prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Detinnebär att nya krav kommer att ställas på lärare och rektorer samt därmed påfortbildning och pedagogisk utveckling. Ambitionen att definiera och utvecklalärares yrkeskunnande blir viktigt. Detinnebär också att skolan kommer att utsättas för fler och understundomsvårförenliga krav. Det är lätt att peka på kunskaper man gott kan lära sig iskolan. En sådan diskussion är viktig och det är en stor tillgång om denständigt förs. Samtidigtkommer detta också att ställa större krav på skolans begränsningar, vad skolaninte bör göra. Att framhålla vad skolan inte bör prioritera ger sällanapplåder, men den diskussionen är inte mindre viktig. För att kunna lyckas meddet som skolan absolut inte får misslyckas med, kan den inte bli den plats däralla förhoppningar om framtiden och nästa generation skall infrias. Kraven påatt även skolan prioriterar mellan aldrig så viktiga ambitioner ökar i taktmed att kraven på skolan växer. Dessa frågor berörs ytterligare i följandeavsnitt. Imånga avseenden står inför ett vägval, där våra förutsättningaratt förbli en nation med hög levnadsstandard, väl utvecklad kunskap ochindustri och god social omsorg kommer att avgöras. En skola av hög kvalitet ochmed höga ambitioner är en viktig förutsättning för framtid somvälfärdsnation. Det är därför rimligt och naturligt att förhoppningarna ochförväntningarna på skolan kommer att höjas. Men i det flöde av dystra prognoseroch dåliga nyheter, som präglat samhällsdebatten och bilden av undersenare år, kan det finnas skäl att påminna om att skolan i hög grad är ett barnav ljuset, av framtidstro och utvecklingsoptimism och av den obändliga tron påvarje människas inneboende förmåga. 2.2 Skolans roll och uppgifter Motden bakgrund, som tecknats, skall skolans uppgifter inför ochinledningen beskrivas. Kunskaperoch fostran har traditionellt angivits vara skolans huvuduppgifter. Dessabegrepp har formulerats på olika sätt och de har haft delvis olika innebördunder skilda perioder. Den första folkskolans uppgift var starkt relaterad tillkyrkans krav. Successivt utökades emellertid skolans uppgifter. 1940års skolberedning och skolkommission lade grunden till dagens skola.För skolkommissionen framstod det "demokratins samhälle", för vilketskolan skulle utbilda och till vilket den skulle bidra, som något av ennyskapelse. Den tidigare bildningsfilosofin och reformpedagogiken av tysktursprung tedde sig överspelad. Med hjälp av främst den samtida nordamerikanskabeteendevetenskapen, skulle skolan omformas till ett redskap i kampen fördetta goda samhälle. Skolan skulle vara en spjutspets och dess uppgifterhärleddes till en del ur före- ställningarnaom det politiska liv, arbetsliv och sociala liv, som skulle Prop.1992/93:220 höra det framtida samhället till. Idagens har ett sådant planeringstänkande till stor del förlorat sintillämplighet. har kommit att bli så beroende av en föränderligomvärld att det förefaller omöjligt att låta läroplanen för mednågon större säkerhet återspegla det framtida samhällsliv vi väntar ellerönskar oss. Skolan har ett större och mer varaktigt uppdrag än att effektueraden rådande konjunkturens och tidsandans krav. Detgäller nu att göra det möjligt också för att i större utsträckningän tillgodose de behov av mångfald och valfrihet, som finns hos barnoch deras föräldrar. Denmotsättning mellan skolans kunskapsförmedlande och fostrande uppgift, somtidvis lyfts fram i debatten, är skenbar. I en viss mening är fostran en del avundervisning. Denmål- och resultatorienterade styrning, som skall gälla för skolan, fordrartydliga nationella beski ivningar av vilka kunskaper eleverna skall skaffa sigoch utveckla. Detta förutsätter i sin tur en klar ansvarsfördelning i skolan,liksom en kvalificerad kunskapsdiskussion i de enskUda skolorna. Skolanshuvuduppgift är att ge nästa generation kunskaper och fostran av hög kvalitet.Detta förhindrar inte att skolan har en rad andra uppgifter och funktioner,inte minst som