prop · GG03200 · 1992-12-31 00:00:00 — Vad som kan påvisas är emellertid att riks- och utiandsttafiken bidrartill att tacka kosmadema för den lokala trafiken även om det är förenat medbetydande svårigheter att ange hur stort dette bidrag är. OlUca beräkningssättkan här ge varierande resultat. Enkostnadsorientering av taxoma enligt nuvarande taxestmktur kan förväntas ledatiU en ökning av abonnemangsavgifterna och av priset för lokalsamtal i sambandmed sänkt pris för riks- och udandssamtal. Att kosmadsanpassa hela telefonisektomkan komma att leda tiU aUtför betungande kosmadsöknmgar för i första handhushåUen. Så länge konkurrensen är obetydlig på denna marknad finns vidare intesamma incitament tiiU effektivisering och kosmadspress som är naturliga uislaghos företag på en marknad utsatt för konkurrens. Inom den monopolUk-nandemarknaden för telefoni är det enUgt min mening inte tUlräckUgt endast med enregel om kosmadsorientering, eftersom en rencxllad kostnadsanpassning intesäger något om kosmadsnivån i sig. Isyfte att skydda hushåU och de företag som inledningsvis inte har någonaltemativ leverantör av telefonitjänsten från aUtför kraftiga prishöjningar ochfirån överprissättning på gmnd av bristande kosmads-effektivitet itillhandahållandet av tjänsten anser jag att en prisreglering inledningsvis ärnödvändig. Genom en bestämmelse i telelagen bör regeringen ges rätt att meddelaföreskrifter som innebär att det blir möjUgt att avvUca från principen omkosmadsorientering. Denna befogenhet att föreskriva om pristak skaU avse dengmndläggande telekommunikationstjänsten, dvs. telefonitjänsten tiU festanslutningspunkt. Något pristak för mobila teletjänster eUer fastateleförbmdelser skaU aUtså inte kunna föreskrivas. UppsåtUgeUer oaktsam överträdelse av en pristaksbestämmelse skaU kunna föranleda attden ansvarige döms tiU böter eUer fängelse. Jagåterkommer i det senare tiU min syn på hur en bestämmelse om pristak böranvändas (avsnitt 5.6). Men jag viU redan här peka på att en särskUd uppgiftför kommer att vara att övervaka prisutvecklingen. RUcsdagen bör ifortsätmingen informeras om prisutvecklingen och pristaket. Mittförslag: Skyldighet skall gälla för tillståndshavare som tillhandahållertelefonitjänst att på begäran upprätta samtrafik med annan tillståndshavareeller anmälningsskyldig som tillhandahåller sådan tjänst. Om den som äranmälningsskyldig upprättar samttafik med en tillståndshavare hartillståndshavaren rätt till samtrafik med motsvarande verksamhet som drivs avden anmälningsskyldige. Densom upplåter sitt nät för samtrafik avseende telefonitjänst skall ha rätt tillersättning. Ersättningen skall vara rättvis och skälig med hänsyn tillkostnadema för prestationema. Vid beräkning av ersättningen får skälig hänsyntas till kostnader för särskilda uppgifter enligt upplåtarenstillståndsvillkor. Enskyldighet att på begäran på marknadsmässiga villkor upprätta samtiafik skallgälla beträffande andra teletjänster. Denna skyldighet skall gälla mellan demsom tillhandahåller teletjänster i en omfattning som är betydande och för dessaäven i förhållande till den som är anmälningsskyldig. Om samtrafik upprättesmed en anmälningsskyldig har den som på begäran har medgett samtrafik rätt tillsamtrafik med motsvarande verksamhet som drivs av den anmälningsskyldige. Skyldigheten attbedriva samtrafik gäller inte, om sådan trafik skulle i beaktansvärdutsträckning begränsa möjligheten för den som tiUhandahåller teletjänster att iden egna verksamheten utnyttja den nätkapacitet han förfogar över. Utredningensförslag innebär en samtrafikskyldighet endast meUan tiUståndshavare och endasti fråga om telefonitjänsten. tUlstyrker uttedningens förslag beträffande samtrafikskyldighet.Verket framhåller att anledningen tUl att samttafik även på en öppen marknadkan vara aktueU för en reglering är att det festa kopplade telefonnätet utgören sådan väsentUg investering att det från samhäUsekonomisk synpunkt ärnaturUgt att detta nät står tiU andra