prop · GG0382 · 1992-12-31 00:00:00 — bl.a.sina finansieUa resurser bör ingå i uppbyggnaden av en verksamhet Prop.1992/93:82 för s.k. såddfinansiering är Industrifonden och Småföretagsfonden. ÖvergångentiU ny organisation kräver beslut av om deb ändrade riktlinjer förIndustrifondens verksamhet och organisation med åtföljande slutsats om ökatkapitalbehov, deb ändrade riktlinjer för Småföretagsfondens verksarahet ochbeslut ora dess aweckling raed åtföljande slutsats om att fondens kapital efterhand skaU återbetalas tUl staten, deb att det kapital som Småföretagsfondenåterför tiU staten skaU tillföras den nuvarande Industrifonden. Eftersorastiftelsema är självständiga juridiska personer erfordras deras medverkan igenomförandet av detta. Beträffande utvecklingsfondema bör en utredning tiUsättassom bl.a. bör överväga om och när fondemas kvarvarande finansieringsresurserbör föras över tiU stiftelsen, via staten. En sådan åtgärd skuUe medföra vissaförändringar i de avtal som staten har träffat raed fondemas regionalahuvudmän. Sistnämnda frågor behandlas i avsnirt 6. Småföretagsfondenbehandlades av statsraaktema senast med anledning av den tidigare nämnda proposifionenom en ny småföretagspoUtUc (prop. 1991/92:51 s. 25 ff). Fonden förvaltas avFöretagskapital AB enUgt ett avtal meUan detta bolag och staten. Fonden hade ibörjan av följande tiUgångar. Beloppen är ungefärUga (rakr). 1992/93:41) 760 Aktiemai riskkapitalbolagen fömtsätts säljas i samband med att den nya riskkapitalstmkturenbUdas Ofr- prop. 1992/93:41). Utökningenmed nyföretagarlån innebär att stiftelsen - även ora det sker inora ramen fören och samma juridiska person - komraer att bedriva två typer av verksamhet medolika inriktning. Det gäUer dels nyföretagarlån, dels sådan finansiering avutvecklingsprojekt som hittiUs har bedrivits av Industrifonden. Den förändradeverksamheten gör att Industrifondens namn bör ändras tiU Industri- och nyforetagarfonden. Stiftelsensbeslut bör i regel fattas centralt. Det gäUer såväl finansiering avproduktutveckling som nyföretagarlån. Bl.a. med tanke på koncentrationen påsmå och nya företag bör stiftelsen dock ges raöjUghet att lägga ut beslut ivissa låneärenden på regional nivå, genora att exempelvis inrätta ett eUerflera fiUalkontor med egna beslutsramar. Därmed införs i praktUcen en möjUghettiU flera beslutsorgan, vUket ökar mångfalden. UtveckUngsfondemaoch andra regionala organisationer bör kunna anUtas som beeredande organ,såvida stiftelsen finner det lämpUgt. De regionala organens medverkan iberedningsarbetet gäUer i första hand nyföretagarlånet, men exerapelvisutvecklingsfonder som har lämpUg korapetens kan anUtas för att bedöraa äventeknikprojekt. 1" 1992/93. Det ankoraraer påregeringen att besluta om den närmare orgamsationen Prop. 1992/93:82 avstödet till nyföretagande. Det kan därvid komma i fråga att såvida utvecklingsfondemaupphör med sin egen finansieringsverksamhet överlämna beslutsfattandet i vissaärenden tUl fondema. Även för utveckUngsfondema finns lagstöd för att fattabeslut i stödärenden (SFS 1978:19). nämnda promemorian föreslogs att utvecklingsfondema behåUer sina medel ochendast dessa bUdar bas för regionalt fattade beslut. Det skuUe dock raedförasvårigheter i vissa län att få tiUgång tiU kapital, medan det skuUe bU lättarei andra. har i ett betänkande (bet. 1991/92:92:NU20) våren1992 pekat pä den stora variationen i utnyttjandet av utvecklingsfondemasfinansieringsresurser. Centrala