prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Vi vill i dennafråga även hänvisa till vad vi anfört dels i ett tidigare avsnitt av dennaproposition, dels i propositionen om läroplan för m.m om skolansansvar att hindra mobbning. 3.4.4 Utbildningsval- arbetsliv Prop. Regeringenhar tidigare i propositionen framhållit hur betydelsefullt det är för elevernasutbildningsval att skolan samverkar med arbetslivet och universitet ochhögskolor. Som flera remissinstanser framhåller bör det vara ett åliggande förgymnasieskolan att även samverka med . även att man bör klarare än som skettmarkera skolans ansvar för samverkan med hemmen, särskilt under det inledandegymnasieåret. () tycker det är bra att rektors ansvar för syoverksamheten tydliggörs,vilket ger en stadga som verksamheten kanske inte skulle få annars. Samtidigtbetonar AMS att syokonsulenterna har en viktig uppgift när det gäller att geeleverna stöd och vägledning. Det är därför angeläget att syofunktionenbibehålls och utvecklas inom skolan i nära samarbete med arbetsförmedlingen.AMS ser det också som naturligt att lärarna integreras i syoarbetet och bidrarmed underlag inför elevernas val av utbildning och yrke. Det borde dockklarare tydliggöras vilken roll lärarna skall ha. , kommun m.fl. vänder sig mot Läroplanskommitténsförslag till reglering av syopersonalens uppgifter. framhålleratt fördelningen av arbetsuppgifter och ansvar inom en skola i många fall är enarbetsledningsfråga som inte i detalj bör regleras i en nationell läroplan. Regeringenanser att frågan om syoverksamheten är mycket viktig, inte minst i en merkursutformad gymnasieskola. Det är väsentligt att det sker en tydlig ansvarsfördelningmellan rektor, lärare, syopersonal och arbetsförmedling. finns detskäl att påpeka att med en utveckling mot allt mera variation, alternativ ochmöjliga vägar såväl inom högre utbildning som arbetsliv, måste gymnasieskolansavnämare - dvs. universitet, högskolor, branscher och arbetsgivare - ta ettmycket större ansvar för information och rekrytering i gymnasieskolan. Av dessaskäl finner regeringen att statens reglering av ansvaret för syoverksamhetenskall begränsas till en markering i läroplanen av att rektor, som ytterstansvarig för verksamheten inom en skola, har ansvar för att eleverna fårstudie- och yrkesvägledning. Remissinstansernaär genomgående positiva till att läroplanen är tydlig när det gälleransvarsfördelning. Ett par kommuner anser dock att det bör ankomma påskolhuvudmännen att ange uppdrag till rektorer, lärare, syopersonal och allasom arbetar i skolan. Fleraremissinstanser understryker vikten av att det framgår att rektor har en tydligchefsroll. och Skola uttrycker att rollen som pedagogiskledare bör betonas starkare medan framhålleratt det bör anges att rektor har ett ansvar för att skolan producerar ett brautbildningsresultat och att resursut- nyttjandet är effektivt.SFS framhåller att rektor skall vara ytterst ansva- Prop. 1992/93:250 rigför att arbetet utvärderas och att resultatet synliggörs. Manframhåller också att rektors ansvar för helheten i skolan bör betonas. föreslår att det på samma sätt som för skall anges attrektor skall ha personalansvar och ansvar för arbetsmiljön i skolan. Regeringenanser att förslag till läroplaner är föredömliga just genomatt de är tydliga när det gäller fördelning av ansvar mellan olika aktörer iskolan. Vi avser därför inte att göra några principiella ändringar iläroplansförslaget i detta hänseende. Föratt åstadkomma tydlighet när det gäller ansvar och ansvarsfördelning i skolanskall det således enligt vår bedömning finnas klara riktlinjer för vad lärarenskall göra respektive vad alla som arbetar i skolan skall göra. Det stårlikaledes angivet vad rektors ansvar är. Det skall således alltid stå klartvem som har ansvar för vad i skolan och var detta ansvar skall utkrävas. Detframgår också av remissynpunkterna att många ser mycket positivt på en klaransvarsfördelning. Dettahindrar inte att regeringen kan finna