prop · GF0393 · 1992-01-01 00:00:00 — så ock ersättning som utgår på grund av trafikförsäkring eller annan ansva righetsförsäkring eller på grund av skadeståndsförsäkring och avser förlorad inkomst av skattepliktig natur; belopp, som till följd av försäkringsfall eller återköp av försäkringen ut gått på grund av kapitalförsäkring, samt belopp som arbetsgivare utan att försäkring har tecknats för anställdas räkning betalar ut och som motsvarar ersättning på grund av grupplivförsäkring, i den mån beloppet inte väsentligt överstiger vad som utgår för befattningshavare i statens tjänst; försäkringsersättning eller annan ersättning för skada på egendom, dock att skatteplikt föreligger dels i den mån ersättningen avser annan byggnad än privatbostad eller markanläggning, dels i den mån köpeskilling, som skulle ha influtit om den försäkrade eller skadade egendomen i stället hade sålts, hade varit att hänföra till intäkt av näringsverksamhet och dels i den mån ersättningen eljest motsvarar skattepliktig intäkt av eller avdragsgill omkostnad för näringsverksamhet; vinstandel, återbäring eller premieåterbetalning, som utgått på grund av annan personförsäkring än pensionsförsäkring eller sådan sjuk- eller olycks fallsförsäkring som tagits i samband med tjänst, samt vinstandel, som utgått på grund av skadeförsäkring, och premieåterbetalning på grund av skadeför säkring, för vilken rätt till avdrag för premie icke förelegat; ersättning jämlikt lagen (1956:293) om ersättning åt smittbärare om icke ersättningen grundas på förvärvsinkomst; periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk intäkt, som icke ut gör vederlag vid avyttring av egendom, i den mån givaren enligt 20 § eller punkt 5 av anvisningarna till 46 § icke är berättigad till avdrag för utgivet belopp; stipendium som är avsett för mottagarens utbildning och inte utgör ersätt ning för arbete som har utförts eller skall utföras för utgivarens räkning; stipendium som är avsett för andra ändamål och som inte utgår periodiskt och inte utgör ersättning för arbete som har utförts eller skall utföras för utgi varens räkning; studiestöd enligt 3 eller 4 kap. studiestödslagen (1973:349), internatbi drag, studielån och resekostnadsersättning enligt 6 och 7 kap. samma lag samt sådant särskilt bidrag vilket enligt av regeringen eller statlig myndighet meddelade bestämmelser utgår till deltagare i arbetsmarknadsutbildning samt med dem i fråga om sådant bidrag likställda, och äger i följd härav de bidragsberättigade icke göra avdrag för kostnader som avsetts skola bestri das med bidrag av förevarande slag; allmänt barnbidrag och förlängt barnbidrag, samt barnpension enligt la gen om allmän försäkring till den del pensionen efter varje avliden förälder inte överstiger 0,4 basbelopp; lön eller annan gottgörelse, för vilken skall erläggas skatt enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt; kontantunderstöd, som utgives av arbetslöshetsnämnd med bidrag av statsmedel; handikappersättning enligt 9 kap. 2 och 3 §§ lagen om allmän försäkring, sådan del av vårdbidrag enligt 9 kap. 4 och 4 a §§ samma lag som utgör ersätt ning för merkostnader, ersättning för merutgifter för resor enligt 3 kap. 7 a § samma lag eller enligt 3 kap. 5 d § lagen om arbetsskadeförsäkring eller 10 § lagen om statligt personskadeskydd, särskilt pensionstillägg enligt lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn samt hemsjukvårdsbidrag och hemvårdsbidrag, som utgår av kommunala eller landstingskommunala medel till den vårdbe hövande; kommunalt bostadstillägg enligt lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension; kommunalt bostadstillägg till handikappade; bostadsbidrag som avses i lagen (1988:786) om bostadsbidrag; bidrag enligt lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska barn; ersättning som fastställts av allmän domstol eller utgått av allmänna medel till den som -- utan att det skett yrkesmässigt -- inställt sig inför domstol eller annan myndighet, om ersättningen avser reseersättning, traktamente eller ersättning för tidsspillan; hittelön samt ersättning till den som i särskilt fall räddat person eller egen dom i fara eller bidragit till avslöjande eller gripande av person som begått brott; sedvanlig ersättning till den som lämnat organ, blod eller modersmjölk; tävlingsvinst som inte hänför sig till anställning eller uppdrag och som ut går i annan form än kontant eller därmed likställd ersättning, om vinsten avser minnesföremål eller värdet inte överstiger 0,01 basbelopp avrundat till närmaste hundratal kronor; sådan gottgörelse för utgift eller kostnad som arbetsgivare uppburit från personalstiftelse ur medel, för vilka avdrag