resurser och beslut leder däremot tiU attefterfrågan får bestämma fördelningen. De totala medlen kan därvid utnyttjasoptimalt. Dencentrala funktionen när det gäUer nyföretagarlån bör i huvudsak inriktas på attpröva ora kriteriema för att erhålla ett lån är uppfyUda. Vidare skaU en kontinuerUguppföljning av utfaUet av kreditgivningen ske. Stiftelsensavkastningsförmåga kommer att begränsas av den verksamhet som skaU bedrivas.Det avkastningskrav som bör stäUas på verksamheten är att resultatet sett överen skaU innebära att stiftelsens kapital är realt oförändrat. Detär av stor vikt att denna målsättning efterlevs, eftersora avvikelser bl.a.kan försämra konkurrensen på denna del av kapitalmarknaden. En real minskningav stiftelsens kapital innebär i princip en statsfinansieU kostnad. Ennoggrann uppföljning av stiftelsekapitalets utveckling är därför nödvändig. EngenereU utvärdering av verksamheten bör göras . samt intem organisation och val av verkstäUande ledning börutformas efter de nya fömtsättningama. Styrelsen bör bestå huvudsakUgen avledamöter som är aktiva i näringsUvet. En långsUctig saraordning raed de nya portföljförvaltningsbolagenoch riskkapitalbolagen kan tiUgodoses genora en representation från deras sidai stiftelsens styrelse. Detankommer på regeringen att utse styrelse för stiftelsen och att faststäUa dessstadgar. Resursemai Stiftelsen Industri- och nyforetagarfonden bör baseras på i första handIndustrifondens nuvarande kapital på ca 1 200 mUjoner kronor. Den tidigarebeslutade inbetalningen tiU staten bör nu avbrytas (]fr. avsnitt 2). Vidare börIndustri- och nyforetagarfonden så snart det är möjUgt tiUföras StiftelsenSmåföretagsfondens medel på ca 1 2(X) mUjoner kronor. Staten har nyUgen mlettförhandlingar med raed syfte att bolaget inte längre skallförvalta mer än en mycket begränsad del av Småföretagsfonden. Småföretagsfondenfömtsätts sälja sina aktier i de sex riskkapitalbolagen tiU staten - för utskiftningtUl privata intressenter - för ett belopp som har framkommit genom envärdering. Fonden består därefter av dels likvida medel, dels aktier ochkonvertibla skuldebrev i främst rörelsedrivande småföretag för ca 70 mUjonerkronor. De tUlgångama kan vara svåra att snabbt avyttra med hänsyn tUl konsortialavtalmed andra ägare m.m. Detbör dock eftersträvas att förvaltningen av - eUer äganderätten tiU -dennaportfölj med bl.a. kundföretagens godkännande på sUrt överlåts tiU privata intressen. Delikvida medlen i Sraåföretagsfonden bör så snart sora möjUgt efter riksdagensbeslut föras över tiU Industri- och nyforetagarfonden. Småföretagsfonden kandärefter awecklas. nyforetagarfondentUlförs intäkten från försäljningen av bl.a. de sex regionalariskkapitalbolagen och Småföretagsfondens övriga verksamhet skuUe de tiUgängUgamedlen på sUct uppgå tUl ca 2 400 mUjoner kronor. Eftersom Industrifondensnuvarande resurser för stöd tiU produktutveckling m.m. i stor utsträckning äruppbundna tiU konkreta projekt, koraraer för verksamhet med nyföretagarlånfinnas ett kapital på drygt 1 2(X) raUjoner kronor. Detta kapital raåstebedömas sora relativt Utet om nyföretagarlånen skaU kunna ges någon störreomfattning. Soratidigare nämnts bör en utredning pröva bl.a. frågan ora utvecklingsfondemaskvarvarande kapital på 1 200 mUjoner kronor kan läggas in i stiftelsen 6). Riktlinjemaför utvecklingsfondemas fraansieringsverksarahet ändras, så att villkoren förfondemas lån tiU nya företag anpassas tUl de regler som tiUämpas av Industri-och nyforetagarfonden. Regeringenbör ta upp överläggningar med fondema och deras regionala huvudmän om eventueUaändringar av avtalen om fondema . Regeringen avser också att tUlsättaen utredning om utvecklingsfondemas framtida roU och uppgifter. Deregionala utvecklingsfondema är stiftelser med staten och landstingen jämtekommuner utanför landsting sora huvudmän. Nuvarande konsortialavtal gäUer t.o.m.