prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Jagbedömer att de anslagslyper som används fyller del behov som finns för altstyra de olika typer av ändamål som finansieras med medel på statsbudgeten. Jaganser dock att vissa förändringar bör göras dels vad gäller bestämmelsema omrätten all disponera reserverade medel på reservationsanslag, dels för huranslagskredit på ramanslag beräknas. Då disposUionsrätten till reserverade medel påreservationsanslag Prop. 1992/93:100 upphör beroende påändamålet med det enskilda an- Bilaga 1 slaget, har del inte varit teknisktmöjligt att på ett enkelt sätt återföra eventuella återstående reservationerfrån anslaget till statsbudgeten. Ett konstaterande av att dispositionsrättenhar upphört måste föregås av en bedömning av ändamålet med anslaget. Omanslaget avser investeringar måste en undersökning göras om huravida projektethar inletts inom rätt tid eller om det avslutats. Erfarenheteraa visar att reservationer inte kommitatt återföras lill statsbudgeten trots att dispositionsrätten till medlenformellt har upphört. Jag anser därför att elt effektivare system måste införasmed den innebörden att dispositionsrätten till reserverade medel påreservationsanslag alltid skall upphöra efter det att anslaget senastvar uppfört på statsbudgeten, oavsett ändamål. Medlen bör återföras tillstatsbudgeten utan alt ett särskilt beslut måste fattas av regeringen. I det fall ett reservationsanslag avserinvesteringar och del konstateras att projektet inte kan avslutas inomtreårsperioden får regeringen föreslå att föra upp anslaget påstatsbudgeten igen. Ett sådant syslem, bör enligt min bedömning, förbättraunderlaget för regeringens och ställningstagande tillutgiftsbelastningen på statsbudgeten. Jag har föreslagit all del införs ellsystem med ramar för myndigheteraas förvaltningskostnader (avsnitt 2.2). Genomalt någon särskild kompensation inte kommer att medges för kostnadsökningarunder året utöver vad som beaktats i budgeteringen, finns del behov av attutöka anslagskreditens storlek på ramanslag jämfört med . Enligt min meningbör kreditgränsen inte i någol fall behöva sättas högre än avanslagsbeloppels storlek. I normalfallet bör den dock sättas till avanslagsbeloppet. Jag har också föreslagit ell införande av en generell räntebeläggningav statliga medelsflöden (avsnitt 2.3), som innebär att myndigheteraas direktadragningsrätt till statsverkets checkräkning avskaffas ifråga om medel förförvaltningsändamål. I stället tilldelas varje myndighet ett räntekonto medkredit dit anslagsmedel och betalning för avgifter myndigheten själv fårdisponera förs. Därmed kommer fluktuationer i den avgiftsfinansieradeverksamheten belasta räntekontot, varför sådan verksamhet fortsättningsvis intebehöver beaktas vid beräkning av anslagskredit. Sammanfattningsvisföreslår jag all dispositionsrätten lill reserverade medel påreservationsanslag alllid skall upphöra efter det alt anslaget senastvar uppfört på statsbudgeten. Om ändamålet med anslaget ännu inte uppfyllts vidutgången av det tredje året bör regeringen föreslå att föra uppanslaget på statsbudgeten igen. Jag föreslår även, med anledning av deförändringar som införs inom ramen för finansiell styming, all storleken påanslagskrediten på ramanslag utökas till att i normalfallet uppgå till5 % av anslagsbeloppets storiek. 2.8 Utveckling av statens betalningssystem ochPostgirot Prop. BUaga 1 Utveckling av statens betalningssystem budgetproposition (prop. 1991/92:100 bU. 1, bet. 1991/92: FiU20, rskr.1991/92:128) redovisade jag de krav som bör ställas på del statligabetalningssystemet. Dessa krav konkretiseras i det följande. Förmedlingen av de statligabetalningama bör ske på etl utifrån statens synvinkel kostnadseffektivt sätt.Ränteförluster skall minimeras och fördröjningar skall undvikas. Del statliga betalningssystemetskall vara anpassat till statens redovisningssystem och statens samladeinformationsbehov. Del måste vidare anpassas till det arbete som pågår medutvecklingen av den