prop · GG03232 · 1992-12-31 00:00:00 — Ett tiUstånd kan begränsas tUl att avse visst område och får endast meddelas den som fiskar yrkesmässigt. SÄRSKn,DA BESTÄMMFl.SER I MariestadsQär-den och Östersundet Fisket skall bedrivas på ett avstånd av från fastiandet eller frän en ö av minst 100 meters längd. Om kurvan för högst går längre ut, skall fisket dock bedrivas utanför den djup-kurvan. Fiskemetoden som sådan får inte kräva användning av båt. och drag samt agnnot Fisket får endast bedrivas utanför öppen sttand. Fiskemetoden som sådan får inte kräva användning av båt. I , Prästgärden, och Hovgårdsfjäi den. Fjärdarna skall anses begränsade mot Gripholms vUcen av räta linjer frän Hagskär tUl närmaste stäUen pä fastiandet, mot Gränsö-Qärden av räta linjer Ringsö-kalven-Bast-lagnö- Ytterhol-men över sundens smalaste StäUen, mot av räta Unjer från TaUholmen tiU närmaste ställen pä fastiandet, mot av räta Unjer från Knuten tiU närmaste ställen på fastlan- Fisket skaU bedrivas på ett avstånd av från fastiandet eUer fiin en ö av minst 100 meters längd. Om kurvan för högst tte meters djup går längre ut, skall fisket dock be SÄRSKn,DA BESTÄMMELSER det, mot av Smidösunds smalaste del samt mot Långtarmen av en rät linje Dävensö västspets-Muns-ö nordspets. Fiskemetoden som sådan får inte kräva användning av båt. Fisket skaU bedrivas på ett avstånd av minst en kilometer från fastiandet eUer från en ö av minst 100 meters längd. Fiskemetoden som sådan får inte kräva användning av båt. RörUgt redskap som utgörs av nät SUcfisket skaU bedrivas på ett avstånd av fri fastiandet eUer från en ö av minst 100 meters längd. Hängryssja (laksttiit) Lag om ändring i lagen (1981:533) om fiskevårdsområden Härigenomföreskrivs att 1 § lagen (1981:533) om fiskevårdsområden skall ha följandelydelse. I syfte att samordna fiskets bedrivande och fiskevården och främja fiskerättsinnehavamas gemensamma inttessen kan enligt denna lag fiske som tillhör eller utgör rvå eller flera fastigheter sammanföras tiU ett fiskevårdsområde och fiskerättsinnehavare inom detta bilda en fiskevårdsom-rådesförening. Föreningens verksamhet får inte omfatta fiske som enligt fiskelagen (1993:000) får bedrivas i enskilt vatten utan stöd av ensldld fiskerätt. Isyfte att samordna fiskets bedrivande och fiskevården och främjafiskerättsinnehavamas gemensamma inttessen kan enligt denna lag fiske som tillhöreller utgör två eller flera fastigheter sammanföras tiU ett fiskevårdsområdeoch fiskerättsinnehavare inom detta bilda en fiskevårdsom-rådesförening.Föreningens verksamhet får inte omfatta fiske som enligt lagen (1950:596) omrätt tiU fiske får bedrivas i enskilt vatten utan stöd av enskild fiskerätt. Om det finns särskildaskäl, får ett fiskevårdsområde bildas av fiske som tillhör endast en fastighet,om fastigheten har flera ägare. Vad nu sagts gäller också fiske som utgör enfastighet. Dennalag ttäder i kraft . 2 1992/93. 3 Förslag till PP- 1992/93:232 Lag om ändring i lagen (1992:1140) om ekonomiskazon Härigenomföreskrivs att 4 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon skall haföljande lydelse. Ifråga om fiske i den ekonomis- I fråga om fiske i den ekonomis ka zonen gäUera(?« (7 950. '596)off2 ka zonen gåWtr fiskelagen (1993: rätt till fiske. I fråga om rätten att i 000). I fråga om rätten att i zonen zonen utforska kontinentalsockeln utforska kontinentalsockeln och ut- och utvinna dess naturtUlgångar gäl- vinna dess naturtillgångar gäller la- ler lagen (1966:314) om kontinental- gen (1966:314) om kontinentalsock- sockeln. Dennalag ttäder i kraft . 