prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Kursplanernaskall ange målen för utbildningen, inte hur undervisningen skall läggas upp.Det finns alltså inte heller i fortsättningen något som hindrar enämnesövergripande undervisningsplanering eller temaarbeten. Däremot garanterarseparata kursplaner med tydliga krav på vad eleven skall lära sig inom ämnet,att alla ämnen verkligen blir behandlade . Sammantagetinnebär detta att regeringen inte biträder förslagbeträffande ämnena Samhällslära och Naturlära. Det är mot den bakgrund vi härredovisat naturligt att det föreslagna innehållet i dessa ämnen förs till deolika samhälls- och naturvetenskapliga ämnena. Barn-och ungdomskunskap, Teknik och miljö samt Svenska som andraspråk Påytterligare tre punkter skiljer sig regeringens bedömning från kommitténs. Fördet första gäller detta ämnet Barn- och ungdomskunskap. Som fleraremissinstanser påpekat innehåUer detta ämne, som dessutom har föreslagits fåett mycket litet antal timmar till förfogande, mål och kunskapsområden som påett naturligt sätt kan sägas höra hemma inom ramen för andra föreslagna ämnen.Vi föreslår därför ingen kursplan i Bam- och ungdomskunskap. I stället kommerregeringen i det fortsatta arbetet att på lämpligt sätt inarbeta ämnetsföreslagna innehåll i övriga kursplaner. Däremotär det, som framgår av det anförda, inget som hindrar att elever ellerskolor väljer ett ämnesövergripande tema t.ex. Bam och ungdom - med det bredaungdomsperspektiv som beskriver - eller Teknik och miljö,som då kan sättas samman av delar från olika kursplaner. Fördet andra gäller det ämnet Teknik och miljö. Den huvudsakliga invändningen motdet föreslagna nya ämnet har gällt risken att skolans arbete med miljöfrågorskulle koncentreras till detta ämne. Därmed har man befarat, att förmiljöundervisningen viktiga kunskapsområden, som har en naturlig utgångspunkt it.ex. de naturvetenskapliga ämnena, skulle gå förlorade. En annan invändninghar gällt bristen på kompetenta lärare. Regeringen delar uppfattningen attmiljöperspektivet skall behandlas i alla ämnen. Vi anser dock att en kursplanför ämnet Teknik skall fastställas och återkommer strax till detta. Fördet tredje gör vi en från avvikande bedömning när detgäller behovet av en särskild kursplan för svenska som andraspråk. Syftet meddenna undervisning är att ge elever med annat modersmål än svenska sådanakunskaper att de kan övergåtill den reguljära undervisningen i svenska. 1992/93:220tens förslag till kursplan för ämnet svenska som andraspråk visar, enligt vårbedömning, på de svårigheter som är förknippade med att tillämpa den valdastrukturen på kursplaner inom detta område. För att tydligt markeramålsättningen med derina undervisning är det därför angeläget att finna enannan form för regleringen av dess inriktning. Slutmålet för undervisningen isvenska som andraspråk bör vara att eleverna helt kanfölja undervisningen på och i svenska. Någon kursplan i ämnet bör därföir intefastställas. Regeringen avser att ge i uppdrag att, medLäroplanskommitténs förslag som utgångspunkt, utforma ett kommentjrmaterialrörande undervisningen i svenska som andraspråk. Rätten till undervisning börockså säkerställas genom föreskrifter i grundskoleförordningen.Skolverket måste i sin utvärdering och uppföljning särskilt uppmärksamma invandrarbarnenssituation. Vätuppfattning är att det fortsatta arbetet med kursplaner i ämnena Bild, Biologi,Engelska, Främmande språk, Fysik, Geografi, , Hemspråk, Historia,Kemi, Idrott och hälsa. Matematik, Musik, ReUgionskunskap, Samhällskunskap, Slöjdoch Svenska i huvudsak kan bedrivas med utgångspunkt i de av kommitténframlagda förslagen. De av remissinstanserna framförda synpunkterna, kommer attbeaktas i den fortsatta berediungen. Vi ger häir en kort beskrivning avinriktningen på dessa ämnen samt kommenterar vissa synpunkter från remissinstansema.Därutöver beskriver vi oclcså den inriktning vi anser bör gälla för ämnetTeknik. Läroplanskommitténhar inte lämnat något förslag till kursplan