prop · GF03148 · 1992-01-01 00:00:00 — om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m. Regeringen föreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås en ny lag om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m. Förslaget innebär att den verksamhet som förtroendenämnderna inom hälso- och sjukvården har bedrivit enligt en särskild lagstiftning nu läggs fast i en ny lag. Verksamheten, som omfattar den hälso- och sjukvård som ett landsting och en kommun som inte ingår i ett landsting ombesörjer enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), föreslås utvidgad till att omfatta även folktandvården. I landsting och sådana kommuner skall det finnas en eller flera nämnder med uppgift att främja kontakterna mellan patienterna och hälso- och sjukvårdspersonalen samt att åt patienterna förmedla den hjälp som förhållandena kräver. För en sådan nämnd skall gälla vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). Mot bakgrund av kommunernas ökade ansvar på hälso- och sjukvårdsområdet föreslås vidare att det även inom den kommunala hälso- och sjukvården skall finnas nämnder med motsvarande uppgifter som inom landstingens hälso- och sjukvård. En kommun inom ett landsting skall dock kunna överlämna denna uppgift till om kommunen och är överens om detta. Enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård har de nuvarande förtroendenämnderna till uppgift att utse stödpersoner för patienterna inom den psykiatriska tvångsvården. Enligt förslaget skall det i den nya lagen föreskrivas vilka av förvaltningslagens särskilda handläggningsregler vid bl.a. myndighetsutövning mot en enskild som skall gälla vid nämndernas handläggning av ärenden om stödpersoner. Den nya lagen skall enligt förslaget träda i kraft . Förslaget föranleder redaktionella ändringar i lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård. I propositionen föreslås också att kommunerna inom ramen för försöksverksamhet med primärvård ges befogenhet att även erbjuda viss tandvård, s.k. distriktstandvård. Om ett landsting och en kommun har kommit överens om att kommunen med huvudmans ansvar skall överta skyldighet att erbjuda viss hälso- och sjukvård (s.k. primärvård) enligt lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård, skall kommunen även kunna överta den av bedrivna distriktstandvården. skall lämna sitt medgivande härtill. Med distriktstandvård avses i detta sammanhang den verksamhet som bedrivs av enligt tandvårdslagen (1985:125) som en organisatoriskt integrerad del av primärvården och som enbart har en hel kommun eller del av sådan som upptagnings- eller betjäningsområde. Försöksverksamhet med primärvård som inkluderar även distriktstandvård föreslås reglerad genom en ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård. Änd- ringen föreslås träda i kraft . 1991/92:148 Propositionens lagförslag Lag om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m. Härigenom föreskrivs följande. 1 § För den hälso- och sjukvård och den tandvård som ett landsting eller en kommun ansvarar för enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller tandvårdslagen (1985:125) eller någon annan författning skall det finnas en eller flera nämnder med uppgift att främja kontakterna mellan patienterna och hälso- och sjukvårdspersonalen samt att åt patienterna förmedla den hjälp som förhållandena kräver. För en sådan nämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). 2 § En kommun som ingår i ett landsting får överlåta sin uppgift enligt 1 § till , om kommunen och har kommit överens om detta. Kommunen får lämna sådant ekonomiskt bidrag till som motiveras av överenskommelsen. 3 § Föreskrifter om stödpersoner vid psykiatrisk vård som är förenad med frihetsberövande och annat tvång finns i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Vid en nämnds handläggning av ärenden om stödpersoner gäller, utöver vad som i övrigt föreskrivs, följande bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223), nämligen 14 § om muntlig handläggning, 15 § om anteckning av uppgifter, 16 och 17 §§ om parters rätt att få del av uppgifter, 20 § om motivering av beslut, 21 § om underrättelse om beslut, 26 § om rättelse av skrivfel och liknande, och 27 § om omprövning av beslut. Denna lag träder i kraft , då lagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården skall upphöra att gälla. 