prop · GG0386 · 1992-12-31 00:00:00 — RSV:sförslag: RSV föreslår att förvaringsinstitut som avses i 1 § lagen omvärdepappersfonder skall lämna kontrolluppgift för den sora avyttrat andel iallemansfond. Remissinstanserna:Förslaget i denna del har encfest kommenterats av m.fl.,vilka avstyrker införande av kontrolluppgiftsskyldighet. Till stöd anför manbl.a. att uppgifteraa blir osäkra på grand av att flera altemativaberäkningsmetoder finns och att de för kontrolluppgiftema erforderligaregistren skulle ställa krav på en enorm lagringskapacitet. Vidare påpekas attdet är fondbolaget och inte förvaringsinstitutet som rätteligen bör åläggasuppgiftsskyldighet. Skälenför mitt förslag: Allemanssparandet infördes . T.o.m. kundeförsäljningar av andelar oeh byte av fond ske skattefritt. Den fr.o.m. den 1januari 1991 införda beskattningen har lett till att reavinstberäkningen nu kanske efter tre olika alteraativ. Huvudregeln innebär att vinsten beräknas tillnettopriset vid inlösen minus nettopriset vid förvärvet. Därvid skall detgenomsnittliga anskaffningsvärdet för samtliga andelar användas. Som alteraativfår en schablonregel tillämpas. Schablonregeln innebär att avnettoförsäljningslUcviden tas upp som anskaffningsvärde. Häratöver finns ensärskild övergångsregel, som innebär att som anskaffningsvärde för andelar somanskaffets , får tes upp värdet per . Kontrolluppgiftenföreslås i rapporten få bygga på någon av de tre beräkningsmetoderna.Uppgiftslämnama bör sträva efter att genomföra beräkningen efter den metod somger lägst skatt. I uppgiften skall redovisas vilken metod för vinstberäkningensom valts. De altemativa sätten att beräkna vinsten bör också anges genomförtryckt information på blanketten. Enberäkning av anskaffningsvärdet enligt huvudregeln kräver tillgång till deverkliga uppgiftema för förvärv bakåt i tiden och fram till dess att Eftersom vinst vid försäljning av andelar tidigare Prop. 1992/93:86 intebeskattedes, torde den verkliga anskaffningsutgiften för äldre andelar dockofte vara okänd eller svårtillgänglig. Det får därför anses riraligt attuppgiftslämnaraa i fråga om äldre andelar normalt utnyttjar värdet /91 som anskaffningsvärde. Vill den skattskyldige använda sig aven annan beräkningsmetod far han i så fell lärana en kompletterande uppgift.När det gäller andelar sora anskaffets /91 föreligger avnaturliga skäl inte sararaa problem. Uppgift om samtliga anskaffningsutgiftertorde utan större problem kunna skaffes fram. Somhuvudskäl mot det föreslagna kontrolluppgiftsläranandet har från bankhållanförts att en sådan framtida lagring av samtliga anskaffningsutgifter samt avantelet köpte och sålda andelar som uppgiftslämnandet skulle kräva, kommer attställa helt orimliga krav på lagringskapacitet i uppgiftslämnamas datesystem.Enligt min mening är det emellertid inte nödvändigt att uppgiftslämnama lagraruppgift ora saratiiga an-skaffiiingsutgifter. Vid försäljning skall, som jagtidigare närant, den s.k. genomsnittsmetoden tillämpas vid beräkning enligthuvudregehi. Uppgiftslämnama kan därför inskränka sitt ADB-lagrade underlag föruppgiftslämnandet till att avse endast det genomsnittiiga anskaffningsvärdeenligt genomsnittsmetoden som gäller efter siste transaktionstillfallet, antelandelar samt värdet per . torde inte medföra alltförstora problera för uppgiftslämnaraa. Insatseraa från uppgiftslämnamas sidakoncentreras till initialskedet. Vidutgången av uppgick antelet konton i allmänna ochföretegsanknutna allemansfonder till ca 1 750 000. Jag anser det därförväsentligt att uppgifter om reavinst eller reaförlust kan förtryckas pådeklarationsblanketten. Med beaktande härav och