prop · GF03104 · 1992-01-01 00:00:00 — om ändring i patientjournallagen (1985:562) m.m. Regeringen föreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att patientjournallagen (1985:562) ändras så, att patientjournaler inom den enskilda hälso- och sjukvården kan tas om hand dels om det på sannolika skäl kan antas att journalerna inte kommer att handhas enligt lagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, dels om den som ansvarar för journalerna ansöker om omhändertagande och det finns ett påtagligt behov av att journalerna tas om hand. Omhändertagna journaler skall enligt lagförslaget förvaras hos arkivmyndigheten i det landsting eller, i fråga om kommuner som inte tillhör något landsting, den kommun där journalerna finns. Som minsta tid för förvaring föreslås från den dag journalhandlingarna inkom till arkivmyndigheten med möjlighet för arkivmyndigheten att besluta om längre förvaring. och andra myndigheter som har hand om patientjournaler upprättade inom enskild hälso- och sjukvård föreslås få samma begränsade skyldighet att i vissa särskilt reglerade fall lämna uppgifter ur journalhandlingar som den haft som ansvarat för handlingarna före överlämnandet av journalen till myndigheten. Denna skyldighet gäller endast när uppgifterna begärs för särskilt fall. Vidare föreslås att omhändertagna journaler efter ansökan skall återlämnas om journalerna inte gallrats ut och det inte heller finns anledning att anta att hanteringen av journalerna kommer att misskötas efter återlämnandet. Beslut i fråga om omhändertagande och återlämnande skall enligt förslaget meddelas av med möjlighet till överklagande hos kammarrätt. I syfte att skapa ett starkt sekretesskydd läggs i propositionen också fram förslag om ändringar i sekretesslagen (1980:100). Det föreslås att en ny bestämmelse införs som reglerar sekretessen i verksamhet som avser omhändertagande av patientjournaler som upprättats inom enskild hälso- och sjukvård. Denna sekretess innebär att uppgifter om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden i princip får lämnas endast om den enskilde medgett det eller uppgiften begärs av hälso- och sjukvårdspersonal samt behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften lämnas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1991/92:104 Propositionens lagförslag Lag om ändring i patientjournallagen (1985:562) Härigenom föreskrivs i fråga om patientjournallagen (1985:562)1 dels att nuvarande 11-16 §§ skall betecknas 15-20 §§, dels att 8 § och den nya 15 § skall ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före nuvarande 11, 14 och 16 §§ skall sättas närmast före de nya 15, 18 respektive 20 §§, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 11-14 §§, och närmast före den nya 11 § en ny rubrik av följande lydelse. 8 §2 En journalhandling skall En journalhandling skall bevaras efter det bevaras efter det den sista uppgiften fördes in i den sista uppgiften fördes in i handlingen. Regeringen eller handlingen. Regeringen eller den myndighet som regeringen den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att bestämmer får föreskriva att vissa slags journalhandlingar vissa slags journalhandlingar skall bevaras . Om bevarande av journalhandlingar som tagits om hand efter beslut av finns det särskilda föreskrifter i 12 § andra stycket. För journalhandlingar som utgör allmän handling gäller, med de undantag som följer av första stycket, arkivlagen (1990:782) samt de bestämmelser som meddelas med stöd av arkivlagen. Omhändertagande och återläm- nande av patientjournal 11 § Om det på sannolika skäl kan antas att patientjournaler inom enskild hälso- och sjuk- vård inte kommer att handhas enligt föreskrifterna i denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, får besluta att de skall tas om hand. 1 Senaste lydelse av förutvarande 14 § 1986:197. 2 Senaste lydelse 1990:785. 1991/92:104 Nuvarande lydelse får också be- sluta om omhändertagande av patientjournaler inom enskild hälso- och sjukvård, om den som ansvarar för hanteringen av journalerna ansöker om det och det finns ett påtagligt behov av att journalerna tas om hand. En omhändertagen patient- journal skall återlämnas, om det är möjligt och det inte finns skäl för omhändertagande enligt första stycket. Beslut i fråga om återlämnande meddelas av efter an- sökan av den som vid beslutet om omhändertagande ansvarade för hanteringen av journalen. 