4 Förslag till Pp. Lag om ändring i vattenlagen (1983:291) Härigenomföreskrivs att 21 kap. I § vattenlagen (1983:291) skaU ha följande lydelse. Tillböter eller fängelse i högst två är döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryter mot 4 kap. I § första eller andra stycket eller 4 kap. 4 §första stycket andra meningen eUer andra stycket andra meningen, 2. bryter mot villkor eller föreskrifter som har meddelats i samband medtillstånd tiU ett vattenföretag enligt denna eller äldre lag eller i sambandmed godkännande av arbeten eller åtgärder enUgt 4 kap. 4 §, lagligförklaringenhgt 4 kap. 5 § eller prövning enligt 14 kap. 5 § första stycket ellermotsvarande äldre bestämmelser eUer i samband med prövning enligt 15 kap., 3. åsidosätter skyldigheten att underhålla en vattenanläggning ellerbryter mot 17 kap. 2 §, 4. underlåter att fullgöra vad som åligger honom enligt 18 kap. 2 §första stycket, 5. brytermot föreskrifter som har meddelats enligt 19 kap. 2 eller 3 §. I ringa fall döms inte till ansvar. Tillansvar enligt första stycket döms inte om ansvar för gämingen kan ådömas enUgtbrottsbalken. 1lagen (1950:596) om rätt tiU fiske \ fiskelagen (1993:000) fmns bestäm finns bestämmelser om straff och melser om straff och andra påföljder andra påföljder för den som överträ- för den som överträder fiskeförbud der fiskeförbud som har meddelats som har meddelats enligt denna eller enUgt denna eller äldre lag. Dennalag ttäder i kraft . 5 Förslag till PP- 1992/93:232 Lag om ändring i lagen (1966:374) om Sverigessjöterritorium Härigenomföreskrivs att i 3 §' lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium orden"den svenska fiskezonen" skall bytas ut mot "ekonomiskazon". Dennalag ttäder i kraft . pp- 1992/93:232 Utdragur protokoU vid regeringssammanttäde Närvarande:statsministem BUdt, ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , , , P. , Proposition om fiskelag, m.m. 1 Inledning 1.1 Allmänt Lagstiftningenpå fiskets område kan sägas reglera dels rätten till fiske, dels vården avfisket och fiskets bedrivande. Bestämmelsema som reglerar med vilken rätt fiskefår bedrivas finns i lagen (1950:596) om rätt till fiske. Fiskerätten ärberoende av om fisket bedrivs i enskilt eller allmänt vatten. Till vilkenkategori ett vatten hör framgår av lagen (1950:595) om gräns mot allmäntvattenområde. 1 enskilt vatten finns alltid en fiskerätt knuten till enfastighet. Fiskerättens innehåU varierar beroende av var i landet fastighetenär belägen. 1 fiskerättslagen finns också bestämmelser om rätten att fiska iallmänt vatten. Lagenär i mångt och mycket en kodifiering av hur fisket längs våra kuster och i vårasjöar bedrivits . Reglema tillkom då fiskethade en helt annan betydelse än för bl.a. kustbefolkningen. Bestämmelsemaskiljer sig genom sin detaljrikedom markant från andra nutida lagregler. Underden tid som förflutit sedan lagen tillkom har språket i våra förfatmingar i höggrad förändrats och fiskerättslagen ger därför ett föråldrat intryck. Fiskerättslagenär en del av lagstiftningen på förmögenhetsrättens område genom att denavgränsar fiskerättens innehåU och därmed också rätten till fast egendom. Medden betydelse som lagen har är det angeläget att förbättra fömtsättningama förförståelsen av och överblicken över regelverket. I syfte att nå ett sådantresultat har det inom utarbetats en promemoria Enklarefiskebestämmelser (Ds 1992:70), i vilken det föreslås en ny fiskelag. Den nyalagen skUjer sig från den gamla i språkligt hänseende men också i fråga omtekniken att presentera de mycket detaljrika reglema om frifiske i enskiltvatten. I materiellt avseende föreslås ändringar som bl.a. innebär att detinförs krav på Ucens för att bedriva yrkesmässigt fiske, att det skapas förutsättningarför en fördelning av fisket och att fiskerätten för utiänningar förändras. Ipromemorian lämnas också förslag som syftar till att göra fiskeför- fatmingama i övrigt meratillgängliga genom att minska antalet författningar Prop. 1992/93:232 ochåstadkomma så enkla bestämmelser som möjligt. Bl.a. föreslås en ny fiskeförordning. Ensammanfattning av promemorian bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 1 och dess lagförslag som bilaga 2. Promemorian har remissbehandiats.Remissytttandena finns tillgängliga i Jordbmksdepartementet (dnr 1496/92). Regeringenbeslutade den 11 febmari 1993 att inhämta Lagrådets ytttande över delagförslag som utarbetats