1991/92:148 2 Förslag till Lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård Härigenom föreskrivs att 30 och 31 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 30 § När patienten begär det, skall en stödperson utses. En stödperson kan utses också i annat fall, om patienten inte motsätter sig det. Stödpersonen skall bistå patienten i personliga frågor så länge denne ges tvångsvård. Stödpersonen har rätt att besöka patienten på vårdinrättningen. Han får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han under uppdraget har fått veta om patientens hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt. Stödperson utses av den nämnd Stödpersonen utses av en sådan som avses i lagen (1980:12) om nämnd som avses i lagen förtroendenämnder inom hälso- (1992:000) om förtroende- och sjukvården. nämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m. 31 § Chefsöverläkaren vid den enhet Chefsöverläkaren vid den enhet där patienten vårdas skall där patienten vårdas skall anmäla till förtroendenämnden anmäla till en sådan nämnd som när det kan finnas skäl att avses i 30 § när det kan finnas utse en stödperson. skäl att utse en stödperson. Har stödperson för patienten inte redan utsetts, skall anmälan alltid göras när 1. chefsöverläkaren ansöker om medgivande till tvångsvård enligt 7, 12 eller 14 §, 2. patienten överklagar chefsöverläkarens beslut om intagning enligt 6 §, 3. patienten överklagar chefsöverläkarens beslut att avslå en begäran att tvångsvården skall upphöra. När tvångsvården av en patient, När tvångsvården av en patient, för vilken stödperson utsetts, för vilken stödperson utsetts, har upphört, skall chefsöver- har upphört, skall läkaren möjligt chefsöverläkaren underrätta förtroendenämnden om möjligt underrätta en sådan detta. nämnd som avses i 30 § om detta. Denna lag träder i kraft . 1991/92:148 3 Förslag till Lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård Härigenom föreskrivs att 26 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 26 § När rättspsykiatrisk vård i När rättspsykiatrisk vård i fall som avses i 1 § andra fall som avses i 1 § andra stycket 1 har påbörjats eller stycket 1 har påbörjats eller upphört, skall chefsöverläkaren upphört, skall chefsöverläkaren underrätta vederbörande underrätta vederbörande förtroendenämnd enligt lagen nämnd enligt lagen (1992:000) (1980:12) om förtroendenämnder om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården om inom hälso- och sjukvården, att så har skett. Nämnden skall m.m. om att så har skett. i fall som avses i 4 § Nämnden skall i fall som avses underrättas när patienten i 4 § underrättas när patien- enligt 18 § första stycket 2 ten enligt 18 § första stycket har överklagat ett beslut av 2 har överklagat ett beslut av chefsöverläkaren att den chefsöverläkaren att den rätts- rättspsykiatriska vården inte psykiatriska vården inte skall skall upphöra, liksom när upphöra, liksom när vården vården efter överklagandet har efter överklagandet har upphört. Föreskrifterna om stödperson i 30 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård tillämpas vid rättspsykiatrisk vård som ges på en sjukvårdsinrättning. Föreskriften i andra stycket andra meningen nämnda paragraf om rätt för stödpersonen att besöka patienten på vårdinrättningen gäller dock bara i den mån det inte möter hinder på grund avbestämmelserna i 8 § tredje stycket denna lag eller 16 § lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m. fl. om möjlighet att besluta om inskränkningar i patientens rätt att ta emot besök. Denna lag träder i kraft . 1991/92:148 4 Förslag till Lag om ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård dels att i 2 och 7 §§ ordet "landstingskommunen" skall bytas ut mot "", dels att 1 och 3-6 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 2 a §, och närmast före 2 a § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § En kommun som ingår i en land- En kommun som ingår i ett land- stingskommun får inom ramen för sting får inom ramen för en en försöksverksamhet erbjuda försöksverksamhet erbjuda viss viss hälso- och sjukvård hälso- och sjukvård (primärvård), om (primärvård), om landstingskommunen och kommunen och kommunen har kommit överens har kommit överens om det och om det och fått tillstånd till fått tillstånd till det. Om viss tandvård (dis- triktstandvård) bedrivs som en integrerad del av primärvården får även denna tandvård ingå i försöksverksamheten. prövar frågor om tillstånd till sådan försöksverksamhet och får fastställa villkor för verksamheten. Föreskrifter i tandvårdslagen som gäller för för- söksverksamheten Föreskrifterna i tandvårds- lagen (1985:125), utom 5 och 6 §§, 7 § första stycket 2 samt 10 och 11 §§, gäller för den distriktstandvård som ingår i försöksverksamheten. Vad som sägs om skall dock gälla kommunen och vad som sägs om folktandvården skall gälla distriktstandvården enligt denna lag. