prop · GG0310 · 1992-12-31 00:00:00 — Samma instanser ärsamtidigt kritiska till utredningens avsaknad av en genomgripande analys avproblemen inom svensk film . Den konstmktion som föreslås i utredningenanses i allt för hög utsträckning påminna om den nuvarande modellen. Vissafilmare och visningsorganisationer hävdar all utredningen i många stycken inleföljt sina direktiv och därför till viss del bör kompletteras, framföralltanser man att problemen inom distributionssidan måste belysas mer ingående. Videobranschensremissinstanser är kritiska till att utredningen inte på ett tydligare sättspeglar det ståndpunkter som man deklarerat vid underhandskontakter medutredaren. Förslagetom en tomkasseuavgift bemöts positivt av de flesta remissinstansema. Flertaletstatiiga myndigheter är dock kritiska till avgiften. Dessa hävdar attförslaget i princip handlar om att återinföra kassetlskatten, vilket man inteanser att det fmns skäl att göra. Vad det gäUer den övrigafinansieringen av filmstödet anser huvuddelen av film- och visningsorganisationernaatt staten kraftigt bör höja sitt anslag. Flertalet av dessa remissinstanserjämför filmstödet med det mångdubbelt större teaterstödet. 90 miljoner kronornämns av många som en rimlig nivå för det direkta statiiga stödet. Vidare anserdessa instanser att staten på ett tydligare sätt än bör ta etthelhetsansvar för såväl filmproduktionen som för den filmkulturellaverksamheten. På detta sätt hoppas man att filmstödel ska bli mmdreberoende av film- och videoavtalet än det är . TV-bolagen och videoorganisationematycker aUa att de föreslagna avgiftema tUl Filmmstitutel är för höga och menaratt deras behållning av avtalet är för litet. SamtUga deklarerar emellertid attde är intresserade av att delta i de kommande förhandlingama om etl nytt avtal. Riksskatteverketär den enda remissinstans som förordar utredningens an- Prop. 1992/93: 10 draaltemativ, med mervärdesskatt på biobiljetter. SVT, och Bilaga 2Sveriges anser att altemativet är värt att närmare utreda ochär kritiska tiU att utredaren ägnat detta så Ute tid. Deflesta film- och visningsorganisationema kan tänka sig ett system med för- cx;hefterhandsstöd. Flertalet viU dock att efterhandsstödet ska vara relaterattill någon form av kvalitetskrav samt att även besökare vid slutna föreställningarska inräknas i besöksantalet. 1 linje med detta anser man att även biografstödetskall vara förenat med ett krav på att visa kvalitetsfilm. Utredningensförslag att kortfilmsstöd ska dras in och att stödet iställetska koncentreras tiU möts av kraftig kritik från såväl Kons marsnärrmden och fria filmare som av . Man betonar vikten av detfinns flera "adresser" att söka stöd hos för att därigenom garanteraett mångskiftande utbud av kortfUmer. Förslagetom att dela upp i en produktionsdel och en del för de fUmkultureUaaktivitetema där staten endast finansierar den senare kritiseras kraftigt av FilminstiUitetsjälvt. Man betonar vikten att staten tar sin del av ansvaret inom båda dessaområden. Oberoende av strukturen hos verksamheten anser institutet att dessstyrelse ska ha ett helhetsansvar för den totala verksamheten. Utanför instimtetär man emellertid positiv till en tudelning av dess verksamhet. Många av fUm-och visningsorganisationema anser att det skulle leda till en klarareansvarsfördelning och dessutom menar man att en staflig fmansiering avfilmkulturen skulle garantera ett jämnare inkomstflöde tiU denna verksamhet.Även SPK förordar en delning av verksamheten. Utredningensförslag om att knyta närmare stöds endast avVisningsnämnden och institutet självt. Alla mottagare av stödförordar en sä självständig visningsnämnd som möjligt, helst helt utankoppling tiU FUminstittitet Endastett fåtal mstanser har kommenterat utredningens förslag om konsulenter förfördelning av förhandsstödet , , ,, , SVT och KLYS uttalarsig dock alla för någon form av konsulentsystem. SamtUgafilmimportörer utanför är positiva tUl utredningens förslag omatt lägga ner importverksamheten vid institutet som man anser är bådeineffektiv och skapar en ojämn konkurrenssituation. och fihnsttidiorörelsenvill att unportverksamheten fortlever som . Föratt på ett överskådligt sätt kunna presentera remissinstansemas reaktioner påutredningen har denna sammanställning indelats i tre oUka avsnitt: De olika stödinsatsernas storlek och form SFI:s struktur och funktion Punktett indelas i två huvudområden. 