i ärendet. De till Lagrådet remitterade lagförslagenbör fogas tUl protokoUet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådethar ytttat sig över förslagen. Ytttandet bör fogas till protokoUet som bilaga4. Lagrådethar efterlyst vissa klargöranden i anslutning till bestämmelserna omyrkesmässigt fiske och yrkesfiskelicens samt i övrigt anfört synpunkter ochlämnat förslag som rör utformningen av bl.a. bestämmelsema om sttaff ochsärskilda rättsverkningar. Jag har i huvudsak följt Lagrådets förslag. Jagåterkommer tiU Lagrådets yttrande i specialmotiveringen till fiskelagen. Härutöverbör vissa redaktioneUa ändringar göras i lagtexten. 2.1 En ny fiskelag 2.1.1 Allmänt om en ny fiskelag Dengällande fiskerättslagen har varit i kraft . De ändringar somgjorts i lagen har bestått främst i tillägg föranledda bl.a. avgrandlagsrefor-men och det införda fria handredskapsfisket. Till huvudsakligtinnehåll, Uksom i fråga om struktur och språk finns följaktligen denurspmngliga lagen kvar oförändrad. Redan detta förhållande motiverar en översynför att modernisera lagen. Somjag kommer att utveckla i det följande finns det emellertid också behov av attreformera fiskelagsnftningen i övrigt, dvs. de med stöd av lagen av regeringoch myndigheter beslutade föreskriftema för fisket. En sådan reformering börta sm utgångspunkt i en översyn av bemyndigandena i lagen. Detfinns också anledning att göra vissa materiella ändringar i lagen. Dit hör attdet bör införas ett lagstöd för redskapsbegränsningar för fritidsfisket, enfråga som nyUgen aktualiserats av (bet. 1991/92:JoU20, rskr.1991/92:304). Vidare innebär ett och ett medlemsskap i EG att detfmns motiv för nya bestämmelser om krav på yrkesfiskelicens. Detfmns följaktUgen flera tungt vägande motiv för en genomgripande översyn avfiskerättslagen. Den inledningsvis nämnda promemorian upptar ett för- slag tiU ny fiskelag.Förslaget har fått ett i huvudsak positivt mottagande av remissinstanserna.EnUgt min mening utgör promemorieförslaget och remissyttrandena över förslageten god gmnd för beslut om en lagreform. Motdenna bakgmnd föreslår jag att den nuvarande fiskerättslagen ersätts av en nyfiskelag. Jagkommer i det följande att huvudsakligen behandla förslag som materieUt eUerformeUt innebär en nyordning i förhållande tiU den nuvarande lagen. Jagtar först upp vissa definitionsfrågor för att därefter behandla fiskerätten,fisket och fördelning av fiskresursema samt slutiigen frågor om ansvar. 2.1.2 Definition avfisk och fiske Mittförslag: I lagen föreskrivs att vad i lagen sägs om fisk också skall gällavattenlevande blötdjur och vattenlevande kräftdjur. Vidare föreskrivs att medfiske avses verksamhet som syftar till an fånga eller döda fritt levande fisk. Promemoriansförslag: Promemorian innehåller inte något motsvarande förslag. Remissinstanserna: I fleraytttanden framhåUs värdet av att begreppen definieras i lagen. Skälen för mitt förslag:Fiskerättslagen saknar en definition av vad som menas med fisk i lagens mening.I dag finns en sådan definition i stäUet i fiskeriförordningen. Där föreskrivsatt vad som sägs i förordningen om fisk även gäller hummer (Homaras), kräfta,havsfcräfta (Nephrops), räka, krabba (Cancer), bläckfisk, ostton, pärlmussla,blåmussla och nejonöga. Definitionen är mycket detaljerad men täcker ändå inteaUt som kan vara av inttesse för fisket och fiskevärden. harframfört att bestämmelsen i stället bör omfatta samma gmpp djur och växter somden danska lagsttfttiingen. Därigenom skuUe möjUgheter ges att reglera fångst,utplantering, flyttning och odling av exempelvis fisknäringsdjur. Fiskeriverketföreslår därför att vad som sägs om fisk även skall gäUa randmunnar, kräftdjur,blötdjur och alger. Rundmunnama(nejonöga och pirål) är en typ av käklösa ryggradsdjur som kan hänföras tiUfiskbegreppet när detta används som en sammanfattande benämning påvattenlevande djur som andas med gälar. Blötdjuren (mollus-kema) är en stamryggradslösa djur som omfattar klassema