prop · GG0360 · 1992-12-31 00:00:00 — Begreppet omfattar också bl.a. deponering,permanent lagring, utsläpp av fast avfall i vattendrag samt förbränning. Ettmotsvarande producentansvar för kostnaderna för avfallshanteringen har ännuinle införts i den svenska lagstiftningen. I miljöav-giftsulredningensbetänkande (SOU 1990:59) Sätt värde på miljön! föreslogs en avfallsavgift. Ettförslag till en avgift är föremål för särskild beredning inomregeringskansliet. En särskild arbetsgrupp skall klarlägga effekterna av enavfallsskatt och pröva dess lämplighet som kostnadseffektivt sfyrmedel.Avsiklen är att regeringen skall ta ställning till eventuella förslag . För all skall kunna fullgöra åtagandet mot EGtorde dock krävas att det nyssnämnda beredningsarbetet resulterar i enutvidgning av producenternas ekonomiska ansvar för avfallet utöver vad somföljer av den redan gällande svenska lagstiftningen. Medlemsstaternas lagstifining med anledning av direktivetskall sättas i kraft . Dä skall kommissionen ha upprättat enspecificerad . lista över de avfallsslag som omfattas av direktivet. När dennalista har upprättats kan det finnas anledning att ånyo överväga ändringar iden svenska lagstifiningen pä området. Del kan tilläggas att den tidigare nämnda beredningen inomregeringskansliet omfattar inte bara en avfallsavgift utan även andra styrmedelför avfallshanteringen. Den tidigare (avsnitt 3.2) föreslagna bestämmelsen attEG-direktiv skall beaktas vid prövningen enligt miljöskyddslagen kan komma attomfatta även detla direktiv. Nägon svensk lagstifining som särskilt reglerarslamhantering finns inte. Miljöskyddslagen är dock lillämplig på användning avmark, byggnad eller anläggning på säll som (eljest) kan medföra förorening avmark, av vattendrag, sjö eller annal vattenområde eller av grundvatten. I förordningen (1979:426) om skötsel av jordbruksmarkregleras bl.a. under vilken tidpunkt pä året som stallgödsel och andraorganiska gödselmedel inle fär spridas. Reglerna grundar sig på eltbemyndigande i 6 b § lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark omföreskrifter om försiktighetsmått för gödselhanteringen. Bemyndigandet avserinte i första hand slamhantering. 1987/88:128 s 46 ff). Naturvårdsverketsgällande allmänna råd (90:13) anger följande gränsvärden för metaller i slamför jordbruksanvändning och för grönytor (mg/kg torrsubstans): Prop.1992/93:60 Bilaga 1 Vid enjämförelse med EG:s direktiv framgår att riktlinjerförutsätter befydligt lägre tungmelallhalter än direktivet. har i uppdrag att senast till den 1juli 1992 redovisa regeringen förslag till ätgärder i fråga om slamhanteringen. Förslaget skall innehålla program för stegvis aweckling avinnehållet i slam av stabila organiska miljöskadliga ämnen samt åtgärdsprogramvad avser slam från kommunala reningsverk. 1 uppdraget ingår inte att utformalagförslag eller att ta hänsyn till EG-reglerna. För att uppfylla åtaganden enligt börden svenska lagstiftningen åtminstone innehålla regler om högsta tungmetallhalti det slam som används för jordbruksändamäl. Sådana föreskrifter bör utfärdasav regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Föreskrifterna bör angetungmetallhalter som motsvarar de gränsvärden som anges i Naturvärdsverketsallmänna räd. I direktivet anges inte hur stor den ärliga slammängdenfär vara. Det får ankomma på regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer att meddela föreskrifter om detta. I lagstiftningen skall finnas bestämmelser om att slaminte får användas på betesmark eller på mark där foder produceras inom en visstid, lägst före användningen eller skörd. Slam skall inte heller fäanvändas pä mark med odlingar av frukt och grönsaker utom fruktträd. Vidareskall det vara förbjudet att använda slam på mark avsedd för odling av sädanfrukt och sädana grönsaker som normalt är i direkt kontakt med jorden och normaltkonsumeras råa, före skörden samt under skörden. För att upprätthälla ambitionerna i Naturvårdsverketsriktlinjer bör de svenska bestämmelserna vara