1 första delen presenteras reaktionerna på förslagetom en tomkassettavgift och i den andra reaktionema på förslagen om bibehållnabiograf- och videoavgifter samt TV-kanalemas bidrag. Här behandlas ocksåremissinstansemas kommentarer till det statiiga stödets utiormning och storlek. Underpunkt två presenteras remissinstansemas reaktioner på utredningens förslag omvad som ska stödjas, hur stort stödet skall vara samt under viU:a fömtsättningarde olika stödåtgärderna skaU utgå. Under punkt trebehandlas slutligen alla reaktioner som har att göra med utredningens förslagom en uppdelning av verksamhet i en produktionsdel och en filmkulturelldel samt övriga förslag som berör organisation och funktion. 3 Finansiering av filmstödet 3.1 Upphovsrättsavgifter Utredningenföreslår i sitt förstahandsaltemativ att en upphovsrättslig avgift införs påoinspelade video- och ljudband. Man anser att det är rimligt att rättighetsinnehavamakompenseras för det ökade utnyttjande av deras verk som privalkopieringinnebär. Avgiften föreslås bli för videokassetter och föraudiokassetter. Förslaget läggs fram under fömtsättning att upphovsmännen ärberedda att frivilligt avstå en del av de medel som flyter in. Efter överläggningarmed de upphovsrättsliga organisationema bedömer utredaren att av denupphovsrättsligt gmndade ersätmingen för videokassetter kan avsättas till Copyswede,KLYS, , , IFPI, , ,. , FörenadeFilmstudios, , Folkets HusföreningarnasRiksorganisation, Föreningen , ,, Videohandelns samarbetsorganisation, och stöder utredningens förslag om upphovsrätisligaavgifter på tomkassetter. ser positivt på det faktum att detslutits en frivilligöverenskommelse mellan Copyswede, IFPI och Föreningen . 1992/93: 10 SverigesFilmproducenter som innebär att av de influtna avgiftema ska Bilaga 2 avsättasför främjandet av produktion av ny svenska film. påpekar isitt remissvar att om det befinns önskvärt att återföra en del av medlen till rättsinnehavamai form av konsmärsbidrag så är nämnden beredd att ansvara för en sådan fördelnmg UpphovsmannaorganisationernaCopyswede, KLYS, , och stöder utredningens förslag om en upphovsrätlsligavgift i alla dess delar. Organisationema framhåller att ensamrätten attframställa exemplar av skyddade verk är ett gmndläggande element iupphovsrätten och en garanti för att rättsinnehavama ska kunna få en rimligersättning för gjorda investeringar. Man hävdar att de inskränkningar somgjorts i 11 § upphovsrättslagen mot denna ensamrätt, och som möjUggör förprivatpersoner alt framställa exemplar av skyddade verk, har fått enhelt annan betydelse än de hade när de tillkom. Organisationema anser vidareatt den privaticopiering på ljud- och videoband som den nya tekniken tillåternu vållar upphovsmännen sädan skada att lagstifming måste tUl för att skyddadem. Man noterar dessutom att utredningens avgiftsförslag ligger helt i linjemed de regler som redan finns i ett flertal europeiska länder och att detdärför inte finns någon anledning att invänta eventueUt kommande EG-direktiv. Organisationernakonstaterar också att införandet av denna form av kassetttersättning ger mångasvenska upphovsmän och utövande konstnärer chansen att komma i åmjutande avmotsvarade rätt till ersättning i andra länder. Upphovsmannaorganisationeraabifogar tUl sitt gemensamma yttrande ett avtal mellan Copyswede, rörande inkassering och fördelning av enupphovsrättslig avgift på oinspelade band, kassetter. Avtalet, som utgår ifrånatt den föreslagna avgiften införs, berör endast fördelningen avvideokassettavgifter; fördelningen av inkomna medel för audiokassetter kommeratt