prop · GF0392 · 1992-01-01 00:00:00 — om utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. Regeringen förelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet för de åtgärder och det ändamål som framgår av föredragandenas hemställan. Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen anges hur utskiftningen av förutvarande löntagarfondernas tillgångar bör ske. Dessa tillgångar förvaltas numera av Fond 92-94 (avvecklingsstyrelsen). I ett befolkningsmässigt litet och i förhållande till de stora marknaderna avlägset land som är det nödvändigt att satsa på utveckling av kunskap och kvalitet. I detta avseende skärps också kraven ytterligare vid den förestående integreringen i det europeiska samarbetet. Regeringen har bl.a. i regeringsförklaringen markerat sin strävan att förstärka kapaciteten inom forskning och högre utbildning. Det är av strategisk betydelse att resurser kan avsättas för långsiktigt kunskapssökande genom grundforskning och forskarrekrytering inom områden som utväljs utifrån bedömningar av den relevans de kan ha för utvecklingen av framtida konkurrenskraft. Detta inkluderar den miljöstrategiska och medicinska forskningen. De tillgångar som frigörs genom avvecklingen av löntagarfonderna bör i stor utsträckning användas för detta ändamål. En andra del av löntagarfondernas tillgångar bör användas för att stimulera sparande, särskilt individuellt pensionssparande. I ett första steg föreslås därför att ett premiegrundande allemanssparande införs. I ett senare sammanhang, före den slutliga utskiftningen av löntagarfondsmedlen, avser regeringen att föreslå hur detta sparande kan fortsätta i mer långsiktiga former. Det kan härvid bli aktuellt att skapa regler som möjliggör en överflyttning av behållningen i det premie- grundande allemanssparandet till en traditionell pensionsförsäkring, till en livförsäkring med anknytning till en försäkringspremiefond (unit linked) eller till det pensionssparande utan försäkringsinslag som regeringen avser lägga förslag om. Vidare skall även de som av olika skäl inte deltar i det premiegrundande allemanssparandet, av rättviseskäl, också få del av löntagarfondernas tillgångar. Därmed kommer alla att få en andel. För att inte minska incitamenten för ett framtida sparande bör emellertid detta belopp vara mindre och dessutom bundet än vad som föreslås när det gäller det premiegrundande allemanssparandet. En ytterligare del av löntagarfondernas tillgångar bör användas för främjande av de små och medelstora företagen. Utvecklingskraften och mångfalden hos småföretag är oerhört viktiga för svensk ekonomi och för en sund konkurrens. Den exakta utformningen bör emellertid vara föremål för ytterligare överväganden. En kommitté med parlamentarisk förankring kommer därför att tillsättas som får i uppdrag att skyndsamt komma med närmare förslag. När det gäller det premiegrundande allemanssparandet föreslås att var och en som är folkbokförd i skall ha rätt att ansluta sig till detta sparande. Sparandet, som föreslås kunna ske i bara en allemansfond, är förenat med en sparpremie på . Denna skall tillföras spararens konto . Premien utgörs av en andel av löntagarfondernas tillgångar. Premien föreslås vara skattefri för spararen. För att erhålla sparpremien krävs - att sparandet uppgår till . och - att sparbeloppet är fördelat på minst tolv månadsinsättningar - . När premien har tillförts spararens konto, är det lägsta tillåtna sparbeloppet och sparpremien spärrat på konto fram till utgången av . Regeringen kan dock föreskriva att uttag får göras för överföring till individuellt pensionssparande. I propositionen föreslås vidare att gränsen för de tillåtna månadsinsättningarna i allemanssparandet höjs från . till , att maximigränsen för det tillåtna sparandet, , slopas och att gränsen för det tillåtna antalet andelsägare i en allemansfond tas bort. 1 Förslag till Lag om pensionsanknutet premiegrundande allemanssparande Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om pensionsanknutet premiegrundande allemanssparande. I lagen betyder 1. premiegrundande allemanssparande: sådant pensionsanknutet premiegrundande sparande i en allemansfond som enligt denna lag kan ge rätt till en sparpremie, 2. sparperioden: perioden - , 3. premiegrundande konto: ett konto som är knutet till en allemansfond i vilken premiegrundande allemanssparande sker. I fråga om premiegrundande allemanssparande gäller vad som föreskrivs i lagen (1983:890) om allemanssparande med de avvikelser som följer av denna lag. 2 § Var och en som är folkbokförd i får delta i det premiegrundande allemanssparandet. Varje sparare får spara i bara en allemansfond. Den som vill påbörja premiegrundande allemanssparande skall anmäla detta till ett fondbolag som enligt överenskommelse med förmedlar sådant sparande. Fondbolaget skall genast underrätta om anmälan. 