prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — års forskning tyder,enligt BRÅ, på att tidiga insatser är av stort brottsförebyggande värde.Bollnäs kommun framhåller i sammanhanget att förskolan har ett egenvärde ochatt förskolepersonalens kompetens bör tillvaratas, inte bara i en samverkaninför skolstarten, utan också i övrigt i undervisningen, framför allt pålågstadiet. tillstyrker resonemanget om samarbetet medskolbarnsomsorgen, men påpekar att liknande resonemang om samverkan mellanskola och samt fritids- och kulturverksamhet möjligen saknas. Ettflertal instanser, däribland LR, , , , Högskolan iKarbtad, , Högskolan för lärarutbildning i ,, Sociabtyreben, , , , ,, , , Vilhelmirui, Öster- Prop. 1992/93:220 sundsoch kommuner, instämmer i att frågan om skoltidens Prop.1992/93:250 längd och skolpliktens inträdande kräver en samlad översyn.Ljusdab Bilaga 2 kommun menar att frågan om tidpunkt för skolstart ochskoltidens längd bör avgöras innan en ny läroplan fastställes. Även Boråskommun anser att det hade varit bra om läroplanskommittén haft ett förslag tilllösning och inte bara ett krav på översyn. Sundsvalbkommun anser att vi även fortsättningsvis bör ha en nioårig skola, men medmöjlighet till ett tionde frivilligt år för de elever som så önskar eller sominte kunnat nå de mål som anges för den obligatoriska skolan. kommunförespråkar att ett tionde skolår införs för att undvika minskning av depraktisk-estetiska ämnena och för att möjliggöra de nya områden som kommitténförslår, bl.a. en satsning på språkinlärning och föreslår en obUgatorisk förskola för sexåringar, som skulleinnebära att i förskola utgör det första i en tioårig skolgångför alla barn. Social-styreben delar kommitténs uppfattning att en samladöversyn behövs, men anser att kommittén inte beaktat de möjlighetertill samverkan mellan skola och skolbarnsomsorg som finns såväl organisatorisktsom innehållsmässigt. ser med stor oro på den tidi-garelagdaskolstarten och dess konsekvenser för barn. Läroplaner for samt gymnasieskolan och komvux Läroplanenavser de övergripande målen och riktlinjerna för respektivegymnasieskolan och komvux. Läroplanerna fastställer även skolformernasvärdegrund och uppgifter. Målen är disponerade i bl.a. områdena: Kunskaper ochfårdigheter. Normer och värden samt lilevernas ansvar och inflytande. Viktigabyggstenar i förslaget är uppdelningen av mål i strävansmål och uppnåendemål.Nedan behandlas några av de delar i läroplansförslagen remissinstanserna haftsynpunkter på. Av de remissinstanser som yttrat sig i frågan har denövervägande delen i princip tillstyrkt förslagen. Instanserna har särskiltuppskattat den kortfattade strukturen och den tydliga ansvarsfördelningen. Ettantal remissinstanser påpekar att samstämmigheten mellan begynnelsekapitlenoch läroplanens utformning är bristfällig. T.ex. , ,, , BRÅ och RBU saknar en koppling, iflera iiammanhang, mellan de inledande resonemangen och läroplansförslaget.Remissinstanserna har i regel inte uttalat sig om läroplanen för gymnasieskolanoch komvux separat, utom i vissa begränsade avsnitt. Flertaletremissinstanser stöder förslaget att gymnasieskolan och komvux får en gemensamläroplan. Detta anses förbättra förutsättningarna för ett livslångt lärande ochminska risken för återvändsgränder. Sociabtyreben anser attsamtliga läroplaner borde ha omarbetats sam- Prop. 1992/93:220 . Detborde, enligt ha prövats om mål och riktlinjer Prop.1992/93:250 för grundskola, grundsärskola, träningsskola och specialskola kunde Bilaga 2 sammanföras till ett måldokument. Teologbka institutionen vid LundsUruversitet förordar att samtliga avsnitt om skolans värdegrund ses över igen,samordnas, preciseras och får ett enhetligt språkbruk - allt med syftet attskapa teoretisk klarhet, men också underlätta för alla dem som sedan skallförsöka omsätta detta i skolans arbete. / framhålleratt texten till läroplanen bör omarbetas så att elever och lärare förstårsyfte och innehåll. RHS påpekar att det kan bli svårt att