anledning att ändra formuleringarna påvissa punkter, såsom de här refererade remissinstansernas påpekanden ombehovet av ytterligare preciseringar av rektors ansvar. Regeringen ansersåledes att det klart av läroplanen bör framgå att rektor har en tydligchefsroll i förhållande till lärare, elewårdspersonal och övrig personal iskolan. Regeringen vill i detta sammanhang också betona rektors ansvar för attdet kommer till stånd samverkan mellan lärare och ämnen så att eleverna kan fåett sammanhang i sina studier, i synnerhet i en mer kursutformad gymnasieskola. Vivill också hänvisa till vad vi har anfört om behovet av en precisering avrektorsfunktionen i propositionen om läroplan för m.m. Ansvaretför syoverksamheten har vi behandlat. 3.4.6 Betyg och bedömning Läroplanskommitténhar inte lämnat något textförslag till avsnittet om befyg och bedömningeftersom utformningen av ett sådant är beroende av Betygsberedningens förslagoch regeringens och ställningstaganden till dem. Regeringenkommer i avsnitt 6 av denna proposition att presentera sina förslagbeträffande betyg för gymnasial utbildning, i avsnitt 7 om betyg igymnasiesärskolan och i avsnitt 8 förslagen om betyg för grundläggandevuxenutbildning, särvux och påbyggnadsutbildning. Liksom nu bör bestämmelser ombetyg ingå i respektive skolformsförfattning. nya läroplanen bör, i likhet med de nuvarande reviderade läroplanerna förgymnasieskolan och för vuxenutbildningen, ingå ett avsnitt om betyg ochbedömiung. Detta avsnitt skall bl.a. ta upp att läraren för eleverna skallredovisa och tillsammans med eleverna diskutera på vilka grunder betygsättningsker och de betygskriterier som hör till respektive Det bör vidare iläroplanen anges att läraren fortlöpande i olika former skall ge elevernabesked om deras studieprestationer och att eleverna skall få träna sig attbedöma sina egna kunskaper i förhållande till kunskapsmålen i kursen. Tillutgångspunkterna för läroplaner och kursplaner hör ett antal grunddokument somSverige har undertecknat i internationella fördrag och konventioner. Dedokument, som det åligger lärare och rektor att beakta är bl.a. FN:sdeklaration om de mänskliga rättigheterna, konventionen om barnetsrättigheter, rekommendation om utbildning för internationell förståelse,samarbete och fred och undervisning om de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna samt deklaration och rekommendationer om undervisningi miljöfrågor. Läroplanskommitténhar föreslagit att en förteckning med sådana dokument skall fogas som enbilaga till läroplanen. Regeringen anser det inte lämpligt att den på dettasätt får förordningskaraktär. Däremot bör deklarationerna ochrekommendationerna på annat lämpligt sätt göras tillgängliga och kända för demsom arbetar i skolan. 4 En mer kursutformad gymnasieskola Regeringensförslag: Övergången till en mer kursutformad gymnasieskola skall underlättas. Sommått på utbildningens omfattning i gymnasieskolan införs begreppetgymnasiepoäng. Antalet gymnasiepoäng i ett ämne skall motsvara antalet minstagaranterade undervisningstimmar i ämnet. Eleverskall kunna fullfölja sina gymnasiestudier om 2 180 respektive 2 400gymnasiepoäng på än . Bestämmelsernai skollagen om specialutformade program förtydligas. Det görs tydligt attkommunerna inom ramen för de specialutformade programmen kan erbjuda andrakurskombinationer än som är möjliga inom de nationellaprogrammen. Dessa kombinationsmöjligheter erbjuds, på samma sätt som nuvarandespecialutformade program, elever i den egna kommunen eller i samverkansområdet.Ett specialutformat program, som erbjuds för en grupp elever, skall ha programmål.Alla specialutformade program skall innehålla kärnämnena. Läroplanskommitténsförslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Remissinstanserna: Detstora flertalet remissinstanser utgår ifrån och Prop. 1992/93:250 välkomnarutvecklingen mot en kursutformad gymnasieskola bl.a. med hänsyn till denflexibilitet en sådan skapar och till de större möjligheterna för