samhällsinstitution. Skolan är vår största arbetsplats. I skolanknyts livslånga vänskapsband. Den är en av de allra viktigaste kulturbärarnaoch arena för kulturskapande. Den är en viktig mötesplats och i j;lesbygden kanskolan vara skillnaden mellan en levande eller en döende bygd. följande avsnitten utvecklas synen på skolans uppgifter; att ge beståendekunskaper och värden samt att utgöra en god miljö för lärande. Grundskolanskall ge de viktiga, mer bestående kunskaperna. Urvalet av vilka kunskaper somär centrala och vad som är skolans uppgift har vartefter kodifierats i tidigareläroplaner. Det är nu dags att på nytt granska skolans uppgifter. En viktigfråga är att finna balanspunkten mellan å ena sidan den beständiga uppgiftskolan har - att överföra ett kulturarv - och å andra sidan de krav på nyakunskaper, som utvecklingen i olika avseenden ställer. Var ansvaret ligger idetta - vad man skall föreskriva nationellt och var det lokala ansvaret tar vid- måste nu formuleras tydligt. Skolanhar efter hand tillförts allt fler uppgifter. Kraven att behandla nya områdenhar sedan efterkrigiitiden successivt ökat. Skolan har innehållsligt blivitöverlastad. Det har alltid varit lättare att föra till nytt innehåll än attvisa på vad som kan tas bort eller minska. Det uppstår en skillnad mellan dekrav som ställs i läroplan och kursplaner och verkligheten i den enskildaskolan, där urvalet av stoff tUl sist görs. Ofta nog har samhällets oförmågaatt prioritera mellan de krav och ambitioner, som riktas mot skolan, lett tillatt lärarna fatt göra det. rama också fått kritik närskolan inte lyckas förmedla alla de kunska- Prop. 1992/93:220 per, all deninformation och all den goda fostran, som det funnits förhoppningar om. Alltdetta är problem som skolor i hela den industrialiserade delen av världenbrottas med. Arbeteti skall koncentreras till grundläggande och mer beständigakunskaper. Vissa av skolans ursprungliga uppgifter - att lära eleverna läsa,skriva och räkna - är alltjämt lika viktiga som självklara. Med mer beständigakunskaper skall här i övrigt förstås sådana kunskaper som utgör kärninnehålleti skolans ämnen och som kommer till uttryck i nationella kursplaner. Atttala om koncentration på beständiga och grundläggande kunskaper, innebär inteatt andra kunskaper skulle vara oviktiga eller att ambitionen i skolan skallsättas lågt. Tvärtom är detta endast ett uttryck för att det är på dessagrundläggande kunskaper som fortsatta studier, och möjligheten att tillgodogörasig dessa, vilar. Det är också ett uttryck för att skolan absolut inte får misslyckasmed det som skolan gör bättre än någon annan, bättre än efterföljandeutbildningsformer, bättre än arbetslivet och bättre än media, föreningar,organisationer och andra informationsgivare. Regeringenstödjer den kunskapssyn och den diskussion om bildning , somLäroplanskommittén givit uttryck för och fört. Det finns skäl att också markeraen speciell aspekt - även den uppmärksammad av - nämligenatt skolan inte enbart kan syfta till individens självbildning. Skolan har ivarje samhälle till uppgift att sörja för kulturens fortbestånd. Ingetsamhälle kan fortleva, om inte betydande delar av de äldres kunskaper ocherfarenheter förs vidare till de yngre, en överföring, som i ett moderntsamhälle, i hög grad ombesörjs av skolan. För att använda ett ord, som iblandhar fått en negativ klang: skolan måste per definition ägna sig åtförmedlingspedagogik. Överföringen av vetande och värden tillhör skolanscentrala och ofrånkomliga uppgifter. Skolan skall ge eleverna tillträde tillkunskapstraditioner. Den klassiska bildningstanken har inte något gemensamt medföreställningen om fri fostran i form av ohämmad utveckling av förmågor, somnaturen har nedlagt i barnet. En sådan föreställning går stick i stäv meduppfattningen att människan är en varelse som bildar sig. Skolanär en verksamhet med mycket långa tidsperspektiv. Spännet mellan denverklighetsuppfattning som präglar skolan för dem som skriver, fattar beslut omeller