prop · GG0355 · 1992-12-31 00:00:00 — Vid felaktig märkningfår en tillsynsmyndighet vid vite meddela föreläggande om att upphöra medanvändningen av märket, att återkalla osälda produkter eller att ta bortmärket. Promemorian: Överensstämmer med mitt förslag. Dessutomföreslås be- Prop. 1992/93:55 stämmelser om skydd för EG-märket och straffvid missbruk. Remissinstanserna: Vattenöverdomstolen noterar detovanliga i förslaget att bäde vite och straff kan utdömas för samma gärning. Byggstandardise-ringenanser att promemorieförslaget är oklart när det gäller importörers och säljaresansvar. Skälen for mitt förslag: En byggprodukt skall förutsättasvara lämplig för avsedd användning, om den är försedd med det s.k. EG-märket.Detta fär sättas på sådana produkter som efter föreskriven kontroll styrktsöverensstämma med kraven på sätt som jag beskrivit i det föregående. EG-märketspelar emellertid en sä central roll inom EG:s system för bestyrkande av överensstänunelseinte bara med byggproduktdirektivets krav utan även med kraven i andradirektiv, att jag - till skillnad frän vad som föreslagits i promemorian -anser att en särskild lag om EG-märket bör utfärdas. Regeringen har vidregeringssammanträde beslutat inhämta Lagrådets yttrandeöver förslaget till lag om EG-märket. Lagen föresläs gälla provisoriskt till dessatt EG beslutat om generella bestämmelser om EG-märket. I den särskilda lagen om EG-märket regleras bl.a.ansvarsfrågan. Bygg-produktiagen bör innehålla en hänvisning till den lagen ochett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer attmeddela de särskilda märkningsföreskrifter som behövs pä byggområdet. Detgäller främst vilka produkter som skall märkas, hur EG-märkning skall göras påolika slag av produkter och vilken särskild inforraation det skall kompletterasmed i form av uppgifter om tillverkare, tillverkningsär, hänvisning tilltillämplig teknisk specifikation, certifieringsorgan m.m. Byggproduktlagen bör ocksä innehålla en bestämmelse om atten tillsynsmyndighet får meddela de speciella förelägganden som byggproduktdirektivetanger för märkesbestämmelsernas efterlevnad på byggområdet. Som jag tidigare nämnt har några av remissinstansernatagit upp frägan om märkning skall vara obligatorisk för att en produkt skallfä importeras eller säljas i de fall produkten är av sädant slag att den fårmärkas enligt vad jag redogjort för. Byggproduktdirektivet är inte helt entydigt på den punktenoch har tolkats olika. Frågan väntas bli klarlagd genom den märkesförordning,alternativt märkesdirektiv, som är under utarbetande inom EG. Med det av migföreslagna bemyndigandet för regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer att meddela föreskrifter om märkning av byggprodukter som villkorför att de skall få släppas ut pä marknaden eller användas överlåts det åtregeringen att avgöra denna fräga. Det är naturligt att regeringen därvid haratt ta hänsyn till utvecklingen inom EG liksom till andra länders tolkningaroch industrins behov. Mittförslag: Användningen för avsett ändamäl av byggprodukter som uppfyller kraveni den nya byggproduktlagen och med stöd av denna meddelade föreskrifter skallinte få förhindras. Promemorian:Överensstänuner med mitt förslag. Remissinstanserna:Tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälenför mitt förslag: Byggproduktdirektivet kräver att länderna inte hindrar attprodukter, som uppfyller direktivets bestämmelser, fritt distribueras,saluhålls eller används. Sädana hinder får inte heller ställas upp av privataorgan som uppträder som offentliga organ i kraft av en monopolställning(artikel 6). Det bör därför i den nya byggproduktlagen anges att byggproduktersom uppfyller kravet på lämplighet för avsedd användning skall få släppas ut pämarknaden och användas för avsett ändamäl. Jag erinrar i övrigt om vad jaganfört om bl.a. arbetsmiljölagen i avsnitt 3.2. Mitt förslag: PBLkompletteras med en bestämmelse som anger att byggproduktlagen skall beaktasvid beslut