urmollusker, ledsnäckor,maskmollusker, snäckor, tandsnäckor, musslor och bläckfiskar. Till kräftdjurenhör bl.a. de vattenlevande tiofotade djuren kräfta, hummer, lan-gust,havskräfta, eremitkräfta, krabba och räka men även exempelvis krill. Avgränsningenav vad som är fisk enhgt fiskelagstifmingen har störst betydelse i fråga ommöjligheten att meddela föreskrifter för fiskevården. En inte alltför snävdefinition av begreppet fisk i fiskelagstiftningens mening innebär att nyaformer av fiske och vattenbrak kan regleras i föreskrifter utan att be- stämmelsema omfiskeförfattningamas tillämpningsområde behöver ändras. 1992/93:232Det är viktigt att en vidgad definition av begreppet fisk inte ledertill att regler meddelas med avseende på djur som normalt inte är föremål förfiske eUer vattenbruk. Jaganser att begreppet fisk i fiskelagstiftningens mening skall vidgas till att ifortsätmingen även avse vattenlevande blötdjur och vattenlevande kräftdjur.Rundmunnar (pirål och nejonöga) bör utan särskilt omnämnande kunna räknas somfisk i fiskelagstiftningen. bör fiskelagens bestämmelser också omfatta alger. Mot detta kaninvändas att alger är växter Algerna är visserligen av vital betydelse fördjurlivet i vattnen och de utnyttjas också ekonomiskt. Detta förhållande utgöremeUertid inte ert tiUräckUgt skäl för att låta fiskelagstifmingen omfattaäven alger. Vadsom avses med fiske finns inte definierat i författningstext. På samma sätt somjakt definieras i jaktiagstifmingen bör enligt min mening en beskrivning avvad som räknas som fiske finnas i fiskelagstiftningen. Med nödvändighet kan definitionenav ett sådant begrepp inte bU alltför detaljerad. Det får anses vara tillfyllest att beskriva fiske som verksamhet som syftar till att fånga eller dödafritt levande fisk. Medhänsyn tUl den betydelse fisk och fiske har för att avgränsa fiskerätten är detnaturligt att ta in definitionema i fiskelagen. 2.1.3 Definition av redskap Mittförslag: Den nuvarande definitionen av fast redskap tas oförändrad in i dennya lagen och kompletteras med definitioner av rörligt redskap och handredskap. Medrörligt redskap skall avses redskap som inte är fast redskap och medhandredskap skall avses spö, pilk och liknande rörliga redskap som är utmstademed lina och högst tio krokar. Promemoriansförslag: I promemorian föreslås att definitionen av fast redskap modifieras ochatt en definition av rörUgt redskap och handredskaps-fiske förs in i lagen. Remissinstanserna:Remissutfallet är splitttat i fråga om förslaget att modifiera definitionen avfast redskap. Skälenför mitt förslag: Med fiskeredskap menas redskap och anordningar som äravsedda för direkt fångst av fisk. Båtar räknas således inte till fiskeredskap. Redskapkan indelas i grapper beroende på konstmktion och användningssätt.Redskapsgrapper med en sådan indelning är instängningsredskap, in- snäijningsredskap,krokredskap, saxredskap, hugg- eller stickredskap och Prop. 1992/93:232redskap där elektricitet används för att bedöva fisken. Instängningsredskapinnebär att fisken stängs in i ett eller flera rum. Fasta instängningsredskapkan bestå av olika spjälmaterial ofta i förening med fiske-byggnader. I dessainstängningsredskap kan fisken antingen själv gå in eller föras in medsttömmande vatten. Redskap i vilka fisken själv går in är ofta försedda medledverk som skall leda in fisken i instängningsrummet. Exempel på sådanaredskap är mjärde, ryssja och tina. ÅUdsta är ett exempel på redskap somanvänds i sttömmande vatten. Det finns också instängningsredskap som dras genomvatmet och där fisken fångas i ett ram som stängs först när redskapet tas uppur vattnet. Exempel på sådana redskap är trål, not, snörpvad, kastnät och håv. Insnäijningsredskapär gam eller nät där fisken snärjs i maskoma. Påkrokredskap fastnar fisken genom att själv hugga efter kroken, som vanligen ärförsedd med bete. Saxredskap fångar och håller fast fisken. Redskapets enaskänkel är försedd med bete och när fisken hugger betet slås en spets in ifisken. Hugg-eUer