telefonioperatörers förfogande på rimligavillkor Däremot saknas enUgt verket anledning att ha samtrafikvillkor på övrigadelar av telemarknaden, eftersom det finns en frihet att bygga eUer hyra egnanät i . Verket anser att en påtvingad samtrafik på t.ex. datanät, somger konkurrenter rätt att umyttja nätet tiU något sorts självkosmadspris, kanpåverka motivationen att bygga sådana nät. En sådan ordning skuUe därmed kunnamotverka de telepoUtiska målen. En annan sak enUgt verket är att olUcaoperatörer på helt affärsmässiga vUUcor kan komma överens om att delvis användavarandras nät för egen trafik. invänder mot begränsningen iuttedningsförslaget av samtrafikskyldigheten tiU telefonitjänsten. Telestyrelsenanser att det står i överensstäm- melse med de telepoUtiskamålen och strävandena mot öppna nät att Prop. 1992/93:200 staten får möjUghet att säkerställa att olika fysiska nät är sammankopp lade så att även andra tjänster kan erbjudas utan geografisk begränsning. Samtrafikskyldighet bör därför enligt mening gälla i prin cip aUa allmänt tiUgängUga telenät cx;h allmänt tiUgängUga teletjänster av betydelse. fiamhåUer att skyldigheten att delta i samtrafik i vissa fåU kan vara svår att uppfyUa av tekniska skäl eUer på gmnd av att kapacitet saknas. Det är enUgt mening svårt att i före skrifter fånga in de ofta tekniskt cx;h ekonomiskt kompUcerade bedöm ningar som måste göras för att avgöra om sådan skyldighet bör föreUgga och vad denna skaU avse eUer omfetta. Det mest ändamålsenUga sättet att föreskriva om samtrafik är enUgt mening att styrelsen får möjUghet tiU detta genom vUlkor i det enskUda feUet. Detta fömt sätter att tiUståndspUkten blir genereU med avseende på de tjänster som tillhandahåUs. Även Statskontoret anser att datakommunikationstjänster bör omfattas av tiUstandsplikten och därigenom innefettas i de föreslagna reglema om samtrafik. Enligt är det från konkurrens synpunkt ytterst angeläget att samtrafikskyldigheten omfattar aU televerk samhet. ifrågasätter om inte samtrafikreglema bör om fetta datatjänster IHATItL-delegationen anser att det sociala och regio nalpoUtiska ansvaret för datakommunUcation inte bör utsttäckas mer än vad som är festslaget. Däremot finns det enligt delegationen skäl att utifrån samhällsekonomisk effektivitet kunna ange vissa villkor för publika datetjänster av större omfatming, t.ex. standardiserade gränssnitt och krav på att publika datanätsleverantörer skaU vara skyldiga att öppna sina nät för samttafik tUl rimUga kosmader Internationella handelskam marens svenska nationalkommitté (ICC), och (), anser att begränsningen av skyldig heten att upplåta nät för samtrafik till telefoni är olämpUg. EnUgt ICC:s m.fl. mening bör de skyldigheter angående samttafik som bör framgå av telelagen tiUämpas endast där detta enligt tUlståndsmyndigheten firamstår som motiverat. Viss väsendig storlek CKh omfattning på verksamheten bör föreUgga uinan det kan bU aktueUt att en operatör skaU ha denna skyldighet. EnUgt Leverantörforeningen Kontor och Data, LKD, bör tele operatörerna, när det tekniskt är möjligt, vara skyldiga att medverka tiU att samtrafik kommer tiU stånd meUan de olika aUmänna teletjänster som operatörema tillhandahåUer. Samtrafikskyldighet bör föreligga för såväl telefoni som flertalet övriga aUmänna teletjänster AB NordicTel anser att det inte finns några bärande skäl för att begränsa samttafikskyldigheten tiU telefonitjänsten. Skyldigheten bör därför omfatta aUa teletjänster anser att uttedningen genom den föreslagna avgränsningen av samttafik tiU telefoni har bortsett från samttafikens betydelse för det övergripande målet om effektiva telekommunikationer är av gränsningen enligt Tele2 tekniskt obsolet och svår att tiUämpa. Den ger inte heUer utrymme för utvecklmg. Frågan om samttafik bör därför enligt Tele2 mte knytas tiU en viss teknUc. Utgångspunkten måste i stäUet vara att samtrafik skaU ske i fråga om tjänster där användamas kom munikationsfrihet annars riskerar att begränsas. betyder