regleras . Parteraa har i avtalet överenskommit omatt de medel som inkommer från den föreslagna videokassettavgiften skallfördelas enligt nedan, efter det att inkasse-ringskostnaderaa erlagts: tUl Föreningen för alla filmproducenters egnasamt förvärvade rättigheter. tUl Copyswede cx;h IFPI för övrigarättigheter Detvå partema ovan har vidare överenskommit om att var och en av sin andelavsätter medel som motsvarar av det totaU insamlade beloppet tUl stöd förproduktion av svensk film. Medlen ska användas "på sätt partema senareöverenskommer om med berörda myndigheter och/eller organisationer". Överenskommelseninnebär emellertid att denna fördelning endast ska gälla under fömtsättning att avgiften för vidoavgifter bUr per kas sett. Avtalet gäller till utgången av och förlängs därefter med ett åri laget sävida inte någon part säger upp det. OFF,, , Prop. 1992/93:10 , FilmCentrum och m.fi. stöder utred- Bilaga2 ningens förslag under det viUkoret alt filmare och fUmarbetare ingär som parteri det nya avtalet då man anser alt dessa gmpper, genom den nya fmansie-ringskonstmktionen,bidrar till en väsentiig del av filmstödet. Kan dessa gmpper inte bU nya parteri avtalet anser att upphovsrättsmedlen tillförs enfond där upphovsmännen får ett avgörande inflytande över användandet av medlen.OFF och instämmer i övrigt i de upphovsrättsligaorganisationemas remisssvar i denna fråga. anser all även videodistributörer lider skada avprivatkopiering då dessa innehar mångfaldigande- och sprid-ningsrättighetema tiUfilmema. Därför menar man att en del av de inkomna avgiftema även borde kunna lUlfallavideodistributörema. SVTmotsätter sig inte idén att införa en upphovsrättslig avgift på oinspeladekassetter. Vid ett eventuellt införande av en upphovsrättslig avgift fömtsätterman dock att även SVT har rätt till ersätming för de program till vilka SVT harrätttighetema. De praktiska problemen inför en sådan fördelning bör, enligtföretaget lösas med aktiv medverkan från SVT. FöreningenSveriges Filmproducenter anför i sitt remissvar att det statiiga ansvaret inomfilmområdet mte får stå och faUa med att rättighetsinnehavama avstår från enintäkt som borde tiUkomma dem oavhängigt av hur den statliga fihnpolitikenutformas. Juridiskafakulteten vid har inget att invända mot utredningensförslag om en upphovsrättslig avgift. KommerskoUegiettar mte ställning för eller emot de i utredningen presenterade förslagen.Istället inriktar man sig på att undersöka humvida det föreslagna filmstödetär förenligt med intemationella åtaganden ifråga om offentiigastödåtgärder. Vad gäller problematiken kring det upp-hovs-rättsUga frågomahänvisar kollegiet tiU de förslag inom det immateriahättsliga området som nyligenlagts fram inom GATT-förhandlingarna. Enligt KommerskoUegiet strider inte fUmuuedningensförslag om en upphovsrätlsUg avgift mot dessa förslag. KoUegiet noterar vidareatt särskilda bestämmelser för att främja kulturella frågor inom en snar framtidkommer att införas i i och med fördraget om den europeiskaunionen. Dessa bestämmelser kommer att innebära att del ges större möjlighetatt, inom ramen för ge statUgt stöd tiU kulturella ändamål. Generaltullstyrelsenavstyrker utredningens förslag om en upphovsrättslig avgift. Man konstaterar isitt remissvar alt kontrollnivån för den typ av avgift som utredningen föreslårär låg både vad gäller fysisk kontroll vid gränsen och eflerkonu-oll hosimportören. Vidare påpekar man att vid ett eventuellt svenskt medlemskap i den fysiska kontrollen att begränsas till handeln med icke EG-ländervilket kan skapa ett stort inflöde av kassetter från Styrelsen anser att den föreslagna avgif- Prop. 1992/93:10 ten,liksom den tidigare kassetlskatten, kommer att leda till"administrativt Bilaga 2 krångel och onödig byråkrati" som maninte anser står i proportion till skatteuppbördens ringa storlek. emeUertid åläggas en konlrolU"unktion vid ett införande av enupphovsrättslig avgift anser man att medverkan vid importtiUfället skulle varaden