år 1994. Utvecklingsfondema bedriver - fömtom olika typer av rådgivning -finansieringsverksamhet enUgt föreskrifter i förordningen (1987:894) ora statUgfinansieringsverksamhet genora regional utvecklingsfond. De kan lämna lån,garantier och s.k. utvecklingskapital. Ca en tredjedel av den årUga nyutlåningenriktar sig tiU helt nya företag. Vissa fonder bedriver dessutom en begränsad utiåningsverksamhetmed landstingsmedel. Utvecklingfondemasverksamhet behandlades senast av statsmakterna på gmndval av dentidigare näranda småföretagspropositionen (prop. 1991/92:51). RUcsdagen har vidtvå skUda tUlMUen beslutat att fondema t.o.m. skaU ha betalat in sararaanlagt1 600 mUjoner kronor tiUstaten vUket raotsvarar ca två tredjedelar av deras kapital . Därefterberäknas återstå ca I 200 mUjoner kronor. Genom tillkomsten av nyakommersiella riskkapitalbolag med betydande resurser samt verksamhet med specieUanyföretagarlån minskas behovet av utvecklingsfondemas låneverksamhet. Så snartläget på kreditmarknaden normaUseras och riskkapitalbolagen hunnit medverka tiUatt höja soUditeten bland små och raedelstora företag koraraer behovet avfondemas lån troUgen att begränsas väsentUgt. Den typ av låneverksamhet sombedrivs av utvecklingsfondema kan dessutom riskera att konkurrera med den kommersieUaverksamhet som bedrivs av banker (x;h riskkapitalbolag. Med tanke på bl.a.bankemas nuvarande återhåUsarahet bör fondema dock tiUs vidare kunna fortsätta raedsin finansieringsverksamhet. Regeringen fömtsätter att lägst ca en tredjedelav nyutiåningen även i fortsättningen riktar sig tiU nya företag. Det bör betonas attfondemas lån tUl nya företag bör ges raed regler som ansluter tiU de regler somstiftelsen tUlämpar för nyföretagarlånen. Regeringen bedömer att det är raöjUgtatt göra sådana avgränsningar i finansieringsverksamheten inom ramen förgällande avtal, bl.a. eftersom det endast är den statUgt finansieradeverksamheten som påverkas. (avsnitt 5) harförordats att utveckUngsfondema hjälper tiU med beredning och uppföljning närdet gäUer bl.a. nyföretagarlån, i den mån stiftelsen finner det lämpligt. Regeringen avser att tiUsättaen utredning med parlamentarisk förankring för att överväga utvecklingsfondemasframtida ställning och roU som statens stödorgan för sraå cx;h medelstoraföretag i hela landet. Därvid bör prövas vilica verksamhetsuppgifter fondema skaUha liksom frågan om lämpUga huvudmän. I fråga om fondemasfinansieringsverksamhet bör utredningen inriktas på att pröva ora och närverksamheten kan upphöra. I så faU skaU raedlen betalas in tiU stiftelsen, viastaten. 