i Teckenspråk. Regeringen hardärför för avsikt att ge i uppdrag att utarbeta ett sådant förslagi samband med att kurs- och timplaner för specialskolan och särskolan skallutarbetas. Grundläggandeför ämnet bild är att eleven skall utveckla sin förmåga att uttrycka sigkreativt med bilder samt att tillägna sig kunskaper och begrepp som gör detmöjligt att förstå och tolka bilder i olika sammanhang. Biologiskall ge förståelse för sammanhang i naturen med utgångspunkt inaturupplevelser och iakttagelser. Syftet är vidare att ge kunskaper ommänniskan som biologisk varelse och om livets evolution. Ämnet skall ha encentral roll då det gäller att utveckla omsorg och respekt för det levande ochför naturen. Därmed får det, i samverkan med andra ämnen, ett stort ansvar förskolans miljöundervisning. vidare framgå att barnsnaturliga intresse för den fysiska omgivningen Prop. 1992/93:220 och olikavardagsfenomen måste utgöra basen för undervisningen liksom vikten av atttillvarata och utveckla också flickors intresse för naturvetenskap. Detökade utbudet av engelska i massmedia och behovet av att kunna kommunicera påengelska inom olika områden gör att kraven på bredd och djup iengelskkunskaperna ständigt växer. Syftetmed undervisningen i ämnet engelska är att eleverna skall förvärva så godaspråkfärdigheter och så mycket av relevant samhälls- och kulturkunskap att dekan fungera i olika engelskspråkiga sammanhang. Defärdigheter och förhållningssätt som eleverna skall förvärva skall ses somintegrerade delar i en språkundervisning som kännetecknas av en tyngdpunkt påmuntlig och skriftlig kommunikation. Undervisningeni främmande språk (B- och C-språk) skall ge eleverna sådana färdigheter att dekan förstå och använda språket i tal och skrift. Den skall också ge kunskapersom ger vidgade perspektiv på levnadsför-håUanden, tänkesätt, seder och kulturi de länder vilkas språk eleverna studerar. Syftetmed undervisningen i fysik är att utveckla elevernas kunskaper om fysikaliskabegrepp och modeller i syfte att förstå och beskriva det vardagliga livetsfenomen och företeelser. har påpekat att det för både fysik och kemisaknas mål om tillämpningar i vardagslivet. Detta kommer att beaktas i detfortsatta arbetet. Syftetmed geografi undervisningen skall vara att eleverna vidgar sina kunskaper omnatur och samhälle och får en förståelse för människors livsvillkor i olikadelar av världen. I samband med den revidering av förslaget som föranleds avatt vi föreslår att samhälls- och naturlära utgår, kommer bl.a. det nordiskaperspektivet att beaktas. Undervisningeni ämnet hemkunskap skall ge praktiska och teoretiska kunskaper av betydelse förhälsa och resurshushållning. Undervisningen skall utveckla elevemas förmågaatt analysera och lösa praktiska problem samt grundlägga en vana attreflektera över vilka konsekvenser vardagliga handlingar får för hälsa, ekonomioch miljö. kunskap skall omfattakunskapsområdena mat, boende och konsument- Prop. 1992/93:220 frågor. Undervisningenskall leda till att eleverna utvecklar sin språkliga förmåga och därmed främjaderas utveckling till tvåspråkiga individer. Vidutforrtmingen av kraven kommer särskild hänsyn att tas till att ämnet kan läsasinom utrymmet för elevens val, som alternativ till B-språk samt i vissa falläven fortsättningsvis, utanför den timplanebundna tiden. Tillämpningen avkursplanen måste vidare vara flexibel och kurma anpassas till enskilda eleversstudietid i ämnet samt till olika elevgruppers språkförhållanden. Meden ökad internationalisering växer betydelsen av kunskap om de egna rötternaoch om det gemensamma kulturarvet. Undervisningen i historia skall delsförmedla den viktiga del av vårt kulturarv som historiska kunskaper utgör,dels ge eleverna sådana kunskaper att de kan se sig själva och företeelser inutiden som ett led i ett historiskt skeende. Det svenska och nordiskakulturarvet i vid bemärkelse skall ägnas särskUd uppmärksamhet. Ämnetidrott och hälsa skall bidra till elevernas harmoniska utveckling såväl fysisktsom