finansiella stymingen av myndigheter. Det statliga betalningssystemetskall vara så utformat att del skapas valfrihet för allmänheten ochmyndighetema att välja den belal-ningsförmedlare som bäst passarbetalningsavsändarens eller betalningsmottagarens behov. Valfriheten möjliggörkonkurrens mellan olika betalningsförmedlare och främjar den långsiktigaeffektiviteten i betalningsförmedlingen. Det statliga betalningssystemetskall vara så sammansatt att hög säkerhet garanteras. Kriterier för behörighettill systemet skall definieras. Myndigheternas säkerhetstänkande måste öka.Säkerhet i betalningsförmedling måste garanteras. I detta sanunanhang lämnades förslag om enavveckling av Postgirots ensamrätt till de statliga betalningarna. Förslaget omavveckling föratsatte dock en utveckling av det statliga betalningssystemet ochen analys aviserades om dess framtida utformning. RRV har i samråd medRiksbanken och genomfört nämnda analys och lämnatförslag till utveckling av statens betalningssystem i en rapport från RRV. Jagkommer i det följande all behandla denna rapport samt redovisa den inriktningsom jag anser bör gälla för utvecklingen av det statliga betalningssystemet. RRV föreslår i sin rapport all det statligakoncernkontosystem Cassa-Nova som finns i Postgirot i ell första steg byggs utså att det även kan kommunicera med banksystemet. Förslaget innebär attCassaNova även fortsättningsvis utgör statens koncernkontosystem. får ett samlingskonto i CassaNova som kan hantera betalningar viasåväl Postgirot som Bankgirot. De motiv RRV lämnar för denna lösning är att denskapar valfrihet för både betalningsavsändare och betalningsmottagaresamtidigt som en rättvisande redovisning för statsförvaltningen som helhetuppnås. förslag skall enligt RRV kunna tillämpas fr.o.m. den 1 juli 1993.I ett längre perspektiv ser RRV möjligheten att ett eller flerakoncernkontosystem hanleras inom statens betalningssystem. Denna utvecklingmåste dock utredas vidare. Jag anser att en stegvis utveckling av statensbetalningssystem i enlighet med RRV:s förslag bör genomföras. huvudsakde krav som regeringen ställer på slalens betalningssystem. Det Prop.1992/93:100 börankomma på regeringen att besluta om i vilken takt utvecklingen i Bilaga 1 Jag avser att återkomma lill regeringen med förslag omalt ge RRV i uppdrag att genomföra denna utveckling i enlighet med det förslag som RRV presenterat. Målet bör vara att ett utbyggt CassaNovaskall kunna kommunicera med banksystemet fr.o.m. den 1 I uppdragetskall ingå att teckna affärsmässiga avlal med Parallellt med detta uppdrag skall nödvändiga tekniskajusteringar göras så att systemet anpassas till pågående utvecklingav den finansiella stymingen av myndigheteraa. sittuppdrag även utreda och lämna förslag till fortsatt ägande av CassaNovavid en bolagisering av Postgirot. Genomförandet av ell utvecklat statligtbetalningssystem i enlighet med vad jag ovan anfört innebär att Postgirotsensamrätt till statliga betalningar upphör att gälla. Förordningen (1974:591)om skyldighet för statlig myndighet att anlita eller Postgirot måstedärvid upphävas. Friheten att välja betalningsförmedlare får dock inte innebäraatt staten som koncem får ökade kostnader för sin betalningsförmedling. Den fårvidare inte hindra en effektiv hantering av statens redovisning samt i övrigtinte motverka statens samlade informationsbehov. Den nämnda förordningenskall därför ersättas med etl nytt regelverk. Regelverket skall la tillvarastatens intressen i enlighet med vad jag tidigare anfört. Myndigheteraas ansvaroch befogenheter skall i delta sammanhang tydligt framgå. Det bör skapasmöjligheter för myndigheterna att själva teckna avtal med aktuellabetalningsförmedlare. En viktig utgångspunkt bör dock enligt min mening varaatt myndigheteraa alltid skall samråda med RRV, som bevakar att statens samladeintressen inte åsidosätts. För att underlätta myndighetemasbetalningsförmedling bör t.ex. betalkort och checkar kunna användas i slörreutsträckning. RRV bör därför teckna