genomför dagens läroplan och den tidpunkt när kunskaper förvärvadeenligt denna läroplan skall användas, kan väl vara . Det gör skolan,på gott och ont, till en konserverande institution. Det kräver en stor portionav ödmjukhet och tålamod inför skolan och dess uppgift. Skolanbetraktas ofta med ett kortsiktigt perspektiv, präglat av tidsandan. Det finnsalltid en risk att varje generation betraktar sin egen tid som så unik och såsärskild , att den överskattar betydelsen av förändringar it.ex. teknik och underskattar betydelsen av det bestående i de problemtekniken förutsätts lösa. I mänskliga värderingar, drömmar, livsmål ochprioriteringar finns många beständiga inslag, som Prop. 1992/93:220 ingår ivåra egna kulturtraditioner t.ex. i kristendomen. Iöverensstämmelse med detta synsätt anser vi att konsekvenserna för skolan avinformationsteknolojns utveckling främst bör ses som nya förutsättningar förutbildning och undervisning och inte som ett nytt innehåll i läroplan ochkursplaner. bör ge allmänna kunskaper i teknik och om teknologinsroll, men främst bör den ge verktyg som - rätt använda - kan leda till eneffektivare, mer levande och spännande undervisning. Det finns en tendens tillatt ny teknik och nya verktyg pedagogiseras, när de förs in i skolan ibemärkelsen att det undervisas om dem i stället för med hjälp av dem. Attanvända moderna medier och upptäcka de möjliglieter dessa ger, är också oftaett överlägset sätt att lära sig något väsentligt om deras funktioner ochkonstruktion. Denya verktyg i skolans arbete, som informationsteknologin bidrar med kan dockinte förringa bokens roll och betydelse i skolan. Det skrivna och talade ordetär ett ännu oöverträffat redskap för studier, för mänskliga upplevelser i tidoch rum och för utbyte av tankar och erfarenheter mellan människor.Grundskoleförordningen säger att varje grundskola skall ha lämpligt föirdeladebibliotek samt annan utrustning som behövs för en tidsenlig utbildning. , som bör gälla också , garanterar att det i varje kommunfinns minst ett bibliotek knutet till skolan där. Detta är en stor ochutvecklingsbar tillgång för alla kommuner. Skillnadenmellan de möjligheter modern informationsteknologi ger i skolan och den ännubegränsade användningen och den relativt låga kompetensnivån hos dess användareoch kanske också det låga intresse för dess möjligheter, som finns i skolan,leder till en rad frågor. Det gäller t.ex. den "generationsklyfta",som är särskilt tydlig vad avser kunskap om ny teknik. Många elever har i dag- till skillnad från många lärare - en kunnig, avspänd och vardaglig kontaktmed tämligen avancerad informationsteknologi. Här ryms också både etträttvise- och ett jämställdhetsproblem. Många ungdomar - en övervägande del ärpojkar - får i hemmet tillgång till och erfarenhet av datorteknik, medan andrahelt saknar tillgång till sådant. fick regeringensuppdrag att ansvara för utvecklingen och genomförandet av den nationelladatapolitiken för skolan. skall verket lämna en första rapport omarbetet. Beståendekunskaper är inte bara en uppsättning kunskaper, som kan sorteras efter skolansämnesgränser. Det är också i hög grad färdigheter och förmågan att seperspektiv, samband och helheter, som är nödvändiga för att tolka ochtillgodogöra sig annan kunskap och information. I direktiven tillLäroplanskommitténs arbete, och i andra sammanhang, har regeringen pekat på treperspektiv, som måste prägla skolans arbete. Perspektiv, därför att de mereller mindre återfinns i skolans samtliga änanen och dessutom leder tillkonsekvenser och ett ansvar för skolans personal i dessuppträdande och förhållningssätt även utanför lektioner- Prop. 1992/93:220na och själva undervisningen. Dessatre är det etiska perspektivet, som ytterligare kommenteras i nästa avsnitt,det internationella perspektivet och miljöperspektivet. Denpågående internationaliseringen ställer skolan inför delvis nya uppgifter medkonsekvenser både för den nationella styrningen och för det lokala arbetet iskolan. Bredare och bättre språkkunskaper krävs inte bara för kontakter medmänniskor från och i andra länder och i det europeiska integrationsarbetet.Alla skall lära sig tala och läsa engelska, de flesta också ett andra och mångaett tredje främmande språk. Språkkunskaperkrävs också i allt högre utsträckning i arbetslivet och för högre studier.Därför måste språkprogram stärkas. villregeringen i det här sammanhanget peka på den stora språktillgång, sommänniskor med utländsk bakgrund utgör. 