bästa lösningen. Kammarrätteni hävdar att den upphovsrättsliga avgift som föreslås avfilmutredningen är en ny form av den avskaffade kassettskatten. anserman emellertid att avgiften inte uppfyller regeringsformens krav på en skattoch att förslaget därför inte kan ligga till gmnd för lagstiftning. Vidarehävdar att den föreslagna avgiften inte kan defmieras som upphovsrätlsUgdå konsumentema som betalar avgiften varken nyttjar ett upphovsrättsUgt skyddatverk eller har träffat något avtal med upphovsmännen. Kammarrättenanser att om finansiering av filmstödet ska ske med hjälp av upphovsrättsligaavgifter krävs betydligt mera djupgående analyser med erfo-deriig medverkanfrån såväl upphovsrätlsUg som skatterättslig expertis. Konsumentverketanser att en övervägande del av inköpen av tomkassetter görs för attkonsumenten av någon anlednmg vill tidsförskjuta sitt tittande. Ett sådant tidsförskjutettittande anser verket inte kunna ligga till gmnd för en upphovsrätlsUg avgiftoch därför avstyrks utredningens förslag. En upphovsrättslig avgift påtomkassetter skulle enligt särskilt drabba gmpper som gamla,döva och personer med andra handikapp för vilka möjligheten att kopieraprogram har stor betydelse. Sverigesköpmannaförburui framhåUer att förbundet generellt verkar för en enhetiigskattesats för varor och tjänster. Förbundet anser att filmutredningensförslag om upphovsrättsliga avgifter på tomkassetter innebär att ett differentieratavgiftssystem bibehåUs vilket skulle strida mot de intentioner hadenär man beslutade att avskaffa kassettskatten. Förbundet avvisar därförutredningen förslag. Ettinförande av upphovsrättsliga avgifter skulle, enligt , ledatill flera negativa konsekvenser i form av höjda konsumentpriser, ökadinflation samt ökad gränshandel bl.a genom postorderförsäljning över gränsema.Detta menar man skuUe kunna slå hårt mot svensk detaljhandel och iförlängningen också kunna försämra landets ekonomiska utveckling. Förbundetanser vidare att det är nödvändigt att först göra en noggrannare genomgång av Filmuistitutetsverksamhet och se över viUca intema ratio-naUseringsmöjUgheler som fmns innanbeslut tas om att tillföra verksamheten mera pengar. hävdar att den föreslagna upphovsrättsliga avgiften ärett sätt alt föra vidare den tidigare kassetlskatten men under nytt namn.Institutet anser att detta tydligt framgår om man beaktar följande delar avförslaget: -Om inte upphovsmännen "frivUUgt"slussar vidare en stor del av Prop. 1992/93:10 denna avgift till filmstödetkommer ändringen i upphovsrätts- Bilaga 2 lagstiftningen mte att genomföras. -Regeringen bestämmer ensidigtavgiftens storlek uppenbarligen utan någon som helst kopplmg tiU eventuellverklig skada. Avgiftsreglema börjar gälla som skattenupphör. -Avgiften är större än skatten. Samtidigtsom skatten avvecklas upphör staten med vissa udigare kulturstöd tiUupphovsmännen med motiveringen att de nu får inkomster viaupphovsrättsavgiften. Uudningehbetraktar slutiigen alternativet att behåUa skatten och inte införaupphovsrättsavgift som fullt acceptabelt. Institutetpåminner om att beslutat avskaffa kassettskatten men konstaterarutifrån genomgången av punktema ovan att utrediungens förslag i praktikeninnebär att skatten istället höjs, vilket man inte kan acceptera. Institutethävdar vidare att införandet av en tomkassettavgift skulle strida mot både intemationeUakonventioner och tanken om skydd för privatsfärens användande av offentUgaverk, sä som den uttrycks i 11§ upphovsrättslagen. Man hävdar dessutom atterfarenheten visar att införandet av en så pass stor avgift eUer skatt som uttiedningenföreslagit leder tiU en omfattande smuggUng som omöjliggör en normaldistributionsverksamhet vilket i sin tur skuUe nedbringa det totalt insamladebeloppet SkuUeen avgift trots allt införas hänvisar institutet till den europeiska nivån påmellan 3 tUl och konstaterar att utredningens föreslagna avgift Ugger meUantre och nio gånger över denna nivå. Man noterar också att utredaren självredovisat att