skarpare än EG:s regler.Slamhantering bör därför inte fä förekomma före användningen avmarken eller skörden av grödan. Med hänsyn till de övriga bestämmelserna i direktivet börStatens naturvärdsverk bemyndigas att meddela föreskrifter omförsiktighetsmått som skall gälla vid slamhantering. Bestämmelserna bör tas in i miljöskyddslagen. I den lagenfinns redan tillsynsbestämmelser som behövs med hänsyn till bestämmelserna idirektivet om uppgiftsskyldighet m.m. Det bör tilläggas att direktivet, i bilaga 1 A och 1 C,anger andra metoder än den ovan föreslagna för reglering avtungmetallinnehållet i slammet. Gränsvärden enligt bilaga 1 B framstår dock somden mest praktiska metoden i sammanhanget. De nu redovisade förslagen till lagstiftning beror päkraven enligt på EFTA-länderna att anpassa sin lagstiftning till deEG-direktiv som ingår i avtalet. Skulle den tidigare nämnda rapporten frånStatens naturvårdsverk innehålla förslag som gör andra lagtekniska lösningarlämpligare. finns givetvis ingethinder mot detta, förutsatt att den valda regleringen över- Prop.1992/93:60 ensstämmer med . Försvenskt vidkommande kan konstateras att spillolja är en kemisk produkt ochräknas till kategorin oljeavfall. I rättsligt avseende är det alltså lagen(1985:426) om kemiska produkter och närmast förordningen (1985:841) ommiljöfarligt avfall som reglerar hanteringen av produkten. I den utsträckningdet är fråga om utsläpp till omgivningen av spillolja eller rester därav kanockså miljöskyddslagen (1969:387) vara aktuell att tillämpa. Direktiveninnefattar både generella och mer detaljartade regler till skydd för människorshälsa och miljön. De artiklar som är allmännt hållna täcks avbefintlig svensk lagstiftning. Även frågor om tillståndstvång ochuppgiftsskyldighet finns reglerade. Den mer detaljartade regleringen t.ex vadsom skall gälla i fråga om regenering av spillolja saknas dock i Sverigeliksom vad gäller de krav vid förbränning som framgår av artikel 8 i direktiv87/101/EEG jämfört med bilagan. Medhänsyn främst till att föreskrifterna i artikel 8 och den till artikeln knutnabilagan saknar motsvarande svensk reglering krävs en komplettering avbefintliga svenska föreskrifter. Ett lämpligt sätt att lösa frågan är att genomförordning närmare reglera frågor som rör hantering av spillolja. En sådanförordning bör med hänsyn till den hantering och övriga användning som det kanvara frågan om bygga på bemyndiganden i lagen om kemiska produkter. Redani dag innehåller 5 § lagen om kemiska produkter ett bemyndigande om attregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilda föreskrifterom försiktighetsmått. Detta bemyndigande torde vara tillräckligt för attreglera själva hanteringen av produkten. Som ett komplement till förordningenom miljöfarligt avfall bör för genomförande av direktivet utfärdas en särskildförordning om hantering av spillolja. För att närmare reglera vad som släpps uttill omgivningen, särskilt vid förbränning av spillolja i någon form, bördessutom miljöskyddslagen kompletteras med en särskild förbudsregel somhänvisar till gränsvärdet enligt EG:s direktiv. Därmed klargörs att förbudetäven gäller sådan verksamhet som omfattas av tillstånd enligtmiljöskyddslagen. Enförordning om hantering av spillolja kan utformas i nära anslutning tilldirektivet 87/101/EEG och alltså inledningsvis innehålla en definition av vadsom avses med spillolja. Därefter anges de försiktighetsmått och övriga åtgärdersom skall iakttas av den som befattar sig med spillolja på olika sätt.Särskilda regler om tillståndsgivning måste ocksä ingå i förordningen. I frågorom tillsyn och ansvar kan hänvisas till lagen om kemiska produkter. Förordningenom kemiska produkter och förordningen om miljöfarligt avfall bör hänvisasärskilt till förordningen om spillolja. 