få en djupareförståelse för "målet" då texterna i förslaget är korta och fåmotiveringar finns med. Skolansvärdegrund tillstyrks på samtliga punkter av . Den etik, somutredningen föreslår att skolan skall präglas av, har sin historiska bakgrundi kristendomens ställning och den västerländska traditionen i det svenskasamhället. vill dock föreslå, med utgångspunkt från den faktiskaverkligheten i dagens mångkulturella samhälle, att det inte görs en inskränkningtill kristendom och västerländsk humanism. menar däremot attden kristna etiken och den västerländska humanismen såsom grund för skolansarbete tydligare bör framhållas och inte sammanblandas med andra värdegrunder.Elevorganbationen anser att hänvisningarna till etik och västerländskhumanism bör lyftas ur förslaget, då de kan misstolkas, även om synen på attvårt samhälle i mångt och mycket bygger på detta delas av organisationen. ÄvenSkellefteå kommun föreslår att begreppen "etik och västerländskhumanism" stryks på alla punkter där de ingår i förslagen. Motiveringen äratt begreppen har vållat en omfattande diskussion där varje inlägg vittnat omatt definitionerna av begreppen är lika många som antal personer som deltar idebatten. kommun framhåller vidare att det är viktigt att skolansundervisning är neutral i religion i vårt pluralistiska samhälle.Utbildningssamrådet för grundskollärarstu-derUer påpekar att genom att hävdaden kristna etiken, och därmed kristendomen som religion, som vägledandeföljer en direkt motsägelse i kravet på kulturell mångfald. Utbildningssamrådetanser att den svenska skolan måste anamma samtiiga konsekvenser av en alltmerintemationaUserad tillvaro och bygga på en demokratisk samhällssyn och en humanistiskmänniskosyn. Mål och riktlinjer Prop. SFSanser att den beskrivning av kulturarvet som ges i den inledande t -, textenoch i uppnåendemålen i avsnittet Kunskap och färdigheter är ° Det är enligt SFS orimligt att elevernas insikter skall begränsastill svenska och västerländska värden då vi går mot en alltmer mångkulturellvärld. SFS anser också att förslaget alltför lättvindigt avfärdar den komplexaproblematik som jämställdhet mellan könen utgör och menar att frågan bör få enmer framskjuten plats under . ÄvenUtbildningssamrådet för grundskol-lärarstudenter saknar normer om jämställdhetmellan kvinnor och män. () konstaterar attjämställdhetsaspekter kan och bör läggas på alla de fem huvudområden sombehandlas i mål och riktlinjer i läroplanen. Föj-eningen har förslag tillskrivningar som omfattar bl.a. nyfikenhet och intresse för det som är för könet©traditioneUt, medvetenhet om värderingar kring kvinnUgt och manligt, behovetav att utveckla en trygg och tidsenlig könsidentitet etc. Skolverketföreslår att målet om det svenska samhällets grundläggande värden ochkonsekvenserna för det personliga handlandet bör kompletteras så att ävenkonflikter mellan grundläggande värden och existerande verklighet skallbelysas. Bland annat och anser attmUjöfrågorna behöver ges större tyngd i läroplansförslaget. SAFanser att de föreslagna läroplanerna är alltför likartade. Man vill att detskall framgå att skall ge alla elever en tillräcklig medborgerligbildning medan gymnasieskolan skall förbereda för yrkesliv ochhögskolestudier. Flera remissinstanser, exempelvis och SAMVUX,påpekar att läroplanstexten i vissa avsnitt bör kompletteras i syfte attåstadkomma vuxenanpassning. LRpåpekar i likhet med t.ex. Komvux Krbtianstad att den utformning somläroplansförslaget har fått ibland leder till oklarhet om vilken skolform somavses. Begreppen "skolan" och "eleven" känns fel eller otydligtnär man avser vuxna stud«;rande. Vidare påpekar LR i likhet med t.ex.Stockholms, och kommuner, att vissa strävansmål under rubrikenKunskaper och färdigheter uppenbarligen endast gäller elever i gymnasieskolansom läj;er ett helt program. Det gäller målen "-kan kommunicera på minsttvik främmande språk" och "- har en god insikt i centrala delar avdet svenska och västerländska kulturarvet". Dessa strävansmål kan integälla för studerande i komvux, som t.ex. läser enstaka yrkesämnen eller deltari grundläggande vuxenutbildning. 