videoavgiften utomlands normalt är ca 1,5 gånger större änavgiften för audiokassetter. Skulle detta appUceras på den av utredningenföreslagna avgiften på audiokassetter skulle videoavgifien hamna på Omen upphovsrättslig avgift på den föreslagna nivån införs skulle, enligt institutetavgiftsbelastningen för kassettbranschen tUl fflmstödet bli vilket mananser bör jämföras med att filmbranschen betalar , videobranschen också ca10% cx;h slutiigen TV-bolagen av sin om-Sättning. GrossistförbundetSvensk handel och Radiobranschens samarbetsråd instämmer i de åsikter somframförts av 3.2 Övrig finansiering av filmstödet Utredningenföreslår i sitt förstahandsaltemativ att skaU öka sittbidrag till från 10 mUjoner kronor till . Ilinje med detta föreslås bidraga med tiUinstitutet anser mte att det finns praktiska möjligheter att avgiftsbeläggakabel- eller sateUitsändningar i . Remissinstanserna: Folkets , Prop. 1992/93:10 , och 2 Konsumentverketär positiva tUl uUredningens förslag om TV-bolagens bidrag tiU OFF,och Götafilm anser att televisionen i ett Utet land somSverige måste öppna sig än mer för extema producenter och fdmare än vad den göri dag och föreslår därför att TV-bolagen skall stödja filmen mer än vadutredningen föreslagit. OFF och Götafilm fömtsätter också att SverigesTelevision även kommer att avsätta församproduktioner och anser att på motsvarande sätt bordeavsätta 5 mUjoner kronor. OFF,, , , samarbetsorganisation är positiva tiU förslaget att TV-bolagenbUr nya avtalsparter. , , OFF och Videouthyramas förespråkaravgifter på sändningar via kabel och satelUt anser att en specieUfond bör skapas med hjälp av stödet frän SVT och andra TV-bolag för samverkanmellan filmen och televisionen. Medlen bör fördelas med hjälp av producenterfrån både och området. OFF hävdar att TV3, Nordic, Filmnet,TV 1000 och andra kabelbolag kan visa svensk film "hutiöstbilligt". Man är övertygad om det går att finna praktiska möjligheter attfå ersättning från dessa bolag. SverigesTelevision avvisar såväl den föreslagna konstruktionen som beloppet somutredningen föreslår att bolaget ska betala tUI anser attdet måste finnas ett klarare samband mellan det stöd man ger (x;hden nytta som stödet i förlängningen kan ge televisionen. SVT viU inte uteslutaatt man kan ingå som part i ett kommande film- och videoavtal men betonar attavtalet har varit och bör förbli en frivillig överenskommelse mellan deingående partema och att en eventuell medverkan från televisionen måste byggapå ftjretagets egna överväganden av vad som gagnar programverksamheten ochytterst den svenska TV-publiken. Den enligt bästa modellenför företagets samverkan med andra intressenter inom filmbranschen är förhandlmgarprojekt för projekt. Ett sådant förfarande anser man skulle kunna kombinerasmed ett årligt åtagande på en viss ekonomisk nivå om samarbete av olikaformer. SVTanser att uuedaren i allt för liten omfattning redogjort för det stora stöd somtelevisionen kanaliserar tiU fUmen genom produktion av en lång radstora filmprojekt. Sammantaget hävdar man att SVT står för en större andel avverksamheten inom svenskt filmskapande än någon annan enskild part. medgeri sitt remissyttrande att man i sitt avtal med staten accepterat att medverka i svensk fUmproduktion på ett sätt som motsva rar vad som gäller för var och en av kanaleraa i . Detta anser man emeUertid mte betyda att man i kronor räknat ska betala lUca mycket som kanalerna inom SVT. Man anser att hänsyn måste tas till verksamheter- ,, nas ekonomiska omfattningsamt till det faktum att för Prop. 1992/93:10 närvarandebefinner sig i ett uppbyggnadsskede. TV-bolaget accepterar inte BUaga 2 deni utredningens föreslagna nivån för bidrag tiU . Man viU inte isitt remissvar gå in på vad man tycker är en rimUg nivå utan hänvisar till de förhandlingarsom kommer att äga mm . viU även framhåUa att man ihög utsträckning medverkar till att upprätthålla och utveckla kompetensen inom fihnskapandeti Utredningenföreslår att den tioprocentiga