6 SPECIALMOTIVERING Prop. Bilaga 1 6.1 Lag om ändring i miljöskyddslagen Paragrafen, som är ny, ansluter till EG-direktivet(80/68/EEG) om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen idess lydelse enligt bilaga XX tillEES-avlalet. I artikel 1 i direktivet finns definitioner av grundvattenm.m. som bör beaktas vid tillämpningen av paragrafen. Första sfycket motsvarar direktivets lista över ämneneller grupper av ämnen som det är förbjudet att släppa ul direkt igrundvattnet. Med direkt tillförsel avses tillförsel av ämnena ulan infiltrationgenom markytan eller underliggande jordlager. Bemyndigandet i andra sfycket ger möjlighet tillbegränsningar av ämnen eller grupper av ämnen som avses i lista 2 i direktivet.Del kan vara bäde förbud eller begränsningar. Restriktionerna behöver inteanknytas till sådana föreskrifter om tillstånd som avses i 10 §miljöskyddslagen. Med hänsyn till EES-avlalet måste restriktionerna enligtparagrafen kunna inkräkta pä gällande tillstånd. framgår av förslagettill ändring i22§. Paragrafen utgör en transformering av direktivet86/278/EEG om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används ijordbruket. Artikel 2 i direktivet innehåller definitioner som ärrelevanta vid lillämpningen av den nya paragrafen. Med slam avses enligtdirektivet slam från reningsverk som behandlar avloppsvatten från hushåll ellertätorter eller från andra reningsverk som behandlar avloppsvatten med liknandesammansättning. Med slam avses också slam frän flerkammarbrunnar och andra liknandeanläggningar för rening av avloppsvatten samt slam från andra avloppsreningsverkän de nämnda. Enligt/öry/fl sfycket, som motsvarar artikel 7 idirektivet, får slam inte användas för vissa ändamål - pä växande grödor underväxtsäsongen. Slammet måste vara nedplöjt i jorden före sådd. Enligt andra sfycket får regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer meddela föreskrifter om högsta tillåtna tungmetallhalti slam som används för jordbruksändamål. Som framgår av avsnitt 5 bör dessaföreskrifter motsvara de gränsvärden som anges i allmännaråd (90:13). Enligt artikel 1 i direktivet är syftet med EG:sbestämmelser att reglera användningen av avloppsslam i jordbruket på ett sådantsätt att skadliga effekter på mark, vegetation, djur och människor hindrassamtidigt som en riktig användning av sädant avloppsslam uppmuntras. För attSverige skall nä upp till detta syfte innehåller andra sfycket också ettbemyndigande alt meddela föreskrifter om försiktighetsmått som skall iakttasvid slamhantering. Föreskrifterna om försiktighetsmått kan bl.a. avsehänsynstagande till befintligatungmetallhalter i marken. Som ett försiktighetsmått kan också Prop.1992/93:60 föreskrivasatt måste gå mellan nedplöjning av slam och sådd av grö- Bilaga 1 Paragrafen,som är ny, ansluter till EG:s direktiv /439/EEG, ändrat genom direktiv87/101/EEG, om omhändertagande av spilloljor. Enligt paragrafen får degränsvärden, som anges i bilagan till EG:s direktiv /101/EEG, inte överskridasvid förbränning av spillolja i en anläggning med en tillförd värmeeffekt av 3MW eller mer. Bestämmelsen avser direktivet i dess lydelse enligt bilaga XX tillEES-avtalet. Spillolja, förbränning, m.m. definieras i artikel 1 i direktivet.Eftersom det rör sig om ett minimidirektiv påverkar de nya reglerna intesträngare utsläppsregler som har fastställts som villkor i tillstånd som harmeddelats med stöd av föreskrifter enligt 10 §. Andrasfycket i paragrafen är nytt. Nären myndighet - eller länssfyrelsen - lämnartillstånd till en miljöfarlig verksamhet, skall myndigheten alltid beakta deutsläppsvärden som kan vara relevanta enligt de EG-direktiv som omfattas avEES-avtalet. Ett utsläppsvillkor skall aldrig vara mindre strängt än EG:sjämförbara gränsvärde. Tredjesfycket motsvarar utan ändring paragrafens tidigare andra sfycke. Iparagrafen anges gränserna för verkningarna av ett tillståndsbeslut. I vissaavseenden har det varit ofrånkomligt att denna rättssäkerhet för en tiUståndshavarehar jämkats på grund av . Det gäller i detta sammanhang för detförsta de nya bestämmelserna i 8 b och 8 d §§ med förbud mot utsläpp tillgrundvattnet av vissa farliga ämnen eller grupper av ämnen och gränsvärden vidförbränning av