1förslaget till läroplan för finns bland riktlinjerna en uppmaningtill att nära samverka med gymnasieskolan. Flera remissinstanserframhåller att det bör vara ett åliggande även för gymnasieskolan att samverkamed . Uppnåendemåloch strävansmål Prop. ._ ... , . . = o, Prop. Majoriteten av deremissinstanser som kommenterat uppnaendemalen och strävansmålen harställt sig positiva till förslaget. som dock framkommer gällerframförallt ordvalet och uppdelningens Blandandra , och kommun avvisar orden somsådana och föreslår i stället de språkliga konstruktionerna "mål attsträva efter", "mål att uppnå". Vidare föreslår Högskolan iSundsvall/begreppen "visioner och mål". rekommenderar "mål och ideal". LRanser att uppdelningen strävans-uppnåendemål är riktig men finner samtidigtatt den kan vara svår att tillämpa. Även är i huvudsakpositiv till uppdelningen men framhåller att innebörden av den måstepreciseras. KTHmenar att strävansmålen är, om de tolkas bokstavligt, alltför utopiska, medanHögskolan i ställer sig frågande till om bildningsbegreppet gåratt förena med speciella uppnåendemål. KungLVetenskapsakademien pekar på vissa oklarheter vid tillämpningen avuppdelningen av målen. Bland annat är det, enligt , oklarthur uppnåendemålen skall relateras till skolans läroplaner och hur utbildningenskall bedrivas i skolans verklighet. Statskontoret anser det angeläget attmåldefinitionerna klarläggs. T.ex. bör mål, enUgt Statskontorets mening, varakonsistenta och uppföljningsbara. Strävansmålen motsvarar mer den anda och detförhållningssätt som bör prägla skolarbetet. De motsvarar närmast begreppetriktlinjer, menar . Även Utbildningssamrådet förgrundskollärar-studenter har synpunkter på uppdelningen och menar att man måstese över vad som ska stå var. Det finns, enligt Utbildningssamrådet, exempel påsträvansmål som i stället borde vara uppnåendemål. Universitetframhåller att "strävansmålen" dels är värderingar som bordeutarbetas i skolorna, dels är svåra att följa upp. "Uppnåendemålen"däremot kan och bör följas upp på såväl lokal som nationell nivå. kommunanser att uppdelningen i två slags mål är överarbetad och medför attmålformuleringarna blir onödigt otydliga. Blandandra Barn- och påpekar att det är viktigt attuppnåendemålens minimikrav inte blir maximikrav. Elevernas ambitioner måste,enligt delegationen, uppmuntras. , Högskolan iSundsvall/, , och kommuner menar attuppnåendemålen i vissa fall är orealistiska och vUl varna för att sätta målenför högt. RHS föreslår att även uppnåendemål formuleras som inte direkt ärinriktade på kunskaper och färdigheter som t.ex. förmågan att samarbeta, attgenerellt lösa problem, att ta personlig ställning, att ta ansvar osv. , , HCK, och uttrycker oro över attuppnåendemålen i vissa fall är formulerade så att de ej kan uppnås av elevermed svårigheter. anser att sådana mål bör omformuleras tillsträvansmål. Specialpedagogik menar attden styming av kunskapsutveckling som Prop. 1992/93:220 uppnåendemålen kan leda till är olycklig för elever med vissa svårighe- Prop.1992/93:250 ter. GöteborgsUniversitet anser att vissa strävansmål som formulerats i läroplansförslagetför gymnasieskolan och komvux är intetsägande och inte visar något av dekompetenskrav i arbetslivet som betänkandet kort diskuterar (sid. 108):"Kommunikations- och observationsförmåga, analytisk förmåga och förmågaatt ta initiativ och att arbeta i lag blir viktigare än faktakunskaper medkort livslängd." anser detta olyckligt både med tanke på dekrav på en utvidgad kompetens som har rests från näringslivets sida och medutgångspunkt i de vetenskapliga studier som har visat på problenien igymnasieskolan med just utvecklingen av denna sorts kompetens. Ansvarsfördelningenbland skolans personal har generellt fått ett positivt mottagande blandremissinstanserna. Ett antal instanser har dock vissa kommentarer. Östersundskommun anser att