (10 §) I den lydelse ändamålsbestämmelsen hade i det ursprungliga förslaget nämndes tillsyn som ett av registerändamålen. Detta ändamål återfinns inte i det nu remitterade förslaget. Oaktat detta omnämns just tillsyn på ett flertal ställen i specialmotiveringen (s. 29--32). Om det är avsikten att RSV skall få använda kronofogdemyndigheternas register även för tillsynsändamål, anser datainspektionen att detta bör framgå också av lagtexten. Motsatsen skulle nämligen få till konsekvens att RSV:s tillgång till kronofogdemyndigheternas register för tillsyn begränsades på så sätt, att denna tillsyn inte fick utövas genom att RSV använder kronofogdemyndigheternas tekniska utrustning eller egen utrustning och egna program (jfr DI:s beslut --12--07 som bifogas). I specialmotiveringen (s. 31) sägs att RSV i egenskap av utvecklare av det datasystem som kronofogdemyndigheterna skall använda, kommer att besitta de största kunskaperna om hur systemet är uppbyggt och fungerar. Datainspektionen ifrågasätter inte detta. Inspektionen vill dock påpeka att detta inte i sig medför att RSV i de avseenden som behandlas kan påstås ha andra behov av tillgång till systemet än vad som gäller för vilket serviceföretag som helst i förhållande till en systemägare. Förfoganderätt (2 §) Enligt 2 § andra meningen i förslaget till registerlag får RSV för kronofogdemyndigheternas räkning ta emot ansökningar som görs på ADB-medium samt föra in dessa i det centrala fördelningsregistret för överföring till kronofogdemyndigheternas register. Såsom påpekades i inspektionens remissyttrande över promemorian innehåller lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning inte någon bestämmelse av innebörd att ansökan får göras hos annan än kronofogdemyndighet. Det saknas alltså i den lag som reglerar det materiella förfarandet stöd för att RSV skulle vara behörigt att ta emot sådana ansökningar. Såsom det också påpekades då gäller detta självfallet oavsett om ansökningarna sker på ADB-medium eller ej. Regleringen i datalagen innebär att en myndighet inte får föra ett personregister som inte är ett stöd eller en hjälp för den verksamhet myndigheten är ålagd att bedriva. I det nu aktuella fallet innebär detta, att det saknas behov för RSV att föra det centrala fördelningsregistret, eftersom RSV inte har behörighet att ta emot ansökningarna. Med den utformning som 2 § i förslaget till registerlag fått blir således regleringen i de båda lagarna motsägelsefull och vilseledande. Datainspektionen anser att detta bör rättas till. Registeransvar (2 §) och terminalåtkomst (9 §) I yttrandet över promemorian redovisade datainspektionen som sin principiella inställning, att RSV inte borde ha något registeransvar för de hos kronofogdemyndigheterna förda handläggningsregistren. Detta sades också vara den uppfattning som låg bakom den föreslagna regleringen. Datainspektionen redovisade också utförligt varför den föreslagna regleringen inte kunde sägas överensstämma med vad som åsyftats och hur en sådan ordning enligt inspektionens uppfattning skulle kunna åstadkommas. I det nu remitterade förslaget har den tidigare principiella ståndpunkten frånfallits och RSV åläggs ett registeransvar för kronofogdemyndigheternas register tillsammans med envar av dem. RSV:s förfoganderätt över dessa register begränsas dock med utgångspunkt från den hantering som de s.k. bandmålen föranleder, vilket också kommer till uttryck i lagtexten (2 § andra st). I specialmotiveringen utvecklas detta närmare på så sätt att där sägs att RSV:s registeransvar begränsas för kronofogdemyndigheternas register och det sägs att ansvaret ''''''''sträcker sig givetvis bara så långt som påkallas av RSV:s möjligheter att påverka innehållet i registren''''''''. Det nu sagda innebär en uppdelning av registeransvaret på ett sätt som datainspektionen inte tidigare sett exempel på. Konstruktionen innebär också att det blir förenat med praktiska och tekniska svårigheter för RSV att fullgöra de skyldigheter som datalagen lägger på den registeransvarige. Detta visar sig också i detta fall t.ex. genom undantagsbestämmelsen i 12 § som befriar RSV från en av de grundläggande bestämmelserna i datalagen nämligen skyldigheten att lämna registerutdrag. I förarbetena till datalagen (prop. 1973:33 s. 76 och 119) tolkas förfogandebegreppet. Den vägledande principen för att avgöra om någon förfogar över ett personregister är alltså att den som antingen själv eller genom någon annan kan gå in i ett register och förse det med uppgifter och därigenom påverka innehållet i registret samt överföra det till läsbar form också är den som förfogar över registret och därmed är registeransvarig. Varken i förarbetena till datalagen eller i den praxis som utvecklat sig beträffande registeransvarighetsbegreppet finns -- enligt datainspektionens uppfattning -- täckning för den tolkning som gjorts i detta fall, dvs. att registeransvaret skulle begränsas till de uppgifter som RSV själv för in i registren men vara uteslutet beträffande övriga uppgifter om samma registrerad. Den