icke medgivits vid taxering, vid första tillfälle dylika medel finnas i stiftelsen; gottgörelse som arbetsgivare uppburit från pensionsstiftelse, till den del stiftelsen ej ägt andra medel för att lämna gottgörelsen än sådana för vilka avdrag icke åtnjutits vid avsättning till stiftelsen; intäkter av försäljning av vilt växande bär och svampar samt kottar som den skattskyldige själv plockat till den del intäkterna under ett beskatt ningsår inte överstiger och inte kan hänföras till näringsverk samhet som utgör rörelse eller till lön eller liknande förmån; ränta enligt 61 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 69 § 1 och 2 mom., 69 a § tredje stycket el ler 75 a § fjärde stycket uppbördsla gen (1953:272), 36 § 3 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt, 22 § tullagen (1973:670), 20 § lagen (1982:1006) om avdrags- och upp giftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, 5 kap. 13 § la gen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 40 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid in skrivningsmyndigheter, 24 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialav gifter från arbetsgivare eller 32 och 34 §§ tullagen (1987:1065); ränta enligt 61 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 69 § 1 och 2 mom., 69 a § tredje stycket el ler 75 a § fjärde stycket uppbördsla gen (1953:272), 36 § 3 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt, 50 § la gen (1968:430) om mervärdeskatt, 22 § tullagen (1973:670), 20 § lagen (1982:1006) om avdrags- och upp giftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, 5 kap. 13 § la gen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 40 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid in skrivningsmyndigheter, 24 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialav gifter från arbetsgivare eller 32 och 34 §§ tullagen (1987:1065); ränta som enligt bestämmelserna i 3 kap. 23 § 4 och 5 lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter inte redovisas i kontrolluppgift om så dan ränta för den skattskyldige under ett beskattningsår sammanlagt inte uppgår till . Beträffande ersättning som utfaller på grund av avtalsgruppsjukförsäkring gäller särskilda bestämmelser i 32 § 3 a mom. och punkt 12 av anvisningarna till 22 §. (Se vidare anvisningarna.) Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla om kostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehål lande avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttoin täkt) som har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret. Avdrag får inte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, så som vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll; sådana kostnader för hälsovård, sjukvård samt företagshälsovård som an ges i anvisningarna; kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kottar till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 §; värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans förvärvs verksamhet; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning på skuld; ränta enligt 8 kap. 1 § studiestöds lagen (1973:349); ränta enligt 8 kap. 1 § studiestöds lagen (1973:349), 52, 52 a och 55 §§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 32 § och 49 § 4 mom. upp bördslagen (1953:272), 44 a och 46 §§ lagen (1968:430) om mervärde skatt, 5 kap. 12 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisreglerings avgifter, 13 och 14 §§ lagen (1984:668) om uppbörd av socialav gifter från arbetsgivare, 30 § tullagen (1987:1065) och 60 § vägtrafikskatte lagen (1988:327) samt kvarskatteav gift och dröjsmålsavgift enligt upp bördslagen; avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgift enligt 10 kap. (1987:10); avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529); avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673); skadestånd, som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i ar betslivet eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och ar betstagare, när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada; företagsbot enligt 36 kap. ; straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket ; belopp för vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 § uppbördsla gen (1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger på grund av underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och upp giftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar; avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parke ring; överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268); vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot vatten förorening från fartyg; avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrif ter om in- eller utförsel av varor; lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet; avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar; kapitalförlust m.m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs. (Se vidare anvisningarna.) Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna om ränta i 20 § tillämpas på ränta som belöper på tid efter ikraftträdandet. 30 Förslag till Lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.1 skall ha föl jande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §2 Kommun är berättigad att under visst år av staten uppbära kommunalskatt med belopp som motsvarar vad som skulle utgå på grundval av antalet skat tekronor och skatteören i kommunen enligt skattemyndighetens beslut en ligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) vid det föregående årets (taxerings året) taxering, beräknat efter den skattesats som har bestämts för året före taxeringsåret. Har enligt 8 kap. 9 § andra stycket kommunallagen (1991:900) annan skat tesats slutligt fastställts än den som har bestämts tidigare, skall till grund för utbetalningen läggas den utdebitering som har bestämts i samband med att budgeten fastställdes. Kommunen är berättigad att under visst år av staten såsom förskott upp bära ett belopp som motsvarar produkten av den skattesats som har beslutats för året och det antal skattekronor och skatteören, som enligt skattemyndig hets beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen rörande det föregående årets taxe ring till inkomstskatt har påförts de skattskyldiga. Det nu nämnda beloppet ingår i kommunens fordran hos staten vid ingången av året näst , då beslutet fattades. Förskottet avräknas mot den kommu nalskatt, som kommunen har rätt att uppbära av staten på grundval av taxe ringen , då förskottet utanordnas enligt bestämmel serna i femte stycket. Vid avräkningen för taxeringsåren 1991 och 1992 skall skattesatsen justeras med de belopp som anges i 2 § lagen (1991:1149) om särskild skatteväxling med anledning av ändrat huvudmannaskap för service och vård för äldre och handikappade. Är antalet hos skattemyndigheten registrerade folkbokförda invånare i kommunen taxeringsåret större än det var , skall förskott, beräknat enligt tredje stycket, ökas i förhållande till ökningen i kommunens invånarantal mellan de angivna tidpunkterna. Sådant ökat förskott ingår i kommunens fordran hos staten och avräknas enligt tredje stycket. skall lämna kommunen uppgift om det invånarantal och det däremot svarande beräknade antalet skattekronor och skatteören, som skall ligga till grund för ökningen av förskottet. Belopp, som vid ingången av utgör kommunens fordran hos staten enligt denna paragraf, förde las med en tolftedel på varje kalen dermånad. Vad som återstår, sedan avräkning har skett enligt 52 § upp bördslagen (1953:272), 16 § lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folk pension, 9 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från ar betsgivare, 8 § lagen (1987:560) om skatteutjämningsavgift, 4 § lagen (1987:561) om särskild skatteutjäm ningsavgift och 6 § lagen (1991:1148) om mellankommunal kostnadsut jämning med anledning av ändrat huvudmannaskap för service och vård för äldre och handikappade, skall skattemyndigheten utanordna till kommunen den 20 . Är kommunens fordran inte uträknad vid utbetalningstillfällena i måna derna , skall ut betalningarna dessa månader grun das på samma belopp som utbetal ningen det före gående året. När särskilda skäl för anleder det får skattemyndigheten dock förordna att utbetalningen skall grundas på ett annat belopp. Om något av de belopp som utbetal ningen i månaderna januari och feb ruari grundats på inte motsvarar en tolftedel av kommunens fordran, skall den jämkning som föranleds av detta ske i fråga om utbetalningen . Belopp, som vid ingången av utgör kommunens fordran hos staten enligt denna paragraf, förde las med en tolftedel på varje kalen dermånad. Vad som återstår, sedan avräkning har skett enligt 52 § upp bördslagen (1953:272), 16 § lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folk pension, 12 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från ar betsgivare, 8 § lagen (1987:560) om skatteutjämningsavgift, 4 § lagen (1987:561) om särskild skatteutjäm ningsavgift och 6 § lagen (1991:1148) om mellankommunal kostnadsut jämning med anledning av ändrat huvudmannaskap för service och vård för äldre och handikappade, skall skattemyndigheten utanordna till kommunen den 20 . Är kommunens fordran inte uträknad vid utbetalningstillfällena i måna derna , skall ut betalningarna dessa månader grun das på samma belopp som utbetal ningen det före gående året. När särskilda skäl för anleder det får skattemyndigheten dock förordna att utbetalningen skall grundas på ett annat belopp. Om något av de belopp som utbetal ningen i månaderna januari och feb ruari grundats på inte motsvarar en tolftedel av kommunens fordran, skall den jämkning som föranleds av detta ske i fråga om utbetalningen . Vad som har sagts om kommunalskatt tillämpas på motsvarande sätt i fråga om landstingsskatt. Denna lag träder i kraft . 