7 för Företagsutveckling (SIFU) Denverksarahet som för Företagsutveckling (SEFU) bedriverförs över tUl ett aktiebolag, som privatiseras. Stiftelsen awecklas därefter.Regeringen bemyndigas att vidta de åtgärder som behövs för att genomföra detta. för Företagsutveckling (SIFU) inrättades år 1980och bedriver fortbUdning i bl.a. tekniska ämnen (prop. 1979/80:88, bet. 1979/80:NU41,rskr. 1979/80:274). Verksamheten bedrivs i Stock- SIFU:skunder komraer från stora och små företag samt Prop. 1992/93:82 offentUgförvaltning. Ettskäl för staten att driva verksaraheten har varit att SIFU har utvecklat och tillhandahålUtvissa kurser som inte ansetts lönsamma i snäv företagsekonomisk mening men ändågynnat framför aUt företagens utveckling och påskyndat teknikspridningen.Närings- och teknUcutvecklingsverket () har köpt utbUdningstjänster m.ra.från SIFU. Verksarahetenvid SIFU har koramit att i hög grad likna och konkurrera med den som bedrivs avkommersieUa utbUdningsföretag, vilket riskerar att leda tiU att den statUgainsatsen snedvrider konkurrensen. Staten bör därför inte längre delfinansiera SIFUefter /93. Vidare bör det statUga engagemanget som huvudraanför stiftelsen upphöra. Det kan lärapUgen ske genora att huvuddelen av SIFU:sverksamhet övergår i bolagsform och att bolaget avyttras tUl någon annanintressent eUer att statens engageraang på annat sätt awecklas. Riksdagenbör besluta om ändrade riktlinjer för stiftelsen av ovan angiven innebörd. är ett självständigt rättssubjekt fordras stiftelsens medverkan tiUåtgärden. Regeringen bör bemyndigas att vidta de åtgärder som behövs för att SIFU:sverksamhet skaU kunna övergå i bolagsform och bolaget avyttras eUer verksarahetenpå annat sätt övergå i privat ägo och statens engagemang awecklas. Ibemyndigandet bör ingå att vidta de åtgärder sora behövs för att awecklastiftelsen. Regeringensarbete med regelreformering berör de aUra flesta samhäUsområden. Arbetet kansägas bestå av att dels förenkla och begränsa statsmaktemas styming genomregler i förra av lagar och förordningar, dels förenkla och begränsa uppgiftsläranandetför statistUc samt tiUsyn (x;h kontroU. Fömtoraatt förenkla och minska omfattningen av befintUga regelsystem och uppgiftsinsamUngarär det vUctigt att bygga upp system för utvärdering av befintUga regleringaroch uppgiftsinsamUngar samt förslag tiU nya sådana. Insatsema syftar tiU attskapa valfrihet för medborgama samt att förbättra marknadsekonominseffektivitet och därraed resursutnyttjandet i den svenska samhäUsekonomin. Enannan målsättning för dessa insatser är att förbättra den svenska sarahäUsekonominskonkurrensförmåga i ett inter-nationeUt perspektiv och därmed stärka tiUväxten. Insatsemaför att begränsa, förenkla och effektivisera regelsysteraen och inforraationsinsamlingenav samhäUsorganen är inordnat i det löpande arbetet inom regeringskansUet ochde olika myndighetema. Det finns krav på konsekvensutredningar vid förslag tiUny eUer ändrad regelgivning. Detta framgår bl.a. för myndighetemas del av begränsmngsförordningen(1987: 1347). Ett Uknande krav på konsekvensutredningar stäUs på de utredningarsora tiUsätts av regeringen (dir 1984:5). SlutUgen kan i sammanhanget pekas påatt rayndighetema, enUgt de förändringar som införts ibudgetförordningen (1991:1029), i saraband med sitt arbete med den fördjupadeanslagsframställningen skaU redovisa behovet av och förslag tiU förändringar i verksaraheten.Vidare skaU konsekvensema av föreslagna Prop. 1992/93:82 förändringarredovisas. Iregeringens proposition om en ny småföretagspoUtik (prop. 1991/92:51 s. 29 ff) framhöUsatt regelgivningen genteraot näringsUvet skaU vara restriktiv och att de småoch medelstora företagens situation och administrativa resurser särskUt skaUbeaktas. NyUgenhar genom en enkät inhämtats förslag från de större näringsUvs-oiganisationema