spillolja. Sådan slamhantering som avses i 8 c § omfattas inteav tillståndsplikt enligt miljöskyddslagen. Iparagrafen har införts en ny omprövningsgrund som ansluter till EG:s direktiv. Settur tillståndshavares synvinkel visar utredningen att EG:s gränsvärden - vilkasärskilt förekommer inom områdena vattenföroreningar och luftföroreningar - ärmindre stränga än de enligt miljöskyddslagen individuellt bestämdautsläppsvillkoren. För fullgörandet av är det dock - som föreskrivsi den nya omprövningsgrunden - nödvändigt att omprövning får ske om villkorenför en verksamhet innebär att gränsvärden som anges i ett EG-direktiv fåröverskridas. 29 § Prop. På grund av ändringen i 18 § har paragrafen ändratsredaktionellt. Paragrafen har ändrais med hänsyn till de nya förbuden ochbemyndigandena att meddela föreskrifter enligt 8 b - d §§. 6.2 Lag om ändring i hälsoskyddslagen 8a§ Paragrafen är ny. Genom EES-avlalel har att iaktta de gränsvärdensom anges i bilaga 1 till direktiv /779/EEG om gränsvärden och vägledandevärden för luftkvalitet avseende svaveldioxid och svävande partiklar. När detgäller bly framgår av artikel 2 i direktiv /884/EEG att gränsvärdet är 2mikrogram Pb/m-', uttryckt som årlig, genomsnittlig koncentration.Luftföroreningarna får inte heller överskrida det gränsvärde som anges i bilaga1 i direktivet 85/203/EEG om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid. har enligt åtagit sig alt ulföra sådanamätningar av luftföroreningar som avses i direktiven /779/EEG om gränsvärdenoch kvalitetsnormer för svaveldioxid och .sot, 82/884/EEG om gränsvärde för blyi luften samt 85/203/EEG om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid. Mätningarnasom föreskrivs i andra sfycket skall ha till avsikt alt utreda om luftkvaliteteni kommunen är tillfredsställande med hänsyn till de gränsvärden som avses iförsta sfycket. Enligt Iredje sfycket skall regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer meddela de föreskrifter som behövs om mätning och omredovisning av mätresultat. Detta innebär att de allmänna råd och riktlinjersom redan finns utgivna av naturvärdsverket fär en juridiskt bindande form. Medhänsyn till de erfarenheter som verket redan har på omrädet bör det ankomma pänaturvårdsverket att besluta om sädana föreskrifter som avses i tredje sfycket. 6.3 Lag om ändring i 4 kap. 1 § Enligt ett nytt andra sfycke skall kommunen för sädanaprojekt som redovi sas i översiktsplanen och som kan komma i konflikt med föreskrifter till skydd för människors hälsa och miljön som följer av internationella åtaganden, redovisa hur kommunen avser att uppfylla föreskrifterna. Be stämmelsen innebär alt det införs ett krav på att det i de aktuella fallenskall göras en sädan analys som visar att de aktuella föreskrifterna kan innehållas. Som exempel på internationella åtaganden som omfattas av den nya be stämmelsen kan nämnas de EG-direktiv om miljökvalitetsnormer avseende luftföroreningar 80/779/EEG, 82/884/EEG och 85/203/EEG som omfattas av . Det åligger enligt en ny bestämmelse, 8 a § hälsoskyddslagen, 105 kommunerna att mäta deluftföroreningar som omfattas av dessa direktiv. 1992/93:60 Härigenomfår kommunerna ett underlag för bedömningen av om en redo- Bilaga 1 visningenligt den nu aktuella bestämmelsen behöver ske. Avavsnitt 2 framgår att EG:s direktiv om miljökonsekvensbeskrivningar 85/337/EEGsaknar motsvarighet i svensk lagstiftning när det gäller anläggning avindustriområden, projekt för tätortsbebyggelse, skidliftar och kabinbanor,fritidsbyar, hotellkomplex samt permanenta tävlings- och testbanor för bilaroch motorcyklar. Avden anledningen införs genom ett nytt andra sfycke krav pä att miljökonsekvensbeskrivningarskall upprättas när detaljplaner skall upprättas för sådana ändamål. Eftersommiljökonsekvensbeskrivningar bör upprättas innan en detaljplan fått ettalltför konkret innehåll har programskedet gjorts obligatoriskt och miljökonsekvensbeskrivningeninförts som en del av programmet. Av den allmänna motiveringen framgår attarbetet