12 § Patientjournaler som skall tas om hand enligt 11 § skall förvaras avskilda hos arkivmyndigheten i det landsting eller, i fråga om kommuner som inte tillhör något landsting, den kommun där journalerna finns. skall i varje beslut om omhändertagande ange hos vilken arkivmyndighet jour- nalerna skall förvaras. Omhändertagna journalhand- lingar skall bevaras från det att de kom in till arkivmyndigheten. 13 § Ett beslut om omhänder- tagande av patientjournaler får verkställas även om det inte vunnit laga kraft, om inte något annat föreskrivits i be- slutet. skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut om om- händertagande av pati- entjournaler. 14 § beslut i fråga om omhändertagande eller återlämnande av patient- journaler får överklagas hos kammarrätten. (11 §) 15 § Om rätten att ta del av journalhandlingar inom den allmänna hälso- och sjukvården finns bestämmelser i tryckfrihets- förordningen och sekretesslagen (1980:100). En myndighet som har hand om en patientjournal upprättad 1991/92:104 Nuvarande lydelse inom enskild hälso- och sjukvård har, om uppgift ur journalen begärs för särskilt fall, samma skyldighet att lämna uppgiften som den haft som ansvarat för journalen före överlämnandet till myndigheten. Denna lag träder i kraft . 1991/92:104 2. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1, 2 och 6 §§ sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. 7 kap. 1 §1 Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering och åtgärder mot smittsamma sjukdomar samt i verksam- het som avser särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och därmed likställda. Sekretess enligt första stycket gäller också i sådan verk- samhet hos myndighet som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän eller enskild hälso- och sjukvård. Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av patientjournal inom enskild hälso-och sjukvård för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga för- hållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till hälso- och sjukvårds- personal om uppgiften behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i hög- st . En landstingskommunal eller myndighet som bedriver verksamhet som avses i första stycket får lämna uppgift till en annan sådan myndighet för forskning eller framställning av statistik eller för administration på verksamhetsområdet, om det inte kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Vidare får utan hinder av sekretessen uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lagen (1984:1140) om insemination, lagen (1988:1473) om undersökning beträffande HIV-smitta i brottmål och lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. 2 §2 Sekretessen enligt 1 § gäller inte 1. beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård, om beslutet angår frihetsberövande åtgärd, 1 Senaste lydelse 1991:1964 2 Senaste lydelse 1991:1964 1991/92:104 2. beslut enligt smittskyddslagen (1988:1472), om beslutet angår frihetsberövande åtgärd och avser annan sjukdom än som anges i 1.3 bilagan till nämnda lag, 3. anmälan och beslut i 3. anmälan och beslut i ärende om ansvar eller be- ärende om ansvar eller be- hörighet för personal inom hörighet för personal inom hälso- och sjukvården. hälso- och sjukvården, 4. beslut i fråga om om- händertagande eller åter- lämnande av patientjournal. 6 § Sekretess gäller inom hälso- Sekretess gäller inom hälso- och sjukvården samt inom och sjukvården och annan för anmälan verksamhet som avses i 1 § samt eller annan utsaga av enskild inom social-tjänsten för om någons hälsotillstånd eller anmälan eller annan utsaga av andra personliga förhållanden, enskild om någons häl- om det kan antas att fara upp- sotillstånd eller andra kommer för att den som har personliga förhållanden, om det gjort anmälan eller avgivit kan antas att fara uppkommer utsagan eller någon honom för att den som har gjort närstående utsätts för våld anmälan eller avgivit utsagan eller annat allvarligt men om eller någon honom närstående uppgiften röjs. utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Proposition om ändring i patientjournallagen (1985:562) m.m. 1 Inledning Patientjournallagen (1985:562) trädde i kraft . Den innehåller bl.a. bestämmelser om förande av patient- journal, hur en sådan journal skall hanteras och minsta tid den skall bevaras. Några särskilda regler om vad som ska hända med patientjournaler sedan exempelvis den som är ansvarig för hanteringen och bevarandet av dessa avlidit, finns dock inte i lagen. I allmänna läkarinstruktionen (1963:341) och allmänna tandläkarinstruktionen (1963:666) föreskrivs i stället att skall meddela bestämmelser om hur journaler hos en läkare respektive tandläkare som avlidit eller vars legitimation återkallats, skall behandlas. har