prop · GF0376 · 1992-01-01 00:00:00 — Regeringen föreslår att anta de förslag som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås en ändring av den centrala myndighetsstrukturen för högskoleutbildning och forskning. En förändring föreslås också av organisationen inom studiestödsområdet. En ny organisation skapas som är anpassad till de krav som en från staten mer fristående högskola ställer. Ansvaret för utvärderingen av högskolan ges en fast form, medan själva utförandet av utvärderingen sprids till flera organ. Förslaget innebär att universitets- och högskoleämbetet (UHä), och högskolor (UUH) och forskningsrådsnämnden (FRN) läggs ner. Två nya myndigheter bildas i stället, ett verk som har huvudsakligen serviceinriktade funktioner gentemot universitet och högskolor och ett sekretariat med huvudansvar för utvärderingen av universitetens och högskolornas utbildning och forskning. Genomförandet av utvärderingen skall emellertid spridas på många olika institutioner. Avsikten är bl. a. att engagera , och för kontinuerliga och långsiktiga utvärderingsuppgifter. Den nuvarande utvidgade uppgifter. Förändringarna av arbetsuppgifter inom den centrala myndighetsnivån genomförs till vissa delar successivt. Organisationen inom studiestödsområdet föreslås bli ändrad genom att nuvarande studiemedelsnämnder och vuxenutbildningsnämnder läggs ned och därmed upphör som självständiga myndigheter . () övertar myndighetsuppgifterna. Nuvarande kanslipersonal föreslås ingå i . CSN bör få inrätta samrådsgrupper. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 december 1991Å Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , , P. , . Proposition om vissa förändringar av myndighetsstrukturen inom högskole- och studiestödsområdena, m.m. Nya myndigheter för vissa uppgifter inom högre utbildning och forskning m. m. 1 Ett utvärderingssekretariat och en service-myndighet Skälen för mitt förslag: Inom området högre utbildning och forskning finns flera centrala myndigheter och organ; universitets- och högskoleämbetet, och högskolor, . även delar av forskningsrådsorganisationen, främst forskningsrådsnämnden, samt har i viss mån uppgifter av motsvarande slag. i relation till verksamhetens omfattning är de resurser som avsätts för central verksamhet begränsade. Kostnaderna uppgår till mindre än en procent av den ekonomiska omslutningen inom högskolan. Det är självfallet viktigt att resurserna kan användas på effektivast möjliga sätt, så att de centrala insatserna är till nytta såväl för regering och riksdag som för verksamheten inom universitet och högskolor. I nuvarande ordning är resurserna splittrade. En förenkling av den centrala myndighetsstrukturen kan bidra till ett effektivare utnyttjande av resurserna. Regeringens strävan är att så långt möjligt skapa förutsättningar för en längre gående decentralisering av beslutsfattande såväl inom högskolan som inom forskningsrådsorganisationen. I kompletteringspropositionen för /92 angavs att det nuvarande centralt fastställda lin?jesystemet skall upphöra. En ökad fokusering på prestationer och examina skall ske på bekostnad av detaljerad styrning. Organisationen av utbildningen skall fortsättningsvis helt och hållet vara en lokal fråga. Vidare angavs att tjänster som professor fr.o.m. skall inrättas och tillsättas lokalt inom högskolan. 1990/91:150 Bil. II:7 s. 71 ff., UbU 21, rskr. Det nya anslagssystem, som skall tillämpas för högre utbildning och forskning fr.o.m. /94, kommer att innebära ökad frihet för universitet, högskolor och forskningsråd både när det gäller valet av resursinsatser och när det gäller fördelningen i tiden av medelsanvändningen. De förändringar, som högre utbildning och forskning nu står inför, motiverar också förändringar i den centrala myndighetsorganisationen. Behovet av centrala instanser styrda från regering och riksdag minskar. I stället bör det kunna lämnas utrymme för högskoleenheter och forskningsråd att själva bestämma behovet av att anlita gemensamma