då en sådan ordning som jag nuföreslagit inte heller synes ställa orimligt stora krav på lagringsutrymme iuppgiftslämnamas datesystem, finner jag att värdet av en uppgiftsskyldighet välöverväger de administrativa nackdelaraa. Jag föreslår därför att det i en nyparagraf, 3 kap. 32 a §, i LSK införs bestämmelser om obligatorisk skyldighetatt lämna kontrolluppgift om uppkommen reavinst och reaförlust vid avyttring avandel i allemansfond i enlighet med vad jag nu anfört. Enligt1 § lagen om värdepappersfonder förstås med fondbolag ett svenskt aktiebolagsom fått tillstånd att utöva fond verksamhet. förstås enbank eller ett annat kreditinstitut som förvarar en värdepappersfondstillgångar och som sköter in- och utbetalningar avseende fonden. Enligt 31 §samma lag skall fondbolaget föra eller late föra ett register över samtligainnehavare av andelar i fonden. har inte ålagts ati hafondandelsägaren registrerad i denna sin egenskap, utan skall i förste handförmedla in- och utbetelningar till fondbolaget. Jag anser därför attuppgiftsskyldigheten bör åligga fondbolaget. 5.6 Övriga frågor om uppgiftsskyldighet 5.6.1Särskilda bestämmelser beträffande fåmansföretag m.m. Mittförslag: På kontrolluppgift sora avser företegslecfere i fåmansföreteg ellerfåmansägt handelsbolag, närstående till sådan person samt delägare i företegetskall inte lämnas sådana uppgifter som den skattskyldige enligt 2 kap. 24 §lagen ora självdeklaration och kontrolluppgifter själv skall redovisa i sinsjälvdeklaration. Skattemyndighetenskall ges möjlighet att, beträffande företegsledare och delägare ifåmansföreteg, dem närstående personer särat delägare i handelsbolag, efterföreläggande begära in de uppgifter från fåmansföreteget eller handelsbolagetsom behövs för att kunna beräkna den skattskyldiges skattepliktiga inkomst. RSV:sförslag: Överensstämmer raed raitt. Skälen för mitt förslag:Enligt 2 kap. 24 § LSK skall företegsledare i fåmansföreteg eller fåmansägthandelsbolag, närstående till sådan person samt delägare i företeget i sinsjälvdeklaration lämna de uppgifter som behövs för att tillämpa gällandebestäraraelser rörande hans inkorast från företeget m.m. Därvid skall uppgifterläranas bl.a. ora vad han uppburit från företeget i form av pengar, varor ellerannat, om utgifter för hans private kostnader som företaget betalat samt omavtal eller andra förhållanden mellan honom och företaget. Uppgifteraa lämnas fr.o.m.1992 års taxering på blankeft K 10 beträffende fåmansföretag och på blankett N3beträffende fåmansägt handelsbolag. Blanketteraa är utformade så att enberäkning av de skattepliktiga beloppen är möjlig. Vissa ersättningar frånfåraansförefeg skall enligt spärreglema i punkt 14 av anvisningaraa till 32 §KL fr.o.ra. fexering beskatfes som intäkt av tjänst; tidigare sominkomst av tillfällig förvärvsverksamhet. Sådana ersättningar medför inte uttegav socialavgifter eller löneskatt och ger inte rätt till schablonavdrag ellergrandavdrag och niåste därför redovisas separat i den allmänna självdeklarationen. Enligt 3 kap. 4 § LSKskall kontrolluppgifter om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner somutgör intäkt av tjänst lämnas av den som betalat ut beloppet eller gett utförmånen. Kontrolluppgifter skall lämnas för den som av den uppgiftsskyldigehar fått skattepliktigt belopp eller skattepliktig förmån. Bestämmelsen ger intryckav att de särskilda ersättningar och förmåner, som tillförts företegsledarem.fl. i fåmansföreteg och som dessa skall lämna uppgift om i sinadeklarationer, även skall framgå av kontrolluppgiften. torde inte havarit avsikten, bl.a. på grand av att det på kontrolluppgiften inte