prop · GG03187 · 1992-12-31 00:00:00 — mellan spararen och kontraktsinstitutet bör framgå hur pensionsutbetalningamaskall ske i ett enskilt fall. fjortonde stycket finns bestämmelser som reglerar rätten att överklagaskattemyndighetens beslut angående dispens enligt Qärde och femte styckena. Etttillägg har gjorts till anvisningspunkten där skattskyldighetens inträde vid avskattningenligt 32 § 1 mom. första stycket j KL uttryckligen regleras. Skattskyldigheteninträder när pensionssparavtalet upphör att gälla för de tillgångar som skallavskattas. upphör inskränkningarna i förfoganderätten.Skattskyldigheten inträder således vid pensionsspararens eller förmånstagarensdöd när behållningen genom dödsfallet ingår i kvarlåtenskapen efter den döde. Iutmätnings-, konkurs-och ackordsfallen inträder skattskyldigheten vid dentvångsvisa överlåtelsen. Anvisningspunktenreglerar avdragsrätten för P-försäkring. Genom hänvisningen från den nyapunkten 7 av anvisningama till samma paragraf kommer bestämmelsema omavdragsrätten att bli tillämpliga också på inbetalningar tillpensionssparkonto. Iandra stycket anges att avdragsramen skall beräknas gemensamt för de båda sparformema.Här anges också hur beräkningen av avdraget skall ske i olika fall. Regleringeninnebär att de bestämmelser i frågan som gäller påförsäkringsområdet också skall tillämpas för inbetalningar påpensionssparkonto. Fördelningen av avdragetmellan de två sparformema regleras inte. 1992:93/187 betyderalltså att den skattskyldige fritt kan välja hur fördelningen skall ske inomden avdragsram som gäller för honom. Ett yrkande om avdrag enligt bägge sparformemaskall självfallet för varje sparform motsvaras av verkliga inbetalningar. Den reglerar rätten till avdrag för inbetalning på pensionssparkonto.Det anges särskilt att inbetalningen måste göras på eget konto för attavdragsrätt skall föreligga. Den som helt eller delvis har övertagit kontotgenom bodelning eller förmånstagarförordnande saknar enligt lagen omindividuellt pensionssparande rätt att göra inbetalningar på kontot. Någonavdragsrätt aktualiseras därför inte för en kontoiimehavare som inte fungeratsom pensionssparare. Regleringeni övrigt av avdragsrätten sker genom en hänvisning till de bestämmelser omavdragsrätt som fmns för P-försäkring i punkt 6 av anvisningama till sammaparagraf. Hänvisningen medför att hela regelsystemet för avdrag för P-försäkringspremierblir tillämpligt. Det gäller således även dispensregeln för förhöjt avdrag vidavslutad näringsverksamhet. De särskilda bestämmelsema om avdragsbegränsningoch tidsmässig förskjutning av avdrag som är intagna i Qärde och femte styckenai punkt 6 av anvisningama till 46 § KL är också tillämpliga. Detsamma gällerför sjätte stycket. Iförsta stycket slås också fast att avdrag endast får göras av skattskyldig förinbetalning på eget pensionssparkonto. Om en skattskyldig gör insättningar påett sådant konto tillhörigt annan person föreligger inte rätt till avdrag inågot fall. Ianvisningspunktens andra stycke erinras också om att hänsyn vidavdragsberäkningen skall tas till avgift för P-försäkring. Innebörden av dettaär att avdragsberäkningen är gemensam för de två sparformema. Ianvisningspunkten regleras det särskilda grandavdraget för pensionärer. Ifjärde stycket anges att det särskilda grandavdraget skall reduceras i vissafall, dock inte när pension utgår på grand av P-försäkring. Bestämmelsen harkompletterats så att sådan reduktion inte heller skall ske om pension utbetalasfrån ett pensionssparkonto. Denya bestämmelsema i KL föreslås träda i kraft , vilket iimebäratt de skall tillämpas första gången vid taxering. 14 1992/93. 