inrättningar. Huruvida en gemensam funktion skall finnas blir därmed beroende av om den uppfattas som nyttig och ekonomiskt försvarbar av brukarna. Den svenska högskolan har en betydande omfattning. Den ekonomiska omslutningen uppgick /90 till i det närmaste . Antalet årsstudieplatser inom den grundläggande högskoleutbildningen överstiger 150 000 och kommer att öka stadigt . Inom forskarutbildningen finns ca 12 500 aktiva studerande. Personalstyrkan överstiger 40 000 personer. Verksamheten bedrivs på högskoleorter över hela landet från i norr till i söder inom högskoleenheter av mycket varierande storlek. Den högre utbildningens och forskningens kvalitet är en självklar fokuseringspunkt för såväl det interna engagemanget inom högskolan som för det omgivande samhällets intresse. Den stora lokala frihet i resursanvändning för både forskning och grundutbildning som efter hand införs ställer stora krav på en kontinuerligt bedriven utvärdering av hög kvalitet både lokalt och på nationell nivå. Det ankommer på regering och riksdag att ange former för denna verksamhet på nationell nivå. Tre faktorer bör därvid tillmätas avgörande vikt. Ansvaret för genomförandet av utvärderingen bör spridas på många olika organ, några av dem bör ha egen initiativrätt. Därigenom garanteras kvaliteten genom mångfalden. De organ m. fl. som ansvarar för genomförandet bör ha en sådan vetenskaplig auktoritet att de av de inom högskolan verksamma uppfattas som legitima granskare av deras arbete. Resultatet av utvärderingen måste göras tillgängligt för allmänhet, studenter och beslutsfattare. Genom ett offentliggörande av skillnader i kvalitet hos t. ex. likartad utbildning inom flera högskolor kommer de ansvariga att sporras ytterligare i sina ansträngningar att åstadkomma bästa möjliga verksamhet. Dessa överväganden har lett mig till följande ståndpunkter. Ansvaret för utvärderingen av högskolan på nationell nivå bör anförtros åt ett sekretariat bestående av ett antal framstående akademiker. Till sekretariatets förfogande skall stå ett litet men synnerligen kvalificerat kansli. Sekretariatet bör disponera medel för beställning av utvärderingsinsatser m. m. Ansvaret för genomförandet av utvärderingen bör läggas på många instanser och ad hoc inrättade grupper. En särskild roll bör ges de tre akademierna, , och , vilka även bör engageras att utföra utvärdering på eget initiativ. Regeringen kan naturligtvis också fatta beslut om genomförande av utvärderingar i särskild ordning. 1.3 Uppgifter för en servicemyndighet I en organisation av nämnd omfattning kommer det även med ytterligare decentralisering att finnas en rad funktioner, som av ekonomiska eller kvalitativa skäl med fördel kan behandlas gemensamt. Det gäller t.ex. administrativ utveckling, övergripande nationell information om högre utbildning och forskning, juridisk service, försöksdjursfrågor, personalutbildning och vissa internationella frågor men också konkreta frågor som upphandling av utrustning. Genomgående gäller för de områden som jag nu har nämnt att de behov av stöd och nationellt samordnade resurser som föreligger från högskolans sida ligger på en mycket kvalificerad nivå. En central basorganisation för sådana frågor, som har karaktären av gemensam service och expertstöd till högskolan, bör således finnas. Det är viktigt för slagkraften att verksamhetsidÂen för en sådan organisation så långt möjligt renodlas. Därigenom stimuleras effektivitet och flexibilitet. I princip borde en sådan organisation kunna finansieras av universitet och högskolor och inte över ett eget statsbudgetanslag. Det kontinuerliga behovet av insatser och behovet av stöd till små myndigheter talar dock för att en viss miniminivå finansieras via ett anslag på statsbudgeten direkt till en sådan servicemyndighet. Uppgifter därutöver, som universitet och högskolor finner bör utföras gemensamt av ett centralt organ, finansieras däremot direkt av högskoleenheterna. En servicemyndighet för högskolan bör inrättas . Jag