prop · GF03140 · 1992-01-01 00:00:00 — tilldelas ett kapital som därefter omvandlas till aktier i det eller de aktiebolag som driver radio- och TV-verksamheten. Stiftelsen utser styrelse för bolaget Verksamheten finansieras över statsbudgeten eller via mottagaravgifter som fastställs av . Verksamhetens riktlinjer som anges i riksdagsbeslut bör vara mindre har i en egen skrivelse anfört att förbundet inte har för avsikt att frånträda sitt aktieägarskap i Om inte näringslivet längre vill medverka skulle t.ex. kulturföretag och andra intressen kunna överta aktierna. Förbundet anser att ägarinflytandet skall vara reellt på Förbundet tar avstånd från stiftelseformen som i praktiken är en helt oreglerad verksamhetsform och inte ger den erforderliga stabiliteten för ett producerande företag. I rapporten i hela landet (DsU 1989:36) behandlas Radio-företagens betydelse för att sprida ett kulturutbud över landet. Frågor om radiering och televisering av teater- och operaföreställningar tas upp. Rapporten har remissbehandlats. En sammanställning av remissvaren återfinns i prop. 1989/90:100 bil. 10, s. 526 ff. Rapporten kultuvre - S me kultuvra - Samisk kultur (DsU 1989:38) behandlar bl.a. sameprogramverksamhet inom Radio-företagen. I denna föreslås att frågan om vidgat utrymme för samiska sändningar tas upp inför den nya avtalsperioden för Radio-företagen. Rapporten har remissbehandlats. En sammanställning av remissvaren återfinns i prop. 1989/90:100 bil. 10, s. 543 ff. har erhållit skrivelserna från Radio-företagen för kännedom och anför med anledning av dessa att det kan vara rimligt att ärenden om intrång i den enskildes privatliv inte prövas i sak om de berörda motsätter sig en sådan prövning. Vidare kommenteras bestämmelserna om genmäle och beriktigande samt god underhållning. ifrågasätter en förkortning av den tid inom vilken anmälan m.m. skall ha gjorts för att radionämnden skall vara skyldig att pröva ett ärende. anför i en skrivelse att har ett alltför litet utbud av program på teckenspråk. En målsättning borde vara att döva skall få dagliga nyheter på teckenspråk. , Ungdomar och Vuxna (FUB) anger i en skrivelse att (moderbolaget) skall prioritera program som riktar sig till bl.a. utvecklingsstörda tittare respektive lyssnare. i kräver i en skrivelse att text-TV bör göras tillgänglig för synskadade. betonar i en skrivelse Utbildningsradions betydelsefulla roll. hemställer i en skrivelse om att regeringen uttrycker krav på handikappanpassning i Radio-koncernens verksamhet. redovisar i en skrivelse erfarenheter från en konferens om ansvar inom lämnar i en skrivelse förslag om hur det samiska språket och den samiska kulturen skall kunna stärkas i radio och TV. Föreningen av Populärmusik (SKAP) anför i en skrivelse att musikutbudet i radio och television inte tar hänsyn till allmänhetens önskemål vad gäller svensk musik. I Svenska skrivelse redovisas ett brev från Nordiskt Solistråd med protester mot nedskärningar av antalet musikstudioproduktioner i de nordiska länderna. anser i en skrivelse att inte tar tillräckligt ansvar för folkbildningen och att Utbildningsradion även i fortsättningen skall vara fristående. Ett antal privatpersoner har även inkommit med skrivelser i denna fråga. Konstnärliga och () anför i en skrivelse att bör få en långsiktig tryggad finansiering via tillräckligt höga licenser. Public service-TV bör få preciserade mål och uppdrag, och den kulturella mångfalden bör öka. framhåller i en skrivelse att public service-uppdrag bör stärkas samt betonar vikten av ett resurstillskott till Förbundet tar i en skrivelse starkt avstånd från nedskärningarna inom . föreslår i en skrivelse att det i inrättas en egen finskspråkig radiokanal. Länsstyrelserna i , , och har i en skrivelse framfört önskemål om en klyvning av det regionala nyhetsprogrammet Vidare har skrivelser inkommit från ett antal privatpersoner. 