enligt PBL. Produkter som skall tillåtas enligt byggproduktlagenskall jämställas med typgodkända eller tillverkningskontrollerade produkter.Typgodkännanden och beslut om tillverkningskontroll skall kunna återkallas omde strider mot en teknisk specifikation som skall följas enligt EES-avtalet.Typgodkännanden och beslut om tillverkningskontroll fär meddelas av de organsom regeringen bestämmer. Promemorian:Överensstämmer med mitt förslag med undantag av förslaget om vem som skall fåmeddela beslut om typgodkännanden och tillverkningskontroll. Remissinstansema: Kammarrätteni synes anse att innebörden av den föreslagna generella hänvisningen iPBL till byggproduktlagen inte är tillräckligt tydlig. anseratt det bör övervägas om inte en motsvarande hänvisning behövs ocksä i andralagar. Standardberingskom-mbsionen i påpekar att även andra produkter,som skall åtnjuta fri cirkulation inom EES, än sädana som faller under byggproduktdirektivetsregler bör jämställas med typgodkända eller tillverkningskontrollerade produkter.Industrins Byggmaterialgrupp föreslår att alla krav på byggnader i 3 kap. PBLtas bort om de avviker från kraven i byggproduktdirektivet. anser åandra sidan att inga egenskapskrav på byggprodukter skall anges i byggproduktlagen.Byggstandardberingen anser det obehövligt att införa en möjlighet attåterkalla typgodkännanden och beslut om tillverkningskontroll med hänsyn till EES-reglernamen att det av andra skäl visat sig föreligga ett sädantbehov. Byggstandardiseringen anser vidare att ordet typ- Prop. 1992/93:55 godkännandebör bytas mot nationellt tekniskt godkännande. Både Standardiseringskommissionenoch Byggstandardiseringen anser liksom , , Statens provningsanstaltoch Styreben för teknisk ackreditering att regeringens rätt att utse myndighetatt besluta om typgodkännanden och tillverkningskontroll bör utvidgas till attomfatta även privaträttsliga subjekt. Skälenför mitt förslag: En konsekvens av vad jag anfört i föregående avsnitt är attmyndigheter inte med stöd av PBL skall kunna förhindra användning av enprodukt som enligt den föreslagna byggproduktlagen är lämplig för sitt ändamäl.Detta gäller tillämpningsföreskrifter till PBL samt bestämmelser i avkommunerna beslutade detaljplaner och områdesbestämmelser. Det gäller ocksävid prövningen av ansökningar om typgodkännande, bygglov och marklov samt vidtillsynen över byggnadsverksamheten och vid ingripanden för att åstadkomma rättelsemed stöd av 10 kap. PBL. Detta följer av lagvalsregeln i 5 § i den i prop.1991/92:170 föreslagna lagen om europeiskt ekonomiskt samarbetsområde. Pä grundav PBL:s centrala ställning pä byggområdet anser jag emellertid att den förtydlighets skull bör kompletteras med en hänvisning till byggproduktiagen. påpekat och som framgått av vad jag tidigareanfört finns det varor som ingår i byggnader och andra anläggningar, somregleras av PBL utan att omfattas av den föreslagna byggproduktlagen.I den män dessa faller under Cassis de Dijon-principen skall de som huvudregelgodtas i . Detta kan dock inte regleras i PBL utan fär följa av våraallmänna åtaganden enligt . PBL innehåller ett antal krav på egenskaper som vissa byggnader, anläggningaroch anordningar skall ha. De skiljer sig i sak inte frän de sex väsentligakraven i byggproduktdirektivet pä annat sätt än att 3 kap. anger ytterligarefyra krav, nämligen - en lämplig utformning med hänsyn till omgivningen - lämplighet för avsett ändamäl - möjlighet till trevnad - tillgänglighet och användbarhet för personer mednedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Härtillkommer PBL:s krav pä utförande med sådant material och på sådant sätt attreparations-, underhälls- och driftskostnader begränsas. Endasti ringa omfattning torde de fyra förstnämnda kraven ha betydelse för handelnmed byggprodukter. Det sistnämnda kravet torde delvis ligga implicit i byggproduktdirektivetsbestämmelse att dess sex väsentliga krav skall uppfyllas under en skäligekonomisk livslängd (artikel 3). I tveksamma fall framgår det dock av den avmig nu förslagna hänvisningen från PBL till byggproduktlagen att kraven i 3kap. gäller endast i den raån de inte kommer i konflikt med reglerna i denföreslagna nya lagen. Ettpar remissinstanser har ifrägasatt om inte de svenska kraven pä handikappanpassningkan äventyras genom den nu angivna ordningen. Handikappanpassade byggprodukterkommer emellertid att finnas också i EG och frägan huruvida sädana skall finnashos en byggnad eller ej är en nationell fråga.Jag förutsätter dock att saken bevakas av våra myndigheter i harmoni- Prop.1992/93:55 seringsarbetet. mellan kraven i PBL och i byggproduktlagen skall således inte behövauppstå. Att inte ange några egenskapskrav pä byggprodukter i byggproduktlagenanser jag vara uteslutet på grund av lagens karaktär och syfte. Enligtmin bedömning kan alltså reglerna om byggnader och andra anläggningar i PBLoch om byggprodukter i den nya byggproduktlagen fungera vid sidan av varandra.Av det som sagts torde ha framgått att detta dock inte är den på långsikt bästa lösningen. Det är därför min avsikt att senare i annat sammanhangåterkomma till frågan hur egenskapskraven på byggnader m.m. i PBL lämpligenskall föras över till byggproduktiagen. I8 kap. 29 § PBL föreskrivs att den kommunala nämnd sora fullgör kommunensuppgifter inom plan- och byggnadsväsendet () vid prövningar avansökningar om bygglov skall godta typgodkända eller tillverkningskontrolleradematerial, konstruktioner och anordningar i de avseenden som typgodkännandeteller tillverkningskontrollen gäller. Denna bestämmelse bör lämpligenbibehållas tills vidare men den måste enligt mitt förmenande kompletteras meden bestämmelse om att typgodkännanden kan återkallas i vissa speciella fall.Det kan nämligen komma att visa sig att typgodkända material, konstraktionereller anordningar inte uppfyller kraven i senare antagna europeiska tekniskaspecifikationer eller att de t.ex. faller emellan tvä godkända klasser. Det ärdå inte lämpligt att myndigheterna skall vara skyldiga att acceptera fypgodkännandetenligt regeln i 8 kap. 29 § PBL. Bestämmelsen i 16 kap. 3 § PBL bör därförändras. Förhoppningsvis kommer dock denna situation inte att bli vanlig på grandav övergångsbestämmelser i specifikationerna eller eljest. Jag återkommer idet följande särskUt till övergångsfrågorna kring den föreslagna byggproduktlagen. Däremotanser jag i motsats till Byggstandardiseringen inte att det nu finns skäl attinföra en lagreglering av möjligheten att återkalla felaktiga, ofullständigaeller eljest olämpliga typgodkännanden. Frågan är inte heller tillräckligtutredd. Jaganser inte heller att det finns anledning att nu ändra benämningen typgodkännandeenligt Byggstandardiseringens förslag. Det är inte uteslutet att möjlighetenatt meddela frivilliga typgodkännanden och att föreskriva obligatoriskttypgodkännande (16 kap. 2§ PBL) bör upphävas eller förändras. Detsaknas emellertid anledning att göra detta innan byggproduktdirektivet trätt ifunktion fullt ut och innan det klarlagts att typgodkännandeinstitutet intehar nägon funktion vid sidan av de inom EES harmoniserade reglerna. Medanledning av förslagen frän flera remissinstanser finner jag det dock lämpligtatt i förevarande sammanhang ändra lagtexten så att en möjlighet öppnas förregeringen att utse andra typgodkännandeorgan än myndigheter. Detta ligger ilinje med regeringens allmänna politik när det gäller teknisk provning ochkontroll. Mittförslag: I awaktan pä europeiska tekniska specifikationer skall en producent aven byggprodukt, som godkänts i ett annat EES-land, efter ansökan kunna fägodkännandet accepterat i enligt de föreskrifter som meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i enlighet med deförutsättningar som anges i artikel 16 och 17 i byggproduktdirektivet. Dettabehöver inte särskilt regleras i byggproduktlagen. Promemorian:Föreslår att saken regleras genom ett bemyndigande i byggproduktlagen. Remissinstanserna:Byggentreprenörerna