31 Förslag till Lag om ändring i lagen (1992:000) om koncessionsavgift på televisionens område Härigenom föreskrivs att i 14 § lagen (1992:000) om koncessionsavgift på televisionens område ordet ''''''''restavgift'''''''' skall bytas ut mot ''''''''dröjsmålsavgift''''''''. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om restavgift. 1 Lagen omtryckt 1991:97. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771. 2 Senaste lydelse 1991:1869. 3 Senaste lydelse 1991:1908. 4 Senaste lydelse 1991:1908. 5 Senaste lydelse 1991:1908. 6 Senaste lydelse 1991:1908. 7 Lydelse enligt prop. 1991/92:82. 8 Senaste lydelse 1991:1908. 9 Lydelse enligt prop. 1991/92:82. 10 Senaste lydelse 1991:1908. 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:857. 2 Senaste lydelse 1990:337. 3 Senaste lydelse 1990:337. 4 Senaste lydelse 1990:337. 5 Senaste lydelse 1990:337. 1 Lagen omtryckt 1970:933. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:777. 2 Senaste lydelse 1981:389. 3 Senaste lydelse 1981:389. 4 Senaste lydelse 1981:842. 5 Senaste lydelse 1982:192. 6 Senaste lydelse 1981:389. 7 Senaste lydelse 1986:476. 1 Lagen omtryckt 1990:576. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:885. 2 Senaste lydelse 1990:1319. 3 Senaste lydelse 1990:1319. 4 Förutvarande 50 § upphävd genom 1990:330. 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:996. 2 Senaste lydelse 1982:1212. 3 Senaste lydelse 1990:359. 4 Senaste lydelse 1990:359. 1 Senaste lydelse av 1 § 1991:1484. 1 Senaste lydelse av 1 § 1991:1485. 1 Senaste lydelse 1988:334. 1 Lagen omtryckt 1987:303. 2 Senaste lydelse 1988:877. 1 Senaste lydelse av 13 § 1982:195. 1 Senaste lydelse av 6 § 1981:845. 1 Senaste lydelse av 2 § 1984:870. 1 Senaste lydelse 1987:793. 1 Senaste lydelse 1990:388. 2 Senaste lydelse 1990:388. 1 Senaste lydelse 1990:331. 2 Senaste lydelse 1986:478. 1 Senaste lydelse 1986:479. 1 Lagen omtryckt 1986:317. 1 Lagen omtryckt 1991:98. 2 Senaste lydelse 1991:1907. 3 Förutvarande 12 § upphävd genom 1990:1318. 4 Förutvarande 13 § upphävd genom 1990:1318. 5 Förutvarande 14 § upphävd genom 1987:1208. 1 Lagen omtryckt 1987:246. 1 Senaste lydelse av 99 § 1991:157 100 § 1991:157. 1 Senaste lydelse 1990:403. 2 Senaste lydelse 1990:403. 1 Senaste lydelse 1991:1832. 2 Senaste lydelse 1991:1832. 1 Lagen omtryckt 1973:437. Senaste lydelse av lagens rubrik 1977:191. 2 Senaste lydelse 1991:1678. Prop.1991/92 93 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, statsråden . , , , , , , , , , , , , , : statsrådet Proposition om ett nytt avgiftssystem vid försenade skattebetalningar m.m. 1 Inledning Den restavgift som tas ut om skatter och liknande medel inte betalas infördes . Avgiften är fast och utgår med samma belopp oavsett hur länge en betalningsförsening varar. har en förändring av avgiftens konstruktion diskuterats. har också flera utredningar behandlat de problem som restavgiften ger upphov till. Utredningsarbetena har utmynnat i olika förslag till konstruktioner med mer eller mindre rörliga avgifter. tillsattes skatteindrivningsutredningen () för att se över indrivningslagstiftningen. I utredningsuppdraget ingick att lämna förslag till enhetliga regler för påföring och redovisning av restavgift. diskuterade i ett betänkande (Ds B 1981:12) Restavgift på skatt m.m. olika avgiftsmodeller men ansåg att en rörlig avgift fortfarande medförde alltför stora problem för de kronofogdemyndigheter som arbetade utan datorstöd. () har i två revisionsrapporter (Dnr 1985:301 och 1066) uttalat att det bör införas en rörlig restavgift med en koppling till räntelagens bestämmelser om dröjsmålsränta. lade fram betänkandet (SOU 1988:60) Tänk eko nomiskt -- betala skatten , Förslag till nytt avgiftssystem. konstaterar i betänkandet att de datatekniska förutsättningarna nu finns för en ändring av avgiftskonstruktionen och föreslår en rörlig avgift i tre steg. En samman fattning av SIU:s förslag bör fogas som bilaga 1 till protokollet i detta ärende. Förslaget har remissbehandlats. Yttranden har avgetts av justitiekanslern, generaltullstyrelsen, (), statskontoret, RRV, kammar rätten i , centrala , Centralorganisationen /SR, i , , Småföretagens