med miljökonsekvensbeskrivningen bör följa hela planprocessen och attden obligatoriska miljökonsekvensbeskrivningen i programskedet således bör följasupp och ytterligare konkretiseras. Skyldigheten att upprätta miljökonsekvensbeskrivningargäller för projekt som kan antas medföra en befydande miljöpåverkan. Avdirektivet 85/337/EEG framgår vilka allmänna kriterier som bör gälla vidbedömningen av ett projekts miljöpåverkan. Iparagrafen har gjorts det tillägget att en miljökonsekvensbeskrivning som harupprättats som en grund för en detaljplan skall ingå i del underlag somredovisas vid samråd enligt 5 kap 20 §. Enligtett tillägg till första sfycket 3 skall planförslaget under utställningstidenåtföljas av en miljökonsekvensbeskrivning i de fall en sådan har upprättats. 6.4 Lag om ändring i lagen (1970:244) om allmännavatten-och avloppsanläggningar Paragrafen,som är ny, ansluter till EG:s direktiv /337/EEG rörande bedömning avmiljöeffekterna av vissa projekt. Nären ny allmän avloppsanläggning planeras skall enligt paragrafen göras enmiljökonsekvensbeskrivning. En korrekt tillämpning medför att en miljökonsekvensbeskrivningupprättas fidigt under planeringen. 6.5 Lagom ändring i lagen (1987:12) om hushållning med Prop. 1992/93:60 naturresurser m.m. la, 4 och 6 §§ Pågrund av EG:s direktiv /337/EEG rörande bedömning av miljöeffekter av vissaprojekt har i paragrafen föreskrivits om tillståndsprövning av järnvägsanläggningarför fjärrtrafik samt andra järnvägar som har en befydande miljöpåverkan. Medandra järnvägar som har en befydande miljöpåverkan avses enligt direktivetspårvägar, upphöjda eller underjordiska järnvägar, hängbanor eller liknandebanor av speciell fyp som endast eller i huvudsak används förpassagerartransport. EG-direktivet innehåller ingen definition av utttycketbefydande miljöpåverkan. Det finns inte heller några vägledande avgöranden avEG-domstolen. Detta innebär att det måste finnas ett sådant uttymme att intevarje anläggning som sker utan tillstånd från regeringen innebär enlagöverträdelse. Dels kan den som avser att inrätta en anläggning medgesundantag från tillståndskravet enligt ändringen i 4 §. Vidare innebär ändringeni 6 § att ringa överträdelser av 1 a § inte är straffbara. Enligtde föreslagna ikraftträdandebestämmelserna får regeringen föreskriva närlagändringarna skall träda i kraft. Bakgrunden är att en viss osäkerhet räderom när kommer att träda i kraft. Sammanställning av remissyttranden över Prop. departementspromemorian (Ds 1992:43) ochden Bilaga 2 svenska miljöskyddslagstiftningen Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts avJustitiekanslem, Riksåklagaren, , , , , , , meteorologiska ochhydrologiska institut. , ,, , , Arbelsmarknadssfyrelsen,Arbetarskyddsstyrelsen, , , geologiska undersökning.Affärsverket . ,, , , ,. , Stiftelsen ,hovrätt-Vattenöverdomstolen, , iUppsala, , Länssfyrelsen i , Länssfyrelsen iÖstergötlands län, Länssfyrelsen i , Länssfyrelsen i län. i län.Länsstyrelsen i , Länssfyrelsen i , , , kommun, , , kommun (miljökontoret). , ,, , , . , , , iSverige, Företagens Uppgiftslämnardelegation, Kraflsam, Kommittén (ME 1989:04)om översyn av miljöskyddslagstiftningen. , , Kemiska Industrikontor,Utredningen (Jo 1990:03) om utvärdering och översyn av skogspolitiken ochVallenfall AB. Något yttrande har inle inkommit frän remissinstansernaNaturskyddsföreningen, Svenska , , . , ,, Näringslivets byggnadsdelegation. , , och har inga erinringarmot promemorieförslaget. Generaltullsfyrelsen,Arbelsmarknadssfyrelsen, , Kammarkollegiet, Kemikalieinspektionen, Stiftelsen och Utredningen (Jo 1990:03) om utvärdering och översyn av skogspolitiken har i remissyttrandena inte lämnat nägra syn- 108 punkter pä promemorieförslaget. Föreningen och KemiskaIndustrikontor (Ke- Prop. 1992/93:60 mikontoret) har hänvisat till Industriförbunds remissyttrande. Beträffande främst den föreslagna tekniken medhänvisningar till olika EG-direktiv som förslaget till lag om ändring imiljöskyddslagen (1969:389) och förslaget