anser att det tydligare än i promemorian bör anges vad somenligt artikel 16 i byggproduktdirektivet gäller för de fall då harmoniseradetekniska specifikationer saknas. Skälenför mitt förslag: Som inledningsvis anförts har vi i ytterst få krav päkontroll av byggprodukter, utöver den kontroll som förekommer vid bygglov. Detoaktat bör i införas den möjlighet, som kräver i awaktan päeuropeiska tekniska specifikationer, nämligen att en producent av en byggprodukt,som godkänts i ett EES-land, efter ansökan skall kunna fä godkännandetaccepterat ocksä i ett annat EES-land (artikel 16 och 17). Riktlinjer för detadministrativa förfarandet i dessa fall är under utarbetande inom EG. Enligt rainmening finns de erforderliga svenska bestämmelserna härom och de erforderliga bemyndigandenaredan i den föreslagna nya lagen om teknisk kontroll (prop. 1991/92:170 bil.11:4). Nägra särskilda bestänunelser behövs därför inte i byggproduktlagen. Mitt förslag:Giltigheten av 8 kap. 29 a § PBL om godtagande av vissa nordiska tekniskagodkännanden förlängs inte efter . Promemorian:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för mitt förslag:Intill utgängen av är 1992 gäller enligt 8 kap. 29 a § PBL att material, konstraktioner eller anordningar, som godkänts i annat nordiskt land skall jämställas med i typgodkända produkter. Riksda gen har uttalat att det kan finnas anledning att vidta ätgärder för att åstad komma ömsesidighet mellan de nordiska länderna i detta avseende (1991/92:BoU6, rskr. 1991/92:61). ' Sådana generella regler omgodkännanden av produkter frän vissa länder står principiellt i strid med ,eftersom det skulle gynna import frän dessa länder. innehållervisserligen en klausul om att avta- let inte får hindrasamarbete inom ramen för det nordiska samarbetet, i den utsträckning som ettsådant samarbete inte hindrar att fungerar tillfredsställande(artikel 121). De andra nordiska ländernas intresse av att utvidga det nordiskasamarbetet till det nu aktuella området har emellertid visat sig vara mycketsvalt. Giltigheten av bestämmelsen bör därför inte förlängas. Behovet däravminskar ocksä genom den i föregående avsnitt redovisade möjligheten tillindividuellt godtagande av i annat EES-land godkända produkter. Vidare har detviktigaste motivet för införandet av bestänunelsen, nämligen överhettningen päden svenska byggmarknaden, numera försvunnit. Det kan dessutom erinrasom att vi i , som redan påpekats, endast i ytterst fä fall krävergodkännande av byggprodukter för att de skall få användas. Det torde medföraatt myndigheterna i praktiken knappast kan vägra fortsattanvändning av sädana produkter frän de andra nordiska länderna sora ansetts uppfylla PBL:s krav. Mitt förslag:Tillsyn över byggproduktlagens efterlevnad skall utövas av en eller fleratillsynsmyndigheter, som utses av regeringen. I den utsträckning som krävsskall en tillsynsmyndighet ha rätt till tillträde till lokaler och andra uttymmen,rätt till tillgång till information och rätt att ta prover. får begära handräckning av kronofogdemyndigheten för attgenomföra dessa ätgärder. En tillsynsmyndighet skall också kunna meddela desärskilda förelägganden och förbud som erfordras från skyddssynpunkt. Sådanaförbud skall vid behov kunna verkställas . Promemorian:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Vattenöverdomstolen anser bemyndigandet att meddela förelägganden och förbudalltför vagt och generellt. Byggstandardberingen anser att promemorieförslagetär oklart när det gäller importörers och säljares ansvar. Skälen för mitt förslag: Byggproduktdirektivetkräver en marknadsövervakning. Den nya lagen bör ge regeringen rätt att utseen eller flera tillsynsmyndigheter med rätt till tillträde till områden ochlokaler där byggprodukter tillverkas, förpackas, förvaras eller säljs, liksomatt i behövlig utsträckning begära in upplysningar, ta del av handlingar ochundersöka produkter. Tillsynsmyndigheterna fär för att genomföra