riksorganisation, , , , , Bokförings- och revisionsbyråers förbund, industriför bund, och Föreningen fogdar. En sammanställning över remissyttrandena har upprättats och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr 60/89). Jag avser att nu ta upp frågan om ett nytt avgiftssystem till behandling. Ett nytt avgiftssystem aktualiserar vissa räntefrågor på bl.a. mervärde skattens område. Bestämmelser om ränteberäkning i samband med inbetal ning och återbetalning av mervärdeskatt saknas i lagen (1968:430) om mer värdeskatt (ML). Efter uppdrag från dåvarande regering överlämnade RSV en promemoria med förslag till såväl restitutionsränta som respitränta och anståndsränta i ML. En sammanfattning av promemo rian bör fogas som bilaga 2 till protokollet i detta ärende. Promemorian har remissbehandlats. Yttranden har avgetts av kammarrät ten i , dåvarande länsskattemyndigheterna i , Öster götlands, , och , samt , RRV, Föreningen revisorer , , , , , Småföretagens riksorganisation, , grossist förbund, och . En sam manställning av remissyttrandena har upprättats inom (Dnr 4444/86). Jag avser att nu också ta upp promemorian till behandling. Regeringen beslutade att inhämta lagrådets ytt rande över förslagen till lagändringar i nu nämnda frågor. Förslagen hade upprättats inom , efter samråd med berörda statsråd. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör bifogas protokollet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådsremissens förslag till änd ringar i uppbördslagen och lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgi vare, som innehöll förslag som avviker från propositionens lagförslag, bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. På skatteområdet finns flera slag av räntor, bl.a. restitutionsränta, respit ränta och anståndsränta. Restitutionsränta, som är skattefri, betalas för när varande efter en räntesats som motsvarar halva diskontot. Respitränta och anståndsränta tas ut efter en räntesats som motsvarar diskontot med ett till lägg på . Jag avser att i det här sammanhanget lägga fram förslag om att nuvarande skillnader i räntesatser mellan ränta som staten be talar ut (restitutionsränta) och ränta som den enskilde betalar in (respitränta och anståndsränta) skall jämnas ut. Jag kommer också att ta upp vissa för ändringar i grunderna för beräkning av ö-skatteränta och kvarskatteavgift. Dessa förslag gäller ett ämne som tillhör lagrådets granskningsområde. De är dock av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande över förslagen i den här delen har därför inte inhämtats. I avsnitt 5.1--5.3 går jag närmare in på dessa frågor. 2 Nuvarande avgiftssystem för skatter m.m. som inte betalas Med dagens ordning tas en restavgift ut om skatt inte betalas i rätt tid. Rest avgiften är av det obetalda beloppet, dock lägst . Avgiften är alltså fast, vilket innebär att den tas ut med samma belopp oberoende av om skat ten betalas längre eller efter förfallodagen. Reglerna om restav gift gäller också i fråga om arbetsgivaravgifter och vissa andra avgifter. Sedan restavgiften infördes har den ändrats en gång, nämligen , då procentsatsen på obetalt belopp höjdes från till och det lägsta avgiftsbeloppet höjdes från . Huvudbestämmelserna om restavgift finns i 58 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272), UBL. Bestämmelserna avser i första hand preliminär B-skatt, kvarstående skatt (K-skatt) och tillkommande skatt (T-skatt) men gäller också för skatt som en arbetsgivare underlåtit att dra av eller redovisa. Det finns vidare ett antal andra lagar med föreskrifter som innebär att restavgift skall tas ut enligt bestämmelserna i . Till dessa lagar hör lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, , lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt samt lagen (1958:295) om skatt. Enligt 64 § UBL är bestämmelserna om restavgift även tillämpliga på andra statens fordringar som får tas ut genom utmätning utan föregående dom. Bland sådana fordringar kan nämnas studiemedel och lantmäteriavgif ter. (är vissa avgifter genom särskilda föreskrifter undantagna från restavgift, i första hand TV-avgift och felparkeringsavgift.) Slutligen finns det lagar med egna bestämmelser om restavgift, exempelvis ML, tullagen (1987:1065) och lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgif ter. En arbetsgivare som inte har betalat innehållen skatt i rätt tid skall utöver restavgift betala en tilläggsavgift. Tilläggsavgiften tas ut av det obe talda skattebeloppet och påförs för varje påbörjad sexmånadersperiod efter den första intill dess skatten betalas eller arbetsgivaren åläggs betalningsan svar enligt bestämmelserna i 77 § UBL. Tilläggsavgiften kan tas ut med högst .