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Kommunen skall erbjuda en god primärvård åt dem som är bosatta inom det område som omfattas av försöksverksamhet och därvid verka för en god hälsa hos hela denna befolkning. Om distriktstandvård ingår i försöksverksamheten skall kom- munen erbjuda en god sådan tandvård åt dem som är bosatta inom det område som omfattas av försöksverksamheten och därvid verka för en god tandhälsa hos hela denna befolkning. 4 § Om någon som vistas inom det område som omfattas av försöks- verksamhet utan att vara bosatt där behöver omedelbar hälso- och sjukvård, som faller inom primärvården, skall kommunen erbjuda sådan vård. En kommun får också i andra En kommun får också i andra fall erbjuda primärvård åt den fall erbjuda primärvård åt den som är bosatt i en annan kommun som är bosatt i en annan kommun om berörda kommuner och om berörda kommuner och landstingskommuner kommer landsting kommer överens om överens om det. Bestämmelserna i första och andra stycket om primärvården gäller även distriktstandvården om denna ingår i försöksverksamheten. 5 § Sådan primärvård som en kommun Sådan primärvård och distrikts- har ansvar för enligt denna lag tandvård som en kommun har omfattas inte av landstings- ansvar för enligt denna lag om- kommunens ansvar enligt hälso- fattas inte av och sjukvårdslagen (1982:763). ansvar enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller tandvårdslagen (1985:125). Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 § Har en landstingskommun och en Om ett landsting och en kommun kommun träffat en överens- har träffat en överenskommelse kommelse om försöksverksamhet om försöksverksamhet enligt enligt denna lag får denna lag, får landstingskommunen lämna sådant lämna sådant ekonomiskt bidrag ekonomiskt bidrag till kommunen till kommunen som motiveras av som motiveras av överenskommelsen. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , Kön- berg, , , P. Proposition om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjuk- vården, m.m. 1 Ärendet och dess beredning Förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården inleddes en försöksverksamhet med förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården. Verksamheten regleras i lagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården. Enligt denna lag skall det inom varje landsting och kommun som inte tillhör något landsting finnas en eller flera förtroendenämnder för den hälso- och sjukvård som eller kommunen ombesörjer enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Nämnderna har till uppgift att främja kontakterna mellan patienterna och hälso- och sjukvårdspersonalen samt att förmedla den hjälp till patienterna som förhållandena påkallar. eller kommunen får tillsätta en särskild förtroendenämnd eller uppdra åt någon annan nämnd att vara förtroendenämnd. När det finns flera förtroendenämnder skall varje nämnd fullgöra förtroendenämndsuppgifter för en viss del av eller kommunen eller för en viss vårdin- rättning. För en särskild förtroendenämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). uttalade vid sin behandling av frågan om lagreglerade förtroendenämnder (prop. 1978/79:220, SoU 1979/80:16) att verksamheten borde få karaktär av försöksverksamhet, pågå och utvärderas innan man tog slutlig ställning till hur verksamheten borde utformas på . ställde sig bakom utskottets uttalande (rskr. Lagen om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården trädde således i kraft med en giltighetstid till utgången av . Giltighetstiden har därefter förlängts , första gången med och tills vidare (prop. 1984/85:181, SoU28, 1991/92:148 rskr. 400 resp. prop. 1985/86:136, SoU21, rskr. En arbetsgrupp inom har utvärderat försöksverksamheten med förtroendenämnder. Arbetsgruppen avlämnade rapporten (Ds S 1984:16) Förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården. I rapporten föreslogs bl.a. att verksamheten med förtroendenämnder skall bestå även sedan försöksperioden har upphört och att sjukvårdshuvudmännen i fortsättningen skall vara skyldiga enligt lag att inrätta en eller flera särskilda förtroendenämnder. Förtroendenämndernas verksamhet borde enligt arbetsgruppen utvidgas till att omfatta även folktandvården. Arbetsgruppens egen sammanfattning av de förslag som rör förtroendenämnderna och gruppens lagförslag i denna del bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av deras yttranden över förslagen om förtroendenämndernas verksamhet har redovisats i prop. 1984/85:181 Utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården, m.m. Jag tar i detta ärende upp frågan om den fortsatta verksamheten hos förtroendenämnderna. Försöksverksamhet med primärvård beslutade att kommunerna inom ramen för en försöksverksamhet skulle ges befogenhet att erbjuda viss hälso- och sjukvård, s.k. primärvård (prop. 1990/91:121, SoU21, rskr. Om ett landsting