prop · GF0332 · 1992-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1991/92:32 om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning vid förundersökning i brottmål Regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I skrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning vid förundersökning i brottmål. Såvitt gäller hemlig teleövervakning, lämnas också en motsvarande redogörelse för tiden -- . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , , P. , : statsrådet -------------------- Skrivelse om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning vid förundersökning i brottmål Bestämmelser om hemlig teleavlyssning som tvångsmedel vid beivrande av brott finns i första hand i 27 kap. (RB). 1988/89:124, JuU25, rskr. 313, SFS 1989:650),finns också i kapitlet bestämmelser om hemlig teleövervakning. Regler om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning finns -- förutom i RB -- även i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. samt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, som trätt i kraft och ersatt lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund (terroristlagen). Hemlig teleavlyssning innebär att samtal eller andra telefonmeddelanden, som befordras av till eller från viss telefonapparat eller annan teleanläggning, i hemlighet avlyssnas eller upptas genom tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet. Förutom avlyssning av telefon samtal kan tvångsmedlet således användas också för upptagning av annan telekommunikation än muntlig sådan, såsom telex, telefax och datakommunikation. Hemlig teleövervakning innebär att uppgifter i hemlighet lämnas av om samtal eller andra telemeddelanden som har expedierats eller beställts till eller från en viss telefonapparat eller annan teleanläggning eller att en sådan anläggning avstängs för samtal eller meddelanden. I enlighet med önskemål (JuU 1981/82:54, rskr. 298) redovisar regeringen hur reglerna om teleavlyssning i RB har tillämpats. I samband med att reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ändrades uttalades i lagstiftningsärendet (prop. 1988/89:124 s. 55) att regeringens redovisning till angående till lämpningen av bestämmelserna borde behållas vid övergången till de nya reglerna om hemlig teleavlyssning och att en motsvarande redovisning borde lämnas när det gäller hemlig teleövervakning. Regeringen lämnade en redogörelse till för tillämpningen av hemlig teleavlyssning enligt RB (skr. 1990/91:21,JuU6, rskr. Jag avser nu att ta upp frågan om motsvar ande redogörelse för . Årets redogörelse skall också omfatta tillämpningen av hemlig teleövervakning enligt RB . Inför förra årets redogörelse kunde av tekniska skäl inte lämna någon redovisning såvitt gällde hemlig teleövervakning . Därför omfattar årets redogö relse även tillämpningen av hemlig teleövervakning 1 septem ber -- . Jag bygger min redogörelse på uppgifter som riks polisstyrelsen lämnat i en skrivelse till regeringen . Re dogörelsen omfattar samtliga fall av hemlig teleavlyssning och hemlig teleö vervakning enligt . Teleavlyssning och teleövervakning vid förundersökning med stöd av be stämmelserna i RB har enligt skrivelse huvudsakligen förekommit i förundersökningar där det funnits starka misstankar om orga niserad eller annars omfattande handel med narkotika och då andra spa ningsmetoder prövats utan resultat eller redan från början bedömts vara otillräckliga. Huvudsyftet har liksom varit att avslöja den mera om fattande smugglingen till och försäljningen inom landet. Närmare om hemlig teleavlyssning När det gäller förundersökningar avseende grovt narkotikabrott visar rikspo lisstyrelsens redogörelse att domstol meddelat tillstånd att av lyssna kommunikation till eller från telefonapparater eller andra teleanlägg ningar som innehafts eller använts av sammanlagt 214 misstänkta personer. Antalet fall --1990 är följande.n 1969 28 1977 122 1985 233 1970 39 1978 102 1986 213 1971 44 1979 147 1987 205 1972 34 1980 220 1988 210 1973 46 1981 277 1989 214 1974 44 1982 313 1990 214 1975 42 1983 418 1976 64 1984 414 Siffran för har -- beroende på en felföring i tidigare statistik -- ökats med tre jämfört med föregående års redogörelse. Enligt visar preliminära beräkningar för att antalet tillstånd beträffande grova narkotikabrott inte kom mer att förändras i någon högre grad jämfört med . När det gäller andra grova brott som enligt RB kan grunda rätt till teleav lyssning har enligt teleavlyssning använts i 13 fall. Det har gällt förundersökningar rörande mord, grova rån, allmänfar lig ödeläggelse och grovt sabotage. Motsvarande siffror för de närmast före gående åren var 17 (1983), 13 (1984), 6 (1985), 15 (1986), 15 (1987), 15 (1988) och 24 (1989). Beträffande siffra har också i årets redogörelse uteslutits den telefonavlyssning som det året ägde rum i utredningen av mor det på statsminister . Av redovisning framgår