9.9 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Prop.1992:93/187 1momentet finns bestämmelsema omkoncembidrag. Det tidigare förbudet för livförsäkringsföretag att ge och taemot koncembidrag har tagits bort. De vanliga livförsäkringsföretagen berörsinte av denna ändring eftersom de enligt förslaget inte beskattas enligt SIL.Däremot infogas fondförsäkringsbolagen i koncembidragssystemet. De kommeralltså att kunna ge och ta emot koncembidrag med skattemässig verkan. Entänkbar situation är att fondförsäkringsbolaget har ett fastighetsförval-,tände dotterbolag och att koncembidrag ges mellan dessa två bolag. Ändringamai momentet hänger samman med förslaget att livförsäkringsföretagen i principskall beskattas enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel.Den del av ett livförsäkringsföretags verksamhet som inte är hänförlig tillförvaltning av kapital för försäkringstagamas räkning kommer dock alltjämt attbeskattas enligt SIL. Det är den verksamhet som sådana företag i undantagsfalldriver för egen räkning, dvs den egna rörelsen. innebärförslaget att beskattning enligt SIL endast kommer att ske av den egna rörelseni fondförsäkringsbolag. Understödsföreningarbeskattas som livförsäkringsföretag för den del av verksamheten som avserlivförsäkring. Även dessa föreningar kommer enligt förslaget att beskattas meden schabloniserad avkastningsskatt. Det nuvarande tredje stycket har därförutgått. Skulle en sådan förening bedriva även annan verksamhet änlivförsäkringsrörelse kommer beskattningen i denna del att följa de vanliga bestänunelsemaför näringsverksamhet i SIL och anslutande lagar. Detta gäller dock endast omverksamheten avser fastighetsförvaltning, jfr kommentaren till 7 § 10 mom. Idet föreslagna nya tredje stycket anges gränsema för beskattningen avlivförsäkringsföretagen. Någon skattskyldighet enligt SIL finns inte föravkastningen på den fastighets- och kapitalförvaltning som dessa företag driverför försäkringstagamas räkning. Det gäller såväl för livförsäkringsverksamhetensom för den verksamhet som i övrigt avser personförsäkring. Beskattningenför den egna rörelsens resultat är avsedd att följa de regler som gäller förandra företag som inkomstbeskattas enligt SIL. Denna del av verksamheten liknari hög grad den verksamhet som drivs i många andra företag inom den finansiella sektom.För dem gäller i princip de vanliga rörelsereglema vid beräkningen av inkomstenav näringsverksamheten. Även för försäkringsföretagens egna rörelser föreslåsvanliga bolagsregler gälla, dock med ett par särbestämmelser. Skattskyldighetföreligger inte för intäkter i form av influtna försäkringspremier. Å andrasidan får avdrag inte göras för utbetalda ersättningar o.d. Denna regleringmotsvarar vad som gäller för livförsäkringsföretageninom ramen för inkomstbeskattningen. Intäkter i Prop. den egna rörelsen blirdäremot skattepliktiga. Det kan gälla avkastning på det egna kapitalet samtprovisioner och avgifter som tas ut vid utförande av uppdrag åtutomstående. Avdrag får göras för andra kostnaderän utbetalda ersättningar i den mån de är hänförliga till den Den intäkts- och kostnadsfördelning somtillämpas för att skilja ut den egna rörelsens resultat frånresultatet i den verksamhet som drivs för försäkringstagamas räkning tordekunna användas även . Av momentets sista stycke framgår atten sådan fördelning skall göras på ett skäligt sätt. Enerinran om att särskilda beskattnmgsregler för livförsäkringsföretag finns ilagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel har tagits in i momentetsffärde stycke. Iåttonde stycket har gjorts en redaktionell ändring till följd av attFörsäkringsinspektionens uppgifter har övertagits av . Förskadeförsäkringsföretagens del skall beskattningen även fortsättningsvis skeenligt nuvarande regler. Ingen ändring föranleds alltså för deras del av de nuframlagda förslagen om schabloniserad avkastningsbeskattning och beskattningenav livbolagens egna rörelser. Gränsdragningen mellan skade- ochlivförsäkringsföretag skall också ske på samma sätt som . 1momentet anges vad som räknas till intäkt av kapital. 