är möjligtatt ange de förhållanden som legat till grand för beräkningen av deskattepliktiga beloppens storlek. Därtill konuner, som angetts ovan, att deskatteplUctiga beloppen delvis skall behandlas på ett särskiltsätt vid texeringen och av det skälet måste redovisas som en särskild post isjälvdeklarationen. Jag anser därför att kontrolluppgift inte skall lämnas idessa delar och föreslår att en uttrycklig bestämmelse om detfe fes in i 3 kap.4 § LSK. Enligt 3 kap. 53 § LSKskall fåmansföreteg lämna företegsledaren och delägare i företeget samt demnärstående alla uppgifter som behövs för att de skall kunna beräkna sinskattepliktiga inkomst frän företeget. Detsamma gäller handelsbolag i fråga oradelägare i bolaget. Det är i vissa fellviktigt att även skattemyndigheten får fe del av dessa uppgifter. Jag föreslårdärför att det i 3 kap. 53 § LSK tas in en bestämmelse om att skattemyndighetfår förelägga fåmansförefeg och handelsbolag att lärana uppgifteraa tillrayndigheten. 5.6.2 Ersättning från arbetsgivare för utnyttjande av egen fastighet Mittförslag: Kontrolluppgift skall läranas för ersättning sora arbetsgivare lämnattill anställd för utnyttjande av den anställdes fastighet. RSV:sförslag: RSV har inte lämnat något förslag i denna del. Skälenför mitt förslag: Det har blivit tämligen vanligt förekommande, att enarbetsgivare hyr ett arbetsram i den anställdes fastighet för att den anställdeskall arbete där. Den anställde kanske salcnar arbetsram hos arbetsgivareneller har sin bosted belägen på långt avstånd från arbetsgivaren. En annanvanlig företeelse är att arbetsgivaren hyr en garageplats i den anställdesfestighet, t.ex. när den anställde utnyttjar en av arbetsgivaren ägd bil. Sådanersättning från arbetsgivaren för utnyttjande av fastigheten skall beskattessom inkoinst av kapitel till den del ersättningen kan anses skälig. Ersättningdäratöver anses som förtäckt lön och skall beskattas som inkomst av tjänst. Eftersomersättningen utgör inkomst av kapitel skall någon kontrolluppgift inte lämnas.Dette är givetvis raindre tillfredsställande från kontrollsynpunkt, särskiltmed beaktende av att företeelsen blivit allt vanligare. Det är vidarefördelaktigt såväl för den anställde som för arbetsgivaren att helaersättningen utgör inkorast av kapitel, eftersom sociala avgifter då inte tesut och lön inte heller utgör pensionsgrandande inkomst till den del denöverstiger 7,5 basbelopp. Genom att införa enobligatorisk skyldighet för arbetsgivaren att lärana kontrolluppgift på dennatyp av ersättningar kan kontrollen förbättras som en bättre prövningav ersättningsbeloppets skälighet möjliggörs. Jag föreslår därför att enbestäramelse raed denna innebörd införs i 3 kap. 4 § LSK. 4 1992/93 1 saml. Mittförslag: Resekostnads- och traktementsersättning skall, till den delersättningen överstiger avdragsgillt belopp, inte redovisas som en särskildpost på kontrolluppgift uten skall redovisas sora utgiven lön. RSV:sförslag: RSV har inte lämnat något förslag i denna del. Skälenför mitt förslag: På kontrolluppgift skall resekostnads- ellertraktementsersättning enligt 3 kap. 4 § LSK redovisas raed belopp endast tillden del ersättningen överstiger avdragsgillt schablonbelopp eller gjordautlägg. Arbetsgivaren skall när ersättningen motsvarar schablonbelopp endastmarkera med ett kryss att ersättning, som inte är skattepliktig, harutbetelats. Den skattskyldige behöver inte te upp ersättningen i deklarationenoch kan således använda sig av blanketten för förenklad självdeklaration. Överstigerersättningen schablonbeloppet skall det överskjutande beloppet anses utgöra lönoch ingå i underlaget för