detta 132 enligt Tele2 att även exempelvis pubUka datakommunikationstjänster bör Myndigheten börkunna ålägga en dominerande operatör att Prop. 1992/93:200 bedriva samtrafikmed en annan operatör som så begär. BT Vbrldwide () AB anser att det fördatanät bör feststäUas en rätt för en tjänsteleverantör att ansluta sig tiUinfrastmkturägarens nät. Infirastmk-turägaren skaU således enUgt BT varaskyldig att upplåta sitt nät. TekverketfiramhåUer att både kunder och konkurrenter är starkt beroende av lokalnät, som är access tiU alfe andra abonnenter cx;h tiU konkurrentemas riks- och utlandsnät. Fortsatta investeringar i lokalnätet kan enUgt verket bara motiveras om lokalnätet som sådant är en sund ekonomisk affär där mtäktema räcker för att tacka kosmadema och ge skäUg vmst. anser att reglema om priser i praktiken endast behöver gäUa några få tjänster och endast omfetta . Vad gäUer samtrafikavgiften anser att utgångspunkten vid beräkning av avgiften bör vara de påvisbara årUga merkostnader som förorsakas för upplåtelsen av de egna resursema. Ersättningen för att etablera samtrafik mellan nät och andra telenät skaU enUgt beräknas och fördelas utgående från de merkostnader, som respektive nätagare åsamkas för att åstadkomma samtrafiken. konstaterar att en framtida ökad konkurrens på telemarknaden skuUe medföra att de möjligheter tiU korssubventionering som finns mellan lönsamma och olönsamma abonnenter minskar för . De merkosmader som samhällsåtagandet om telefonitjänsten ger upphov tiU kan enligt RRV bettaktas som i stora delar festa eUer halvfasta kosmader har låtit dessa samhäUsåtaganden avspegla sig i samtrafikavgiftema i de fåll andra operatörer umyttjar det allmänna telenätet. RRV ser olägenheter med uttedningens förslag att be tungande samhäUsåtaganden tillåts belasta samtrafikavgiftema. Detta riskerar enligt RRV:s mening att komma i konflUct med kravet på konkurrensneutrala villkor i syfte att öka effektiviteten i systemet. fiamför i huvudsak liknande synpunkter Verket fiamhåUer vidare att det bästa vore om prissättningen inte bestämdes av och andra operatörer utan anförttcxldes en neutral aktör Detta skuUe öka konkurrensfömtsätmingama. STATTEL-delegationen fram håUer att det är nödvändigt att gynna konkurrens på ett aktivt sätt. Ett sådant sätt är enligt delegationen att den dominerande aktörens konkur rensfördel balanseras genom att de särskUda åtaganden som får när det gäUer telefoni tiU hushåU inte får kompenseras via samtrafik avgifter ICC, och anser att det bör åUgga den dominerande aktören att styrka att begärda avgifter är skäUga och kostiiadsorienterade samt att utdebitering av "glesbygdsavgift" vid samtrafikarrangemang är olämpUgt. Dessa synpunkter delas av Nordic Tel. LKD framhåUer att samttafikvUlkoren bör tiUgcxlose de regler som är angivna i , dvs. vara objektiva, transparenta, icke diskriminerande, m.m. Tele2 avstyrker förslaget att det vid feststäUandet av samtrafikvillkor får tes skäUg hänsyn tiU kostiiader för särskUda uppgifter enUgt upplåtarens tiUståndsvillkor Dessa kostnader är följden av ett poUtiskt fördehiingsbeslut och bör enUgt Tele2 i princip fördelas via stetsbudgeten. I inledningsskedet bör dock , mot bakgmnd I33 av verkets storakonkurrensfördelar, enUgt Tele2:s mening åläggas att tiUhandahåUa denna tjänst utan särskUd ersättning. Förbund, framhåUer attäven om en aktör har en dominerande staUning får detta inte vara ettskäl att undergräva hans konkurrensfömtsättningar vid feststäUande avsamtrafikvUUcor BT anser att samtrafikavgiftema skaU vara kosmadsbaserade.EnUgt BT:s mening kan samtrafikavgifter användas som en mekanismför att finansiera ett åtagande om telefoni tiU BT framhåUer dock atten sådan lösning endast bör vara temporär i avvaktan på att en totaltarifibalans uppnås. Skälenför mitt förslag: Som jag har framhållit i det tidigare är det av storbetydelse att den framticfe telekommunikationsmarknaden kommer att präglas aveffektivitet. Det främsta medlet att nå effektivitet