1 ett nytt sista styckehar undantag gjorts vid tillämpningen av momentet för tillgångar som ärhänförliga till ett pensionssparkonto. Som intäkt av kapital räknas såledestill ingen del utdelning, reavinst eller annan avkastning av tillgångar som ärinvesterade i det individuella pensionssparandet. Sådan inkomst har helt undantagitsfrån inkomstbeskattning. Som anges i styckets sista mening sker beskattningenav pensionssparmedel i stället enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt påpensionsmedel. Äganderättentill tillgångar hänförliga till ett pensionssparkonto ligger hospensionsspararen. När det gäller enskilda värdepapper och fondandelarförvärvas dessa emellertid genom pensionssparinstitutets försorg. Genom dennaordning uppkommer inte någon svårighet att avgöra om den ifrågavarandetillgången skall beskattas enligt de vanliga bestämmelsema för inkomst avkapital eller enligt avkastningsskattereglema. Fastställandetav vilka tillgångar som skall anses vara hänförliga till ett pensionssparkontofår betydelse främst när skatteunderlaget för avkastningsskatt skallfastställas och vid avskattningssituationer. Frågan är emellertid av betydelseäven i detta sammanhang. Som ledning för bedömningen i frågan kan följanderiktlinjer ges. Vidinbetalning av kontanta medel bör dessa anses hänförliga till kontot i och medatt inbetalningen registreras. Vid utbetalningar bör tidpunkten för medlensavförande från kontot användas som kriterium för om medlen i fråga skall anseshänförliga till kontot eller ej. Vid köp av värdepapper bör dessa anseshänförliga till kontot när betalning och En motsvarande princip bör tillämpas vid avyttringar. 1992:93/187Detta överensstämmer med numera vedertagen ordning på värdepappersområdet. Vidköp och försäljningar blir följden att någon diskrepans inte uppkommerbeträffande tillgångamas totala värde. Har t.ex. värdepapper sålts och avförtsfrån kontot utan att betalning ännu influtit skall en motsvarande fordran istället anses hänförlig till kontot. Efteravskattning av pensionssparmedel enligt 32 § 1 mom. första stycket j KL skalltillgångar som varit hänförliga till ett pensionssparkonto inkomstbeskattassom . Det betyder alltså att beskattningen sker under inkomst avkapital. Denna ändring i beskattningen sker efter avskattningen,vilket innebär att vanliga inkomstskatteregler kommer att gälla fr.o.m. dagenefter den dag då kontoinnehavaren eller förmånstagaren avled. I fråga omlöpande kapitalavkastning blir därför sådan avkastning som är tillgänglig förlyftning efter dödsfallsdagen inkomstbe-skattad, antingen hos dödsboet ellerhos den person till vilken tillgången i fråga har skiftats ut; Ränta påinlåningskonto skall beräknas per avskattningsdagen och ingår således i denkontobehållning som avskattas. Den ränta som därefter kan vara hänförlig tillinlåningsmedlen beskattas på vanligt sätt som inkomst av kapital. Enmotsvarande ordning gäller för tillgångar som avyttras. Sker avyttringen efterdödsfallsdagen reavinstbeskattas den försålda tillgången under inkomst avkapital. Eftersom tillgången har avskattats hos dödsboet till sittmarknadsvärde följer av kontinuitetsprincipen inom reavinstbeskattningen attdetta värde gäller som anskaffningsvärde vid en senare avyttring. Detta kommeratt gälla också för upplupen ränta och utdelning som är hänförlig tillvärdepapperet. Löpande avkastning som blir tillgänglig för lyftning efter avskattningstillfälletbeskattas alltså som inkomstav kapital. Omen pensionssparrörelse avvecklas gäller det nu sagda på motsvarande sätt frånden dag då tillgångama på kontot blev tillgängliga för den skattskyldige enligt6 kap. 5 § lagen om individuellt pensionssparande. Ändringeni bestämmelsen är en följd av att tillgångama i det individuellapensionssparandet beskattas i särskild ordning. Den tillkommande bestämmelsen,som har införts i ett nytt sista stycke, motsvarar på avdragssidan regeln i 3 §1 mom. sista stycket avseende skattefrihet för kapitalintäkter. Avdragfår till ingen del göras för omkostnader och reaförluster på tillgångar som ärhänförliga till ett pensionssparkonto. Detta gäller således även för sådanaförvaltningskostnader som omnämns i momentets Qärde stycke. Avtillägget till sjätte stycket framgår att en näringsidkare under vissa fömtsättningarhar rätt till avdrag från intäkt av