stickredskap är redskap med vassa spetsar, på viUca fisken fastnar dåredskapet rycks eller stöts genom vattnet. Exempel på sådana redskap ärhuggkrok och ljuster. Vidfiske med elektricitet förlamas fisken, varefter den håvas in. Ifiskerättslagen görs inte denna indelning utan i stället görs skiUnad mellanfasta och rörliga redskap. Denna indelning har betydelse för rätten att fiskai allmänt vatten. Indelningen används också för att reglera rätten för var ochen till fiske i enskilt vatten. Ifiskerättslagen definieras vad som är ett fast redskap. Någon motsvarandedefinition av rörligt redskap finns inte. Enfiskebyggnad är enligt fiskerättslagen ett fast redskap. Med fiskebyggnadförstås en permanent byggnad, t.ex. av timmer. Fiskebyggnader förekommer sågott som uteslutande i rinnande vatten. För att övriga fiskeredskap skaU ansessom fasta måste följande ac kriterier uppfyllas: 1) Redskapet skaU vara försett med ledarm. Detta innebär att någon del avredskapet skall tjäna som ledarm. Fångst kan ibland ske även på ledarmen, mendess huvudsakliga uppgift skall vara att leda fisken till redskapets egentligafångstdel, exempelvis ett störte instängningsredskap. Även vissainsnärj-ningsredskap kan bettaktas som fasta om de är försedda med ledarm. 2) Redskapet skall med pålar eller tyngder eller på annat sätt vara fästvid bottnen eller stranden. Genom detta vUUcor utesluts sådana mindre redskapav typen mjärdar, burar eller rinor, som sätts ut stående på bottnen utan attvara fastgjorda vid denna. Även hängryssjor (t.ex, lakstmtar), vilka endast ärförsedda med sänke för att hållas i lodrätt läge, utesluts. Det saknarbetydelse hur fastgöringen är beskaffad så länge den är permanent. 3) Slutiigen skaU redskapet vara avsett att stå kvar än tvådygn i följd. TUl fasta redskap räknasinstängnings- och insnärjningsredskap som upp- Prop. 1992/93:232 fyller dette ovannämnda kriteriema. Alla andra redskapstyper, däribland alla krok-,hugg- och stickredskap, liksom sådana speciella redskapstyper som snaror,musselskrapor o. d., hänförs till rörliga redskap. Medanfiske med rörligt redskap i princip är fritt i allmänt vatten, är fiske medfast redskap i princip underkastat tillståndstvång. Frågorom tillstånd att sätta ut fasta redskap i allmänt vatten prövas av länsstyrelsen.Sådant tillstånd vad avser fiske efter lax, öring och ål, ges endast förfiskare som är beroende av fisket för sin försörjning. Innebördenav begreppen fasta och rörliga redskap överensstämmer inte med vad flertaletsvenskar skulle hänföra till fasta resp. rörliga redskap. Begreppen äremellertid inarbetade hos många fiskare. Med hänsyn härtill och tUl attuppdelningen används när fiskerätten i vissa vatten regleras saknas skäl att nuändra indelningsgrand. Iflera av föreskrifter utesluts eller undantas fasta mindreredskap när redskapsbegränsningar görs av fiskevårdande skäl. Detsamma gäUer ivissa av länsstyrelsemas fiskestadgor. 1 promemorian föreslås därför attdefinitionen av fasta redskap ändras så att endast redskap med en höjd av 1,5meter eller mer skall anses vara sådant redskap. Flera remissinstanser, bl.a.Fiskeriverket, ansluter sig till förslaget. Det påpekas emellenid från olikahåU att de fasta redskapen inte omfattades när inngsersättning bestämdes isamband med att frifiske upplåts för rörliga redskap och att den föreslagnaförändringen därför skulle kunna ge upphov till nya krav på ersättning frånfiskerättsinnehavamas sida. Vidare framförs det av i länatt det är i stort sett omöjligt att konttoUera redskapets storlek utan attdetta kommer i olag. Medhänsyn till att den föreslagna definitionsändringen kan sägas påverkafiskerättsförhåUandena i enskilda vatten anser jag övervägande skäl tala föratt den nuvarande definitionen av fast redskap behålls oförändrad. Fiskerättslagensaknar bestämmelser om vad som menas med rörligt redskap. Det framgår endastmotsatsvis att alla fiskeredskap som inte är att räkna som fasta faUer in underbeteckningen rörliga redskap. I en allmän