i verksamheten är att detetableras fiera kraftfiiUa företag som erbjuder teletjänster i konkurrens. Ensådan utveckling torde leda tiU att tjänsteutbudet ökar och att valmöjUghetemaför användama blir flera. TiU-vägagångssätten för att åstadkomma detdiversifierade tjänsteutbudet kommer säkerUgen att skifta med hänsyn tiUfömtsättningama för respektive tjänst och tiU de tekniska möjligheter som stårtiU buds. TelekommunUcationinnebär praktiskt taget aUtid att information av något slag överförs mellanolUca aktörer Det ligger därför i sakens natur att den som viU drivanäringsverksamhet med att tillhandahålfe tjänster för informationsöverföringofta har ett inttesse av att kunna erbjuda ett så brett kontaktnät som möjligt.Ju flera som är ansluma tiU den lerets som verksamheten drivs inom, nätet,desto större är inttesset från andra att ansluta sig. UtsUctema tiU att komma ikontakt med dem som man söker för informationsutbyte ökar givetvis om kretsenav dem som är ansluma tiU nätet är stor TiUämpatpå den i föreliggande marknadssituationen med somdominerande aktör på marknaden innebär detta att den som önskar drivaverksamhet med att i konkurrens med tUlhandahåUa telefonitjänst åtaUmänheten har ett inttesse av att se tiU att de som ansluter sigtiU nätet kan komma i kontakt med abonnentema i telefonnät. Sådansamverkan mellan och andra tjänsteoperatörer förekommer redan i dag.I praktiken torde det vara en nödvändighet för att nätet skaU kunna få någonstörre omfattning att denna möjUghet kommer att finnas. Det bör påpekas att detkan finnas kunder som inte är inttesserade av de kontaktmöjligheter som ettomfattande nät erbjuder utan har inttesset fokuserat på andra omständigheter,exempelvis säker kommunikation med ett fåtal väl definieradekommuni-kationspartners, betydande överföringskapacitet, lågt pris, etc. Försådana kunder spelar anknymingen tiU ett stort nät kanske mindre roU. GenereUtsett torde emeUertid vad gäller sådan verksamhet som vänder sig tiU aUmänheteneUer en betydande del därav det vara av betydelse attkommunikationsmöjlighetema är så omfattande som möjUgt. Det är därför av inttesseatt olika näringsidkare på teleområdet samverkar. Defrågor som jag här tar upp är i vUken utsttäckning som det i regle ringen skaU slås fast en skyldighet att upplåta nät för samtrafik och, som en följd av en samtrafikskyldighet, vad som skaU gälfe för regleringen av de samverkande partemas rättsförhåUanden. Innan jag redovisar minaöverväganden om hur samverkan meUan oUka Prop. 1992/93:200 näringsverksamheterpå teleområdet skaU regleras viU jag ta upp några definitionsfrågor 1 dettasammanhang avser jag med abonnent den som träffar avtal med ett teleföretag omatt detta skaU tUUiandahåUa en viss tjänst inom sitt kopplade nät. Samtrafikinnebär däremot att två eUer flera tjänsteutbjudande teleföretag ombesörjer attkopplad teletrafik fiän en abonnent hos det ena företaget transporteras genomdet andra företagets nät åter tiU det första företagets nät eUer vidare tiU ettannat nät eUer tiU en abonnent hos det andra företaget. Överlämnandet från ettnät tiU ett annat sker vid en punkt som bmkar benämnas gränssnitt. Medsamtrafik i angiven bemärkelse jämstäUer jag anslutningsformer mellan nät ochtjänster som innebär att med samtrafik jämförbara förhållanden kommer tiU ståndsåvitt avser utväxUng av tjänster DevanUgast förekommande fåUen av samtrafik sker mellan telenät ochtelenät i andra länder samt meUan nät och verkets egna eUer andrateleföretags mobUtelenät. VadgäUer den mtemationeUa samtrafiken har denna sin gmnd i samarbete meUan oUlcaländers teleoperatörer Sammankoppling av näten sker enUgt intemationeUtstandardiserade transmissions- och signalsystem. Ett sådant system ärsignalsystem nr 7, s.k. Röd ITUP (Intemational Telephone User Part). Ersätmingför transporter av teletrafiken utgår enUgt avtal mellan ochrespektive udändsk teleoperatör regleras enUgt intemationeUaavräkningsavtal. Samtrafikinom förekommer i huvudsak meUan det