återkommer senare till benämningen av denna organisation. Ett uppdrag för servicemyndigheten direkt från statsmakterna bör vara att svara för information om verksamheten inom högskolan. I uppdraget bör även ingå att svara för övergripande internationell information.Forskningens och den högre utbildningens fundamentala roll i samhällsutvecklingen gör det angeläget med en kvalificerad informationsfunktion för dessa båda verksamheter på nationell nivå. Forskningsinformation och information om samspelet mellan forskning och högre utbildning, rekryteringsbefrämjande information och allmän information om högskolan och dess verksamhet till allmänhet, näringsliv och myndigheter bör ges en slagkraftig resurs inom ramen för servicemyndigheten. bör även svara för en besläktad uppgift, nämligen en samlad redovisning av verksamheten inom högskolan genom årliga verksamhetsberättelser och på annat sätt. Detta arbete måste självfallet bedrivas i nära samarbete med universitet och högskolor och med andra myndigheter, inte minst . Det är värt att notera att viktiga resurser i detta avseende även finns inom den centrala , . Högskolans omfattning och komplexa natur gör det angeläget att kvalificerat administrativt utvecklingsarbete bedrivs kontinuerligt. Väsentliga insatser utförs - och måste utföras - på lokal nivå. Erfarenheten visar dock på ett behov av stöd, stimulans och viss samordning på nationell nivå. Det gäller t. ex. formulering av nyckeltal för verksamhetsuppföljning och utveckling av informationssystem som båda ger väsentligt stöd lokalt och relevant information för den nationella planeringen. bör därför ha ett uppdrag från statsmakterna inom området administrativ utveckling. Avvägningen mellan insatser av egen kvalificerad personal och genom köp av tjänster bör ske fortlöpande grundat på samråd med högskoleenheterna. Ledningsutveckling och viss kvalificerad personalutbildning i övrigt, t.ex. kurser för personal som sysslar med försöksdjur, är likaså väsentlig verksamhet som med fördel bedrivs med ett mått av samordning och initiativ från nationell nivå. Ansvaret för en sådan verksamhet bör knytas till servicemyndigheten. Till de uppgifter som också bör finansieras genom statsbudgetanslag till servicemyndigheten hör juridisk service till universitet och högskolor. även om statsmakternas reglering genom högskolelag och högskoleförordning fortsättningsvis kommer att vara starkt begränsad i jämförelse med dagsläget finns en rad andra författningar, som har tillämplighet inom högskoleområdet. Regleringen av anställningsförhållanden m.m. är därtill givetvis av stor betydelse för verksamheten inom högskolan. Det är väsentligt för universitet och högskolor att ha tillgång till juridisk expertis med möjlighet att ge råd om tillämpningen av olika typer av bestämmelser just med avseende verksamheten inom högskolan. Det föreligger även ett behov av expertis för rådgivning inom det civilrättsliga området. bör vidare svara för vissa frågor, som gäller internationellt samarbete inom högskoleområdet. Det gäller framför allt utbildningssamarbetet inom EG. Här behövs en central instans med förmedlande och koordinerande uppgifter för bl.a. utbildningssamarbetet inom programmen COMETT och . I ERASMUS-programmet ingår bl.a. att deltagarländerna skall utse ett speciellt organ för erkännandefrågor, NARIC ( National Academic Recognition and ). Denna uppgift bör också fullgöras av det nya verket. På forskningssidan är EG-samarbetet nära förknippat med arbetet inom forskningsprojekt. Det är därför naturligt att forskningsråden här liksom har huvudansvaret. Den nya myndigheten bör dock - om så bedöms lämpligt - tillsammans med forskningsråden kunna svara för t.ex. informationsinsatser avseende också En viktig serviceuppgift, som lämpligen bör fullgöras av en central instans inom högskoleområdet är bedömningen av utländska högskoleutbildningar. Den nya servicemyndigheten bör svara för denna uppgift. Det bör också vara möjligt att vid servicemyndigheten