affärsmässiga avropsavtal med leverantörerav vissa betalningstjänster. Regeringen bör ge RRV i uppdrag att lämna förslagtill ell samlat regelverk för statliga betalningar. I samband med attregeringen tar ställning till RRV:s förslag till regelsystem kan förordningen(1974:591) om skyldighet för staflig myndighet att anlila ellerPostgirot upphävas. Eventuellt kan övergångslösningar behövas. En successivtökande konkurrens om den statliga betalningsförmedlingen kan sedan uppkommaallteftersom myndigheteraa och betalningsförmedlarna uppfyller de krav somställs i det nya regelverket. RRV bör vidare ges i uppdrag all lämna merutvecklade förslag om statens betalningssystem i ell längre perspektiv.Inriktningen bör vara all möjliggöra val av ett eller flera koncernkontosysteminom det statliga betalningssystemet. RRV bör i detta sammanhang även lämnaförslag till hur prognoser över statliga betalningar bör hanteras. Påbelalningsmarknaden kommer Postgirot att verka under allt hårdare konkurrenslill följd av avregleringen av de statliga betalningama. klara denna situationbedömer jag det, i likhet med chefen för . 1992/93:100munikationsdepartementet, som angeläget att verksaniheten i Postgirot Bilaga1 drivs i aktiebolagsform. Chefen för (bil. 7) att föreslå alt Postgirot ombildas till aktiebolagvid bolagisering. 1991/92:100 bil. 1 anfördes skäl för attföra in postgiro-rörelsen under tillsyn. Detta borde,enligt propositionen, åstadkommas senast vid en bolagisering. Postgirot driver en verksamhet som i fleraavseenden liknar den som bedrivs av banker, vilka verkar i enlighet medbankrörelselagens regler. Med bankrörelse avses i 1 kap. 2 § bankrörelselagen(1987:617) verksamhet i vilken ingår inlåning från allmänheten på sådan räkningsom bank allmänt använder. Bankrörelse får efter tillstånd (oktroj) avregeringen drivas av bankaktiebolag, sparbanker, centrala föreningsbankersaml, också efter regeringens tillstånd, i filialer till utländska banker. Ettsärskilt undantag i den nämnda bestämmelsen ger rätt att för sinpostgirorörelse hålla konton för allmänheten. tar således isin postgirorörelse emot medel från allmänheten på konto. 1 enlighet medföreskrifteraa för förvaltning av likvida medel(placeringsreglementel) har också rätt att dels betala ränta påjuridiska personers postgirokonton, dels all i postgirorörelsen ge juridiskapersoner kredit upp lill i samband med betalningsförmedlingen. Ett förslag till en ny lag som skall gälla förpostgiroaktiebolagets verksamhet bör underställas . Med hänsyn tillall postgirorörelsen till viss del liknar bankrörelse bör det ställasåtminstone samma krav på postgirorörelsen som på banker såvitt gäller placeringav medel och krav på riskbärande kapital. Den nya lagen bör därför innehållabestärrunelser om t.ex. kapitalkrav och vilka placeringar som skall varatillåtna för postgiroaktiebolaget. 1 lagen skall fastställas all verksamhetenskall stå under tillsyn. Den översyn av Postgirots verksamhet som aviseradesi prop. 1991/92:100 bil. 1, har slutförts. Härvid framkom att postgirorörelseninte är i behov av utökade befogenheter att driva verksamhet för all kunna konkurrerapå betalningsmarknaden. De minskade intäkter som kan bli följden av en ökadkonkurrens om statliga betalningar bör kunna kompenseras med ökadeavgiftsintäkter. I den mån postgirorörelsen anser sig behöva kompletterabetalningsförmedlingstjänslen med andra rena banktjänster, bör detta, ienlighet med chefens för förslag (bil. 7), lösasgenom samarbete med andra banker. sköts förvaltningen av de likvidamedel som uppstår i postgirorörelsen av en särskild avdelning inom ,Poslen Finans. Med hänsyn till att postgirorörelsen i och med bolagiseringenavskiljs från den övriga postverksamheten får postgiroaktiebolagetsmedels-förvaltning inte sammanblandas med Postens övriga finansiella verksamhet. Bilaga 1 Sammanfattningsvis föreslår jag att detstatliga koncemkontosyslemet CassaNovabyggs ut så att det fr.o.m. kan förmedla betalningar såväl viaPostgirot som Bankgirot. Postgirots