kapital när han har upphört med sinnäringsverksamhet och beviljats dispens av skattemyndigheten för avdrag förinbetalning i pensionssparandet utöver den ram som normalt gäller för sådantavdrag. I de fallen kan avdrag således medges mot t.ex. denintäkt av kapital som uppkommit vid avyttringen Prop. 1992:93/187 avnäringsverksamheten. Bestämmelsenmotsvarar den som finns i samma fråga i 53 § 4 mom. KL och har kommenteratsunder den paragrafen. Utöverdetta har en anpassning skett till de bestämmelser som i princip gällergenerellt för dispenser i inkomstskattehänseende. Det innebär att en ansökan omdispens för överflyttning av skattskyldighet efter bodelning skall inges tillskattemyndigheten, som beslutar i första instans. beslut fåröverklagas hos , som är andra och sista instans. Understödsföreningarhar uteslutits från uppräkningen i första stycket. Beskattningen av sådanaföreningar regleras enligt förslaget av bestämmelsen i 7 § 10 mom., sekommentaren till det momentet. Ändringeni tredje stycket innebär att livförsäkringsbolagen inte längre skall varaskattskyldiga för utdelning på näringsbetingade aktier. Imomentet regleras beskattningen av understödsföreningar. Denna bestämmelse,liksom ändringen av 7 § 4 mom. har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Understödföreningarbeskattas endast för inkomst av livförsäkringsverksamhet och avfastighet. Som framgår av kommentaren till 2 § 6 mom. SIL föreslås attinkomstbeskattning inte längre skall ske för livförsäkringsverksamheten. Enligtförslaget beskattas föreningama i stället med en schabloniseradavkastningsskatt för sådan verksamhet. Momentet har justerats med anledning avdetta förslag. Bestämmelsen har utformats så att inkomstbeskattningen endastkommer att träffa inkomst av sådan fastighet som inte ingår i en föreningslivförsäkringsverksamhet. Denna lösning överensstämmer i sak med vad som redangäller för annan verksamhet i en understödsförening än sådan som avserlivförsäkring. Iparagrafen anges den skattesats som gäller för olika slag av företag. Bestämmelsemahar justerats med anledning av den föreslagna förändringen avlivförsäkringsföretagens beskattning. Någon särskild skattesats skall integälla för dessa företag vid beskattningen av den verksamhet som fortfarandeföreslås ske enligt SIL. Den vanliga bolagsskattesatsen på 30 %blir i stället tillämplig. ar som bedriver inkomstskattepliktigfastighetsförvaltning kommer att Prop. 1992:93/187 beskattas för resultatetav denna med den vanliga bolagsskattesatsen på . Ändringamai SIL föreslås träda i kraft och bli tillämpliga förstagången vid taxering. För företag med bratna räkenskapsår skall de nya bestämmelsematillämpas för beskattningsår som påbörjas efter ikraftträdandet. Någrasärskilda övergångsbestämmelser i övrigt har inte ansetts påkallade eftersomförslagen är föranledda av tillkomsten av ett helt nytt pensionssparande. 9.10 Lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt Iparagrafen har tillkommit ett nytt sista stycke med anledning av detindividuella pensionssparandet. Förstameningen i nionde stycket avser att klargöra att en förmånstagare tillutbetalningar från ett pensionssparkonto inte skall arvsbeskattas förutfallande belopp eller det kapitaliserade värdet av beloppen. Bestämmelsengäller såväl för en urspranglig förmånstagare som för den som trätt in i enavliden förmånstagares ställe. Bestämmelsen motsvarar den som enligt fjärdestycket första meningen i samma paragraf gäller för förmånstagare till P-försäkring. Stycketsandra mening behandlar de fall då medel finns på ett pensionssparkonto somefter ett dödsfall inte skall utbetalas som pension utan i stället skall ingå iden dödes kvarlåtenskap. Fördet första avses det fallet att ett pensionssparavtal vid spararens död inteinnehåller något giltigt förmånstagarförordnande. Det spelar ingen roll omspararen har avstått från att göra ett sådant förordnande eller om ettförordnande har förfallit, t.ex på grand av att den utsedde förmånstagaren haravlidit. Finns inget giltigt