och en kommun är överens om det och lämnar sitt medgivande skall kommunen med huvudmans ansvar kunna överta skyldighet att erbjuda sådan vård. Försöksverksamheten regleras i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård. Den skall kunna pågå t.o.m. . Med primärvård avses i detta sammanhang den verksamhet som drivs eller planeras att drivas av enligt hälso- och sjukvårdslagen och som enbart har en hel kommun eller del av sådan som upptagnings-och betjäningsområde. Sådan tandvård som ett landsting ansvarar för enligt tandvårdslagen (1985:125) omfattas således inte av den lagstiftning som gör det möjligt för kommunerna att med huvudmans ansvar överta primärvården från landstingen genom en försöksverksamhet. Jag tar i ärendet upp frågan om att inkludera även distriktstandvården i försöksverksamheten med primärvård. 2 Förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m. 2.1 Allmän bakgrund Lagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården tillkom mot bakgrund av de önskemål som framförts i 1991/92:148 olika sammanhang - bl.a. genom motioner i - om insatser från samhällets sida för att förbättra möjligheterna till kontakt och information mellan patienterna å den ena sidan samt sjukvårdshuvudmännen och de anställda inom hälso- och sjukvården å den andra sidan. När lagen antogs beslutade att verksamheten skulle pågå som försöksverksamhet för att sedan utvärderas inför ett slutligt ställningstagande till utformningen på (SoU 1979/80:16, rskr. Den arbetsgrupp inom som utvärderat försöksverksamheten med förtroendenämnder föreslog i sin rapport (Ds S 1984:16) bl.a. att verksamheten med förtroendenämnder skulle permanentas och även i fortsättningen vara lagreglerad samt utvidgas något. Giltighetstiden för den lag som reglerar försöksverksamheten med förtroendenämnder förlängdes först med till utgången av (prop. 1984/85:181, SoU28, rskr. 400) och därefter ytterligare en gång att gälla tills vidare (prop. 1985/86:136, SoU21, rskr. Skälet till förlängningarna angavs vara att socialberedningens förslag i betänkandet (SOU 1984:64) Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten bedömdes vara av den karaktären att de skulle bli av betydelse för förtroendenämndernas verksamhet. Social- beredningen föreslog bl.a. att stödpersoner skulle utses för patienter som är föremål för psykiatrisk tvångsvård. har sedermera beslutat om en ny lagstiftning om psykiatrisk tvångsvård m.m. (prop. 1990/91:58, SoU13, rskr. 329 resp. JuU34, rskr. Den nya lagstiftningen, som trädde i kraft , innebär bl.a. att det för tvångsvårdade patienter inom psykiatrin skall utses stödpersoner. Enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård skall dessa stödpersoner utses av den nämnd som avses i lagen om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården. Regleringen innebär att såväl patienter som har tagits in för psykiatrisk tvångsvård i administrativ ordning som patienter som ges rättspsykiatrisk vård, t.ex. efter att ha begått brott, skall kunna få en stödperson. Chefsöverläkaren vid den enhet där patienten vårdas är skyldig att underrätta förtroendenämnden när behov uppkommer att förordna stödpersoner. Uppgiftsskyldigheten är så utformad att förtroendenämnderna getts ökad möjlighet att överblicka de prövningar i tvångsvårdsfrågor som förekommer inom nämndens område. har därutöver fattat andra beslut som har en särskild betydelse vid bedömningen av förtroendenämndernas fortsatta verksamhet. Jag tänker härvid på den generella kommunrättsliga reformen och på kommunernas ökade roll på hälso- och sjukvårdsområdet. Enligt den nya kommunallagen (1991:900), som trädde i kraft , får kommunerna och landstingen ökad frihet att organisera sin nämndverksamhet (prop. 1990/91:117, KU38, rskr. På det specialreglerade området innebär detta att kraven på obligatoriska nämnder har slopats. Av lagstiftningen på de skilda specialområdena bör det i stället, enligt förar- betena till den nya kommunallagen, framgå att det i varje kom- mun resp. landsting skall finnas ett eller flera ansvariga 1991/92:148 politiska organ för resp. verksamhetsområde. För de fakultativa nämndernas del innebär den ökade friheten att uppgifterna kan fördelas på flera nämnder. Organisationsfriheten innefattar också en frihet att bestämma att vissa nämnder skall verka på lokal nivå. Riksdagsbeslutet om en fri nämndorganisation har fullföljts genom att den särskilda benämningen på vissa nämnder i olika lagar har slopats (prop.1991/92:17, KU6, rskr. skall förtroendenämnder finnas i landsting och i kommuner som inte ingår i ett landsting. På hälso- och sjukvårdsområdet har kommuner som ingår i ett landsting efterhand fått allt större uppgifter. Kommunerna har sålunda fr.o.m. ålagts