9.4 Utredning om ett nytt bolag för rundradiosändningar 9.4.1 Bakgrund I proposition 1990/91:149 om radio- och TV-frågor (s. 182-186) redovisades för information att en utredning skulle tillkallas för att inför den kommande propositionen om nya avtal för förbereda en omorganisation av verksamheten med programutsändning och programinsamling för Radio-företagen och det nya reklam-TV-företaget. En förutsättning skulle vara att verksamheten, som drivs av sektorn Rundradio inom Radio, skall drivas av staten i en organisation som är avgränsad från . anförde inga erinringar mot dessa förutsättningar (KU39, rskr. Bakgrunden var regeringens planer på en förändrad associationsform för (jfr proposition 1990/91:87 om näringspolitik för tillväxt). Tillkomsten av ett programföretag utanför innebär vidare att de ekonomiska relationerna mellan programföretagen och sändarnätet måste förändras. Den nuvarande modellen med finansiering genom medelsanvisning från rundradiokontot eller via statsanslag direkt till kan inte tillämpas när ytterligare ett företag skall utnyttja anläggningarna. föredragande statsrådet bör varje programföretag i stället erlägga en hyra som motsvarar de utnyttjade tjänsterna. Regeringen beslutade om direktiv (dir. 1991:66) för en särskild utredare med uppgift att utarbeta förslag till hur det nya bolaget eller den nya organisationen skall avskiljas från och vilka grundläggande villkor som bör gälla för 9.4.2 Utredarens förslag och remissynpunkter Den särskilda utredaren, direktören , överlämnade sitt betänkande (SOU 1992:10) Ett nytt bolag för I rapporten föreslår utredaren bl.a. att staten bildar ett aktiebolag och att bolaget börjar sin verksamhet . Utredarens sammanfattning av betänkandet återfinns i bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats av utredaren. Samtliga yttranden finns återgivna i betänkandet. En sammanställning av remissinstansernas synpunkter finns i bilaga 3. För att underlätta en bolagsbildning har regeringen beslutat om direktiv (dir. 1992:14) för en organisationskommitté med uppgift att inleda nödvändiga förberedelser inför bildandet av ett nytt statligt aktiebolag med huvudmannaskap för rundradionätet. I kommitténs uppdrag finns ett förbehåll för kommande beslut med anledning av regeringens förslag i denna fråga. 10.1 Allmänna förutsättningar Bestämmelserna om Radio-koncernens programverksamhet återfinns i flera författningar, främst radiolagen (1966:755). betydelse i sammanhanget är också lagen (1989:41) och förordningen (1989:46) om TV-avgift samt förordningen (1988:339) med instruktion för radionämnden. Vidare finns avtal som slutits med staten rörande programverksamhetens innehåll och organisation. Avtalens löptid har rört sig mellan sex och . Avtalen har sammanfattat riksdagsbesluten inför den nya avtalsperioden. läggas beslut i vissa frågor under avtalsperiodernas gång. Nuvarande riktlinjer för Radio-företagens verksamhet går tillbaka på beslut 1978 (prop. 1977/78:91, KrU24, 337) och i vissa avseenden (prop. 1966:136, SU 1966:163). Besluten kompletterades (prop. 1985/86:99, KrU21, rskr. 343) samt i vissa avseenden även 1988/89:18, KrU9, rskr. Slutligen skall nämnas beslut (prop. 1990/91:149, KU39, rskr. I anslutning till prop. 1990/91:149 anförde min företrädare, dåvarande departementschefen för , att han ansåg att verksamheten under en ny avtalsperiod bör handhas av tre programbolag; ett för TV, ett för radio och ett för och bör föras samman till ett ljudradioföretag. Mina förslag utgår också från detta. Jag använder i fortsättningen benämningen på detta bolag. Eftersom någon formell koncernbildning inte längre blir aktuell med mitt förslag kommer jag att använda benämningen public service-företagen när jag avser programföretagen , och Utbildningsradio med tillhörande verksamheter. 