den statliga styrningen är för stor påskolområdet. Kommunens ansvar bör omfatta mer än enbart medelstilldeliungen ochmed det möjligheten att uppnå de nationella målen. Ansvarsfördelningen börkommunen svara för och den bör inte regleras av den nya läroplanen. Högskolan iKarbtad saknar svar på ansvar för skolans verksamhetsplanering i förslaget.Det är enligt högskolan väsentligt att lärarna ges en stor del av ansvaret förverksamhetsutvecklingen såväl i mer snäv mening inom den egna ämneskompetensen,som inom skolan som helhet. SFS framhåller att rektor skall vara ytterstansvarig för att arbetet utvärderas och att resultatet synliggörs. Specielltrektors ansvar är det flera remissinstanser som har synpunkter på. Skolverketpåpekar att avsnittet om rektors ansvarsområde när det gäller börharmonieras bättre med gymnasieskolans motsvarande avsnitt. LR ser det somangeläget att ett antal uppgifter, som i förslaget lagts under såväl rektorssom lärares ansvar, samlas under rektors ansvar. Bl.a.SAF och LR vill att rektors personalansvar tydligare skall framgå. SAF anseratt det tydligare bör anges i läroplanen att rektor har en chefsroll för allpersonal i skolan samt ett samlat ansvar för att skolan producerar ett brautbildningsr«;sultat. konstaterar bl.a. att det blir rektorsuppgift att entusiasmera lärare och annan personal inför utformningen avlokala arbetsplaner och handlingsplaner liksom att ansvara för kontakten ochsamarbetet med föräldrarna och ansvaret för föräldrainflytandet över elevemasskolgång. Arbetarskyddsstyreben,och även LR, vill i läroplanen betona rektors ansvar för att i enlighet medarbetsmiljölagen och föreskrifterna om internkontroll av arbetsmiljönint£;grera arbetsmiljöarbetet i den övriga verksamheten. Rektors ansvar förtrafikundervisning ifrågasätts, bland annat av och Arvikakommun. däremot att det är ytterstangeläget att läroplanen klarlägger rektors an- Prop. 1992/93:220 svar för att se till att eleverna har säkra skolvägar samt att trafiksäker-Prop. 1992/93:250 hetsfrågor tas upp i undervisningen. Folkhäboinstitiaetoch BRA anser att rektor eller annan lämplig person bör tilldelas särskiltansvar för områdena sex och samlevnad, alkohol, narkotika och tobak,trafikfrågor samt bok- och bibliotekskunskap på motsvarande sätt som gäller förgymnasieskolan. kommun och i saknar dennuvarande läroplanens skrivning om ansvar för att eleverna har tillgång tiUskolbibliotek. kommun vill att rektors ansvar för miljöfrågorna lyftsfram mer i läroplanen. Sociabtyrebenpåpekar att rektors ansvar bör omfatta även uppföljning och utvärdering avsamarbetet mellan grundskola, förskola och skolbarnomsorg. Företeelserna skolkoch mobbning borde, enligt , ha belysts i betänkandet. Särskiltrektors och lärares ansvar borde tydliggöras. RHS påpekar vikten av att rektorges ett tydligare an-svjir för att skolverksamheten i sin helhet bedrivs medutgångspunkt från alla uttryckta strävansmål i läroplanen. RHS vill även attläroplanen starkare betonar rektors ansvar för att samverkansformer mellanskola och föräldrar utvecklas och att föräldrarna får inflytande över elevemasskolgång. Även bl.a. BRA och Ljusdab kommun anser att kommitténs behandling avsamverkan mellan skola och hem är alltför defensiv och enkelriktad. att man klarare än som skett börmarkera skolans ansvar för samverkan med hemmen, särskilt under det inledandegymnasieåret. Kommunförbundetriktar på vissa punkter kritik mot den detaljerings-nivå som Läroplanskommitténanvänder i utformningen av ansvaret på olika nivåer. Ett exempel är regleringenav SYO-personalens arbetsuppgifter. och flera kommuner påpekaratt studie- och yrkesorienteringen är viktig, men att regering och riksdag inteskall tala om för kommunerna hur de skall organisera sina insatser. Det räckerenUgt många remissinstanser med att ge ett övergripande ansvar till rektorn.AMS tycker att det är bra att rektorns ansvar för syoverksamheten tydliggörs.AMS framhåller också att lärarnas insatser kan komplettera, men inte ersätta,den