3 § Premiegrundande allemanssparande får ske . Sparandet skall uppgå till och vara fördelat på minst tolv månadsinsättningar. En sparare får överföra behållningen i det premiegrundande allemanssparandet till någon annan allemansfond som förmedlar sådant sparande, bara om 1. den allemansfond där sparandet sker upphör, eller 2. spararen till följd av att han slutar sin anställning i ett visst bolag eller inom en viss koncern saknar möjlighet att fullfölja sparandet i en företagsanknuten allemansfond. Det nya fondbolaget skall genast underrätta om överföringen. 4 § Vid sparperiodens slut skall antalet fondandelar på det premiegrundande kontot vara minst 2 400 dividerat med den genomsnittliga anskaffningskostnaden för samtliga andelar som anskaffats . För att rätt till sparpremie skall föreligga får vidare uttag från det premiegrundande kontot från sparperiodens slut till den tidpunkt då sparpremien tillförs kontot inte medföra att antalet andelar på kontot understiger det minsta antal som anges i första stycket. 5 § Om spararen uppfyller villkoren för sparandet enligt 2-4 §§ skall till hans premiegrundande konto föras en sparpremie. Premien skall ha ett värde på och utgöras av andelar i den allemansfond i vilken sparandet har skett. Avvecklingsstyrelsen enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1991:1857) om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden skall, som sparpremien tillförs det premiegrundande kontot, till allemansfonden överföra av avvecklingsstyrelsen förvaltade tillgångar till ett värde som svarar mot premien. 6 § Sedan sparpremien har tillförts det premiegrundande kontot, får inte före utgången av göras uttag från kontot så att antalet fondandelar understiger summan av det minsta antal andelar som krävs enligt 4 § och det antal som har erhållits genom premien. Regeringen får dock föreskriva att uttag får göras för överföring till individuellt pensionssparande. Första stycket första meningen gäller inte om spararen har avlidit. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till Lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) om allemans- sparande1 dels att 11 § skall upphöra att gälla, dels att i 12, 14, 16 och 23 §§ ordet "bankinspektionen" skall bytas ut mot "finansinspektionen", dels att 4 och 19 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Varje sparare får sätta in Varje sparare får sätta in högst i högst i allemanssparandet. - och - får en sparare, utöver insättningar enligt första stycket, sätta in sammanlagt högst per period i allemanssparandet. Spararens insättningar, i förekommande fall minskade med uttag, får sammanlagt inte överstiga . 19 §3 I en företagsanknuten al- I en företagsanknuten al- lemansfond får kapitaltillskott lemansfond får kapitaltillskott göras endast av den som är göras endast av den som är anställd i ett visst bolag anställd i ett visst bolag eller inom en viss koncern. För eller inom en viss koncern en sådan fond gäller i eller vars anställning har tillämpliga delar 10-18 §§, om upphört till följd av pension inte annat följer av 21-23 §§. enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. För en sådan fond gäller i tillämpliga delar 10 och 12-18 §§, om inte annat följer av 21-23 §§. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1986:522.Senaste lydelse av 11 § 1989:510 23 § 1990:1116. 2Senaste lydelse 1991:185.3Senaste lydelse 1990:1116. 3 Förslag till Lag om ändring i lagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Skattelättnader enligt denna Skattelättnader enligt denna lag medges för sparande enligt lag medges för sparande enligt lagen (1983:890) om lagen (1983:890) om allemanssparande och lagen allemanssparande, lagen (1988:846) om ungdoms- (1992:000) om pensionsanknutet bosparande. premiegrundande allemans- sparande och lagen (1988:846) om ungdomsbosparande. 2 §1 Av ränta på sparmedel som satts in i allemanssparandet utgör endast fyra femtedelar skattepliktig inkomst vid taxering enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Av realisationsvinst och utdelning på andel i allemansfond tas fyra femtedelar upp som skattepliktig inkomst. Avdrag för realisationsförlust på sådan andel grundas på fyra femtedelar av förlusten. För utdelning enligt 18 § För utdelning enligt 18 § sista stycket lagen om sista stycket lagen (1983:890) allemanssparande skall om allemanssparande skall gåvoskatt betalas i den mån gåvoskatt betalas i den mån skattskyldighet föreligger skattskyldighet föreligger enligt lagen (1941:416) om enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. arvsskatt och gåvoskatt. Sparpremie enligt lagen (1992:000) om pensionsanknutet premiegrundande allemans- sparande utgör inte skat- tepliktig inkomst. De fondandelar som erhållits som en sådan premie anses anskaffade för sammanlagt . Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 1Senaste lydelse 1991:1844. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Föredragande: statsråden och Proposition om utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. Löntagarfonderna är avvecklade. I regeringens proposition om avveckling av löntagarfonderna (prop. 1991/92:36) angavs flera alternativ till hur löntagarfondernas tillgångar kan användas. Det ansågs emellertid att frågan om hur dessa tillgångar slutligt skall användas borde bli föremål för fortsatt beredning. De förslag som jag presenterar innebär att delar av lön- tagarfondernas tillgångar tas i anspråk för närmare angivna ändamål. Vidare redovisar jag olika alternativ till hur ytterligare en del av tillgångarna bör användas. Statsrådet kommer att lämna sin syn på hur löntagarfondernas tillgångar kan användas för forskning för långsiktig kompetens- utveckling. Hur dessa olika alternativ exakt skall utformas kräver ytterligare överväganden. Några förslag läggs därför inte fram i detta sammanhang. Statsråden och anmäler vad som hör till deras resp. ansvarsområde. Anförandena och förslagen redovisas i underprotokollen för finans- resp. . Statsrådet hemställer att regeringen i en gemensam proposition förelägger vad han och statsrådet har anfört för de åtgärder och det ändamål som de har hemställt om. Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genom proposition förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärder och det ändamål de har hemställt om. Regeringen beslutar vidare att de anföranden och förslag som redovisas i underprotokollen skall bifogas propositionen enligt följande: Bilaga 1 Bilaga 2 Bilaga 1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Anmälan till proposition om utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. 1 Inledning Löntagarfonderna inrättades (prop. 1983/84:50, FiU 20, rskr. 122, SFS 1983:1092). Frågan om löntagarfondstyrelserna har alltsedan dess varit föremål för omfattande diskussioner. I har yrkats att löntagarfonderna skall avvecklas. Detta skedde senast i en trepartimotion (mot. 1990/- 91:Fi213). I motionen sägs bl.a. att löntagarfonderna hämmar tillväxten i ekonomin, att de är oförenliga med kraven på ett ökat enskilt sparande och en ökad tilltro till svensk ekonomi samt att de har inneburit en ökad makt- och ägarkoncentration till de fackliga organisationerna. Vidare anges i motionen vissa riktlinjer för avvecklingen av löntagarfonderna; avvecklingen skall vara definitiv, den får inte utsätta aktiebörsen för kraftig kurspress och den skall stärka möjligheterna att varaktigt uppnå en högre tillväxt i den svenska ekonomin. Löntagarfonderna avvecklades vid utgången av (prop. 1991/92:36, FiU9, rskr. 91, SFS 1991:1857). Förvaltningen av löntagarfondernas tillgångar överfördes till en av- vecklingsstyrelse som har till uppgift att förbereda en total utskiftning av dessa tillgångar. Avvecklingsstyrelsen har tagit sig namnet Fond 92-94. Enligt beslutet om avveckling av löntagarfonderna skall utskiftningen vara genomförd . Vidare framgår av beslutet att regeringen skall lämna förslag dels års utgång om den slutliga utskiftningen, dels om hur delar av löntagarfondernas tillgångar kan överföras i form av sparpremier till dem som sparar i allemansfond. Inom har utarbetats promemorian (Ds 1991:85) Premiegrundande allemanssparande, som innehåller förslag om sparpremier i enlighet med riktlinjerna i beslut. Promemorian har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärendet bör fogas dels en sammanfattning av promemorians innehåll och lagförslag som bilaga 1:1 och 1:2, dels en förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena som bilaga 1:3. I en skrivelse, som kom in till , hemställde Mariebergskoncernens allemansfond (M- fonden) om vissa ändringar i lagen (1983:890) om allemanssparande såvitt gäller bestämmelserna om företagsanknutna allemansfonder. I skrivelsen föreslår M-fonden att pensionerade arbetstagare skall få tillfälle att fortsätta sitt sparande i en företagsanknuten allemansfond. Frågan tas upp i det här ärendet (avsnitt 3.3). 