att den genomsnittliga avlyss ningstiden var . Motsvarande siffra var för , för , för , för och för . En granskning av handlingarna visar att avlyssningstiderna varierar. Det finns ärenden där avlyssningen pågått bara , medan den i några andra fall har pågått . I ett fall har avlyssningen pågått så länge som drygt . När det gäller frågan i vilken mån teleavlyssningen fyllt avsett ändamål framgår att avlyssningen har haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänkte i av fallen , , 68 pro cent , , år . Såvitt gäller förundersökningens betydelse i fråga om den misstänkte fram går också att avlyssningen inte gett något resultat i av fallen och att åtgärden avbrutits med kvarstående misstanke i av fal len . har det inte förekommit något fall där domstol lämnat en ansökan om teleavlyssning utan bifall. I likhet har rikspolis styrelsen tillämpat en viss förhandsprövning av de ärenden där teleavlyss ning har aktualiserats (jfr prop. 1980/81:76 s. 277 och 278). Vid förhands prövning har lämnat negativt besked i två fall. Närmare om hemlig teleövervakning När det gäller antalet tillstånd som lämnats för hemlig teleövervakning visar redovisning att sådana tillstånd lämnades i åtta fall till och i 42 fall . Tillstån den gällde i samtliga fall förundersökningar rörande grovt nar kotikabrott/narkotikabrott, medan tillstånden avsåg grovt narkotikabrott/narkotikabrott i 38 av fallen och grovt bedrägeri, grovt häleri och grov urkundsförfalskning i de övriga fallen. Den genomsnittliga teleö vervakningstiden var för och för . Handling arna visar att tiderna för teleövervakningarna varierar mellan och, som mest, knappt . När det gäller frågan i vilken mån teleövervakningen fyllt avsett ändamål framgår att övervakningen har haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänkte i av fallen och i 19 pro cent av fallen . Vidare framgår att förundersökningen inte gett något resultat i av fallen , medan motsvarande andel för var . Antalet fall där åtgärden avbrutits med kvarstående misstanke uppgick till år . och har det inte förekommit något fall där domstol lämnat en ansökan om hemlig teleövervakning utan bifall. nFör egen del kan jag med anledning av redovisning till en början konstatera att antalet teleavlyssningar på grund av misstanke om grov narkotikabrottslighet ligger på en nivå. Statistik från visar att antalet för grova narkotika brott lagförda personer ökat jämfört med året innan. Av tidi gare års redogörelser framgår emellertid att antalet varierar såväl uppåt som nedåt . Av skrivelse framgår vidare att antalet beslag av canna bis, amfetamin och heroin har ökat kraftigt och att denna ökning fortsätter. Beslagsmängderna av amfetamin, heroin och kokain ökar också kraftigt jämfört med föregående år. Som framhållits i redogörelser till kan teleavlyssning uppenbarligen inte avvaras i kampen mot narkotikabrottsligheten och annan särskilt grov brottslighet. Men det är angeläget att åtgärderna så långt det är möjligt begränsas både när det gäller antalet avlyssnade apparater och den tid som avlyssning pågår. Av siffrorna i årets redogörelse kan utläsas att av lyssningarna i stort har stabiliserat sig på en nivå, inte bara när det gäller antalet tillstånd, utan också när det gäller den genom snittliga avlyssningstiden, avlyssningstiderna i övrigt samt andelen avlyss ningar som haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänkte. I förra årets redogörelse konstaterades beträffande siffra att den visade på en kraftig ökning av antalet avlyssningar i samband med andra grova brott. Motsvarande siffra för tyder på att denna ökning endast var tillfällig. Beträffande de redovisade siffrorna om teleövervakningen kan konstate ras att teleövervakningen till helt övervägande del har fått sin största bety delse i förundersökningar rörande narkotikabrottslighet. Såvitt gäller anta let beviljade tillstånd kan också konstateras att dessa successivt har ökat un der den redovisade perioden och att mer än dubbelt så många tillstånd bevil jades jämfört med det första. Det är dock för ti digt att redan nu dra några slutsatser av detta. Att teleövervakningarna i jämförelse med teleavlyssningarna visar ett sämre resultat när det gäller i vilken mån åtgärden har haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänkte är knappast förvånande med tanke på tvångsmedlens olika an vändningsområde. Teleövervakningen fyller en viktig funktion för att exem pelvis kartlägga en misstänkt narkotikalangares kontaktkrets och utgör ofta ett effektivt komplement till teleavlyssningen. Jag hemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som i det föregående har anförts om tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning vid förundersökning i brottmål. --------------------Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1 Möjligheten att tillgripa telefonavlyssning vid misstanke om grova narkotikabrott tillkom