1 finns över hundra språkrepresenterade i skolan, på arbetsplatser och i bostadsområden. Det finns allaskäl att på olika sätt betydligt bättre än ta till vara denna fond avspråkligt kunnande. Skolansuppgift att förmedla centrala delar av vårt kulturarv får ny aktualitet somgrund för internationell samverkan och för förståelse för andra folks kulturer.Kunskap och medvetenhet om det egna kulturarvet - både det svenska och det sombär upp den vidare kulturkrets vi tillhör - måste ges i skolan. Förutomdet svenska språket och svensk kultur och historia måste alla i skolan fåkännedom också om språk, kultur och historia i våra nordiska grannländer. Betydelsenav och kunskaper om den nordiska dimensionen blir allt viktigare. Ofta harandra nordiska länder och skolor lyckats bättre i att förmedla kunskap omnordiska språk och nordisk kultur. Men glädjande nog märks en ökad insikt omden nordiska dimensionens betydelse och vilken tillgång den kan vara. Inteminst handlar det om en insikt, om vilken nationell tillgång ett levande finsktoch samiskt språk- och kulturarv i utgör. Iett mer internationellt orienterat samhälle skärps alltså kraven på en fastförankring i den egna kulturen, historien och språket. Förankringen i det egnakulturarvet står inte i motsats till den internationella solidaritet och tillden förståelse och respekt för andra folk och kulturer som är så nödvändig. Denär, tvärtom, en förutsättning. Det är först när man är medveten om och trygg isin egen nationella identitet, som man kan öppna sig och vara generös ochtolerant mot det som kan upplevas som annorlunda och främmande. Miljöperspektivet.Dagens miljöproblem uppkommer främst som en följd av våra konsumtionsmönsteroch levnadsvanor. Det innebär att lösningarna i större utsträckningän tidigare ligger på varje enskild människa i hennes egenskap av konsument,producent, trafikant osv. Vanor måste förändras och då ställs det krav på varoch en av oss. Konsekvenserna av olika livsstilar måste bli uppenbara. per är därvid nödvändigtför att varaktigt förändra attityder och förhåll- Prop. 1992/93:220 ningssätt.Dessa kunskaper måste framför allt ges i . Därför skall miljöfrågormed olika perspektiv behandlas inom ett flertal av ämnen. Särskiltviktiga är de naturvetenskapliga ämnena liksom samhällskunskap, geografi ochhemkunskap. Sambanden mellan miljö och teknik, där teknik tolkas i en vidmening, är uppenbara. Många miljöproblem har - liksom lösningarna på problemen- stark anknytning till människans användning av tekniska produkter och produktionsprocesser.I likhet med anser regeringen att den nya läroplanen börange att rektor skall ha ansvaret för att en god undervisning kommer till ståndinom sådana centrala kunskapsområden som vilar på flera av skolans ämnen. Detär med hjälp av de olika ämnena sammantagna som skolans mål skall nås. Varjeenskilt ämne har sin uppgift och sina mål formulerade i kursplanen förrespektive ämn<!. Där anges bl.a. minimikraven för vad alla elever skall hauppnått dels i årskurs 5, dels i årskurs 9. Där beskrivs också vadundervisning och inlärning skall sträva mot - ett ideal - föratt nå en ständigt högre kvalitet. Grundskolanskall vara en god miljö för lärande och stimulera till fortsatt förkovran ochbildning. I 1 kap. 2 § skollagen uttrycks dessa uppgifter så här: "Utbildningenskall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen,främja deras harmoniska utveckling till an-svarskännande människor ochsamhällsmedlemmar." Närskollagen betonar elevernas harmoniska utveckling innebär det att elevernasolika