arbetsgivaravgifter. Beloppet skall särredovisas påkontrolluppgiften. Orsakentill att särredovisning av denna typ av ersättning införts är att Statistiskacentralbyrån efter genomförandet av skattereformen uttryckte önskemål om att fåöverskjutende belopp redovisat särskilt, dette för att kunna mätalöneglidningen i samband med skattereformen. Dethar emellertid visat sig att den önskade informationen inte kunnat erhållasgenom särredovisningen. Dessutom föreligger med nuvarande system risk förmissförstånd. Orsakeraa till dette är följande. Mångaarbetsgivare har delat upp ersättningsavtelen i två delar, en del som följer KLoch utgör maximala belopp enligt schablonerna och som har kallatsresekostnadsersättning resp. trakteraente samt en del som består av detöverskjutende beloppet och sora i stället benämnts reselönetillägg,tjänsteresetillägg etc. Vissaarbetsgivare anser den överskjutande delen vara lön och redovisar beloppettillsammans med övrig lön. Vidare förekommer det att arbetsgivare missförståttinnebörden av bestänunelsen och redovisar det överskjutande beloppet både somlön och som övertraktemente med dubbelbeskattning som följd. Slutligenföreligger det risk för att den skattskyldige av missteg yrkar avdrag med detsärredovisade beloppet trots att han redan erhållit det avdrag han ärberättigad till. Motbakgrand av det anförda anser jag att det inte föreligger bärande skäl att hakvar en särredovisning på det sätt som jag beskrivit. Överskjutenderesekostnads- och traktementsersättning, som ju skattemässigt skall behandlassom lön, bör på kontrolluppgiften också redovisas som lön. Jag föreslår därföratt 3 kap. 9 § LSK ändras i överensstämmelse härmed. 5.6.4 Skatteavdrag påutdelning till oregistrerad andelsägare i värdepappersfond Mittförslag: Nuvarande övergångsbestämmelse att en oregistrerad andelsägare i envärdepappersfond inte skall betela preliminär Askatt på utdelning från fondenskall gälla även i fråga om utdelning som skall tes upp till beskattning vid1994 års texering. Skälenför mitt förslag: trädde en ny lagstiftning om aktiefonder ikraft, lagen (1990:1114) om värdepappersfonder (prop. 1989/90:153, bet. 1990/91:NU4, rskr. 1990/91:47). I 31 § nämnda lag föreskrivs att fondbolag skall föraeller late föra ett register över samtliga innehavare av fondandelar.Bestämmelsen innebär att endast fonder med registrerade andelsägare ärtillåtna. Enligt 5 § lagen (1990:1115) om ikraftträdande av lagen oravärdepappersfonder skall fondbolag som har utfärdat fondandelsbevis enligt denupphävcfe aktiefondslagen (1974:931) senast /93 haregistrerat samtliga innehavare av andelsbevisen. Jag har i prop.1992/93:90 om ändrad lagstiftning för värdepappershandel i anledning avEES-avtelet, ra.ra. föreslagit att slutdatumet för registreringen flyttes framtill . aktualiserar också en ändring avövergångsbestäraraelseraa till lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:325)om självdeklaration och kontrolluppgifter. När regleraa om attprelirainär skatt skall tas ut på fysiska personers kapifelinkomster i form avräntor och utdelningar infördes angavs det i en särskild övergångsbestämmelsetill ändringaraa i LSK att äldre bestämmelser om aktiefond i 3 kap. 28 och 30§§ LSK års taxering skulle gälla värdepappersfond i fråga oraandelsägare sora inte registrerats (prop. 1990/91:5, bet. 1990/9l:SkU3, rskr.1990/91:57, SFS 1990:1136). Om övergångsbestämmelseraainte ändras innebär det att skatteavdrag skall göras när utdelning betelas uttill en oregistrerad andelsägare. Sker utbetelningen senare än fyra månaderefter utdelningstillfället har utbetelaren dessutom varit skyldig attförskottera kupongskatt på utdelningen. Med hänsyn till att sluttidpunkten förregistrering av andelsägarna skjutits föreslår jag attvad som sägs om aktiefond i 3 kap. 28 och 30 §§ lagen om sjävdeklaration ochkontrolluppgifter i deras äldre lydelse t.o.ra. texering skall gällavärdepappersfond i fråga om andelsägare som inte har registrerats. 