specialkompetens i vägledning som syopersonalen har. och vill betona att stor vikt måste läggas på skolansarbetssätt. Det blir enligt viktigare att utveckla metoder förhur inlärningen skall gå till än att precisera exakt vad bam skall lära sig.Enligt BRA.s uppfattning finns det en risk att arbetsuppgifter som kräversamarbete och gemensamt ansvarstagande, vilket är viktigt att eleverna fårträning i, kommer att minska. saknar i betänkandet begreppenarbetsenheter och studieledare, vilket är en arbetsgrupp, som rektor även ifortsättningen behöver. vill att det i läroplanenanges vilka uppgifter elewårdsper-sonalen skall arbeta med. SFS framhåller attLäroplanskommittén inte genomgående använt si- Prop. 1992/93:220 nakunskaper om inlärningssituationen vid utformandet av läroplanen. Prop.1992/93:250 Nästan genomgående har kommittén formulerat sig att "skolanskall ge Bilaga 2 kunskaper, eleverna får kunskaper, lärama skall geeleverna". Elevorganbationenoch Stateiis ungdomsråd anser att de av föreslagnaformuleringarna om elevinflytande är för generella och svaga. Rådet tar i sittremissyttrande också upp problemet med mobbning och refererar till enintervjuundersökning av ungdomar i ål-dem . Drygt en Qärdedel uppgav attde blivit utsatta för mobbning, den övervägande delen i skolan.Bara en ärdedel av dem som utsatts för mobbning hade diskuterat det med, fåttstöd eller hjälp av en lärare. Enligt rådets uppfattning skullemobbningsproble-men kunna förebyggas bättre genom ett utvidgat inflytande ochansvarstagande för lärare och elever inom detta område. Rådet framhåller likasåatt elevernas sociala utveckling främjas av delaktighet och ansvarstagande. Västeråskomun framhåller att lärares skyldighet att samverka över ämnesgränsernauttryckligen bör framgå av läroplanen medan SFS föreslår att det i läraresåligganden bör ingå att kontinuerligt hålla sig å jour med utvecklingen bådeinom de egna ämnena och den pedagogiska forskningen. Mångaremissinstanser anser alt det saknas en övergripande idé om hur skolan skallmöta och förebjgga svårigheter för dels elever med en kompliceradinlärningssituation, dels elever med funktionshinder. Blandandra Högskolan för lärarutbildning i , , , , , , ,, . , , och Österåkerskommuner menar att större uppmärksamhet borde riktas mot de svaga eleverna. Sociabtyrebenanser att i alltför liten utsträckning berört olika grupperav elever som behöver speciella insatser för att utbildningen skall blilikvärdig för alla. Att den föreslagna nedskärningen av praktiskt-estetiskaämnena är särskilt olycklig för dessa elever poängteras av t.ex.Skolledarförbundet, , och kommuner. Bl.a. har påpekatatt läroplanerna skall omfatta alla elever, dvs även dem som harfunktionshinder av olika art och grad och att läioplansförslaget därför måstebearbetas. Närdet gäller kursplanerna uppskattas allmänt avsnittet i kursplanen i Svenska ombarn med behov av stöd. Däremot anser t.ex. , , ,och att samtliga kursplaner bör innehålla ettavsnitt om barn, som behöver särskilt stöd. Remissinstansernahar, när det gäller döva och hörselskadade elever, särskilt poängterat viktenav tvåspråkighet och att såväl teckenspråk som svenska måste ingå iutbildningen. framfört behovet av en,för elevgruppen med grava språkstörningar, sär- Prop. 1992/93:220 skUt anpassad målformulering. En klarare skrivning i ansvarsfördelningen vad gäller elever med svå-Bilaga 2 righeter efterfrågas av bl.a. RBU, , Utbildningssamrådetför grimdskollärarstudenter, kommun. Elewårdspersonalens rollbehöver särskilt klargöras enligt t.ex. ,, , och Boråskommuner. Läroplanskommitténredovisar i betänkandet färdiga kursplaneförslag i svenska, matematik ochmusik och förslag till huvudsakligt innehåll i övriga ämnen. Det ges även enallmän redovisning av kursplanernas funktion, struktur och uppbyggnad. Avde remissinstanser, som har kommenterat kursplanerna, tillstyrker de flestaförslaget. delar syn på kursplanernas roll,funktion, struktur och uppbyggnad. 