tiUregelreformer som de finner angelägna. På gmndval av detta raaterial har ensamlad genomgång gjorts av det berörda regelreformeringsarbetet inora regeringskansUet.Arbetet har följts upp raed fortsatt inforraationsutbyte raed näringsUvsorganisationema.På basis av detta underlag kommer det fortsatta reformarbetet under de följandeåren att läggas fast. Detkan konstateras att det är relativt få av näringsUvet prioriterade frågor sominte berörts av redan fattade beslut av regering eUer riksdag eUer för vilkainga reforminsatser är planerade. Saratidigt kan konstateras att behovet avbevakning av regelsysteraets effekter från näringsUvets synpunkt kvarståroförändrat, eftersom regelgivningen är en ständigt fortgående process och attregler och uppgiftsläranande fortfarande anses betungande för företagen. Somexerapel på frågor som redan åtgärdats genora riksdagsbeslut, regeringsbeslut eUerregeringsförslag tiU kan nämnas -riksdagsbeslut omatt tiUåta uthyming av arbetskraft särat legaUsera chefsrekrytering fr.o.ra.den 1 januari 1992, -införande av F-skattesedeln fr.o.m.den 1 aprU 1993 varigenom bl.a. problemet med osäkerheten i klassificeringen soraföretagare/uppdragstagare rainskas, -borttagande avförmögenhetsskatten för arbetande kapital i företagen års taxering, -sänkning av arvs- ochgåvoskatten /92 tiU maximalt , -avskaffande av det s.k.börsmonopolet vilket innebär möjUgheter att inrätta lokala och regionala s.ksmåföretagsbörser, -komplettering av nya Plan- ochbygglagen, vilket innebär att näringsfriheten och konkurrensen främjas i koraraunemasplanering. Ettflertal regelsystem av betydelse berörs av pågående utredningar eUer beredsinom regeringskansUet inför planerade propositioner. TiU sådana områden hör bl.a.avreglering av vissa offentUga monopol, arbetsrätten, vissa skattefrågor,aktiebolagslagen, lagstiftningen rörande konkurs ra.m. PåNäringsdeparteraentets uppdrag har () utrett möjUghetemaatt minska företagens arbetsbelastning med uppgiftsläranandet tiU ofläcieU obUgatoriskstatistik genora utökad användning av urvalsundersökningar eUer minskning avurvalsfrekvensen. Arbetet har av-rappporterats tiU den 2oktober . Irapporten konstateras att efterfrågan på statistik är stor och dessutora ökar ytterUgare.Detta gäUer i hög grad den ekonomiska statistiken. Bland annat framhåUs attproduktivitetsdelegationen i sitt betänkande Drivkrafter för produktivitet ochvälstånd,(SOU 1991:82 s 122 ff) pekar på behovet av vissa förbättringar i detstatistiska underlaget för produktivitetsberäkningar. 1992/93:82 EES-avtaletframhåUs vidare av SCB sora en faktor som gör det olämpUgt med omfattandeingrepp i den befintUga StatistUcen. På basis av bl.a. enkäter tiU ochkontakter med de uppgiftslämnande företagen bedöraer SCB att företagensarbetsbelastning raed statistikrapporteringen är relativt Uten. Totaltuppskattas företagens kostnader för uppgiftslämnandet för aU oflicieU obUgatoriskstatistik tiU 100 mUjoner kronor. EnUgt SCB stäUer statistUcanvändama höga kravpå detaljeringsgrad cx;h hög datakvaUtet. Mot bakgmnd härav bedömer SCB att möjUghetemaär små att gå över tiU urvalsundersökningar. De problera som berörts i det aktueUautredningsarbetet föranleder fortsatta åtgärder. Regeringen viU erinra om att SCB:sskäl raot ökad användning av urvalsundersökningar måste vägas mot företagensberättigade önskemål att minska sina kostnader. Konkurrensområdetär ett av Näringsdeparteraentets