0.2 Utgångspunkter för och sammanfattning av mina förslag I detta inledande avsnitt vill jag mot bakgrund av medieutvecklingen ange vilket uppdrag public service-företagen bör ha under kommande avtalsperiod. Jag anger också översiktligt vilka spelregler som bör gälla för dessa företag. Jag kommer särskilt att behandla rollfördelningen mellan de tre aktörerna riksdag/regering, styrelser/företagsledningar och programansvariga. Under de tre första decennierna efter det att reguljära radiosändningar inletts av Radiotjänst förfogade public service-företaget över endast en radiokanal. fick vi en andra programkanal i radio, och började försöksvisa TV-sändningar. utvecklingen gått i allt snabbare takt; utvecklades en tredje radiokanal och TV-verksamheten konsoliderades. TV-kanal byggas ut och etablerades lokalradion. Den avtalsperiod som löper mot sitt slut har inneburit stora förändringar. konkurrens om tittarnas intresse. Satellittekniken har inneburit att en rad internationella programkanaler blivit tillgängliga, däribland två som direkt vänder sig till en svensk publik med reklamfinansierade program och två kanaler som erbjuder svensktextade betal-TV-tjänster. kan inemot hälften av de svenska hushållen ta emot sådana program genom att vara anslutna Ytterligare några hundra tusen hushåll kan ta emot satellitsändningar efter att ha skaffat privata paraboler. Kabelnäten medger även utsändning av lokalt producerade program. Denna programverksamhet har fått en begränsad omfattning, bl.a. beroende på att det först vid det senaste årsskiftet, efter förslag från regeringen , blev möjligt att Den nuvarande regeringen har också gett koncession för att starta en reklamfinansierad tredje TV-kanal i marknätet (). Reguljära sändningar har inletts och sändningsverksamheten kommer att byggas ut så att den blir rikstäckande. Programföretaget har gjort åtaganden som innebär att programutbudet blir relativt ambitiöst och att det produceras på olika håll inom landet. Radioområdet har också förändrats. Närradion har utvecklats så att föreningslivet fått en effektiv kanal att nå ut till allmänheten. Inom närradions ram har också en piratverksamhet med reklamfinansierad radio etablerats. Jag har för avsikt att återkomma till regeringen med förslag om en särskild proposition med regler och villkor för en lokal, reklamfinansierad radio (privatradio). Sådana sändningar, som redan mött stort intresse, bör kunna starta . Det finns ingenting som tyder på att förändringstakten inom radio- och TV-området kommer att dämpas. Satellit- och kabelutvecklingen kommer att fortsätta. Ett fjärde TV-nät står till buds när Förutsättningarna för markdistribution av radio och TV kommer att förändras radikalt - såväl kvantitativt som kvalitativt - när utnyttjandet av frekvensutrymmet övergår från analog till digital metod. Den anförda utvecklingen har gett publiken större valmöjligheter. Den har också medgett en större mångfald, bl.a. i Konkurrensen har vitaliserat verksamheten inom . Det är regeringens strävan att underlätta utvecklingen av olika initiativ för att öka publikens valmöjligheter. Det är emellertid svårt att närmare ange hur snabb utvecklingen kommer att bli. Allmänhetens reaktioner, reklammarknadens utveckling och den internationella teknikutvecklingen kan inte förutskickas . Eftersom public service-företagens förutsättningar och statens uppdrag till dessa företag är beroende av den allmänna medieutvecklingen förordar jag att den kommande avtalsperioden bör bli kortare än vad avtalstiden har varit. Mitt förslag är att de nya avtalen sträcker sig över fyra år och startar för att upphöra . Jag övergår nu till att behandla uppdraget för public Jag vill inledningsvis erinra om att dessa företag i huvudsak finansieras med TV-avgifter. Dessa avgifter kan betraktas som en skatt på innehav av TV-apparater. Allmänhetens intresse av att betala avgiften är beroende av det programutbud public service-företagen erbjuder i förhållande till det utbud som erbjuds på annat sätt. Om detta senare utbud är rikt och lättillgängligt kan man räkna med att allmänhetens benägenhet att betala en avgift för ett ytterligare utbud är begränsad. Om det privata utbudet i stället är begränsat och ensidigt och reklaminslagen uppfattas som störande eller priset är högt, kan public service-företagen, under förutsättning att de erbjuder ett mångfasetterat utbud av hög kvalitet, förvänta sig en större förståelse från allmänheten för skyldigheten att betala avgift. Som jag har anfört är det svårt att förutse hur redan etablerade privata företag kan utvecklas och ännu svårare att sia om utvecklingen för programtjänster som ännu inte har kommit igång. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att jag föreslagit en fyraårig avtalsperiod bör public service-företagen ges ett uppdrag som i huvudsak är oförändrat i förhållande till det uppdrag som gällt under den senaste avtalsperioden. Jag vill i detta sammanhang ta upp frågan om hur public service-företagen bör förhålla sig till konkurrensen med de privata företagen. Många företag som finansierar sin verksamhet med reklam eller tittares och lyssnares direkta betalningsvilja kan - framför allt i ett inledande skede - tvingas anpassa sitt programutbud till breda Public service-företagen har inte detta tvång. I stället bör public service-företagen, inom ramen för sitt uppdrag att tillgodose alla publikgrupper med ett mångsidigt programutbud, eftersträva en hög kvalitet i detta utbud. Jag vill också betona vikten av att även programbehoven från mindre publikgrupper tillgodoses då de flesta har möjlighet att titta och De frekvensmässiga förutsättningarna för public service-företagen bör vara i huvudsak oförändrade. Ett public service-utbud med två TV-kanaler och fyra radiokanaler är rimligt. Övriga tillgängliga frekvenser bör förbehållas andra intressenter på radio- och TV-området. Finansieringen av public service-verksamheten bör liksom i huvudsak ske via TV-avgiftsmedel. TV-avgiftens storlek bör bestämmas av och intäkterna från denna uppbörd bör Till detta konto förs också intäkter från koncessionsavgifter. Programföretagen skall inte få finansiera sin verksamhet med Den möjlighet till sponsorsfinansiering som har, bör utvidgas till att gälla också radioföretaget. Jag föreslår mot bakgrunden av vunna erfarenheter vissa preciseringar i reglerna för sponsorsverksamheten. Jag övergår nu till frågan om medelstilldelningens storlek . I förra årets riksdagsbeslut rörande Radio-verksamheten beslöts att verksamheten för innevarande kalenderår skulle erhålla 150 milj.kr. Under den nya avtalsperioden borde enligt vad dåvarande departementschefen anförde i propositionen 1990/91:149 verksamheten tillföras ytterligare 150 milj.kr. under vardera av de inledande tre åren. angav han som sin uppfattning att koncernen borde åläggas ett rationaliseringskrav om 200 milj.kr. 1994 med vardera 100 milj.kr. Slutligen förordades att medelstilldelningen liksom nu bör vara värdesäkrad med ett index. Jag förordar att dessa förutsättningar för medelstilldelningen skall gälla för den nya avtalsperioden och att medlen fördelas mellan programföretagen enligt den särskilda schablon som jag redovisar i ett kommande avsnitt. Programföretagen tillförsäkras på detta sätt en generös och jämfört med andra medieföretag säker medelstilldelning. med de övriga förslag som jag redovisar bör detta medföra goda planeringsförutsättningar och en möjlighet att uppfylla högt ställda public service-krav. Inom ramen för det angivna uppdraget och de givna ekonomiska förutsättningarna bör verksamheten skötas effektivt och med ett publicistiskt och konstnärligt oberoende från olika maktcentra. är min strävan att programföretagen under den kommande avtalsperioden skall vara mer självständiga och oberoende än . Först vill jag emellertid behandla ägandet av public service-företagen. har tre ägargrupper: folkrörelserna (), pressen () och näringslivet (). I ett civilrättsligt avtal mellan aktieägarna finns regler om hembud. Dessa innebär att de som vill sälja sin aktiepost skall erbjuda posten till andra aktieägare i samma aktieägargrupp. Därmed upprätthålls proportionerna mellan ägargrupperna. Inom de två ägargrupperna pressen och näringslivet finns tveksamhet till att vara kvar som ägare. Den huvudsakliga motiveringen för inställningen är att man