till lag om ändring i hälsoskyddslagen(1982:1080) innehåller vill jag anföra följande författningstekniskasynpunkter. Den hänvisning till EG:s direktiv /68/EEG som gjorts iförslaget till normgivningsbemyndigande i 8 b § andra sfycket miljöskyddslagensynes ha utformats i överensstämmelse med vad departementschefen anfört i prop.1991/92:170, bil. 1, s. 187. För utnyttjandet av bemyndigandet synes det miginte nödvändigt att direktivet som sådant mäste införlivas med svensk rätt utanden föreslagna hänvisningen förefaller vara tillfyllest. En annan sak är att, isamband med att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer använderbemyndigandet, det fär övervägas att inkorporera eller transformeradirektivet. Införlivandet med svensk rätt av direktivet kommer därmed attkunna göras på lämplig konstitutionell nivå. Även bestämmelserna i 8 d, 18 och 24 §§ miljöskyddslagensamt i 8 a § hälsoskyddslagen innehåller hänvisningar till olika EG-direktiv.Åberopandet av dessa direktiv är emellertid av annat slag än i den tidigarenämnda paragrafen. Innehållet i dessa direktiv blir av direkt betydelse förrättstill-lämpningen bl.a. på straffrättens område. Genom de föreslagnahänvisningarna har dock direktivens innehåll i åberopade delar inteinförlivats med svensk rätt genom inkorporering eller transformering. Detförekonuner att man till vissa lagar och förordningar har lagt eninternationell överenskommelse i form av en bilaga och därmed genomförtinkorporeringen. Den tekniken är avsedd att kunna komma till användning ifräga om de till bakomliggande rättsakterna. Jag anser de gjordahänvisningarna i lagförslagen otillräckliga och förutsätter att direktivenfogas som bilaga till de här aktuella bestämmelserna och därigenom införlivasmed svensk rätt. I lagförslagen har inte nägon notapparat tagits med, jfrdock vad som sagts om notapparaten i anförd prop, bil. 1, avsnitt 16.5. Jag har inte någon invändning mot den lagtekniska metodsom har använts för att transformera de miljödirektiv som omfatts av EES-avtalettill svensk lagstiftning. Min genomgång av förslaget har dock huvudsakligen ägnatsfrägan om ansvarsbestämmelsernas utformning. Jag instämmer i vad som anförts ibifogade yttranden avgivna av överåklagarna vid åklagarmyndigheten i Stockholmoch regionåklagarmyndigheten i . (Vad överåklagaren i anförtutelämnas här.) i : Jag har inga invändningarmot den laglek-niska metod man tillämpat för att uppfylla åtagandena enligtEES-avtalet. Avnaturiiga skäl har jag i övrigt vid min genomgång av förslagen främst Prop.1992/93:60 ägnat uppmärksamhet ät utformningen av ansvarsbestämmelserna. Det är bl.a. av konstitutionella skäl viktigt att man vidutformningen av ansvarsregler gör klart för sig om en straffbestämmelse tarsikte pä brott mot en lagregel eller överträdelse av handlingsnormer av lägredignitet. De föreslagna ändringarna i 45 § miljöskyddslagen kan enligt minmening behöva förfydligas i dessa hänseenden. Saken kompliceras av att de nya materiellareglerna förekommer i tre olika former: direkt i lagen preciserade normer, ilagen genom hänvisning lill vissa EG-direktiv angivna normer, samt normer somutfärdas med stöd av bemyndigande i lagen. 45 § skulle enligt min mening vinnai tydlighet om man mera konsekvent i anslutning till den systemalik somföreslås i 8 b - 8 d §§ anger vilka brottsliga förfaranden som avses i deskilda punkterna i paragrafen. Del är enligt min mening ägnat att förvirraläsaren att exempelvis 8 b § och 8 c § anges i sin helhet i punkt 1 förstaledet (som väl egentligen bara kan syfta på paragrafernas första sfycken),medan 8 b § inte alls omnämns i tredje punkten (där väl 8 b § 2 st egentligenbör anges) och 8 c § äter anges där i sin helhet (i stället för 8 c § 2 st). Iförslaget upptas 8 d § både under punkt 1 och punkt 3. Om jag tolkatbestämmelsen i 8 d § rätt har den väl närmast karaktär av en sädan lagregel somman endast kan bryta direkt emot, dvs. den hör med den systematik som i övrigtanvänts i 45 § hemma under punkt 1 i paragrafen.