allmänna festa telefonnätet ochTeleverkets NMT-nät, ComvUcs analoga mobUtelenät samt de nyetableradeGSM-näten. tar i dessa fåU enUgt särskUda avtal ut ersättning avmobUteleoperatörema för förmedlingen av teletrafiken och andra tjänster, t.ex.betalningsförmedling. gäUer avgifter för samtrafik som feststäUts avTeleverket på gmndval av regeringens beslut om vUlkor förviss samtrafik med kopplade telenät. Av detta beslut, som har sindirekta tiU-lämpning på samtrafiken meUan det festa kopplade telenätet ochGSM-näten, följer att det intemationeUa signalprotokoUet Röd ITUP skaU användasför gränssnitten meUan det festa nätet och GSM-näten. De ekonomiska villkorenför anslutningarna skaU enUgt beslutet bestämmas på basis av de faktiskakosmadema och de ekononuska vUlkoren för samtrafiken skaU baseras på den taxasom gäUer vid nationeU förlängning av nordiska operatörers trafik i detallmänna telenätet. Härigenom säkerstäUs UkabehandUng av nationeUa ochutiändska teleoperatörer (s.k. national tteatment). E)etfinns i detta sammanhang också anledning att något belysa den m- riktning och de strävanden som gäUer mom EG. Gmnden för denna re glering utgörs av konkurrensregler (artiklama 85 och 86). Det som främst är av mttesse är kommissionens dkektiv (90/388/EEG) om konkurrens på marknadema för teletjänster, som påbjuder UberaUse ring för tillhandahåUandet av oUka teletjänster och enUgt vilket medlems- ländema skaU se tiU att konttoU av specifikationer och övervakning av föreskrivna villkor för användning utförs av från teleoperatörerna obero- I35 Av mttesse är också rådsdu-ektivet (90/387/EEG) om upp- rättandet av den inremarknaden för teletjänster genom att tUUiandahåUa Prop. 1992/93:200 öppnanät (ONP-ramdu-ektivet), som anger de gmndläggande utgångspunktema förharmoniseringen av vilUcoren för öppen och effektiv tiUgång till ochanvändning av allmänt tiUgängUga telenät. Utgångspunkteni EG-regleringen är att skapa fömtsätttiingar för en öppen marknad ochkonkurrens mom medlemsstatema i det allmänt tiUgängUga telenätet, dvs. denallmänt tUlgängUga infirastmktur för telekommunikation som finns uppbyggd istatema. De vUlkor som tiUämpas då nätet tillhandahåUs skaU baseras påobjektiva kriterier, vara tydUga och klara, icke-diskriminerande samtoffentUga. Deninrikming av telepolitiken som beslutade om innebär bl.a. attdet skaU finnas ett öppet och sammanhåUet telenät som tacker hefe landet (prop.1987/88:118, bet. 1987/88:TU28, rskr. 1987/88:402). Denna inriktiung har sinutgångspunkt främst i målet att aUa skaU ha möjUghet att umyttjatelefonitjänsten. Med det föreslagna utvidgade stadiga ansvaret förgmndläggande telekommunUcationer avses dette innebära att det så gott som utanundantag skaU vara möjligt att använda telefonnätet för vanlig taltelefoni,telefåxöverföring och för sådana dataöverföringar som sker vialåghastighetsmodem. Medhänsyn tiU att inrikmingen mot ett öppet och sammanhållet nät närmast får ansesutformad mot bakgmnd av att det huvudsakUgen finns endast ett nät, dvs. det avTeleverket disponerade stadiga allmänna telenätet, kan det sättas i fiäga omdet bör omfatta även andra telenät som etableras efter hand. Med andra ord ärfrågan om staten skaU svara för att telenät binds samman så att det blirmöjligt att utöva samtrafik. VadgäUer området för telefoni är det enligt min mening givet att det börgenomföras en ordnmg som innebär att samtrafikskyldighet skaU gäUa. Detta harockså föreslagits av uttedningen. Uttedningens förslag bygger på en uttolkningav den av rikdagen antagna ovan angivna inriktningen. Uttedningen harframhållit att tveksamhet kan råda om det telenät som avses är det somhuvudsakligen är avsett för taltelefoni eUer om inriktningen skaU vara tiUämpUgockså för nät som byggts upp för andra tjänster Med hänsyn til att statensansvar är begränsat tiU gmndläggande telekommunikationer, dvs. tiUtelefonitjänsten, kan det enUgt uttedningen vara skäl anse att det öppna ochsammanhållna telenätet skaU vara mskränkt tiU nät som