5.7 Tidpunkt för uppgiftslämnande Mitt förslag: Kontrolluppgift om bostedsrätt skall läranas till skattemyndighetensenast under texeringsåret. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Ingen remissinstens har uttelat sig särskilt i denna del. Skälenför mitt förslag: För avlämnande av kontrolluppgifter om bostedsrätter m.m.gäller sora siste dag. Enligt min mening finnsdet inga bärande skäl att ha en särbestämmelse för dessa uppgifter. Senastedatum att lärana kontrolluppgift bör således vara även i dessafell. Samma datum bör gälla för uppgifter till medlemmaraa. Jag föreslår att 3kap. 47 § LSK ändras i överensstämmelse härmed. 6 Deklarationsförfarandet 6.1 Deklarationsskyldigheten Mittförslag: Allmän självdeklaration skall lämnas av skattskyldigsom är annan juridisk person än dödsbo, skattskyldigsom skall deklarera inkomst av näringsverksamhet, företagsledareeller delägare i fåmansföreteg eller fåmansägt handelsbolag, närstående till företagsledare i fåmansföreteg eller fåmansägt handelsbolag om han skall lämna uppgifter enligt 2 kap. 24 § LSK, skattskyldigsom ar skyldig att redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration, skattskyldigsom inte varit bosatt i under hela beskattningsåret, skattskyldigsom inte mottegit förtryckt blankett för förenklad självdeklaration senast den15 april under taxeringsåret. Övrigaskattskyldiga skall få lämna förenklad deklaration. RSV:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. RSV föreslår dock att alla närståendetill fåmansföretegare skall lämna allmän självdeklaration. Vidare föreslår RSVinte att skattskyldig som är skyldig att redovisa mervärdesskatt i sinsjälvdeklaration skall lämna allmän självdeklaration. Remissinstanserna:Näringslivets skattedelegation anför att närståendekretsen bör krympas tillatt endast omfatte kärafemiljen och de delägare som haft transaktioner medföretoget. Skälenför mitt förslag: Enligt RSV:s förslag beräknas en helt Prop. 1992/93:86övervägande del av de skattskyldiga kunna lärana förenklad självdeklaration.Endast andra juridiska personer än dödsbon, skattskyldiga som skall redovisainkomst av näringsverksamhet, företegsledare och delägare i fåmansföreteg ochdem närstående personer samt i utlandet bosatte personer föreslås varagenerellt skyldiga att lämna allmän självdeklaration. Skattskyldig, somvisserligen tillhör den kategori som får lämna förenklad självdeklaration, mensora av olika anledningar ändå inte fått en förtryckt deklarationsblankettsenast under texeringsåret skall undertexeringsåret lärana en allmän självdeklaration. Detär angeläget att den grapp skattskyldiga sora ställs utanför det förenkladeförfarandet är så liten sora raöjligt. Det lagförslag sora remitterats tillLagrådet har i princip utgått från RSVs förslag om hur den krets som måstelämna allmän självdeklaration skall avgränsas. Lagrådethar i denna del pekat på att närståendekretsen, som den anges i punkt 14 avanvisningaraa till 32 § KL, är mycket vid. Anfelet personer som inom sinnärståendekrets har någon person verksara i ett fåmansföreteg torde varamycket stort. Det torde i praktiken även förhålla sig så, att åtskilligaskattskyldiga inte har kännedora om förekorasten av ett fåmansföreteg inom denegna närståendekretsen. Skatterayndighetemas kontrollmöjlighet är liten.Lagrådet anför att det kan