individuelltansvar för eleverna. Detfinns skillnader mellan remissinstansernas önskan om i vilken takt utvecklingenskall gå. Så önskar t.ex. gå direkt till en kursutformad gymnasieskolautan att ta omvägen över program medan andra remissinstanser, såsomSkolledarförbundet, vill att programgymnasiet först genomförs. Många instanserframhåller i likhet med det angelägna i attutvecklingen inte hämmas av någon av staten fastställd central modell. Defå remissinstanser som är övervägande negativa i sin inställning till enkursutformad gymnasieskola, såsom KTH och några andra högskolor, framhållerbetydelsen av en likvärdig utbildning och högskolans behov av att kunna bedömaelevernas bakgrundskunskaper. Högskolan för lärarutbildrung i ärtveksam till hur den eftersträvade valfriheten skall kunna realiseras utanförstorstadsregionerna. ser en risk i att kurserna blir hårtstyrda, vilket minskar elevernas inflytande på undervisningen. Ävende remissinstanser som har en positiv inställning till en kursutformadgymnasieskola lyfter fram vissa frågor som bör beaktas vid utvecklingen av enkursutformad gymnasieskola. Regeringen kommer att ta upp dessa frågor vidredovisningen av förslagen. Skälenför regeringens förslag: 4.1 En mer kursutformad gymnasieskola inom programramen Enligtregeringens bedömning uppnår man genom en kursutformad gymnasieskola fördelarsom är svåra att nå med en mera sammanhållen linje- eller programstruktur.Många kommuner visar också stort intresse för en kursutformad gymnasieskola,men framhåller att staten dels inte bör anvisa en enda modell förkursutformning som alla måste följa, dels inte bör bestämma i vilken takt enkursutformning skall införas. Regeringens förslag innebär därför att hindrenmot en kursutformad gynmasieskola minskar, varigenom kommunerna lämnas storfrihet vid tillämpningen. Regeringen bedömer det nödvändigt att inte störainförandet av den reformerade programbaserade gymnasieskola, som pågår ikommunerna och som i sig är det första steget mot en kursutformadgymnasieskola. Detta är anledningen till att regeringen har valt rubriken enmer kursutformad gymnasieskola på detta avsnitt av propositionen. Begreppetkursutformad gymnasieskola används för ett antal skilda företeelser. Denlängst gående formen av kursutformad skola skulle innebära att eleverna sattesamman sina studieprogram genom att fritt välja kurser utan några restriktionersåsom att vissa kurser eller ämnen alltid skall ingå eller att enfullständig gymnasieutbildning har en viss omfattning. 1992/93:250Kommunerna skulle erbjuda kurser, inte sammanhållna program. Inte ens dengymnasiala vuxenutbildningen, där valfriheten är stor, är så fri frånrestriktioner. För fullständig gymnasiekompetens krävs alltid att kärnämnenaingår. Regeringen anser inte att en modell av total frihet är lämplig förungdomsskolan, åtminstone inte . Den modell regeringen förordarär en mer kursutformad skola inom programramen. Mångamenar att en kursutformad gymnasieskola är en skola med koncentrationsläsning,periodindelning av läsåret, samundervisning i vissa kurser av elever på olika,program samt samundervisning av elever i komvux och gymnasieskolan. Allt dettaär möjligt redan i den reformerade gymnasieskola, som håller på att införas- framför allt genom att timplanen är en stadietimplan - varför det finns fogför påståendet att vi redan är ett gott stycke på väg mot en kursutformadgymnasieskola. Detfinns de som med en kursutformad skola menar en skola där kommunerna själva fårbesluta om vissa delar av innehållet i gymnasieskolan. I den meningen har viockså redan en delvis kursutformad skola. Det finns lokala grenar, lokalakurser och lokalt tillval. Defördelar som regeringen vill uppnå med en mer kursutformad gymnasieskola är ökad valfrihet för eleverna attpåverka sin utbildning bättre möjligheter attsuccessivt och i takt med arbetslivets förändrade behov förnya utbildningengenom utbyte av kurser, större möjligheter förkommunerna att profilera sin utbildning mot det