psykiskt och socialt. Genom vistelse i naturen och underfriluftsverksamheten skall eleverna få upplevelser, kunskaper och erfarenhetersom kan stimulera intresset för friluftsliv, natur och miljöfrågor. För demindre barnen skall leken ges ett stort utrymme. I undervisningen skallgrundläggande färdigheter i olika idrottsgrenar ges, med syfte att stimuleratill idrottslig verksamhet även utanför skolan. Iämnet ges undervisning om sunda levnadsvanor som en väg till hälsa ochvälbefinnande. Denna undervisning är en fortsättning av den hälsofostran iskolan som påbörjades . Kemiundervisningenskall ge gtundlände kunskaper om materiens olika former och omvandlingar mellandessa. Den skall även ge kunskaper om materiens struktur, grundämnensegenskaper och om allmänt förekommande kemiska föreningar. Särskilt viktigt äratt eleverna blir medvetna om för- och nackdelar med vårt sätt att utnyttja vårakunskaper om ämnen och deras kemiska egenskaper, t.ex. i samband medindustriell produktion. Kemin måste därför också sättas in i ett samhälleligtsammanhang. Skolanskall ge eleverna sådana kunskaper i matematik som behövs för att kunna fattavälgrundade beslut i vardagslivets många valsituationer, för att tolka ochanvända det ökande flödet av information samt för att följa och delta isamhällets beslutsprocesser. Så inleder sitt förslag tillkursplan i matematik. Regeringen delar kommitténs syn på matematik som ett avskolans kärnämnen av stor betydelse för alla elever. Ettav de viktigaste syftena med undervisningen i matematik är att utvecklaelevernas problemlösningsförmåga. Undervisningen skall utformas så atteleverna utvecklar sin tilltro till det egna tänkandet samt till den egnaförmågan att lära sig matematik och att använda matematik i olika situationer. Undervisningeni ämnet musik skall tUlvarata elevernas intresse och behov av musik så att deutvecklar en god musikalisk allmänbildning. Undervisningen skall också geeleverna möjlighet till specialisering och personlig musikalisk utveckling. Denmusikaliska kunskapsutvecklingen i ämnet skall bidra till en personlig ochsocial utveckling och också kuima leda till ett glädjerikt och meningsfulltförhållande till musiken i ett livslångt perspektiv. TiUskolans uppgifter hör att förmedla kunskaper om och stimulera till reflektionerkring olika religioner och livsåskådningar som en grund för varje elevs egnaställningstaganden. Undervisningen i ämnet religionskunskap skall fördjupaelevernas kunskaper om religion och ge dem tillfälle att reflektera över varjemänniskas etiska och moraliska ansvar. Undervisningen skall utveckla respektför rätten till en egen livsåskådning. Ettlands religiösa liv är en del av dess kultur. Kristendomen har haft och harstor betydelse i det svenska samhället och dess inflytande sträcker sig frånkultur, värde- och normsystem, lagstiftning och rättssystem, tillsamhällsmoral, sedvänjor och tradition. Ämnet skall därför ge kunskaper om denkristna trons föreställningsvärld som en grund för förståelse av hur svensk ochvästerländsk kultur och samhällsutveckling påverkats och påverkas av ochkristen tro. frågor, alkohol, narkotikaoch i;obak, konsumentkunskap, trafikfrågor Prop. 1992/93:220 m.fl.Regeringen anser att det äi' viktigt att dessa frågor inte behandlas isolerade,utan på ett naturligt sätt integreras i undervisningen i olika ämnen. Viavser att i det kommande kursplanearbetet beakta sådana frågor, som ofta berörflera ämnen och där kunskapsområdet inte naturligt i sin helhet kan infogas iett endai ämnes kursplan. Läroplanen kommer också att uttrycka ett särskilt ansvarför rektorn att bevaka att skolans arbete med kunskapsområden, där flera ämnenskall bidra, samordnas så att de bildar en helhet för eleverna. Ettannat perspektiv som regeringen anser väsentligt att beakta i det fortsattakursplanearbetet är det historiska perspektivet. anger attett sådant perspektiv behövs för att få förståelse för hur kunskap förändratsoch förändras. Det är också en förutsättning för att förstå sin egen