kunna fullgöra uppgifter inom området för planering och upphandling av vetenskaplig utrustning. Betydande fördelar kan uppnås genom lämplig samordning av upphandling i lönsamhetssyfte, utbildning för berörd personal och kompetens inom avtalsjuridik m.m. Vidare kommer den europeiska integrationen att ställa nya krav på upphandlingsresurserna eftersom det vid upphandling över vissa beloppsgränser blir nödvändigt att utsträcka anbudsförfarandet över hela integrationsområdet. Det framstår därför som viktigt att servicemyndigheten kan ge service till universitet och högskolor inom dessa områden. För att inte på grund av övergångsproblem förlora de möjligheter till fördelar som ett samordnat uppträdande på marknaden inom lämpliga områden kan ge bör servicemyndighetens verksamhet inom utrustningsområdet till att börja med vara anslagsfinansierad som . Mot slutet av den första treårsperioden bör den dock till största delen kunna finansieras på uppdragsbas. Organisationen och formerna såvitt gäller utrustningsfrågor blir i hög grad beroende av de ställningstaganden som kommer att göras i samband med övergången till ett nytt planerings- och budgetsystem för högskolan inför treårsbudgetperioden /94 - 1995/96. Vidare kommer uppgifterna att påverkas av det nya systemet för statlig lokalförsörjning. Jag avser att återkomma till hithörande frågor i budgetpropositionen 1993. Till servicemyndigheten bör vidare administrativt knytas ett råd för forskning om högskolan. Ledamöterna i rådet, vilka bör rekryteras efter samma principer som tidigare, bör utses av regeringen. Rådet svarar för fördelningen av medel för forskning och utvecklingsarbete rörande verksamheten inom högskolan. Vidare bör till myndigheten tills vidare knytas det grundutbildningsråd, som f.n. är försöksvis inrättat. Beslut om den fortsatta verksamheten kommer här att fattas i samband med besluten inför den kommande treåriga planeringsperioden för högskoleutbildning. bör t.o.m. antagningen svara för antagningen av studerande till grundläggande högskoleutbildning. Antagningen bör därefter bedrivas i de former som universitet och högskolor själva finner lämpliga. Resurser motsvarande den nuvarande centrala antagningen förs då över till högskoleenheterna. Ansvaret för högskoleprovet bör även överföras till servicemyndigheten. bör ledas av en generaldirektör. verksamhet bör, som har framgått av vad jag har anfört, till viss del vara anslagsfinansierad och därutöver uppdragsfinansierad. Jag avser att återkomma till de anslagstekniska konsekvenserna i budgetpropositionen 1992. Skälen för mitt förslag: Enligt det förslag till högskoleförordning, som läggs fram , kommer det att vara möjligt att anföra besvär över vissa beslut som fattas av lokala högskoleorgan. Framför allt gäller detta tjänstetillsättningar. Fr.o.m. kommer tjänster som professor att tillsättas genom lokala beslut inom högskolan. bör då också svara för besvär som avser samtliga tjänster som professor. Besvärsärenden har inget naturligt samband med de funktioner, som servicemyndigheten skall svara för. bör således inte vara besvärsinstans. I stället bör det finnas en . Denna bör svara för samtliga besvärsärenden inom högskolan. Det innebär bl.a. att besvär över kommande beslut av lokala högskoleorgan att tillsätta tjänster som professor behandlas av besvärsnämnden. Den nuvarande till uppgift att avgöra besvär över antagningsbeslut. Det mest praktiska är att ombilda denna nämnd och att utvidga dess ansvarsområde till att omfatta alla typer av besvär inom högskolan. Ombildningen av besvärsnämnden bör ske . Det beslutande organet bör bestå av en ordförande och sex andra ledamöter. Samtliga bör utses av regeringen. Ordföranden, liksom dennes ersättare, bör vara eller ha varit ordinarie domare och av ledamöterna i övrigt bör också minst hälften vara jurister. Vid nämnden bör finnas en kanslichef och erforderliga sekretariatsresurser i övrigt. Jag avser att återkomma till de anslagsmässiga konsekvenserna i budgetpropositionen 1992. 