lokala arbetslivets behov, möjligheter att sätta sammanutbildning med klarare definierad yrkesinriktning än vad nationella programoch grenar ger, ökade möjligheter till enflexibel planering, möjligheter att utvecklaämnesinstitutioner som i sin tur kan bidra till lärarnas kompetensutveckling, större möjligheter för elevernaatt kombinera studieförberedande och yrkesförberedande kurser än de nuvarandenationella programmen, större möjligheter för elevernaatt sätta samman sina program efter individuella önskemål, vilket ökarelevernas studiemotivation, möjligheter för elever att gålångsammare och snabbare igenom gymnasieskolan än , möjlighet att låta elevernasstudier börja på vars och ens egen kunskapsnivå, varigenom anknytningen tillgrundskolan blir lättare, förberedelse inför den högreutbildningens arbetsformer, utvecklad samverkan med komvuxbl.a. genom möjligheter till samläsning och möjligheter att utnyttja komvuxerfarenhet av kursutformning, både vad det gäller organisation och pedagogik. Detfinns naturligtvis också risker som måste undvikas. Det får inte bli fråga ombara val av kurser som är så hårt strukturerade att varje elevinflytande inom kursenförsvinner. Förutsättningarna i kommuner Prop. 1992/93:250 av olika storlekmåste också uppmärksammas i det fortsatta arbetet. Förslagsom möjliggör en kursutformning kommer regeringen att ta upp i dennaproposition. Några av de viktigaste förutsättningarna för en mer kursutformadgymnasieskola är dels att kursplanearbetet utgår från att ämnen kan indelas ikurser, dels att eleverna får betyg på kurs i ett ämne. Vi kommer att behandla dessafrågor i två följande avsnitt av propositionen. Förstkommer vi att beröra vissa organisatoriska frågor. Dessa frågor förefaller attdominera diskussionerna i kommunerna. Denstörsta fördelen för kommunerna, som en mer kursutformad skola har, ärmöjligheterna till flexibilitet, dvs. att utbildningsutbudet och utbildrungensorganisation lätt kan ändras och anpassas till nya önskemål och behov. En avavsikterna med den mer kursutformade gymnasieskolan är just att ge utrymme förlokala lösningar. Iblandtolkas flexibilitet enbart som frihet från centralt beslutade regler. En lokallösning kan dock bli lika fast och oflexibel som en statligt beslutad.Regeringen har förhoppningen att den kreativitet som utvecklas inom mångakommuner skall hållas levande och att en verkligt flexibel skola därmed skapas. Ettuttryck för den flexibilitet som kursutformningen av gymnasieskolan gerkommunerna är möjligheterna att samordna undervisningen i kurser där det annarsskulle behövts flera grupper med ett litet antal elever per grupp. På detsättet kan utbildning erbjudas som i annat fall kanske inte skulle ha kommittill stånd. Principen om sammanläggning av grupper av elever från flera klasservid undervisningen av små ämnen inom en skola är inte ny. En kursutformadstruktur kan emellertid underlätta. I detta sammanhang bör också möjligheternaatt utveckla ämuesinstitutioner tas till vara. Det gör det också möjligt förelever från gymnasieskolan och elever från komvux att läsa i samma grupper. Enkursutformning av gymnasieskolan innebär möjligheter till ökad samplaneringoch samverkan med komvux. Fråganom samverkan mellan komvux och gymnasieskolan har fått ökad aktualitet desenaste åren dels som metod att minska kostnaderna för utbildningen, dels föratt öka utbildningsmöjligheterna för eleverna genom ett gemensamtutbildningsutbud. Regeringen har i skilda sammanhang understrukit vikten avökad samverkan mellan dessa skolformer. Många kommuner har strävat åt sammahåll. De båda skolformernas olika uppbyggnad har dock varit ett hinder för enmer genomgripande samverkan. Genom att gymnasieskolan blir mer kursutformadsker ett närmande till komvux organisationsmodell, som alltid varitkursutformad. På så sätt underlättas ytterligare samverkan. Det är viktigt attgymnasieskolan tar till vara den erfarenhet av en kursutformad organisation,som finns inom komvux. 