utarbetat förslag till bestämmelser rörande behandlingen av patientjournaler efter avlidna läkare m.fl. Detta förslag överlämnades till journalutredningen (S 1980:3). I betänkandet Journalarkiv utanför den offentliga hälso- och sjukvården och tandvården (Ds S 1984:18), som överlämnades , föreslog utred- ningen att det i patientjournallagen skulle införas en be- stämmelse enligt vilken patientjournaler inom enskild hälso- och sjukvård skulle kunna tas om hand efter beslut av om vissa förutsättningar förelåg. Utredningen föreslog också en ändring i sekretesslagen (1980:100). En av utredningen gjord sammanfattning avbetänkandet och utredningens förslag till författningsändringar bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagorna 1 och 2. betänkande har remissbehandlats. Till protokollet bör som bilaga 3 fogas en förteckning över samtliga remissinstanser och en sammanställning av remissyttrandena. Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrande över lagförslag som upprättats inom med anledning av vad jag nu redogjort för. Dessa lagförslag var likalydande med 1991/92:104 dem jag nu lägger fram. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. 2 Patientjournaler efter avlidna läkare m.fl. och hittillsvarande behandling av sådana journaler I patientjournallagen anges att patientjournal skall föras vid vård, undersökning och behandling av patienter inom hälso- och sjukvård. Med patientjournal avses de anteckningar som görs och de handlingar som upprättas eller kommer in i samband med vården och som innehåller uppgifter om patientens hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden och om vårdåtgärder. En patientjournal omfattar sålunda i regel ett antal journal- handlingar som har betydelse för vården av patienten. En journalhandling behöver inte alltid vara en framställning i skrift. Den kan även bestå av en bild eller en upptagning som kan läsas, avlyssnas eller i övrigt uppfattas med tekniskt hjälpmedel. Som exempel på det senare kan nämnas dikta- fonupptagningar och röntgenfilm. Skyldig att föra patientjournal är främst sådan hälso- och sjukvårdspersonal som har legitimation eller särskilt förord- nande att utöva sitt yrke. Inom den enskilda hälso- och sjukvården gäller denna skyldighet också en person som arbetar som logoped, psykolog eller psykoterapeut och utan att ha legitimation för yrket biträder en legitimerad yrkesutövare. I patientjournallagen föreskrivs vidare att varje journalhandling skall hanteras och förvaras så att obehöriga inte får tillgång till den och att en journalhandling skall bevaras efter det att den sista uppgiften fördes in i handlingen. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, kan dock föreskriva att vissa journalhandingar skall bevaras . Så har också skett i förordningen (1986:203) om förlängd bevarandetid för vissa journalhandlingar inom hälso- och sjukvården. Det är enligt patientjournallagen den som fört in en uppgift i en patientjournal som ansvarar för uppgiften. Vem som har ansvaret för hanteringen och bevarande av patientjournalerna framgår däremot inte direkt av lagstiftningen. Ansvaret torde kunna delas av flera. Det är dock naturligt att den som driver verksamheten ytterst svarar för förvaringen av journalerna. Inom den enskilda hälso- och sjukvården kan det i många fall vara så att den läkare eller annan som behandlar patienten och som för patientjournalen också är den som driver verksamheten. Denne skall då bl.a. se till att journalen förvaras på det sätt som patientjournallagen föreskriver. Reglering saknas emellertid om vad som skall hända med journalen om denne person avlider eller på annat sätt avslutar verksamheten utan att någon annan har övertagit ansvaret för patientjournalerna. Detta kan leda till osäkerhet hos patienterna om deras journaler förvaras på ett tillfredsställande sätt. Det har också förekommit att 1991/92:104 patientjournaler återfunnits förvarade på vindar och andra olämpliga ställen. Det är vidare troligt att en del journaler förstörts då anhöriga till avlidna läkare m.fl. helt enkelt inte känt till kravet på viss tids bevarande. Emellertid förekommer, och har tidigare förekommit, att anhöriga till avlidna läkare m.fl. eller vårdgivare som avser att avsluta sin verksamhet, kontaktar myndigheterna med förfrågningar om hur de skall förfara med patientjournalerna. Fram till sköttes dessa frågor av länsläkarna eftersom dessa, enligt dåvarande lydelse av 6 § allmänna läkarinstruktionen, skulle bestämma hur det skulle förfaras med journalerna när en läkare avlidit och hans journaler inte övertagits av