förordnande skall kontobehållningen ingå i kvarlåtenskapenefter pensionsspararen. En motsvarande situation föreligger i det fallet en förmånstagare,som inträtt i sin rätt, avlider utan att någon ny förmånstagare skall träda ini hans ställe. Den återstående delen av medlen på kontot skall då ingå i kvarlåtenskapenefter förmånstagaren. Frånbehållningen skall i dessa fall dock avräknas inkomstskatt på grand av avskattningenenligt 32 § 1 mom. första stycket j KL. Den inkomstskatt som skall avräknasbestäms schablonmässigt till halva behållningen. Hänsyn tas således tillinkomstskatteskulden på så sätt att tillgångama tas upp till halva värdet. 9.11 Uppbördslagen(1953:272) Prop. I2 § första stycket 6 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel hartillagts att sådan skatt skall utgå på individuellt pensionssparande. Eftersomtaxering och uppbörd av skatten i de fallen skall ske enligt bestämmelsema ilagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter har den nuaktuella paragrafen justerats med anledning av detta. Ändringen innebär ingensaklig förändring, dvs. uppbördslagen kommer även att vara tillämpligpå avkastningsskatt i samma utsträckning som . Iandra stycket har lagts till en ny punkt, punkt 6, för att avskattnings-beloppenligt 32 § 1 mom. första stycket j KL skall bli föremål för preliminärskatteuttag.Av de allmänna reglema för sådant skatteuttag följer att avdrag förpreliminärskatt skall göras endast i den utsträckning det finns kontanta medelpå kontot. Preliminärskatten skall dock i förekommande fall beräknas även påden del av kontobehållningen som utgörs av värdepapper och fondandelar. 9.12 Lagen (1958:295) om sjömansskatt Ibestämmelsen anges vissa förhållanden som kan medföra jämkning avbeskattningsbar inkomst. I ett tillägg till första stycket c föreslås attjämkning även skall kunna föranledas av att sjömannen har gjort inbetalning påett pensionssparkonto. 9.13 Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter 1 förstastycket har tillagts att lagen gäller för avkastningsskatt som skall tas ut på pensionssparande enligt lagen om individuellt pensionssparande. Iförsta stycket hänvisas till lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel, därdet i 10 § tredje stycket sägs att redovisningsperiod för avkastningsskatt påindividuellt pensionssparande är beskattningsåret för pensionssparinstitutet. 9.14 Lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt Prop. /, 2och 4 §§ Ändringamai dessa paragrafer är redaktionella och utgör följdändringar med anledning av atttidigare 13 och 14 §§ numera skall betecknas 12 respektive 13 § och att dessatvå paragrafer endast skall tillämpas i fall då avräkning sker med stöd av 1eller 11 §. I1 § tredje stycket har ytterligare en redaktionell ändring vidtagits iförtydligande syfte. Den hittillsvarande hänvisningen till att mottagenutdelning är "skattepliktig" som förekommer på två ställen framstårsom mindre lyckad eftersom det är skattskyldigheten och inte skatteplikten förutdelningsinkomster som det i vissa fall medges undantag ifrån. Detta hardärför klarlagts i lagtexten. Ändringeni paragrafens tredje stycke är endast redaktionell och utgör en följdändringmed anledning av att systematiken i 3 § lagen (1990:661) om avkastningsskatt påpensionsmedel har ändrats. 1 första stycket första meningen har lagts till attäven skattskyldig enligt 2§ punkt 6 lagen (1990:661) omavkastningsskatt på pensionsmedel, dvs. innehavare av pensionssparkonto, harrätt till avräkning av utländsk skatt från sådan avkastningsskatt. I andrameningen föreskrivs att det är utländsk skatt som erlagts under kalenderåretnärmast före beskattningsåret som får avräknas. Skälen till detta är dels attavkastningsskatt beräknas med utgångspunkt i förhållandena vidbeskattningsårets ingång då de utländska skatter som kommer att erläggas senareunder beskattningsåret ännu inte är kända och dels att denna ordning framstårsom rimlig eftersom den utländska avkastning som erhållits förebeskattningsåret och som de utländska