ett samlat ansvar för lång- varig service och vård för äldre och handikappade (prop.1990/91:14, SoU9, rskr. Den s.k. ÄDEL-reformen innebär bl.a. att kommunerna från landstingen har övertagit ansvaret för sådana sjukhem och andra vårdinrättningar för somatisk långtidssjukvård som har ett lokalt upptagningsområde eller som ett landsting och en kommun kommit överens om skall föras över till kommunen. Kommunerna har vidare fått en skyldighet att erbjuda hälso- och sjukvård vid de sjukhem och motsvarande som kommunerna övertar liksom vid övriga särskilda boendeformer för service och omvårdnad, vid bostäder med särskild service och vid kommunala dagverksamheter. Kommunernas skyldighet omfattar dock inte läkarinsatser. Efter över- enskommelse med och med regeringens medgivande får en kommun också överta skyldighet att erbjuda hemsjukvård, utom vad avser läkarinsatser, i ordinärt boende. har vidare beslutat att en försöksverksamhet med kommunalt huvudmannaskap för primärvård skall få bedrivas till utgången av (prop. 1990/91:121, SoU21, rskr. Enligt lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård kan en kommun överta skyldighet att erbjuda viss hälso- och sjukvård (primärvård) om och kommunen är överens om det och lämnat sitt medgivande. Jag återkommer snart till denna försöks- verksamhet. Vid den bedömning av frikommunförsöket som har tagit ställning till (prop. 1991/92:13, KU6, rskr. 31) har också beslutat att kommuner som ingår i ett landsting på försök skall få bedriva primärvård utan att huvudmanna- ansvaret övergår på kommunen (entreprenadverksamhet). Denna försöksverksamhet regleras i lagen (1985:1089) om försöks- verksamhet inom hälso- och sjukvårdens område (senast ändrad 1991:1590). Även i detta fall skall lämna medgivande till försöksverksamheten. Mitt förslag: Förtroendenämndsverksamheten inom hälso- och sjukvården skall bestå. 1991/92:148 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: Remissinstanserna var med något undantag positiva till en fortsatt verksamhet med förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården. Skälen för mitt förslag: finns i varje landsting och kommun som inte ingår i ett landsting på försök en eller flera förtroendenämnder som skall förmedla information och ge stöd och hjälp i olika former till patienter. Nämnden skall verka för att patienternas rättigheter tas till vara och deras integritet skyddas. Den har även till uppgift att för de an- svariga påpeka eventuella behov av resurser inom ett visst område. Nämndernas verksamhet omfattar all somatisk och psykia- trisk vård som landstingen och de landstingsfria kommunerna ansvarar för enligt hälso- och sjukvårdslagen. Erfarenheterna från den hittillsvarande verksamheten med förtroendenämnder har visat att den har varit värdefull och fyllt ett behov. Det står för mig helt klart att förtroendenämnderna har en viktig funktion att fylla. De verkar nära vården och kan hjälpa till att på ett informellt, snabbt och smidigt sätt lösa olika problem som kan uppkomma vid den enskilda människans kontakter med hälso- och sjukvården. Inom nämnderna har utvecklats en person- och miljökännedom som ger goda förutsättningar för att konkreta åtgärder snabbt skall kunna vidtas när det behövs. Patienter som klagar över något förhållande inom hälso- och sjukvården är inte alltid i första hand intresserade av att någon disciplinär åtgärd vidtas mot personalen inom hälso- och sjukvården. En hel del patienter tar kontakt endast i syfte att få ersättning för skador som de anser har uppkommit i samband med vård och behandling. Dessa ärenden regleras för huvudmännens räkning av patientförsäkringen. Försäkringens villkor är sådana att den enskilde inte behöver bevisa att någon bland personalen har begått något fel eller annars varit för- sumlig vid skadans uppkomst för att ersättning skall kunna utgå. Andra klagomål och förfrågningar från patienter och deras anhöriga har inte sällan sin grund i missförstånd eller bristande information till den enskilde. En ytterligare kontakt med personalen kan vara tillräcklig för att komma till rätta med problemen. Problem kan också lösas genom att en missnöjd patient hänvisas till en annan läkare eller genom att fortsatt vård ges på ett annat sjukhus. När personalen inom vården av något skäl inte själv kommer till rätta med patientens klagomål har förtroendenämnderna en viktig roll som förmedlare av kontakter och information. Genom sin ställning har nämnderna också goda möjligheter att på det lokala planet ta initiativ till eller annars verka för de ändringar inom vården som bedöms erforderliga. självfallet av stor betydelse. Nämnderna utgör inte bara ett viktigt komplement till landstingens hälso- och sjukvård.