tid ochsin omvärld. Regeringen instämmer i denna bedömning. Alternativkurseri engebka och matematik Sedangrundskolan infördes har undervisningen i engelska och matematik bedrivits itvå kurser, allmän kurs och särskild kurs. I Lgr 80 återfinns den centralaregleringen i en kort föreskrift till timplanen. Där anges att alternativakurser finns på högstadiet och att föräldrar efter samråd med eleven väljeralternativkurs för varje läsår. Däremot finns det endast en kursplan i engelskarespektive i matematik. Betygssättning har dock skett utifrån skilda referensgrupper. Underett antal år har försöks\erksamhet och utvecklingsarbete bedrivits för attkomma fram till andra sätt att gruppera eleverna och differentieraundervisningen. Ett växande antal skolor överger nu alternativ-kurssystemet.Ett relativt stort antal elever väljer dock allmän kurs i årskurs 9 vilket kantolkas som utslag av taktikval inför slutbetyget. 1och med de förändringar som ett nytt statsbidragssystem inneburit har encentral reglering av hur eleverna skall grupperas kommit i ett nytt läge.Kommunerna bestämmer själva hur resurserna skaU fördelas. De förslag, som vilägger i denna proposition om timplaneutrymme för elevens fria val och lokalprofikiring, innebär därtUI ökade möjligheter för skolorna att tillgodoseelevernas olika intressen och behov. Det är en professionell bedömning som börligga till grund för hur eleverna skall grupperas för att uppnå bästa möjligastudieresultat. Vi återkommer till detta i avsnitt 3.5. De lokalaförutsättningarna varierar. Elever har skilda intressen, förutsättningar ochbehov och skolorna har möjligheter att tillgodose dessa variationer på olikasätt. Ämnena är också olika till sin karaktär. Vi gör därför bedömningen attnågon central reglering av alternativa kurser i engelska och matematik inte längrebehövs. 3.5Timplanen - struktur och innehåll Regeringensforslag: fastställer en timplan för med en garanteradundervisningstid fördelad på ämnen och ämnesgrupper. Härutöver finns tid förelevernas egna val och för skolans val. Planeninnehåller ingen årskursfördelning av undervisningstiden, som uttrycks itimmar . Nuvarandereglering av stadier i skolan upphör. Försameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan fastställs timplanenav regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer med stöd avbemyndigandet i 15 kap. 1 § skollagen. Regeringen,eUer den myndighet regeringen bestämmer, bemyndigas att göra begränsadeavvikelser i timplanen om det finns särskilda skäl samt att meddela deytterligare föreskrifter för timplanen som behövs. Läroplanskommitténsoch arbetsgruppens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag.Kommitténs förslag innebär dock att en minsta garanterad undervisningstid skallanges för alla ämnen och att timplanen indelas i två skeden. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker förslag till entimplan för dock utan stadieindelning. Många vill inte heller haen fördelning av ämnena på två skeden. Ett stort antal har uttryckttillfredsställelse med att tiden uttrycks i timmar och inte i lektionstid. Enrad synpunkter har lämnats på förslaget till timfördelning i timplanen. En majoritet av deremissinstanser som har yttrat sig över arbetsgruppens förslag vill ha entimplan, som omfattar hela utbildningstiden, dock utan indelning i två skeden. Skälenfor regeringens förslag: Regeringenföreslår att fastställer en timplan för , som fogas tillskollagen som en särskild bUaga. I timplanen skall, enligt regeringens förslag,huvuddelen av undervisningstiden fördelas på ett antal ämnen och grupper avänmen. Vid sidan av ämnena och ämnesgrupperna finns tid avsatt för elevensval. Härutöver finns ett antal timmar till förfogande för skolans val. Denföreslagna timplanen tar inte i anspråk all tid som ryms inom skoldagen ochantalet skoldagar under ett läsår enligt nuvarande reglering. Den utgör istället ett minimikrav för den undervisning som skall anordnas för varje elev.I förslaget till lag om ändring i skollagen