sakområden som berörs av omfettandereforminsatser. En proposition om en ny konkurrenslag (prop. 1992/93:56) har nyUgenförelagts . Förslaget innebär att ett regelverk med EG:skonkurrensregler sora förebUd införs. I lagen föreslås förbud mot konkurrensbegränsandesaraarbete meUan företag samt förbud mot missbmk av raarknadsdominans. Vidare föreslåsnya regler för prövning av företagsförvärv. Syftet med den nya lagen är i storutsträckning att håUa marknaden öppen för små- och nyföretagande. Förbuden tardärför sUrte på förhåUanden som kan vara negativa för små företag och nyetablering.Lagen ser vidare positivt på samarbete meUan småföretag som ger dera styrka attkonkurrera med andra företag på marknaden. Detta genomsyrar också raöjUghetematiU undantag från lagen. DetnybUdade har tiU uppgift att tiUämpa den nya konkurrenslagstiftningen.Konkurrensverket skall fömtom denna uppgift även lämna förslag tiU regeringen oraändring av offentUga regler som hämmar en effektiv konkurrens i näringsUvet.Verket skall även lämna förslag i syfte att undanröja hinder för en ökadkonkurrens i offentUg verksamhet. Även länsstyrelsema har vUctiga uppgifter påkonkurrensområdet. De kommer att på oUka sätt verka för att den nationeUa konkurrens-poUtUcenfår genomslag på regional nivå. Föratt ytterUgare förstärka möjUghetema tUl en öppen konkurrens inom det offentUgaområdet har en arbetsgmpp inora tiUsatts med uppgift attpröva ett systera för att i större utsträckning utsätta offentUg verksamhet föranbudsupphandUng. Ett sådant system ökar möjUghetema bl.a. för småföretagenatt konkurrera om verksamhet som produceras i offentUg regi. Ävenbyggområdet berörs av ett omfettande reformarbete. Ett huvudmotiv för dessainsatser är att den omfettande regleringen inom byggsektom begränsarvalfriheten och konlcurrensen. Detta har bidragit tiU sjunkande produktivitetoch onödigt höga kostnader. Regleringen har således i långa stycken varit tiUmen för konsumentema. Avreglering inom detta område är därför särskUt angelägeneftersora förenklade regler bör kunna leda tiU minskade byggkostnader. Detandra huvudmotivet är kravet på anpassning tiU . Sora exempel på detpågående reformarbetet kan följande redovisas. För att kunna fuUgöraSveriges åtagande i har regeringen . 1992/93:82 nyUgenbeslutat att tiU framlägga en proposition med förslag tiU byggproduktiagsamt vissa ändringar i Plan- (x;h bygglagen. Propositionens syfte är att iSverige genomföra EG:s byggproduktdirektiv. Skapandetav Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) underlättar för de små ochmedelstora företagen att arbeta på den geraensarama europeiska marknaden. EES-avtaletomfattar bl.a. den fria rörUgheten för varor, tjänster, kapital, personer samtangränsande poUtikoraråden. Det ger en gmnd för svenska småföretag att kunna tadel av de Europeiska Geraenskapemas (EG) sraåföretagsprogram på likartadevillkor sora . Flera rayndigheter och organ genomför omfettandeaktiviteter riktade mot sraåföretagen raed inriktning på EG-frågor. som etablerats inom EG har ansvar för att spridainformation ora den geraensarama marknaden tiU sraå och medelstora företag.Informationen kan avse såväl lagstiftning, finansieringsmöjUgheter, forskningoch utveckling som standardiseringsprogram. Ett informationscenter ansvararockså för att sprida information om de nationella regelverken i övriga länder. InforraationsgivningenskaU vara snabb. Företagen förväntas få svar på sina