anser sig kunna hamna i en jävssituation då man redan uppträder eller kommer att uppträda som konkurrenter till public service-företagen på radio- och/eller TV-området. Även representanter för folkrörelsegruppen har av samma skäl lämnat sin ägarkrets. Den framtida medieutvecklingen torde innebära att ytterligare folkrörelser kommer i denna situation. Allt talar således för att det stabila ägande som har gällt för kan Med de hembudsregler som gäller skulle i extremfallet en enda aktieägare kunna inneha samtliga aktier i den egna ägargruppen. Mot denna bakgrund ser jag ingen möjlighet att ha kvar nuvarande modell för ägandet. Den fråga som då uppstår är vilka alternativ som är förenliga med ett långtgående redaktionellt och konstnärligt oberoende. I den allmänna debatten har framförts att public service-företagens oberoende av statsmakterna skulle säkerställas genom att verksamheten organiserades som en stiftelse. övervägt möjligheten att använda stiftelseformen, men kommit fram till att detta inte är en lämplig lösning. Skälet är framför allt osäkerheten om vad som kommer att gälla Stiftelseformen är oklar och utnyttjas på olika sätt. bereds ett förslag till lagstiftning om stiftelser, som enligt planerna skall träda i kraft . Enligt vad jag erfarit kan de kommande reglerna komma att försvåra för att över huvud taget ompröva förutsättningarna för public service-verksamheten, om denna organiseras som en stiftelse. Jag har också övervägt möjligheten att programföretagen blir statliga aktiebolag och kommit fram till att detta under kommande avtalsperiod inte bör genomföras. Mot den nu anförda bakgrunden föreslår jag att de tre programföretagen liksom bör ägas av ett antal utomstående grupper, men att reglerna kring ägandet bör ändras. De grupper som bör vara aktuella är i första hand de som är ägare, dvs. folkrörelserna, näringslivet och pressen. En ny, fjärde grupp bör beredas tillfälle att bli ägare, nämligen en grupp bestående av konstnärliga och vetenskapliga akademier samt oberoende kulturella sammanslutningar. Det bör ankomma på regeringen att i kontakter med nuvarande och tilltänkta ägare utröna intresset för ett ägaransvar för public Genom föreskrifter i bolagsordningarna bör anges att aktier som en ägare vill avyttra t.ex. om jäv kommer att uppstå, skall hembjudas Ett ägande i andra kommersiella radio- och TV-företag bör inte vara förenligt med ägande av public service-företag. Som jag har anfört är det för alla massmedieföretag av fundamental betydelse att de journalistiskt och konstnärligt verksamma har frihet i förhållande till ägarna och ekonomiskt ansvariga så att garantier ges för kritisk granskning, även mot intressen som ägaren företräder. Särskilt viktigt är detta givetvis om staten är ekonomisk bidragsgivare och delägare. Ägarmakten och den ekonomiska makten bör kringgärdas med sådana regler att ett otillbörligt inflytande inte kan förekomma. Jag skall i det följande uppehålla mig vid ansvarsfördelningen mellan riksdag/regering, styrelser/företagsledningar och Jag anser det vara viktigt att det etableras klarare gränslinjer mellan dessa aktörer och jag föreslår följande ordning. - Riksdag/regering bör ange allmänna förutsättningar för public service-verksamhetens uppdrag, organisation och finansiering. Dessa förutsättningar, liksom medelstilldelningen, bör anges för hela avtalsperioden. Riktlinjerna binds i avtal mellan staten och Reglerna för utseende av styrelserna återkommer jag till. - Styrelserna/företagsledningarna bör inom ramen för aktiebolagslagen, radiolagen och tilldelade medel se till att de uppdrag som enligt avtalet åvilar företaget verkställs och att detta sker med god hushållning. - De programansvariga bör, som , utan inblandning från såväl riksdag/regering som styrelser/företagsledningar ansvara för de enskilda programmen. Styrelsen har dock det slutliga ansvaret för att programverksamheten står i överensstämmelse med det avtal respektive bolag tecknat med staten. Jag övergår nu till frågan om hur