ombesörjer taltelefoni.EmeUertid är det mot bakgmnd av teknUcutvecklingen svårt att göra en skarpgränsdragnmg meUan nät för telefoni och andra nät. Redan nu och antagligen änmera används samma nät för såväl tal som andra tiUämpningar. Utredningenuttalar mot bakgmnd härav att kravet på att nätet skaU vara öppet ochsammanhållet får anses bäst upprätthåUas genom att aUa nätinnehavare avbetydelse åläggs att ge tiUträde för aUa motsvarande näts innehavare. Medhänvisning tiU den fesdagda begränsningen av samhäUets ansvar tiU gmndläggandeteletjänster, dvs. dock uttningen för attsamttafikskyldighet mte skaU föreskrivas utöver Prop. 1992/93:200 dennatjänst. Jaginstämmer således i uttedningens förslag att det bör gäUa en skyldighet tUl samttafikbettäffande verksamhet med att tiUhandahåUa telefonitjänst. Med hänsyn tiUbetydelsen av telefonitjänsten är det väsentiigt att resursema i landethärvidlag samordnas. Det bör även i den nya situation på teleområdet somföljer av ombUdningen av tUl aktie-bofeg och den förväntadeetableringen av flera teleföretag vara ett ansvar för staten att se tiU att ensådan samordmng kommer tiU stånd. Detta skaU då gäUa med den nämndaföresfegna utvidgningen av innebörden i begreppet gmndläggandetelekommurukationer AvnamrUga skäl torde inttesset att få tiU stånd sambafik vara störst hos deteleföretag som har mindre nät. Exempelvis är en gmndfeggande fömtsättning fören attraktiv mobUtelefoniverksamhet att möjUghet ges för dess abonnenter attringa tiU abonnenter i det festa kopplade telefonnätet. Det kunde därför, somnågra remissinstanser framfört, vara tiUräckUgt att samtrafikskyldighet gäUdeför den som innehar det största nätet. Någon föreskrift innebärande en genereUskyldighet för dem som har mindre nät torde knappast erfordras i praktUcen,eftersom det Ugger i dessas eget inttesse att det bUr samttafik. Ur principieUsynpunkt finns mot bakgmnd av syftet bakom bestämmelsen knappast skäl attundanta någon tiUståndshavare fiän skyldigheten att delta i samttafik. Den varsnät är av så begränsad omfattning att det saknar betydelse för effektivitet ochkonkurrens omfattas ju inte av tiUståndsskyldigheten. För att undanröja varjetvivel angående omfattningen är det enUgt min mening av betydelse attsamtrafikskyldigheten för tiUståndshavare gäUer genereUt i detta avseende.Såsom uttedningen har föreslagit bör därför samtUga som har tiUstånd atttillhandahåUa telefonitjänst, fest ansluten eUer mobU, uttryckUgen omfettas avsamttafikskyldigheten. Medhänsyn tiU betydelsen av att samtiafik kan förekomma anser jag emeUertid attden av uttedningen föreslagna skyldigheten tUl samtiafik för tiUståndshavarebör utsträckas tiU att gälfe även i förhåUande tiU anmälningspUktig verksamhetmed tUlhandahåUande av telefonitjänst mom allmänt tiUgängUgt telenät. Samtidigtfår det anses rimUgt att det i sådana feU råder ömsesidighet i fråga omskyldigheten tUl samttafik. Om samtrafik upprättas mellan den som äranmälningsskyldig och en tiUståndshavare gäUer således skyldigheten tiUsamttafik båda parter Enuppfatttiing som fiamförts av några remissorgan är att avgränsningen tiUtelefonitjänsten är svår att tillämpa i praktiken. Det har också firamhålUtsatt det kan vara svårt att i föreskrifter fånga in de ofta tekniskt ochekonomiskt kompUcerade bedömningar som måste göras för att bedöma omsamttafikskyldighet bör föreUgga. EnUgtmin bedömning bör svårighetema härvidlag inte överdrivas. Det torde kunna antas att den som har en sådan omfattning av verksamheten att tiUståndspUkt kan föreUgga också informerar om vUka tjänster som erbjuds. Från tiUståndsmyndighetens synvinkel bör det mot denna bak gmnd inte vara förenat med större svårigheter att avgöra om telefoni tjänsten tiUhandahåUs. Det förhåUandet att verksamheten medger även I37 överföring av andra teletjänster ändrar inte skyldigheten tUl samtiafik. Flera remissinstanser,exempelvis och , har framhåUit Prop. 1992/93:200 attsamtrafikskyldigheten bör gälla inte endast för telefonitjänsten.