dessa åtgärderbegära handräckning av kronofogdemyndigheten. Åtgärderna kan genomföras av kronofogdemyndighetenomedelbart på grand av tillsynsmyndighetens framställning. Det fordras sålundainte att utslag först meddelas enligt lagen (1990:746) ombetalningsföreläggande och handräckning, något som däremot krävs i fräga omhandräckning enligt 10 kap. 12 § PBL. Principerna för denmarknadsövervakning som kräver på en rad områden är för närvarandeföremål för utredning av Styrelsen för tek- nisk ackreditering.Eftersom inte alla byggprodukter faller under PBL:s reglering måste detövervägas om en sektoriell uppdelning av tillsynsansvaret bör ske. Vidare ärfrågan hur den lokala tillsynen skall utövas. Slutligen är frägan hurtillsynsorganens oberoende skall säkerställas. En tillsynsmyndighet börha rätt att utfärda de förelägganden och förbud -utöver dem som redan nämnts -som behövs frän skyddssynpunkt, t.ex. med hänsyn till hälsa och säkerhet. Defall då ett ingripande kan behövas är exempelvis dä det visar sig attprodukter, som redan lämnat tillverkaren eller importören och därför inte kanåterkallas av denne, visar sig ha hälsovådliga egenskaper eller vara farliga urolyckssynpunkt. Om produkterna är EG-märkta skall de godtas av myndigheterna, bl.a.byggnadsnämnderna. Det behövs därför en möjlighet att i allvarliga fall kunnaförbjuda deras användning eller på annat sätt förhindra att människor kommertill skada. Det ligger i sakens natur att ett förbud av nu nämnt slag bör gällaomedelbart. Mitt förslag: Ingabemyndiganden ges i byggproduktlagen till regeringen att verkställaanmälningar m.m. som åvilar enligt . Promemorian:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Tillstyrker förslaget eller läranar det utan erinran. Skälen för mitt förslag:Enligt skall vid tillämpningen av byggproduktdirektivetanmäla olika förhållanden tUI respektive Ständiga kommittéoch andra EES-länder samt verkställa vissa offentliggöranden. Det gällerfrämst anmälan av tekniska specifikationer, som inte befunnits uppfylladirektivets krav, anmälan av organ, som har rätt att utfärda europeiskatekniska godkännanden, anmälan om genomförandet av byggproduktdirektivet i dennationella lagstiftningen, publicering av riktlinjerna för tekniskagodkännanden, information om produkter, som felaktigt försetts med EG-märket,information rörande utländska provningar m.m., som godtas i det egna landet,samt information om säkerhetsåtgärder beträffande produkter, som inteuppfyller direktivets krav (artikel 5, 10, 11, 15, 16, 21 och 22 direktivet,artikel 113 och protokoll 1 ). När det gäller anmälan av organ meduppgifter inom certifierings-och provningsomrädet är detta reglerat i förslagettill lag om teknisk kontroll (prop. 1991/92:170 bil. I övrigt ankommerdessa åtgärder på regeringen eller den myndighet som regeringen utser utan attnågon särskild föreskrift härom behövs i den föreslagna nya lagen. Inteheller behöver den nya lagen innehålla regler ora regeringens rätt att utserepresentanter i , och dessasunderorgan. Regeringen eller denmyndighet som regeringen utser har också utan bemyndigande i den nya lagenrätt att ansöka om att en svensk teknisk specifikation skall anses uppfylla byggproduktdirektivetskrav (artikel 4). Mittförslag: Den nya byggproduktlagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer.De särskilda övergängsproblemen beaktas i förordnings- och föreskriftsarbetet. Promemorian:Överensstämmer med mitt förslag. , , Byggentreprenörerna och Industrins Byggmaterialgmpp taralla upp vikten av övergångsfrågornas lösning. Skälen för raitt förslag:Bestämmelserna i den nya byggproduktlagen och med stöd av denna meddeladeföreskrifter bör träda i kraft på sädant sätt att de regler i byggproduktdirektivetsom kan tillämpas träder i kraft i så snart som möjligtmedan ikraftträdandet av övriga regler bör samordnas med att övriga EES-länderutfärdar motsvarande bestäraraelser sä att obalans undviks när det gäller deninternationella handeln raed