2 Allmän motivering 2.1 Utgångspunkter Mitt förslag: Ett premiegrundande allemanssparande införs. Den som ansluter sig till det premiegrundande allemanssparandet och som uppfyller villkoren för sparandet erhåller en sparpremie. Promemorieförslaget överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Promemorieförslaget har fått ett blandat mottagande. och tillstyrker förslaget. och lämnar förslaget utan erinran. Förslaget avstyrks av LO, TCO och (). PRO motsätter sig att löntagarfondernas tillgångar bryts loss från ATP-systemet. TCOs uppfattning är att eftersom fonderna byggts upp med medel från arbetslivet bör pengarna gå tillbaka dit, i första hand för att stimulera kompetensutveckling, eller annars kvarstå inom ATP-systemet. avstår från att ta ställning i den politiska frågan om hur löntagarfondernas tillgångar bäst bör disponeras. Fondbörsen anser dock att det är viktigt att avvecklingen inte sker i former som snedvrider sparandet och att förslaget från denna ut- gångspunkt är olyckligt. Vidare förändrar, enligt fondbörsens mening, förslaget inte det förhållandet att aktieägandet institutionaliserats. Ett flertal remissinstanser, däribland allmänna pensionsfonden, första-tredje och fjärde fondstyrelserna, , , och avstår från att yttra sig. Åtskilliga remissinstanser förordar emellertid alternativa användningsområden för löntagarfondsmedlen. anser att många skäl talar för att tillgångarna säljs ut till allmänheten. , , , och Stiftelsen , vilka i och för sig inte har några invändningar mot förslaget, anser att löntagarfondsmedlen i första hand rätteligen bör återbetalas till de företag som har betalat in dem. Handelskammaren i och anser att en återbetalning till företagen är det enda rätta användningsområdet. avstyrker promemorieförslaget och menar också att löntagarfondsmedlen principiellt skall återbetalas till företagen. Föreningen inser dock att sådan återbetalning skulle kunna medföra stora problem ur rent administrativ synpunkt, varför föreningen är av den uppfattningen att medlen i stället bör överföras till AP-fonden för att därigenom säkra det allmänna pensions Innan en sådan överföring sker bör enligt föreningen viss del av medlen avskiljas för att användas till främjande av de mindre och medelstora industriföretagens utveckling. föreslår som alternativ att medlen som ett "startbelopp" eller "bonus" överförs i form av individuella sparpremier till personliga pensionskonton, vilka bör utgöra en viktig beståndsdel vid en reformering av pensionssystemet. Även , , och framför detta alternativ till promemorieförslaget. , och () anser att löntagarfondsmedlen skall överföras till ett reformerat pensionssystem. anser att löntagarfondsmedlen inte bör tillfalla enbart dem som har möjlighet att avstå pengar till sparande och att förslaget innebär att en sparform gynnas på ett omotiverat sätt framför andra. Enligt mening bör löntagarfondernas medel även fortsättningsvis tjäna till att säkerställa pensionerna för alla förvärvsarbetande utan något diskriminerande urval av den typ som föreslås här. Enligt bör även andra sparstimulerande metoder än den föreslagna diskuteras, t.ex. enskilt pensionssparande i bank. Skälen för mitt förslag: I propositionen om avveckling av löntagarfonderna lämnade jag vissa allmänna riktlinjer för hur tillgångarna i löntagarfonderna borde användas; en del som sparpremier till dem som sparar i allemansfond och den andra delen till utbildning och forskning. Departementspromemorian innehåller ett fullständigt förslag där en stor del av löntagarfondernas tillgångar används till sparpremier för att bl.a. stimulera enskilt sparande. Förslaget har under remissbehandlingen utsatts för viss kritik som främst har tagit sikte på hur löntagarfondsmedlen används. Den principiella uppfattningen hos många remissinstanser har varit att löntagarfondsmedlen bör återbetalas till företagen, även om sparpremieförslaget som sådant i och för sig kan accepteras. Andra remissinstanser har framfört olika förslag om att medlen bör användas för att säkerställa pensionssystemet eller på något sätt bör kopplas till ett långsiktigt sparande, i första hand pensionssparande. Den uppfattning som flera remissinstanser har gett uttryck för, att vinstdelningsskatten borde betalas tillbaka till de företag som erlagt den kan i och för sig vara principiellt riktig. Att i efterhand se till att företagen skattemässigt hamnar i samma situation som de skulle sig om vinstdelningsskatten inte hade införts skulle emellertid vara förenat med betydande komplikationer. Det skulle bl.a. innebära ett mycket resurs- krävande för skatteförvaltningen. Till att börja med skulle krävas utredning om och ändring av företagens taxering till vinstdelningsskatt. På grund av att vinstdelningsskatten är avdragsgill mot inkomstskatten följande år skulle företagens inkomsttaxeringar behöva ändras. Hänsyn skulle emellertid också behöva tas till att vissa företag kunnat utnyttja andra avdrags- och reserveringsmöjligeter om avdrag inte