sffävan att göra lagtexten så tydligsom möjligt föreslår jag att en definition av rörliga redskap tas in i den nyalagen. Handredskapdefinieras inte särskilt i fiskerättslagen. Däremot förekommer en beskrivningav vad som menas med fiske med handredskap. Dit hör enligt beskrivningen fiskemed metspö, kastspö, pilk och liknande handredskap som är utmstat med ochkrok. Den begränsningen gäller att redskapet inte har mer än tio krokar ochatt metoden som sådan inte kräver användning av båt. Ipromemorian föreslås att denna beskrivning skall sammanföras med bestämmelsemaom fasta och rörliga redskap. Av remissvaren framgår dock att förslaget ärägnat att skapa osäkerhet om innebörden i begreppet handredskap och därmedockså osäkerhet om vilka regler som skall gälla i fråga om tillåttia redskapför fritidsfiskare och för utlänningar. Osäkerheten har sin gmnd iatt fiskemetoden "handredskapsfiske", såsom Prop. 1992/93:232 dendefinieras i nuvarande lag och i promemorians lagförslag, inte omfattar fiskesom kräver användning av båt. Det innebär bl.a. att s.k. ttollingfiske, även omfisket sker med användning av handredskap, inte räknas som handredskapsfiske(Högsta domstolens dom , DB 651), EnUgtmin mening bör i den nya lagen åtskillnad göras mellan redskapsbeskrivning ochmetodbeskrivning, Ianslutning tUl lagens beskrivning av fasta och rörliga redskap bör det införasen beskrivning av vad som avses med handredskap. TUl sådana redskap bör räknasspö, pilk och liknande rörliga redskap som är utmstade med lina och högst tiokrokar. Den defmitionen får betydelse för den redskapsbegränsning som jagkommer att föreslå i det följande och för avgränsningen av det fiske som ärtUlåtet för utländska medborgare. Avgörande blir här vilket redskap somanvänds inte vilken metod som används. Dennuvarande metodbeskrivningen av fiske med handredskap behövs emellertid också iden nya lagen. Med den definitionen avgränsas det för allmänheten friahandredskapsfisket på ostkusten och i de . Där skall liksomhittills gälla att metoden som sådan inte kräver att båt används. Metodbeskrivningenbör lämpligen föras in i lagen i anslutning till bestämmelsema om var det friahandredskapsfisket får utövas. 2.2 Fiskerätten 2.2.1 Bakgrund Vidutformningen av lag om rätt tUl fiske gjordes en avvägning mellanSttävandena att åstadkomma så enhetiiga regler som möjUgt över hela landet ochde önskemål som fanns att behålla gällande regler som tillkommit som en följdav lokala förhållanden. Det ansågs svårt att bortse från de speciellaförhåUanden som lett fram tUl lokala regelvariationer. Den sludiga avvägningengmndades på en sttävan efter enhetlighet men denna fick inte tillmätas så storvikt att bestående förhåUanden som var motiverade av fiskerinäringens ochfiskevårdens inttessen rabbades (prop. 1949:60 s. 26). Den lag som infördes år1950 var därför i mångt och mycket en kodifiering av vad som gällt tidigare. Fiskerättslagenbehandlar bl.a. var fisket får bedrivas och med vilka redskapstyper.Fiskerätten regleras olika beroende av om vattenområdet är enskilt elleralknänt. Den uppdelningen bygger i sin tur på reglema i lagen (1950:595) omgräns mot aUmänt vattenområde. I allmänt vatten får varje svensk medborgarefiska med rörUgt redskap. För att få fiska med fast redskap krävs tillstånd och sådanttUlstånd är i princip förbehållet yrkesfisket. I enskilt vatten är huvud- Prop.1992/93:232 principen att fastighetsägaren förfogar över rätten till fisket.Det finns flera undantag från den principen. Dessa undantag bygger i storutsttäckning på vad som har tUlämpats lokalt längs våra kuster . Därutöver finns särskilda bestämmelser om rätt till fiske i vissafall, om rätt att nyttja annans sttand, om fiskådra och om förhållandet mellanfiskande inbördes. Lagenom gräns rrwt allmänt vattenområde Vadsom är enskUt vatten resp. allmänt vatten finns inte angivet i fiskerättslagenutan i den nämnda lagen om gräns mot allmänt vattenområde. Principema för dennagränsdragning skall översUctUgt beröras.