biografavgiften samt avgiftema på hyr- ochköpvideogram förblir oförändrade. anser att biografnäringen måste kompenseras förden kostnadsökning som den breddade momsen förorsakat om man ska kunnaacceptera en bibehållen biografavgift till . I linje med dettaanser Föreningen att Mervärdesskatteutredningensförslag om kvalificerat undantag från skalteplUct för rätt tillbiograffilm och videogram bör genomföras. Även Sveriges Filmuthyrareföreningkonstaterar att breddningen av mervärdesskatten ökat kosttiadema och att dettakrympt uttymmet väsentligt mellan altemativen SFI-avgift kontramervärdesskatt. Föreningen viU påminna om att dessa kostnadshöjningar ävenindirekt påverkar distributören genom att filmhy-resskalor, och därmed CK:kså ersätttiingensom fUmuthyraren erhåller, pressas nedåt Man utgår ifrån att denna fråga kommeralt inta en central roll i de kommande förhandlingama. och Videohandelns samarbetsorganisationdeklarerar i sina remissvar att man tycker de föreslagna avgiftsnivåeraa förhyr- och köpvideogram är för höga. Samtiiga videoorganisationer kräver att detska råda en neuU"al avgifts- och skattesituation mellan olUca distributionsformerför rörliga bilder. hävdar man att videobranschen belastas avsin omsättning medan biografnäringen och TV belastas respektive 0,avsin omsättningen. och kräver att avgifteraaför köpvideogram helt ska tas bort för att därigenom uppnåkonkurrensneutralitet gentemot försäljare (främst postorderförsäljning)baserade i utlandet. I motsats till detta anser Videohandelns samarbetsorganisationatt samma avgiftsnivå bör gäUa för hyr- och köpvideogram för att inte missgynnahyrmarknaden. Iutredningens direktiv anges att utredarens förslag skall finansieras inom ramenför det nuvarande statliga fUmslödet Remissinstanserna:Götafilm , , , Folkets Husföreningamas , , 42 och SverigesFörenade Filmstudios anser att det statiiga filmstö- Prop. 1992/93: 10 detär oacceptabelt lågt och därför måste ökas. Götafilm, OFF och Folkets Bilaga2 Husföreningama ställer sig alla frågande till varför filmen erhåller såmycket mindre stöd än teatem trots att filmen som konstform vänder sig tiU enbredare publik än teatem. anser att staten bör öka sitt filmstöd med minst en tredjedelav vad det är . Förbundet betonar också att det statiiga filmstödet intebara är en ekonomisk fråga som löses genom någon form av "industristöd"utan att filmpolitiken måste utgå från de allmänna mål för den StatUgakulturpolitiken som beslutat om. Teaterförbundetmenar att staten måste ta ett tydUgare ansvar för att säkerställa svenskfilmkonst och att den statiiga filmpolitUcen inte får stå och falla med fUm-och videoavtalet stöder i denna fråga de åsikter somframförts av FolketsBio och anser att staten bör öka sitt stöd till defUmkulttireUa delama med Uka mycket som uU-edningen föreslår att produktionssidanska förstärkas dvs. Skulle inte detta gå att genomföra på lång sUctföreslår man att vissa av de delar som i utredningens förslag åvUar på statenförs över tiU att finansieras av fihnavtalet Filminstitutetanser att staten, för aa skapa fömtsättningar för ett sexårigt avtal, bör utfästasig att som ett minimum bidra med nuvarande anslags-belopp utökat med deförslag mstitutet framfört i anslutning till sitt remissvar. 3.3 Ett statligt finansieringsalternativ - med momsbelagdabiobiljetter Utredningenfiireslår i sitt andrahandsaltemativ att staten tar ett helhetsansvar förfilmstödet om det mte är möjligt att få fram ett nytt fUm- och videoavtal.Filminstitutet föreslås även i detta altemativ kvarstå med i huvud-sak sammauppgifter som . Finansieringen av institutet skulle ske dels genom att momsbeläggabiobiljetter viUcet beräknas inbringa dels genom attskatten på videoband kvarstår vilket skulle inbringa . Remissinstanserna:Flertalet av remissinstansema har inte kommenterat utredningens andraalternativ med momsbelagda biobiljetter. , som strävar efteratt undantagen för mervärdesskatt ska vara så få som möjligt är den endainstans som förordat detta alteraativ.