medgetts för vinstdelningsskatt. Sådana ändrade dispositioner skulle kunna få effekter vid följande taxeringar. Vidare skulle en ändring av taxeringen till statlig inkomstskatt i sin tur leda till ändring av taxeringen till vinstdelningsskatt . Uppskattningsvis 30 000 taxeringar till vinstdelningsskatt har åsatts under de sju taxeringsår som lagen om vinstdelningsskatt har tillämpats. Till bilden hör att flertalet av dessa taxeringar vunnit laga kraft liksom de inkomsttaxeringar som också skulle beröras. En ytterligare komplikation som kan förutses är att ett antal företag av olika skäl kan ha upphört med sin verksamhet. Utredning behövs då om vem som i stället för företaget skulle ha rätt till återbetalningen. Det är alltså, som jag anförde i prop. 1991/92:36, starka praktiska skäl som leder till att en annan lösning bör väljas än att återbetala vinstdelningsskatten till företagen. Som ett alternativ till en direkt återbetalning till företagen har i den allmänna debatten framförts att löntagarfondsmedlen kan överföras till exempelvis ett investmentbolag i vilket företagen som betalat in medlen får bli ägare. Härvid gör sig emellertid den aspekten gällande att man då kommer att medverka till att skapa en "ny" maktkoncentration av ägande i stället för att skapa bättre förutsättningar för ett spritt ägande inom näringslivet. Min övertygelse är att ett spritt ägande är av grundläggande betydelse för den ekonomiska tillväxten. Flera remissinstanser har ansett att löntagarfondsmedlen bör återföras till ATP-systemet, ingå i ett reformerat pensionssystem eller utgöra ett startbelopp i personliga pensionskonton. I enlighet med regeringsförklaringen tillsattes en parlamentarisk beredning med uppdrag att närmare utreda frågan om ett nytt pensionssystem, varvid en viktig ut- gångspunkt är behovet av ett högre långsiktigt sparande. Bered- ningen har för avsikt att redovisa sitt arbete, varför denna fråga inte bör behandlas i detta sammanhang. Vidare har regeringen tillsatt en särskild utredare med uppgift att analysera sparandets samhällsekonomiska roll och överväga vilka åtgärder som kan behövas för att hushållens sparande skall öka. Slutligen pågår inom ett arbete med att utreda förutsättningarna för ett pensionssparande utan försäkringsinslag i bank med liknande skattefördelar som gäller för det nuvarande försäkringssparandet. Innan jag har sett resultatet av det pågående utredningsarbetet är jag inte beredd att lämna något konkret förslag till hur löntagarfondsmedlen kan knytas till ett individuellt pensionssparande som en del remissinstanser föreslår. Dessutom skulle ett förslag i den riktningen kräva kompletteringar av datasystem och nya administrativa rutiner hos t.ex. försäkringsbolag och banker, och som de själva framhåller i sina remissvar behövs för detta en viss framförhållning. Däremot behandlar jag delar av det pågående arbetet med de olika pensionssparalternativen. Det finns anledning att här, innan jag redovisar mitt förslag, beröra det enskilda sparandet. Det finansiella sparandet i har under en lång följd av år varit otillräckligt. De samlade inkomsterna har inte räckt till för att täcka de totala utgifterna, vilket kommit till uttryck i ett underskott i bytes- balansen. Hushållssektorns finansiella sparande har försvagats på tagligt och en kraftig nedgång i sparkvoten skedde efter kreditmarknadens avreglering , vilket tog sig uttryck i att hushållen kraftigt ökade sin skuldsättning. En vändning kom då hushållens nettoupplåning mer än halverades. Därefter har en viss för- bättring skett i sparandet, även om hushållens sparande alltjämt är lågt. För att möjliggöra en stabil och långsiktig ekonomisk tillväxt fordras att företagen investerar för utökad kapacitet. För detta krävs kapital. En förutsättning för att uppnå en sådan stabil ekonomisk utveckling, utan att besvärande underskott i bytesbalansen uppkommer, är att det finansiella sparandet kan förbättras. Det enskilda sparandet är ett villkor för en fungerande marknadsekonomi och sparande i aktier bidrar till ägarspridningen inom näringslivet. Hushållssparandet har således en stor samhällsekonomisk betydelse och det är därför ytterst angeläget att hushållssektorn mer aktivt kan bidra till en förbättring av det finansiella sparandet. En ökning av hushållens sparande är emellertid nödvändig inte bara för den ekonomiska tillväxten i samhället, utan också för att ett personligt sparande ger de enskilda hushållen trygghet och frihet. Ett viktigt långsiktigt mål är att hushållen skall kunna ha ett sparkapital motsvarande den genomsnittliga årslönen för en industriarbetare. En aktiv politik måste bedrivas så att enskilt sparande stimuleras och främjas.