anlag - intellektuella, praktiska, fysiska och konstnärliga - måste fåutvecklas allsidigt. Deolika skolämnena fyller olika funktioner och är olika till sin karaktär. Någraär främst inriktade på att utveckla elevernas språk och kommunikativa förmåga,andra mot att utveckla elevernas kunskap och föreställningar om omvärlden.Tillsammans bidrar de till elevernas harmoniska utveckling. Eleverna fårtillgång till olika slag av intellektuella och verktyg, liksomvarierande medel för att uttrycka och gestalta idéer och upplevelser och tränade olika sinnena. Läroplanskommitténhar övertygande redovisat att skolans kunskapsuppgift inte enkelt kanreduceras till en fråga om urval av kunskaper att förmedla. Läroplanskommitténbeskriver fyra kunskapsformer, som, mycket kortfattat kan sammanfattas påföljande sätt. -Fakta är kunskap sominformation -Förståelse är kunskap sommeningsskapande -Färdigheter är kunskap somutförande -Förtrogenhet är kunskap somomdöme. Kunskaperkan således inte betraktas som färdiga produkter, som kan förstås isoleradefrån de sammanhang där de utvecklades. Elevernas kunskapsutveckling påverkasockså av hur skolans verksamhet är orga- Skolan måsteerbjuda en miljö, där elevernas lärande blir me- Prop. 1992/93:220 ningsfullt.Eleverna måste tillägna sig begrepp och strukturer från olika ämnesområden, såatt dessa tillsammans kan fungera som intellektuella verktyg. I skolan måstedet finnas en balans mellan olika kunskapsformer. Genom reflektion över faktaoch erfarenheter och genom bearbetning av kunskaper utvecklas förmågan atttänka och reflektera. Kreativa, estetiska och etiska dimensioner är därförviktiga även i skolans arbete. Oftaklassificerar man ämnena i olika grupper för att tydliggöra skillnaden mellandem. Så skilde man t.ex. tidigare mellan läroämnen, övningsämnen ochyrkesämnen. Andra ämnesbeteckningar har varit färdighetsämnen, kunskapsämnen,orienteringsämnen och praktisk-esteti-ska ämnen. Det har också gjorts enåtskillnad mellan praktiska och teoretiska ämnen. Det finns många faror ochnackdelar med att klassificera änmen på detta sätt. En är att man därigenomosynliggör den variation av kunskaper och kunskapsformer, som finns inomämnena. Det är inte bara i ett ämne man tecknar, det är inte bara ispråkämnena man tränar sin språkliga förmåga, det skall inte finnas enbart ettämne, som ger tillfälle tiU rörelse och motion under skoldagen, inte bara i ettämne man räknar etc. Det är viktigt att uppmärksamma de variationer avkunskapsformer, som de enskilda ämnena rymmer. Skolansarbete måste organiseras på olika sätt beroende på elevernas ålder, mognad m.m.Under de första skolåren skall barnen lära sig vissa grundläggande saker ochbygga upp en tillit till sin egen förmåga att lära. i skolan ären viktig grund för barnens fortsatta motoriska, intellektuella och socialautveckling. De skall uppmuntras att formulera sig och använda olikauttrycksformer - rita, måla, skriva, sjunga, berätta och röra sig etc. Det ärockså viktigt, att barnen får upplevelser av olikaslag, och att de successivt får växa in i den lärande miljö, som skolan är.Under denna period går bamen från talspråklighet till skriftspråklighet. Bilderoch berättelser måste få en stor plats, liksom samtal och praktiskafärdigheter. För att grundlägga en lust att lära och ta tillvara barnensnyfikenhet kan undervisningen under den ofta organiserasutifrån barnens frågor. Allteftersom de kommer i kontakt med olikakunskapsområden blir organiseringen av innehållet i termer av ämnen ofta merändamålsenlig. Kursplanernaskall ange respektive ämnes syfte, mål och innehåll. Detta innebär inte attundervisningen måste ske ämnesvis. Den enskilda skolan och läraren kanorganisera undervisningen på det sätt, som bäst leder mot målet. 1 detutvecklingsarbete som bedrivits med Lgr 80 som bas, harframsteg gjorts vad gäller utvecklingen av arbetsformer och arbetssätt. Dettahar lett till fördjupade kunskapsdiskussioner på skolorna. När nu skolväsendetgår över till ett system, där lä-rama har ett tydligare ansvar för utvecklingenav verksamheten i skolan, blir diskussionen om de kunskaps- ochinlärningsteoretiska grunderna för verksamheten än viktigare. 