styrelserna skall utses. Styrelserna för moderbolag och programbolag utses på ett likartat sätt, så att regeringen utser ordförande och sex ledamöter medan ägarna utser fem ledamöter. Respektive verkställande direktör är självskriven ledamot. Personalrepresentanterna utser två ledamöter och två suppleanter består alltså av sammanlagt femton ordinarie ledamöter. Regeringen har enligt en etablerad sed vänt sig till de större partierna i för nominering av ledamöter. Partierna har låtit sina riksdagsgrupper eller presidier utse ledamöter. De utsedda har oftast hämtats från respektive riksdagsgrupp. I en kommande avtalsperiod bör styrelserna - en för varje programbolag - vara mindre än . bör bestå av nio personer varav tre är självskrivna: den verkställande direktören och två personalrepresentanter (för vilka det enligt lag skall finnas två suppleanter). Vidare utser regeringen fyra ledamöter, inklusive ordföranden. Dessa ledamöter bör hämtas från olika sektorer av det svenska samhället, ha stor integritet och sammantaget representera den kunskap och erfarenhet som är relevant för verksamheten. Regeringen bör inför utseendet av ledamöterna samråda med ledarna för samtliga i representerade partier. Återstående två styrelseledamöter utses av respektive bolagsstämma, dvs. Jag förutsätter att bolagsstämmorna vid sina val av ledamöter utgår från samma integritetskriterier m.m. som jag har anfört bör gälla vid regeringens val av styrelseledamöter. Den nu föreslagna ordningen för ansvarsfördelning och utseende av ledamöter bör innebära ett hinder för otillbörlig styrning och en garanti för självständighet i programverksamheten. Förutsättningen att riksdag/regering i avtal anger sina riktlinjer för avtalsperioden innebär en minskning av risken för otillbörlig påverkan. Samrådsförfarandet mellan partiledarna vid utseendet av styrelseledamöter liksom erfarenheten att allmänheten och massmedierna kommer att visa denna fråga stort intresse bör också minska risken. Ägarnas roll understryker ytterligare den breda förankring och det oberoende som bör prägla ledningen av public Den föreslagna ordningen är ett steg på vägen mot större oberoende för public service-företagen. Inför den avtalsperiod som skall inledas bör oberoendet stärkas ytterligare. Mot bakgrund av den lagstiftning som då gäller för stiftelser bör stiftelseformen kunna prövas på nytt. Även andra lösningar bör undersökas. Det är viktigt att allmänheten får möjlighet att följa public service-företagens verksamhet och lämna synpunkter på den. Ett särskilt publikråd bör därför inrättas. Rådet bör innehålla representanter för olika tittar- och lyssnargrupper. Det kan t.ex. röra sig om folkrörelser samt även TV-tittare och radiolyssnare som utses på personliga meriter. Företrädare för funktionshindrade, invandrare samt språkliga och etniska minoriteter bör också beredas bör ha tillgång till ett från public service-företagen fristående sekretariat. Public service-verksamhetens organisation har länge varit föremål för kontroverser, bland de politiskt ansvariga i och inom berörda företag. Ursprungligen utgjorde ett samlat aktiebolag. lokalradion introducerades samlades denna verksamhet i ett aktiebolag som fick ställning som dotterbolag. Som en konsekvens av detta blev övriga programföretag - , Riksradion och Utbildningsradion - också dotterbolag under den avtalsperiod som därefter följde. blev därvid moderbolag i . Relationen mellan dotterbolagen och framför allt relationen mellan moderbolaget och dotterbolagen har varit oklar och föremål för interna tvister som negativt har påverkat verksamheten. Dessa oklarheter och motsättningar har sin bakgrund i att riksdag/regering vid bestämningen av relationen mellan moderbolag och dotterbolag, med hänsyn till programbolagens behov av bl.a. programmässig självständighet, gjorde avsteg från de spelregler som normalt gäller inom en koncern. Förra årets riksdagsbeslut innebar en förändring i dessa spelregler i så måtto att moderbolagets betydelse minskade.