skattema hänför sig till kommer att,efter avdrag för sådana skatter, ingå i kapitalunderlaget för beräkningen avavkastningsskattens storlek. I sista meningen har föreskrivits vilka typer av ufländskaskatter som är avräkningsbara mot avkastningsskatten. Dessa regleröverensstämmer med vad som gällt enligt Ändringeni andra stycket är endast redaktionell och utgör en följdändring med anledningav att tidigare 13 och 14 §§ numera skall betecknas 12 respektive 13 § och attdessa paragrafer endast skall tillämpas i fall då avräkning sker med stöd av 1eller 11 §. Idenna paragraf föreskrivs hur det s.k. spärrbeloppet skall beräknas i de falldå skattskyldighet till avkastningsskatt på pensionsmedel föreligger.Utgångspunkten är att spärrbeloppet utgörs av den avkastningsskatt som hänförsig till avkastningen på de utländska tillgångar som ingår i kapitalunderlaget och som därigenom påverkar avkastningsskattens Prop. 1992:93/187storlek. Eftersomutländska skatter på avkastningen, som normalt sett tas ut löpande på faktiskavkastning allteftersom tillgångama genererar avkastning, skallavräknas från en svensk skatt som beräknas på en fiktiv avkastning baserad påtillgångamas värde en viss given dag varje beskattningsår, erfordras vissaspecifika regler för detta ändamål. Det har därför föreskrivits i tredjemeningen i första stycket att avkastningsskatten före avräkning skallmultipliceras med ett bråktal där tälj aren består av ett belopp motsvarandevärdet av de utländska tillgångama och nämnaren består av ett beloppmotsvarande värdet av i kapitalunderlaget ingående totala tillgångar, allt iförekommande fall beräknat före avdrag för finansiella skulder. Nämnaren kommerhärigenom alltid att motsvara kapitalunderlaget före avdrag för de finansiella skuldemavid beskattningsårets ingång. Beträffandetäljaren har emellertid i sista meningen föreskrivits att såsom värdet avutländska tillgångar skall endast anses ett värde motsvarande det kapital somden skattskyldige under hela kalenderåret närmast före beskattningsåret harhaft placerat i utländska tillgångar. I de fall då storleken av denskattskyldiges utländska tillgångar har ändrats kommer därför endastdet lägsta värde som de utländska tillgångarna uppgått till attbeaktas vid spärrbeloppsberäkningen. Detbör emellertid observeras att reglema i denna paragraf, liksom reglema i 16 och17 §§, inte gäller för skattskyldig enligt 2 § punkt 5 lagen (1990:661) omavkastningsskatt på pensionsmedel, dvs. för arbetsgivare som i sinbalansräkning redovisar skuld under rabriken Avsatt fill pensioner enligt 5 §lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Sådan skattskyldigbehandlas i stället enligt de allmänna reglema om avräkning av utländsk skatt i113 §§ eftersom någon utländsk skatt i detta fall aldrig kan vara direkt hänförligtill underlaget för beräkningen av avkastningsskatt på pensionsmedel. Endast omsådan skattskyldig inte kan erhålla avräkning för utländska skatter, som enligt5 respektive 6 § får avräknas, från den statliga inkomstskatten, den statligafastighetsskatten och den kommunala inkomstskatten, kan avkastningsskatt påpensionsmedel komma att tas i anspråk för avräkning. Avkastningsskattenpåverkar i dessa fall även spärrbeloppets storlek enligt reglema i 7 § tredjestycket. Dessa regler är emellertid oförändrade. Idenna paragraf har samlats bestämmelsema om s.k. carry forward. Dessaöverensstämmer med vad som gällt enligt 11 §. Idenna paragraf har intagits motsvarande bestämmelse som återfinns i nya 13 §(tidigare 14 §). 13 § gäller för alla övriga skattskyldiga som har rätt till avräkning av ufiändskskatt. I 17 § framgår att, i fall av Prop. 1992:93/187 individuelltpensionssparande, det ankommer på pensionssparinstitutet att förebringa denutredning som behövs för prövning av fråga om avräkning av utländsk skatt. 9.15 Taxeringslagen (1990:324) 1 2§ första stycket lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensions medel har i punkt 6 angetts att sådan skatt skall utgå på individuellt pensionssparande.