kvarvarande ensamrätt som statensbetalningsförmedlare kommer härmed att avskaffas. Förordningen (1974:591) omskyldighet för statlig ntyndighet att anlita eller Postgirot skallersättas med ett nytt regelverk för statliga betalningar. Det statligabetalningssystemets utformning på utreds vidare med en inriktningsom möjliggör val av ett eller flera koncernkontosystem inombetalningssystemet. Mitt förslag innebär att de krav som regeringen ställer pådet statliga betalningssystemet kommer att uppfyllas. RRV bör ges i uppdrag attdels genomföra utvecklingen av betalningssystemet per , delslämna förslag till ett samlat regelverk om de statliga betalningama, dels lämnaförslag om det statliga betalningssystemels utfornming på . BeträffandePostgirot kommer ett förslag till en ny lag som skall gälla förpostgiroaktiebolagets verksainhet att underställas vid ett senaretillfälle. 3 Budgetkonsekvenser av Pp. 1992/93: lOO Bilaga 1 godkändes den 18 november 1992av . Mot bakgrand av utfallet av folkomröstningen i kommeravtalet inte att träda i kraft som var avsikten.Avtalet är föremål för en teknisk bearbetning och det kan, efternytt godkännande av berörda parlament, beräknas träda i kraft . Medel har dock beräknats för /94 föralt ge en beredskap att täcka de utgiftsåtaganden som följer av avtalet. Tillde direkta kostnader som följer av avtalet hör kostnadema för det s.k.programsamarbelel, kostnadema för nya EFTA-organ och gemensammaEES-institutioner, deltagandet i EGs kommitté- och lagstiftningsarbete samtbidraget till EFTA:s fond för ekonomisk och social utjämning inom EES. Samtligakostnader finansieras genom omprioriteringar inom statsbudgeten. Beräkningama är i vissa delar behäftade medosäkerheter. Dessa beror bl.a. på att en stor del av kostnaderna förprogramsamarbetet till följd av överenskomna principer för kostnadsdelning ärdirekt kopplade till vilka belopp som avsätts inom gemenskapsbudgeten förrespektive verksamhet. Gemenskapsbudgeten fastställs kalenderårsvis. Denfastställda gemenskapsbudgeten fanns inte tillgänglig som underlag förbudgeteringen av de svenska kostnadema för programsamarbetet. finnsför närvarande endast mycket preliminära siffror. Utgiftsåtagandena för programsamarbetet avser delsanslag för det aktuella budgetåret som motsvarar en andel av gemenskapsbudgetenför programmet ifråga, dels belopp för bemyndigande att ingå civilrättsligtåtagande som avser än det aktuella budgetåret. I genomsnittomsätts dessa bemyndiganden . Åtagandena enligt omfattar ingabemyndiganden som beslutats före . Tillregeringsprotokollet i detta ärende bör fogas som bilagor: Prop.1992/93:100 Preliminärnationalbudget (Bilaga 1.1) Bilaga 1 Utdragur inkomstberäkning (Bilaga 1.2) Vissa tabeller rörande denstatsfinansiella utvecklingen (Bilaga 1.3) Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag, all regeringen dels föreslårriksdagen att 1. godkärma de allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken som jag har förordat i det föregående, 2. godkänna de allmänna rikflinjer förbudgetregleringen som jag har förordat i det föregående, 3. godkännadet program för budgetförstärkningar på priser som jag har förordat i detföregående, 4.godkänna de riktlinjerstatsskuldspolitiken som jag förordat i det föregående, 5.för /94, iavvaktan på slutliga förslag i kompletteringspropositionen och i enlighet medvad jag har förordat i det föregående, a)beräkna statsbudgetensinkomster, b)beräkna förändringar ianslagsbehållningama, c)beräkna Beräknat tillkommandeutgiftsbehov, netto, 6.godkänna riktlinjerna förbudgetering av myndighetemas förvaltningskostnader (avsnitt 2.2.1), 7.bemyndiga regeringen allgenomföra räntebeläggning av statliga medelsflöden (avsnitt 2.3), 8. bemyndiga regeringen att besluta ommyndighetemas kredit ulrymme i (avsnitt 2.3), 9.godkänna riktlinjema förfinansiering av myndighelemas investeringar för förvaltningsändamål (avsnitt2.4), 10.bemyndiga regeringen attbesluta om lån i till investeringar för myndigheternasanläggningstillgångar