3 1992/93. Det finns också allanledning för gymnasieskolan att så långt som Prop. 1992/93:250 möjligtfölja komvux princip att elever skall börja studierna på sin egen kunskapsnivåoch för båda skolformerna att tillsammans göra det möjligt att både ungdomaroch vuxna kan bedriva studierna i olika takt. Vi återkommer strax till dennafråga. Detlämpliga i samläsning mellan ungdomar och vuxna i samma grupper har ocksådiskuterats. De som varit tveksamma har betonat riskerna för attvuxenpedagogiken skulle få ge vika för ungdomspedagogik och att vuxna skulletvingas läsa en kurs med fler timmar och med längre utsträckning i tiden än somnormalt sker i komvux. Vuxna drar sig för att behöva läsa i samma grupp somsina barn. De som varit positiva har redovisat exempel på blandade grupper,där de yngre mått väl av både att få diskutera med sina vuxna kurskamrater ochatt själva bli behandlade som vuxna och inte som barn, medan det finns äldresom har känt sig stimulerade av de yngres ifrågasättande av vuxenvärlden. Medelålderni komvux har successivt sjunkit och allt fler unga människor söker sig dit. Genomsnittsålderni gymnasial vuxenutbildning är enligt tillgänglig statistik 23år. Man kan fråga sig om skillnaderna är så stora mellan 21-åringen i komvuxoch 19-åringen i gymnasieskolan. Inom högskolan sker samläsning mellan t.ex.20-åring-ar och 40-åringar utan att någon ifrågasätter detta. Genom att skolformernaåldersmässigt närmat sig varandra, genom kursutformningen och genom möjlighetentill koncentrationsläsning synes invändningarna mot samläsning ha minskat ibetydelse. Genomkursutformningen av gymnasieskolan kan eleverna få större möjligheter att sättasamman sitt studieprogram efter individuella intressen och yrkesplaner. Denger också eleverna möjlighet att ändra sina planer under studiernas gång. Detär allmänt omvittnat att elevernas studiemotivation Ökar, då de får möjlighetatt påverka sina studier. Detta gäller både valet av utbildningsgång ochuppläggningen av studierna. Elever, som inte får sina förstahandsval avutbildning tillgodosedda, avbryter studierna i större utsträckning än andraelever. Detta förhållande ligger bakom utformningen av kommunemas skyldighetatt anpassa antalet platser på olika program och grenar i den nyagymnasieskolan efter elevernas val. Elevernas möjligheter att få sinautbildningsönskemål tillgodosedda har således ökat både härigenom och genom detutrymme som finns i timplanen för individuella val. Genomriksdagens beslut med anledning av vårt förslag om specialutformadeprogram kan elever också sätta samman sitt eget studieprogram, t.ex. genom attutöver den gemensamma kärnan av allmänna ämnen välja både yrkesförberedandeoch studieförberedande ämnen. Specialutformade program enligt nuvarande reglerär i första hand tänkta för enskilda elever, men kan också erbjudas grupper avelever. Regeringen finner att det nuvarande regelverket kring specialutformadeprogram bör utvecklas för att möjliggöra en kursutformad skola inom ramen fördet specialutformade programmet - utöver vad som är möjligt inom strukturen förde nationella programmen. Kommunen bör sålunda fådirekt stöd för att - inom en given kvali- Prop. 1992/93:250 tetsram - erbjudautbildningspaket med andra kombinationsmöjligheter än inom de nationellaprogrammen som specialutformade program. De kvalitetskrav som bör gälla är delsatt de specialutformade programmen skall innehålla samma kärnämnen som denationella programmen -och med samma omfattning - dels att det skall finnasprogrammål. För de specialutformade program som kommunen erbjuder för en gruppelever skall kommunen fastställa progranunålen. Även för de specialutformadeprogram som enskilda elever önskar, bör det finnas en genomtänkt plan med mål.Dessa bör fastställas genom en individuell studieplan som eleven och skolantillsammans gör upp. Kommunensskyldighet att erbjuda de specialutformade programmen bör liJcsom förnärvarande bara gälla i förhållande till elever i den egna kommunen och isamverkansområdet. Någon rätt för