föreslagna lösningen, som princip, skulle för övrigt få olyckliga konsekvenser på många sätt när det gäller att skydda den enskilde mot intrång i den personliga integriteten. Frågan om 10 §-utdrag har redan nämnts. Vidare skulle den enskilde som begär rättelse eller skadestånd kunna mötas av invändningen att han vänt sig till ''''''''fel'''''''' registeransvarig. I sämsta fall skulle han för att uppnå sin rätt tvingas förebringa utredning vilken av de registeransvariga som förfogar över den del av registret där felet uppstått. Liknande problem skulle också uppstå i de fall då frågor om utkrävande av det straffrättsliga ansvaret uppkommer. Datainspektionen avstyrker därför bestämt den föreslagna lösningen. Även med den reglering som det nu remitterade förslaget innehåller kvarstår RSV:s rätt och möjligheter att påverka kronofogdemyndigheternas register. Därmed kvarstår också att RSV blir registeransvarigt för registren, låt vara att ansvaret är gemensamt med envar av kronofogdemyndigheterna. Datainspektionen vill i detta sammanhang peka på att det finns lösningar även om man håller fast vid den ursprungligen angivna principiella ståndpunkten, nämligen den att registeransvaret för kronofogdemyndigheternas register endast skall åvila dessa myndigheter var för sig. Sålunda kan överföringen från det centrala fördelningsreigstret genom olika tänkbara tekniska lösningar ordnas så att RSV fördelar ansökningarna i sitt register eller i en till registret knuten s.k. brevlådefunktion, där sedan kronofogdemyndigheterna själva hämtar uppgifterna och för in dem i sina egna register. Med en sådan lösning kan endast de sistnämnda sägas förfoga över uppgifterna på ett sådant sätt att registeransvar uppkommer. För det fall att en lösning som innebär ett gemensamt registeransvar vidhålles uppkommer såsom påpekats (s. 37) svårigheter för RSV att fullgöra sin skyldighet att lämna 10 §-utdrag. Datainspektionen anser dock inte mot bakgrund av den mycket centrala roll som denna bestämmelse har för integritetsskyddet, att undantag från denna skyldighet bör ifrågakomma på grund av bristande sökbarhet, när det gäller handläggningsregistren. Däremot anser datainspektionen, när det är fråga om det centrala fördelningsregistret, att den mycket korta tid som uppgifter i detta register lagras kan vara ett sådant skäl som kan medföra befrielse från skyldigheten att lämna registerutdrag. Stöd för denna uppfattning kan också hämtas ur förarbetena till datalagen (prop. 1978/79:109 s. 24 ff). Datainspektionen skulle inte motsätta sig en undantagsregel av detta innehåll. Registerinnehåll (3--8 §§) När det gäller innehållet i registren har det i det nu remitterade förslaget gjorts vissa tillägg i jämförelse med vad som tidigare föreslagits. Datainspektionen har inga erinringar mot dessa tillägg. Inspektionen utgår dock därvid ifrån att uppgift om gäldenärens bestridande också kommer att framgå av registret i de fall då ett bestridande gjorts. Detta blir särskilt viktigt då uppgifterna kommer att lagras i registren. Terminalåtkomst (9 §) Den föreslagna regleringen innebär att en kronofogdemyndighet får ha terminalåtkomst till vissa angivna uppgifter i en annan kronofogdemyndighets register. Denna bestämmelse har tillkommit för att underlätta delgivning med svaranden och för att kunna samordna delgivning mellan de olika kronofogdemyndigheterna i flera pågående mål mot samma svarande. Bestämmelsen innebär att den kronofogdemyndighet som har ett mål mot en bestämd svarande kan undersöka om samme person förekommer hos någon av de andra kronofogdemyndigheterna i landet och i så fall vilken adress som finns antecknad hos denna andra myndighet. Denna reglering kan tyckas ha ett vällovligt effektivitetsintresse och vara motiverad i sig. När det gäller frågan om det bör föras ett register för var och en av de 24 kronofogdemyndigheterna eller ett enda för hela riket gemensamt register, konstaterades att mindre register har fördelar från integritetsskyddssynpunkt eftersom allmänhetens möjligheter att vid ett och samma tillfälle ta del av registeruppgifterna begränsas av registrets storlek (s. 30). Ett intresse av att få tillgång till uppgifter ur kronofogdemyndigheternas register kan vara borgenärers intresse av att få del av uppgifter om ansökan om betalningsföreläggande avseende en fysisk person, som inte är näringsidkare eller likställd. Sådana uppgifter kan inte -- med hänsyn till regleringen i 7 § kreditupplysningslagen (1973:1173) -- erhållas från kreditupplysningsföretagen. Med åberopande av offentlighetsprincipen kan en borgenär om den föreslagna regleringen genomförs hos en kronofogdemyndighet få uppgift om en viss person förekommer i denna kronofogdemyndighets register och därutöver även om samme person förekommer hos någon annan kronofogdemyndighet i landet. Genom bestämmelsen om terminalåtkomst motverkas alltså just det syfte man velat uppnå genom att inrätta flera regionala register i stället för ett centralt register. Datainspektionen avstyrker med skärpa en sådan reglering.