har timplanen tagits in som bilaga3. Skälet till att regeringenöverhuvudtaget föreslår en av fast- Prop. 1992/93:220 stäUd timplanhänger samman med den vikt vi lägger vid skollagens likvärdighetsmål. Det ärviktigt att alla elever i och motsvarande skolformer fårmöjligheter att skaffa en gemensam kunskapsbas. Genom centralt fastställdakursplaner garanteras ämnesinnehållet och genom timplanerna undervisningensminsta omfattning. En elev som går ut den nioåriga , skall såledesha fatt en undervisning av minst denna omfattning oberoende av i vilken skolaeleven har gått eller var i landet han/hon bor. Timplanens funktion i det nyastyrsystemet är således att väma om den gemensamma kärnan och att fungera somett stöd för den enskilda skolans planering och timfördelning. Däremot hartimplanen inte längre någon betydelse för statens resursfördelning. Inteheller kan den nationella timplanen uppfattas som liktydig med elevernas schema Desenaste årens utveckling piå skolområdet innebär att statens styrning genomtimplaner har minskat. I stället för detaljerade föreskrifter om hur tiden iskolan skall fördelas och rubriceras, handlar den statliga styrningen om attdefiniera kunskapsinnehåll och att utvärdera att skolväsendet lyckas i sittuppdrag. I denna proposition tas ytterligare steg i deima riktning. Regeringenär övertygad om att detta kan skapa förutsättningar för bättre resultat och enmer stimulerande miljö såväl för elever som lärare i skolan. Framför alltgenorri att en sådan större frihet i timplanen och större klarhet i kursplanenskapar bättre utrymme för individuali-sering av undervisningen, somlärarna ges större professionell frihet. Samtidigtställs också nya krav på staten. Uppföljning och utvärderingssystemen blirviktiga och luaven på klarhet, realism och stringens i kursplaner ökar. Detfinns också på sina håll en oro för att lärare och rektorer inte skulle"vara mogna" denna större frihet i yrket, utan att resultatet bliratt vissa kunskaper eller ämnen kommer i kläm. Regeringen anser det viktigtatt så inte sker. kommer därför att ges iuppdrag att i sitt uppföljningsarbete följa dessa frågor. Därvidlag börspeciell uppmärksamhet ägnas åt de ämnen som, i enlighet med vad som tidigarehar nämnts, ofta kom i kläm. Inte minst handlar det omreligionskunskapen, vars betydelse i skolan har- framhållits vid fleratillfällen i denna proposition. Dennuvarande läroplanen, Lgi 80, innehåller en timplan där antaletundervisningstimmar anges som veckotimmar per stadium. Denna tidsangivelse fårinte överskridas. Detta sätt att ange undervisningstiden var också tidigarekopplat till statsbidragssystemet. När sektorsbidraget och sedermera detkommunala utjämningsbidraget infördes, upphörde denna koppling. Inom de ramarsom timplanen ger, får kommunerna numera inte enbart som tidigare fördela tidpå olika årskurser inom sta- dierna, utan även självabesluta om gruppstorlekar och liknande. Det är Prop. 1992/93:220 en uppgift förrektorn att besluta om undervisningen i vissa ämnen skall bedrivas integrerat,eller i de olika ämnena var för sig. Möjligheter att anpassaundervisningsvolymen efter elevernas behov finns vid t.ex. anpassad studiegång,särskild undervisningsgrupp, sjukhusundervisning m.m. Därutöver finns i vissafall, t.ex. i hemspråksklasser, möjligheter att jämka timplanen i enlighet medsärskilda förordningar respektive regeringsbeslut. beslöt regeringenockså att, som försöksverksamhet, tillåta lokala beslut om jämkning avtimplanen på mellan-och högstadierna inom vissa ramar för att möjliggöra lokalaprofileringar och s.k. dubbelt tillval. Utvecklingenhar alltså gått mot en ökad frihet att lokalt bestämma hur undervisningen skallordnas och hur den tillgängliga undervisningstiden skall fördelas mellan olikaämnen/kunskapsområden och stadier. Detär mot denna bakgrund vi nu lägger fram vårt timplaneförslag. Vi delarLäroplanskommitténs uppfattning att det är angeläget att fastställa ettminimikrav för de resurser som kommunerna är skyldiga att avsätta förgrundskolans