2 1992/93. Lärarens arbete innebärställningstaganden såväl till kunskap, lärande Prop. 1992/93:220 ochundervisning, som till hur detta omsätts i lärargärningen. En sådan verksamhetkan inte styras genom statliga föreskrifter om dess utformning. Det är istället samspelet mellan lärarnas teoretiska kunskaper och verksamhetenspraktiska utformning som är avgörande. "Barnär olika då de kommer till skolan. Skolan bör heller inte sträva efter att göradem lika. När de lämnar skolan bör de göra det med bibehållen individualitetoch särprägel och med en uppövad förmåga att respektera individualiteten hosandra mäimiskor." Detnu citerade stycket är ett avsnitt ur 80, som skulle kunna stå kvar i denläroplan som föreslås i denna proposition. Det är ett gott exempel på attregeringen vUl bevara och förstärka riktlinjer, som varit giltiga för skolanunder . Det kommer till uttryck i förslag om ett väsentligt ökatutrymme för personliga val i skolan. Den nya läroplanen bör också markerarätten för eleverna att utöva inflytande på arbetet i skolan, framför alltgenom att de, med stigande ålder, tar ett allt större personUgt ansvar för sinutbildning. Skolan skall vara en plats där alla har en chans att lyckas. Föräldrarnasrätt till avgörande inflytande över och information om sina barns skolgångunderstryks i denna proposition - inte minst i förslagen om bedömning ochbetyg. Förslag om utvidgad valfrihet och om rätt att välja skola har tidigareförelagts (prop. 1991/92:95 och prop. 1992/93:230). Begreppetbildning har, som anfört, under varit ettcentralt beiepp i debatten om skolans värde och mening. Det är egentligen baraunder , som det i fallit bort ur läroplanerna ochden officiella begreppsrepertoaren om skolan. Våra förslag i det följandehandlar om bildning i dess djupaste och vidaste mening. Bildningsbegreppet ochdess innebörd för skolan borde därför åter aktualiseras och diskuteras. Enskola med goda värden I1 kap. 2 § skollagen föreskrivs att verksamheten i skolan skall utformas iöverensstämmelse med gi'undläggande demokratiska värderingar. Var och en somverkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde ochrespekt för vår gemensamma miljö. Häranges de grundläggande värden som gäller för skolan och som är oförytterliga.Oförytterliga värd(m är de, som i en given kulturkrets förutsätts gälla underalla omständigheter. Dessa värden behöver inte motiveras med rationellaargument. De är i kraft oavsett om de i enskilda fall kan te sig opraktiska,oekonomiska eller ineffektiva och onyttiga. Degrundläggande värden, som vårt samhällsUv vilar på är inte en gång för allagivna. De måste förstås, förankras, förklaras, försvaras och utvecklas. Denormer, som skolans verksamhet skall bygga på, såsom respekt för människansvärdighet, individens frihet och integritet, jäm-stäUdhet mellan kvinnor ochmän, omsorgen om den som har det svårt, det personliga ansvaret, har en djupförankring i vårt land och vår kul- Det är normer, somsåledes har djupa rötter i vår historiska utveck- Prop. 1992/93:220 ling. Somsärskilt viktig framstår skolans värdegrund, förankrad i etik ochvästerländsk humanism. Skolan har en viktig uppgift i att hävda dessa värdenoch förklara hur de vuxit fram och förankrats. Eleverna skall också få skolanshjälp med att utveckla ett personligt förhållningssätt till dem och till dengrund de vilar på. De skall få sådana kunskaper att de medvetet kan taställning i olika frågor. Frågornakring det etiska perspektivet i skolan har mött ett ökat intresse. Detta ärinte ett uttryck för att de grundläggande värdena eller etiken på något sätt ärnya eller annorlunda . Snarare bör det tolkas som ett uttryck förinsikten om att alla hamnar i situationer, där de måste vägledas av sin egenetiska kompass och där yttre regler inte räcker. Alla hamnar i sådanasituationer som medborgare och familjemedlemmar.