upp lill belopp av 4 (avsnitt 2.4), 11. godkänna riktlinjema för risk- ochskadehantering i staten (avsnitt 2.6), 12. godkänna förändringar i dispositionsrätten lillvissa anslagstyper på statsbudgeten (avsnitt 2.7), 13. bemyndiga regeringen att genomföra redovisadeförändringar av det statliga betalningssystemet (avsnitt 2.8), dels bereder riksdagentillfälle att ta del av vad jag har anfört om 14.det strakturella saldot(avsnitt 1.4), 15.statsutgifternas förmögenhetseffekter(avsnitt 1.5), 16. framtida former för budgetering och redovisningav statens verksamhet (avsnitt 1.6), 17. statligagarantier (avsnitt 1.7), 18.finansieU styming (avsnitt2.1), Prop. 19.beräkning av anslagen /94 (avsnitt 2.2.2), BUaga 1 20.tekniska justeringar av anslagför /94 (avsnitt 2.2.3), 21.myndighetemas lånebehov förfinansiering av anläggningstillgångar (avsnitt 2.4), 22.statliga myndigheters telefonservice och avgifter för postbefordran (avsnitt 2.5), 23.postgirot och utvecklingen avdet statliga betalningssystemet (avsnitt 2.8), 24. budgetkonsekvenserav (avsnitt 3). 3.1 Densvaga intemationella konjunkttiren och prognosen 3.2 Denvästeuropeiska integrationen 12 4Den ekonomiska utvecklingen iSverige 1993-1994 13. 5.1Bestående låg inflation vidrörlig växelkurs 17 5.3Strakturella ochkonjunkturbetingade underskott 19 5.5Riktlinjer för budgetpolitiken 27 5.6Statens budget ochupplåningsbehovet 29 5.7Finanskrisen och statsbudgeten 30 6Penning-, valuta- ochstatsskuldpolitik 33 9.1Föratsättningar för tUlväxt 41 9.2Skattepolitik för tillväxt 44 9.3Riskkapital för tillväxt 46 9.4Avregleringar för tillväxt 47 9.5Konkurrens för tillväxt 50 9.6Privatisering av statligt ägdaföretag 51 9.7Den nödvändiga infrastrakturen 52 1992/93:100 Bilaga 1 1 Statsbudgetens och statens utveckling 56 1.1 Statsbudgeten budgetåren 1992/93 och 1993/94 56 1.1.2Statsbudgetens inkomster ochutgifter under /93 56 1.1.3Statsbudgetens inkomster ochutgifter under /94 60 1.1.4Statsbudgetens saldo förbudgetåiet 1992/93 och 1993/94 64 1.1.5 Statsbudgetens utgifter fördelade på ändamåloch realekonomiska kategorier /94 1.5.1Tidigare behandling av fråganom drift- och kapitalredovisning 73 1.5.2Mätning av den stafligaverksamhetens förmögenhetseffekter 74 1.5.3Sambandet mellanföretagsekonomiskt resultat och sparande enligt nationalräkenskapema 75 1.5.4Beräkningar av statensföretagsekonomiska resultat 76 1.6 Framtidaformer för budgetering och redovisning av 1.7 Redovisningav verksamhelen med statliga garantier m.m. 2 Styming av statsförvaltningen och definansiella föratsättningama för myndighetema 84 2.1.1En förändrad budgetprocess 84 2.1.2Mål och resultatstyming 85 2.1.3Det ekonomiadministrativa lägetoch revisionens resultat 1992 91 2.1.4Renodling av verksamhetsformerinom statsförvaltningen 92 2.2 Principerför beräkning av anslagen 101 2.2.1Ramar för myndighelemasförvaltningskostnader 103 2.2.2Beräkning av anslagen /94 109 2.2.3Tekniska justeringar av anslagför /94 111 2.3Räntebeläggning av StaUigamedelsflöden 113 2.4Lån till investeringar förförvaltningsmyndigheters anläggningstillgångar 116 2.6Riktlinjer m.m. för risk- ochskadehanteringen i staten 122 2.7Anslagstyper på statsbudgeten 129 2.8Utveckling av statensbetalningssystem och Postgirot 132 gotab 42690, 1993 Preliminär Nationalbudget prop. Förord '''''■' Denpreliminära nationalbudget som härmed läggs fram, beskriver den intemationellaoch den svenska ekonomins utveckling . Nationalbudgeten bygger på material frånfackdepartement och olika verk och institutioner. För bedömningen av den intemationellautvecklingen har material erhållits från bl.a. . Beskrivningen av densvenska ekonomin baseras främst på underlag från ochpå den prognos för som publicerade den11 december. Vidare har en grapp bransch-resp. konjunkturexperter hörts.Ansvaret för de redovisade bedömningama åvilar dock helt Finansdepartementetsekonomiska avdelning. Ansvarig för den preliminära nationalbudgeten ärdepartementsrådet . K) 1992/93. 