undervisning. Kravet anges i timplanen i form av en garanteradundervisningstid. Det timtal som anges får inte underskridas, men välöverskridas. Regeringenhar i det föregående framhållit att vårt timplaneförslag inte utnyttjar heladen tid som finns till förfogande i skolan. Det åir emellertid viktigt attframhålla att vårt förslag inte innebär en minskning av den faktiskaundervisningstiden i förhållande till dagsläget. förekommer en radaktiviteter i skolan, som tar i anspråk undervisningstid. Det gällerterminsavslutningar, hälsoundersökningar o.dyl. 1 vårt timplaneförslag har vi,i likhet med , utgått från en nettotid för undervisning. Allaandra aktiviteter i skolan skaU ske inom den större ram som skoldagens längdoch läsårets skoldagar utgör. Regeringenvill i detta sammanhang också kort kommentera utrymmet för praktiskarbetslivsorientering (prao) och lägerskola m.m. har i sittförslag gjort en reduktion av den totala tillgängliga tiden medutgångspunkt i den tid som finns för sådana aktiviteter i Lgr 80. Denna tid hartidigare också tagits från i timplanen avsatt undervisningstid. I sitttimplaneförslag har kommittén sedan avsatt sammanlagt för praktiskarbetslivsorientering m.m. Dessa timmar har regeringen i stället fördelat påämnesgrupperna. Härigenom ges de enskilda skolorna möjlighet att planera in sinarbetslivsorientering som speciella studiebesök inom ramen för den tid timplanenger eller av skoldagen. Däremot innebär regeringens förslag självfalletinte att arbetslivsorientering i olika former skall försvinna ur grundskolan.Dess omfattning regleras dock inte längre på nationell nivå. 5 1992/93. Med garanteradundervisningstid avser regeringen i enlighet med Prop. 1992/93:220 kommitténsförslag lärarledd undervisning. Detta begrepp bör, som kommittén föreslagit,definieras som "arbete som planerats av lärare och elev tillsammans ochsom eleven genomför under lärarens ledning". Den kan naturligtvis rymmasåväl traditionell undervisning i klassrummet, som undervisning där elevensjälvständigt genomför arbetsuppgifter, vilka kräver t.ex. besök på bibliotek,institutioner, arbetsplatser, museer etc. Tiden är angiven i klocktimmar.Tidsbegreppet innebär däremot inte att undervisningen inte kan läggas upp ipass om 40, 60, 120 eller vilket antal minuter som helst. Lektionsbegreppet ochdefinitionen av lektion bör därmed utgå ur skolförfattningarna. Nuvarandereglering av friluftsdagar bör också upphöra. I likhet med Läroplanskommitténhar regeringen räknat in utrymmet för friluftsdagar i den totala timvolymenoch det står således skolhuvudmännen fritt att arrangera friluftsdagar inomeller utom den fastställda timplanen och i den utsträckning man anser önskvärt. Specialskolanoch särskolan tar emot elevgrupper med sinsemellan mycket olika förutsättningaroch behov. Den centralt fastställda garanterade undervisningstiden bör i dessaskolformer därför enbart avse respektive skolforms totala timtid. Läroplanskommitténhar föreslagit att timplanens undervisningstid fördelas på årskurserna 1-5 och6-9. Därmed skulle den nuvarande stadieindelningen försvinna, men timplanen fåett gränssnitt mellan femte och sjätte skolåret. Regeringen iinser emellertid,med stöd av en rad remissinstanser, att en sådan skedesindelning i timplanenär onödig och gör därför ingen sådan fördelning av undervisningstiden. Grundentill regeringens ställningstagande är uppfattningen, att det är kursplanerna somskall styra undervisningens planering, uppläggning och innehåll. I kursplanernakommer, som vi berört under avsnittet 3.3, kunskapskrav att anges för det femteoch nionde skolåret. Någon reglering utöver den, som avstämningstillfälletmellan det femte och sjätte skolåret innebär, anser vi således inte behövlig.Härigenom får kommunerna och skolorna en mycket stor frihet att lägga ut ämnenoch timmar under skoldagen, skolveckan och läsåret, och med den begränsningsom ligger i kursplanerna, över hela skoltiden. Förslaget om slopadstadieindelning medför ändringar i 4, 6 och 7 kap. skollagen.