1 de förslag som har lagts fram krävs dock,enligt , en tydligare åtskillnad mellan de delar i kursplanerna somhar föreskriftsstatus, och de delar, som måste anses vara kommentarer tillkursplaner. kommun saknar i kursplaner och timplan utrymme föraktiviteter, som ej går att hänföra till enskilt ämne, eftersom de ofta ärämnesövergripande eller integrerade. Det gäller tema och/eller projektstudier,periodläsning m.m., som nuvarande läroplan uppmanar till. Statskontoret anseratt målstrukturen och hierarkin i förslagen till kursplaner inte är konsistenta.Som exempel hänvisar Statskontoret till kursplanen i B-språk där delmålen gårlängre i kraven på kunskaper än huvudmålet för ämnet. Ävennär det gäller uppdelningen av mål i uppnåendemål och strävansmål ställer sigde flesta instanser, som har yttrat sig, positiva. Ett antal remissinstanser,däribland , , Högskolorna i och ,, , , och kommuner, anserdock att uppnåendemålen i vissa fall, särskUt när det gäller svenska,matematik och musik, är orealistiska och har satts för högt. Bollnäskommun varnar för att det i och med uppdelningen i uppnåendemål ochsträvansmål finns en risk för att uppnåendemålen blir alltför styrande.Bollnäs kommun anser även att kursplanerna bör kompletteras med en tydligareoch utförligare skrivning kring bl.a. flyktingfrågor, rasism ochresursfördelning i ett globalt perspektiv. SFS påpekar att uppnåendemålenstannar vid det direkt mätbara, vilket kan bidra till att undervisningenbegränsas till detta. Vidare menar SFS att klargöran- det av lärarens ochskolans skyldigheter har försvunnit på kursplaneni- Prop.1992/93:220 Många av de mål som ärsträvansmål borde, enligt SFS, i stället ut- Prop. tryckassom åligganden för läraren, varigenom de blir lättare att utvär- Bilaga 2 dera. Timplaneförslagetanger den minsta undervisningstid som eleverna har rätt att få och därmed dentid som kommunen minst är skyldig att avsätta resurser för. Tiden uttrycks itimmar (). Timplanenanger en minsta garanterad tid för angivna obligatoriska ämnen. Härutöveranges ett lokalt timplaneutrymme för profilering och ett utrymme för elevenspersonliga val. Genom behovet av en avstämning eller"kontrollstation" i slutet av det femte skolåret och en övergång frånintegrerade ämnen till ämnesuppdelning, har kommittén funnit skäl attpresentera timplanen med en uppdelning mellan å ena sidan årskurserna 1-5 ochå andra sidan årskurserna 6-9. Vissaav de obligatoriska ämnena har i förslaget till timplan fått en ökad timtid,t.ex. svenska och främmande språk samt matematik. Andra ämnen har, somkonsekvens bl.a. av att skolan och eleven skall ha ett valutrymme, i förslagetfått en minsta timtid som i regel understiger den tid ämnet har i gällandetimplan. Bland de övriga förslag som lägger i anslutningtill förslaget till timplan märks: -Vissa ämnen har fått en nyinriktning och ny benämning, bl.a. ämnena teknik och miljö samt barn- ochungdomskunskap. -Språkprogrammet i grundskolanförstärks. Engelska föreslås starta första skolåret (med viss övergångstid) ochett obligatoriskt B-språksval införs fr.o.m. årskurs 6. -I stället för B-språk skallelev som så önskar kunna läsa svenska, engelska, teckenspråk eller hemspråk. -Eleverna skall inom ramen försitt personliga val eller skolans profil kunna välja att läsa ett tredjefrämmande språk, C-språk, under sista år. -Nuvarande reglering omalternativkurser i engelska och matematik föreslås upphöra. Nedanframförs remissinstansernas synpunkter kring vissa av dessa frågor. Timplanenutgör det område som remissinstanserna ställt sig mest kritiska till.Minskningen av tid för praktiskt-estetiska ämnen, och då särskilt Idrott, lekoch hälsa, är det förslag, som instanserna i störst utsträckning vänt sigemot, men även uppdelningen av timplanen i skeden 1-5 och 6-9, införandet avengelska från årskurs 1 och B-språk från årskurs 6, har varit föremål för fleraremissinstansers ogillande. Ettantal remissinstanser, däribland t.ex. LO, kommun och Natur- "" skyddsföreningen, ser eninkonsekvens mellan läroplansförslaget och °