en elev från en annan kommun, som inteerbjuder denna form av specialutformat program, att tas emot på utbildningenskall inte finnas. Inte heUer skall det gälla någon skyldighet för en elevshemkommun att betala ersättning till en anordnande kommun, om eleven trotsdetta tagits emot. Regeringen föreslår dock ingen ändring (5 kap. 14 §skollagen) av möjligheterna att ett specialutformat program genom beslut avregeringen kan stå öppet för sökande från hela landet. Genomen mer kursutformad gymnasieskola får kommunerna större möjligheter att sättasamman sitt utbildningsutbud efter elevernas utbildningsönskemål, men ävenefter det lokala och regionala arbetslivets behov av kompetens. harkommunerna möjlighet att påverka innehållet i utbildningen genom attfastställa lokala kurser. Sådana kan förekomma för det lokala tillägget,det individuella valet och, vilket kan vara av betydligt större omfattning,genom lokala kurser inom de estetiska ämnena på det estetiska programmet, deekonomiska ämnena inom den ekonomiska grenen av samhällsvetenskapliga programmet,tekniska ämnen på naturvetenskapsprogrammet och yrkesämnena inom deyrkesförberedande programmen samt genom lokala grenar. Lokalkurs skall ge kunskaper i ett eller flera ämnen inom ett bestämt kunskapsområdeoch svara mot sådana behov som inte tillgodoses genom en nationellt fastställdkursplan. Detta innebär att lokala kurser inte får skapas genom t.ex. enunderindelning av riksgiltiga kurser. I avsnitt 5.1 behandlar vi frågan om enavvikelse från denna princip för lokala kurser som vänder sig enbart till vissavuxenstuderande. Det finns således relativt stora möjligheter för kommunernaredan i dag att påverka innehållet i sin gymnasiala utbildning. Vårt förslagom förtydligande av det specialutformade programmet ökar dessa möjligheter. Attpå detta sätt göra tydligt möjligheterna att pröva olika modeller förkursutformning inom ramen för reglerna om specialutformade program ser vi somen lämplig väg mot en mer kursutformad gymnasieskola. Vi har angett attdet skall finnas programmål för specialutformade program, vilket är ettuttryck för vår avsikt att det skall finnas en stadga och ettsammanhang i studierna även i den mer kursutformade Prop. 1992/93:250skolan. Vi förordar således en utveckling av den kursutformade gymnasieskolaninom programmens ram. Denationella programmen håller nu på att införas. /95 kan kommunernafortfarande låta elever börja sina gymnasiestudier i den gamla linje- ochspecialkursorganisationen. Året därpå skall alla kommuner ha gått över tillprogramstrukturen. Regeringen bedömer det som olämpligt att - med denrelativt omfattande förändring som övergången till den redan beslutadegymnasieskolan innebär -också föra in ett helt annat koncept, nämligen enrenodlat kursutformad gymnasieskola utan någon programstruktur. Även dekommuner som är allra mest entusiastiska över en kursutformad gymnasieskola diskuterarutifrån en programmodell. Regeringen anser att tiden inte är mogen att tasteget mot en gymnasieskola som uteslutande består av fristående kurser. Ensådan övergång kräver omfattande analyser av ett antal frågor om bl.a.elevernas val och kommunernas skyldigheter. Regeringen räknar med atterfarenheterna från specialutformade program kommer att ge underlag för deanalyser som behövs för att gå vidare och för bedömning av lämplig tidpunkt föreventuella kommande förändringar. Regeringenkommer att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att noga följa utvecklingen iett litet antal kommuner som är särskilt intresserade av och långt framme iplaneringen av en kursutformad gymnasieskola. För det fall försök med enkursutformning utanför programramen skulle behövas som underlag förövervägandena bör regeringen kunna utnyttja de möjligheter som 15 kap. 4 §skollagen ger att för försöksverksamhet göra undantag från organisatoriskabestämmelser i skollagen. Vissanationella program saknar grenar men ger möjlighet till olika yrkesinriktninggenom elevernas val av kurser.