byggprodukter. I övrigt krävs övergångsbestäramelsersom beaktar bäde det succesiva införandet av europeiska standarder och att produktersom redan tillverkats eller är under tillverkning enligt nu gällande svenskaregler måste få saluföras och användas parallellt med produkter som tillverkaseller importeras enligt de nya reglerna. En annan fråga för samordning är detförhållandet att inte alla EG:s direktiv enligt skalltillämpas i . Det innebär att EG-märkta importprodukter inteautomatiskt kan anses uppfylla svenska krav. Särskilda regler kan därförbehövas för vissa produkter som omfattas av flera direktiv. Ienlighet med vad jag nu har anfört har det inom upprättatsförslag till 1. byggproduktiag, 2. lag om ändring i (1987:10). Jaghar beträffande förslaget till lag om ändring i (1987:10) samråttmed statsrådet . Lagförslagetom en byggproduktiag innehåller förutom bemyndiganden även föreskrifter omöverklagande, föreläggande och förbud samt tillträde till omräden m.ra. förtillsyn som formellt ligger inom Lagrådets granskningsområde. Lagförslagen idenna del är emellertid av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skullesakna betydelse och yttrande från Lagrådet behöver därför inte inhämtas. 5 Specialmotivering Prop. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Det erinrasom att särskilda bestämmelser om byggande finns i (1987:10). I denna paragraf definieras vad som avses med byggprodukti enlighet med artikel 1 i direktivet. Angående tolkningen i direktivet avbegreppet byggprodukt hänvisas till vad som förat nämnts om direktivets syfteoch innehåll (avsnitt 2.1.1). Enligt direktivet avses med byggnadsverk byggnadeller annan anläggning och begreppet är avsett att ha samma innebörd i lagen. Paragrafen anger och definierar det grundläggandelämplighetskravet som uppställs i artikel 2.1 i direktivet. De väsentligakraven specificeras i bilaga 1 till direktivet. Punkterna 1-6 återfinns somrubriker i denna bilaga. Vad som närmare gäller beträffande de väsentligakraven kan anges i annan föreskrift med stöd av bemyndigandet i 5 §. I paragrafen anges den för den fria rörligheten av byggproduktergrandläggande regeln att byggprodukter som uppfyller kravet pä lämplighetenligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen ocksäskall fä släppas ut på marknaden och användas för avsett ändamäl (jfr. artikel6 i direktivet). Bestämmelsen skall givetvis inte tolkas så att det inte kanfinnas andra bestämmelser i andra lagar som också måste beaktas. Detta harnärmare utvecklats i den allmänna motiveringen, varför jag hänvisar till denna(avsnitt 3.2). Paragrafen innehåller bemyndiganden som gör det möjligtatt i förordning och myndighetsföreskrifter ta in de bestämmelser somanpassningen till direktivet kräver. Bemyndigandena är allmänt hållna för attgöra det möjligt att reglera det mesta av direktivets bestämmelser i annan formän lag. Som tidigare framhållits följer av att regelgivningen skallske på ett sådant sätt att svensk rätt anpassas till byggproduktdirektivetskrav. Utttycket "släppas ut på marknaden" ("place on themärket") som bl.a. används i 5 § 3 tillhör de inom EG-rätten centralabegreppen. I denna paragraf hänvisas till den särskilda lagen(1992:000) om EG-märket. 7-11 §§ Prop. Dessa paragrafer innehåller bestämmelser om tillsyn. Fleratillsynsmyndigheter kan utses och de har rätt att tillgripa vissa ätgärder ochmeddela de förelägganden och förbud som kan bli nödvändiga för att lagen och deföreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall kunna efterlevas. För genomförande av de ätgärder som anges i 8 § gällersamma handräckningsförfarande som föreslås i lagen om ett europeisktekonomiskt samarbetsområde. Vid genomförande av handräckningsförfarandet kommmer16 kap. 10-12§§ utsökningsbalken att bli tillämpliga. Även 2 kap. 17§ utsökningsbalkenom kronofogdemyndighetens rätt att använda tvångsmedel och 17 kap. 13 § andrastycket om straff för hindrande av förrättning är tillämpliga.