1 Inledning Pr«P' 1992/93: lOO Bilaga 1.1 Den svenska ekonomin befinner sig iefterkrigstidens djupaste lågkonjunktur. Produktionen av varor och tjänsterföll sammantaget 1991 - 1992. Nedgången väntas fortsätta i en takt avungefär 1 1/också . Därefter föratses emellertid de allt mer positivabetingelsema för den konkurrensutsatta sektorn resultera i en tillväxt iekonomin på drygt 1 1/. En viktig förklaring till att utvecklingen ärbetydligt sämre i än i flertalet jämförbara länder hänger samman medkraften i den omställningsprocess som ekonomin genomgår och omfattningen av detidigare grandiagda obalanserna. Eftersom erfarenheter i stor utsträckningsaknas om hur dessa förlopp går till och hur länge de varar, blir ekonomiskabedönmingar i detta läge behäftade med ovanligt stor osäkerhet. Föreliggandeprognos får ses som den mest sannolika av många möjliga utvecklingsvägar. En starkt återhållande kraft i ekonomin är denskuldsanering som pågår. I samband med överhettningen under slutet av1980-talet steg utlåningen brant till hushåU och företag. I takt med detilltagande realräntorna och de ändrade skattereglerna har incitamenten blivitstarka för aktöreraa i ekonomin att minska sin skuldsättning. Utgiftsbenägenheteni den privata sektorn har fallit. Privat konsumtion och näringslivelsinvesteringar hämmas. De höga realräntorna och den allt sämrekonjunkturen har bidragit till att prisema fallit på ett flertaltillgångsmarknader, från en högt uppdriven nivå. Det gäller exempelviskommersiella fastigheter, permanentbostäder, fritidshus, bilar, båtar, konstm.m. Därmed minskar både viljan och möjligheterna för hushåll och företag attbelåna sina tillgångar, som nyinvesteringar bortfaller när del blirallt billigare att köpa begagnade fastigheter, bilar etc. Dessutom innebärprisfall att det blir lönsamt att vänta med anskaffning. Anpassningen avekonomin är ofrånkomlig och nödvändig, men deflationen på vissalillgångsmarknader får i det korta perspektivet en starkt negativ inverkan påden ekonomiska tillväxten. En samverkande faktor är den krisartade situationsom den finansiella sektorn befinner sig i. De mycket stora kreditförlusterna ibankerna och oron kring bostadsinstitutens situation har urholkat förtroendetför betalningssystemet och nödvändiggjort den statliga garanti som utfärdats.En restriktiv utlåningspolitik tillämpas från bankemas och institutens sida,vilket får en hämmande inverkan på den ekonomiska aktiviteten. Den djupa lågkonjunkturen för också med sig en ökadutslagning av produktionskapacitet och driver upp arbetslösheten, även den somhar en mer långvarig karaktär. Framtidsförväntningarna hos företag och hushållblir därmed mer negativa. Ekonomins långsiktiga produktionsförmåga riskerar attskadas och en återhämtning försvåras. Dessa kontraktiva processer i ekonomin är ännu inleavslutade utan kommer att fortsätta att prägla utvecklingen och inomvissa sektorer också . Kraften och varaktigheten är dock svårbe- Erfarenheterna frånandra länder bl.a. och Prop. 1992/93:100 tyder påatt processen kan bli utdragen. En betydande risk för Bilaga 1.1 en negalivavvikelse finns i prognosen. Ett symptom på obalansema i den intemationella ochsvenska ekonomin är den höga realräntan, som får en rad kontraktiva effekter.Skuldsaneringen drivs på och tillgångsvärdena pressas. Produktiva investeringarmotverkas, eftersom avkastningen på alternativa finansiella placeringar blirhögre. Skuldtyngda hushåll med knappa marginaler drabbas hårt. Eftersom dennakategori är mycket sårbar kan effekteraa bli dramatiska, i form av personligakonkurser och exekutiva auktioner. Underskottet i den offentliga sektorasfinansiella sparande växer p.g.a. ränteutgifter för tillkommande skuld menockså via sämre tillväxt som genererar lägre inkomster och via högre utgifterför understöd till arbetslösa o.dyl. Kreditförlusteraa i det finansiella systemetblir allt slörre, vilket också för med sig ökade statsutgifter. Föratom de meromedelbara effekterna på ekonomin blir också hushållens och företagensframlidsförväntningar mer pessimistiska.