annan läkare. skulle meddela närmare anvisningar om detta, men några sådana meddelades aldrig. Motsvarande reglering för journaler efter avlidna tandläkare fanns i 6 § allmänna tandläkarinstruktionen. Praktiskt kunde det gå till så att en företrädare för ett dödsbo kontaktade länsläkaren varefter denne besökte mot- tagningen och gick igenom patientjournalerna samt tog över ansvaret för dem. Länsläkaren kunde också föreslå att jour- nalerna direkt skulle lämnas till länsläkarorganisationen, som ordnade med förvaringen av dessa. Länsläkaren var däremot sällan mer aktiv i den bemärkelsen att han t.ex. följde dödsannonser eller på annat sätt själv försökte inhämta information. Omhändertagna journaler som var äldre än förstördes normalt eftersom föreskriven kortaste tid för bevarande av läkar- och tandläkarjournaler då var från den sista anteckningen i journalen. Med hänsyn till det nära sambandet mellan länsläkarorganisationen och föll det sig naturligt att därefter överlämna journalerna till för förvaring. Några få länsläkarorganisationer fick i stället hjälp med förvaringen av något landsarkiv eller kommunalt arkiv eller av någon vårdcentral på orten. I samband med att länsläkarorganisationen avskaffades ändrades allmänna läkarinstruktionen och allmänna tand- läkarinstruktionen. Enligt den nya lydelsen skall, som tidigare anförts, meddela bestämmelser om hur journalerna hos en läkare respektive tandläkare som avlidit skall behandlas om dessa inte övertas av en annan läkare eller tandläkare. Motsvarande skall gälla journaler förda av läkare eller tandläkare vars legitimation återkallats. Några sådana bestämmelser har emellertid inte utfärdats. har länsstyrelserna fortsatt att ta emot vissa patientjournaler efter avlidna läkare och tandläkare. Detta har skett närmast mot bakgrund av att vissa tjänstemän inom länsläkarorganisationen fortsatt att som tidigare hjälpa i medicinska frågor. Efter har bl.a. hänvisat till närmaste landsarkiv. Det har också förekommit att journaler lämnats till ett landstingsarkiv och i något undantagsfall att journalerna arkiverats hos . 3 Omhändertagande av patientjournaler inom den enskilda hälso- och sjukvården samt återlämnande av omhändertagna journaler Mitt förslag: skall kunna besluta att patientjournaler, som tillhör yrkesutövare inom den enskilda hälso- och sjukvården, skall tas om hand. Sådant beslut skall kunna meddelas dels om det på sannolika skäl kan antas att journalerna annars inte skulle komma att handhas på det sätt som föreskrivs i patientjournallagen eller i föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen, dels efter ansökan av en person som ansvarar för journalerna om det finns ett påtagligt behov av att journalerna tas om hand. Jour- nalhandlingar, som blivit omhändertagna, skall efter ansökan lämnas tillbaka om det saknas skäl att anta annat än att journalerna kommer att handhas på före- skrivet sätt efter återlämnandet. Också i sådana frågor skall beslut fattas av . Utredningens förslag överensstämmer med mitt när det gäller omhändertagande i de situationer då det på sannolika skäl kan antas att journalerna inte skulle komma att handhas enligt lagstiftningen och i fråga om återlämnande. Remissinstanserna: De remissinstanser som har berört utredningens förslag om omhändertagande har ställt sig positiva. anför att det med hänsyn till patienternas trygghet är ytterst angeläget att denna fråga regleras. Frågan om återlämnande har endast berörts av några få remissinstanser. Kammarrätten i framhåller dock att uttryckliga föreskrifter bör ges om att det är som skall pröva frågan. Skälen för mitt förslag: Enligt patientjournallagen skall varje journalhandling hanteras och förvaras så att obehöriga inte får tillgång till den. Handlingarna skall bevaras i minst tre - eller i vissa fall tio - år. Jag har tidigare anfört är det inte alltid är den enskilde yrkesutövaren som ytterst är ansvarig för att föreskrifterna om hantering och bevarande av journalhandlingar följs. Är denne person anställd ligger detta ansvar i stället på arbetsgivaren, den som driver verksamheten. Som utredningen anfört får denne anses vara ägare till journalerna även om denna äganderätt är inskränkt på många sätt. Den som bedriver hälso- och sjukvård skall alltså ordna med bl.a. journalförvaring och därvid iaktta vad som krävs beträffande skyddsnivån och bevarandetiden. Det förhållandet att verksamheten ändrar inriktning eller helt läggs ner påverkar i princip inte detta förhållande. Någon påföljd finns emellertid inte angiven i patientjournallagen för den som bryter mot föreskrifterna i