förfrågningar inora 24 tiraraar.Inforraationsspridningen skaU eraeUertid inte enbart vara efterfrågestyrd.Målet är att varje informationscenter skaU agera aktivt på marknaden för attsprida kunskap om bl.a. de program och aktiviteter som det berördageneraldirektoratet (DG XXIQ) driver. Iböljan av beslutades att EFTA-ländema skuUe få möjUghet att medverka inätverket, dock med den skillnaden att endast en motsvarighet tUl ettinformationscenter fick etableras per land (). Ijuni 1992 beslutades att Närings- cx;h teknikutvecklingsverket () skuUevara värdorganisation för det svenska centret och erhöUs EG-koraraissionensgodkännande. byggs verksamheten upp. Upprättandetav ett center i kan ses sora en plattform för arbetet att hjälpasvenska små (x;h medelstora företag att ta tiU vara de möjUgheter som den inremarknaden skapar samt ge dera tUlgång tiU information om främst . Föratt nå ut med informationen tiU målgmppen små och medelstora företag koramerett regionalt nätverk att etableras. Oiganisationer som ingår i nätverket koramerföreträdesvis att vara utvecklingsfonder och handelskamrar. Nätverket kommeratt bestå av ungefär 15 organisationer. Syftetär att de organisationer som ingår i nätverket har det operationella ansvaretoch direkticontakten med företagen. tar på sig en samordnande roU samtansvarar för utbUdning av nätverkets aktörer och för natio- Verksamheten kommer att bedrivas i nära Prop.1992/93:82 samart)ete med främst KommerskoUegium och . BusinessCooperation Netwoik (BC-Net) Sedanvåren 1991 är utsett att vara den nationeUa kontaktpunkten för Business CooperationNetwork (BC-Net). Det är ett program som bygger på datoriserad inforraationsöverföring(x;h syftar tiU att öka samarbetet meUan företag i olika länder och regioner.Det finns drygt 80 konsulter inom 35 olika organisationer somarbetar med BC-Net i . HittiUs har ca 200 svenska företag använt sig avdetta prograra för att söka affärspartners. Motsvarande förfrågningar frånutländska företag uppgår tUl ca 500. Måletmed programmet Europartnership är att stimulera företag i stmktur-svagaregioner inora EG att samarbeta raed företag från andra regioner i . Detsker frärast genora mässarrangemang, varigenom de lokala företagens varor ochtjänster presenteras. deltagande Europartnership har varitmycket blygsamt. I det arrangemang som äger mm under senare delen av 1992bedöms emeUertid koraraa att representeras av ett tiotal företagare. Interprisesyftar tiU att stimulera företagssaraverkan raeUan olika regioner inora Europa.Erfarenhetema är goda (x;h avsUaen är att möjUggöra svenskt deltagande i högregrad . koramer från svensk sida att göras enutvärdering av vad denna saraverkansform kan ge. Utvecklingsfondemautför även s.k. konsekvensanalyser för att belysa raöjUgheter och hot för enskUdaföretag i saraband raed integration raed EG. Sararaanlagt har hittiUsdrygt 400 analyser genomförts. Flera ytterUgare aktiviteter är aktueUa på utvecklingsfondema,i form av exerapelvis läns- och koramunanalyser och projekt inriktade på vissa känsUgabranscher. 10 Ärendet till Prop. 1. deändrade riktlinjer för Stiftelsen Industrifonden med angivna konse kvenser för stiftelsens kapitalbehov som regeringen förordar (avsnitt 4 och 5), 2.de riktlinjer för verksamhetmed nyföretagarlån som regeringen förordar (avsnitt 4 och 5), 3.de riktUnjer för ändradmedelsanvändning och senare aweckling av Stiftelsen Småföretagsfonden somregeringen förordar (avsmtt 5),