3 Särskilda förändringar inom forskningsrådsorganisationen m. m. Skälen för mitt förslag: , , tillkom 1977 med uppgift i första hand att fördela medel till tvärvetenskaplig forskning som gäller forskningsområden med samhällelig relevans, dyrbar vetenskaplig utrustning samt att bedriva och finansiera forskningsinformation. FRN:s arbete inleddes då vare sig forskning av nämnt slag eller forskningsinformation hade en tillfredsställande förankring inom andra forskningsfinansierande organ respektive inom högskolan. FRN har framgångsrikt bidragit till en positiv förändring i detta avseende. Jag anser att tiden nu är mogen att markera övriga forskningsråds och högskoleenheternas roll för tvärvetenskaplig forskning respektive forskningsinformation genom att överföra FRN:s nuvarande ansvar till dem. Redan nuvarande resursfördelning mellan FRN och övriga berörda organ visar att utvecklingspotentialen för de aktuella verksamheterna främst ligger hos de stora forskningsfinansierande organen och inom universiteten och fackhögskolorna. Min uppfattning är att förändringarna inte får innebära att respektive verksamhet totalt sett får minskade resurser. fördelar nu de särskilda medel som anvisas för dyrbar vetenskaplig utrustning. Det nya anslagssystem, som successivt införs för all statlig verksamhet, innebär bl.a. att valet av resursinsats för att uppnå av statsmakterna angivna mål överlåts till berörda myndigheter. Någon kostnadsslagsstyrning bör i princip inte förekomma från regeringens och sida. För forskningens del skall det nya anslagssystemet tillämpas fr.o.m. /94. En konsekvent tillämpning av det nya anslagssystemets grundprinciper leder till att medel för vetenskaplig utrustning i anslutning till forskningsrådsfinansierade projekt inte - som - bör anvisas separat utan ingå i de anslag som respektive forskningsråd disponerar. Varje forskningsråd kan då själv ansvara för alla avvägningar som är relevanta för att forskningsprojekten inom deras respektive områden skall ges så adekvata resurser som möjligt. Som tidigare nämnts fördelar forskningsrådsnämnden också vissa medel för forskning. Den verksamhet FRN finansierar skall framför allt vara tvärvetenskaplig och gälla forskningsområden av samhällelig relevans. även forskningsråden svarar redan nu för verksamhet som är tvär- och mångvetenskaplig. T. ex. stödjer forskning inom områdena datorutveckling, individen och samhället, stadsforskning och jämställdshetsforskning. NFR har inrättat en arbetsgrupp för tvärvetenskap med representanter för rådets fyra programutskott, samt andra forskningsstödjande organ. Forskningsprogrammet inom området syftar till vetenskaplig utveckling genom tillämpning av metoder och idÂeer från naturvetenskapen på problem inom samhällsvetenskap och humaniora och vice versa. De medel, som FRN disponerar, bör efter det att närmare underlag för fördelningen tagits fram föras över till forskningsråden. arbete med forskningsinformation har rönt uppskattning. Arbetet med forskningsinformation och medel härför bör i fortsättningen överföras på servicemyndigheten och på de högskoleenheter som har fast forskningsorganisation. svarar i stor utsträckning för den interna administrationen för samtliga myndigheter, som ingår i forskningsrådsorganisationen inom område (d.v.s. utöver FRN också , medicinska forskningsrådet och naturvetenskapliga forskningsrådet). Forskningsråden bör tillföras medel som kompensation för att FRN:s arbetsinsatser inom detta område bortfaller. Det bör därefter ankomma på forskningsråden att avgöra hur arbetet med dessa frågor i fortsättningen bäst organiseras. En av myndigheterna bör även i fortsättningen, om så bedöms lämpligt, kunna svara för den samlade interna administrationen. De uppgifter för vilka forskningsrådsnämnden svarar förs således över till andra myndigheter. Underlag för den närmare fördelningen mellan berörda myndigheter kommer att tas fram av en särskild organisationskommittÂe. Vid fördelningen skall särskilt beaktas att av statsmakterna gjorda prioriteringar av tvärvetenskaplig forskning - t.ex. med avseende på kvinno- och jämställdhetsforskning - kan fullföljas. Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare nämnt bör den nya servicemyndigheten svara för central antagning av studerande till grundläggande högskoleutbildning t o m antagningen . Den nuvarande centrala antagningsenheten vid UHä bör därför föras över till servicemyndigheten . och högskolor är en servicemyndighet. Det är med hänsyn till det pågående förändringsarbete, som jag tidigare nämnt och som syftar till förändringar inför /94 motiverat att den nuvarande myndighetens verksamhet får ingå i det nya servicemyndigheten under /93. bör under detta budgetår i allt väsentligt fullgöra de uppgifter som utrustningsnämnden nu har. Under den därpå följande treårsperioden bör en successiv förändring av uppgifterna ske i enlighet med de förutsättningar jag har angivit. Jag räknar således med att servicemyndigheten övertar även de uppgifter som och högskolor nu har i förhållande till myndigheter utanför högskoleområdet. Mina förslag i det föregående om förändringar av myndighetsstrukturen inom högskoleutbildning och forskning bör kunna leda till en besparing på berörda anslag på . Jag avser återkomma till denna fråga i samband med budgetpropositionen 1992. Jag räknar med att den personal som vid nuvarande myndigheter utför de arbetsuppgifter som i allt väsentligt utan förändring förs över till servicemyndigheten anställs vid servicemyndigheten . Detta gäller i första hand den personal som vid UHä arbetar med central antagning och personal vid UUH. Det blir därefter den nya servicemyndighetens sak att efter hand anpassa personalens struktur och omfattning till de nya förutsättningar som kommer att gälla även inom de nämnda områdena. I den mån forskningsråden utökar sin personal med anledning av att de övertar uppgifter från forskningsrådsnämnden skall rekryteringarna i första hand göras bland de nu anställda vid nämnden. För att genomföra de redovisade förändringarna bör möjligt tillsättas en organisationskommittÂe för servicemyndigheten. I uppdraget till denna kommittÂe bör även ingå att studera möjligheter till samnyttjande av vissa resurser mellan den nya myndigheten och CSN. De nuvarande myndigheterna förutsätts fullfölja sina uppgifter . Det innebär bl.a. att de i förekommande fall kan slutföra de uppdrag som givits i syfte att ta fram underlag för statsmakternas beslut inför treårsperioden /94 - 1995/96. Enligt tidigare givna direktiv skall dessa uppdrag redovisas , i regel . Enligt de myndighetsspecifika direktiv som givits till och högskolor skall nämnden dock lämna en redovisning av vissa frågor . I den mån det inte är möjligt att lämna en redovisning bör resterande frågor övertas av servicemyndigheten för redovisning . För att så långt möjligt undvika praktiska problem för berörda forskare bör forskningsrådsnämnden fatta vissa beslut även avseende verksamheten under /93. bör således besluta om fördelningen av medel för tvär- och mångvetenskaplig forskning som anvisas inför /93. Nämndens beslut får dock inte annat än i undantagsfall innebära åtaganden efter utgången av detta budgetår. Vidare bör nämnden på sedvanligt sätt bereda och besluta om fördelningen av de särskilda medlen för dyrbar vetenskaplig utrustning. För avveckling av myndigheterna bör i likhet med vad som skedde vid avvecklingen av och länsskolnämnderna inrättas en särskild avvecklingsmyndighet med uppgift att i erforderlig omfattning avsluta verksamheter samt att svara för personalfrågor och andra administrativa frågor . Denna myndighet avses få arbetsgivaransvaret för övertalig personal. 5 Centrala regionala organisation Bakgrunden till mitt förslag: studiestödsorganisationen består, förutom av centrala (), av sex studiemedelsnämnder (SMN) och 24 vuxenutbildningsnämnder (VUN). Ett kansli finns i varje län. På de sex orter där det finns både SMN och VUN är kanslierna samordnade.