lagen. Däremot kan, enligt lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (till- synslagen), disciplinpåföljd åläggas den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vad 1991/92:104 som åligger honom i hans yrkesutövning om felet inte är ringa. Även den som när en disciplinpåföljd blir aktuell inte längre tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen kan åläggas disciplinansvar om det finns särskilda skäl. En yrkesutövare som är legitimerad kan i vissa fall också fråntas sin legitimation. Med hälso- och sjukvårdspersonal avses enligt sistnämnda lag bl.a. personal vid sjukhus eller andra inrättningar för vård av patienter om inrättningen drivs av det allmänna eller av enskilda med bidrag från det allmänna eller efter särskilt tillstånd samt den som i annat fall i egenskap av legitimerad yrkesutövare meddelar vård åt patienter eller tillhör personal som biträder en sådan yrkesutövare i vården. Dessa personer står i yrkesutövningen under tillsyn av . En läkare, tandläkare eller annan som förlorar sin legitimation upphör normalt att tillhöra hälso- och sjukvårdspersonalen och står då inte längre under tillsyn. Om en sådan person eller någon annan som inte tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skulle bryta mot föreskrifterna om hantering och bevarande av patientjournaler saknas därför möjlighet att ingripa enligt tillsynslagen. Endast om åsidosättandet av nämnda föreskrifter skulle innebära att personen i fråga också bryter mot föreskriven tystnadsplikt kan ingripande ske. Denne kan i så fall dömas enligt 20 kap 3 § för brott mot tystnadsplikt. Det finns alltså en "lucka" i lagstiftningen när det gäller förvaringen av patientjournaler. Då dessa journaler kan innehålla uppgifter av känslig karaktär är det framför allt från integritetssynpunkt av vikt att en reglering kommer till stånd. Journalhanteringen uppfattas inte heller så sällan som ett praktiskt problem när en privatpraktiserande yrkesutövare läg- ger ner sin verksamhet utan att överlåta sin praktik till någon kollega som övertar hanteringen och ansvaret för patientjournalerna. Den vanligaste orsaken till att frågan om den fortsatta hanteringen av journalhandlingar väcks är att den som ansvarat för hanteringen avlidit. Ett ofta framfört argument är att dödsbodelägarna saknar både kompetens och möjligheter att ta hand om materialet under den föreskrivna arkiveringstiden. Om dödsboet inte får hjälp utifrån kan alternativet bli att journalerna helt enkelt läggs undan eller kastas bort, vilket kan komma att verkställas utan några garantier beträffande säker destruktion m.m. Enligt vad stadsarkivet i anfört i ett yttrande som bifogat sitt remisssvar är det också arkivmyndigheternas erfarenhet att det vid återkommande tillfällen hänt att enskilda läkares arkiv påträffats på vindar och i garage. Samma problem kan uppkomma t.ex. när tillståndet för ett enskilt vårdhem återkallas med omedelbar verkan eller när en enskild verksamhet läggs ner abrupt av andra skäl, som när en enhet för företagshälsovård stängs på grund av företagets Även med hänsyn härtill bör en reglering komma till stånd som i största möjliga utsträckning säkrar att patientjournaler förvaras på ett tillfredsställande sätt. 1991/92:104 Denna reglering bör, med hänsyn till syftet med den, innebära att journalerna kan omhändertas för förvaring. Förvaringen bör dock i möj-ligaste mån följa de regler som gäller förvaringen hos den enskilde vårdgivaren. Jag ser frågan om ett säkert förvarande av journalerna närmast som en tillsynsfråga. Det bör därför vara en naturlig uppgift för såsom tillsynsmyndighet för hälso- och sjukvård att vid behov gripa in exempelvis när en verksamhet inom enskild hälso- och sjukvård upphör eller förändras på det sätt jag nämnt och, om det är sannolikt att patientjournalerna inte kommer att handhas på föreskrivet sätt, fatta beslut om omhändertagande av berörda journaler. Det bör därvid ligga närmast till hands att sådana beslut fattas av de olika regio- nala enheterna inom . Det bör även öppnas en möjlighet för att efter ansökan av den som ansvarar för hanteringen av patientjournaler, besluta att dessa skall tas om hand. Så bör exempelvis kunna ske om en enskild yrkesutövare avser att avbryta sin verksamhet i landet för en längre tids vistelse utomlands. Det bör dock betonas att ansvaret för bevarande m.m. i första hand åvilar den enskilde och att prövning om det är motiverat att besluta om omhändertagande av journalerna måste göras i varje särskilt fall. Journalhandlingar är ett betydelsefullt arbetsinstrument inom hälso- och sjukvården.