ifrågasattes om det i förevarande samraanhang ärlärapligt med en så vid närståendekrets. Jag ansluter mig till Lagrådetsuppfettning och föreslår att allraän deklaration skall lämnas av närståendetill företagsledare i fåmansföreteg encfest om den närstående skall lämnauppgifter enligt 2 kap 24 § LSK. På dette sätt inskränks kretsen av närståendesom skall lärana allraän självdeklaration till dem, som under beskattningsårethaft ekonomiska eller andra mellanhavanden med företeget. Enligtlagen (1968:430) om mervärdeskatt, , föreligger i vissa fell skyldighet attredovisa mervärdesskatt, trots att den skaltskyldige inte är näringsidkare. Detkan t.ex. vara fråga om hobbyverksamhet av inindre omfattning, vilket isjälvdeklarationen skall redovisas sora inkomst av tjänst. Enligt 21 § ML skallutgående och ingående raervärdesskatt i vissa fell redovisas i allmänsjälvdeklaration för beskattningsåret. I fråga om förfarandet vid beskattningenav sådan skattskyldig gäller inte ML utan i stället bestämmelsema i LSK, TL ochUBL. Enligt 16 § tredje stycket LSK skall skattskyldig, sora enligt 21 § ML ärskyldig att redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration, lämna de uppgiftersom behövs för att beslute om mervärdesskatten. 1 lagrådsremissen har dennafråga inte behandlats särskilt. Det är emellertid av praktiska skäl angelägetatt eventuell mervärdesskatt redovisas i allmän självdeklaration och inte iförenklad självdeklaration. bör därför regleras i lagtexten. Jagföreslår att det i en ny paragraf, 2 kap. 13 §, i LSK införs bestämmelser omdeklarationsskyldigheten avseende allraän självdeklaration. 6.2 Uppgiftsskyldighet för förmögenhet Mittförslag: Skyldighet att i självdeklaration redovisa förmögenhet föreliggerförst när nettoförmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp. Skälenför mitt förslag: Enligt tidigare riksdagsbeslut skall förraögenhetsskattenavskaffes helt års texering. I en proposition om åtgärder för attstebilisera den svenska ekonorain (prop. 1992/93:50) som haröverlämnats till föreslås att förmögenhetsskatten skall slopas förstfr.o.m. Uppgifter till ledning för förmögenhetstexeringenmåste således lämnas också förste året det förenklade förfarandet är i kraft. Jaganser det rimligt att begränsa de skattskyldigas uppgiftsskyldighet så attuppgift om förmögenhet i såväl allmän som förenklad självdeklaration behöverläranas endast om nettoförmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp.Därigenom begränsas behovet för dera som omfettas av det förenkladedeklarationsförferandet att lämna kompletterande uppgift avseende förmögenhethögst väsentligt. Jag föreslår att 2 kap. 10 § LSK justeras i enlighet härmed. 6.3 Förfarandet i huvuddrag Mittförslag: En förtryckt blankett för förenklad självdeklaration grandad påinnehållet i inkomna kontrolluppgifter och övriga av skattemyndigheten kändauppgifter skall sändas ut till samtliga berörda skattskyldiga före den 15 aprilunder texeringsåret. Deklarationsblankettenskall undertecknas av den skattskyldige och återsändas till rayndigheten senastden under texeringsåret. Omde förtryckte uppgifteraa är felaktiga eller ofullständiga skall denskattskyldige göra de ändringar eller tillägg sora behövs. RSV:sförslag: RSVs förslag föratsätter inte något aktivt handlande från denskattskyldiges sida för att deklarationsskyldigheten skall anses fullgjord. Denskattskyldige godkänner genora sin passivitet det förslag till texering hanfått. Remissinstanserna:Remissinstanserna ställer sig i huvudsak avvisande till att den skattskyldigeskall anses ha godkänt och avlämnat en deklaration på heder och samvete enbartgenom att förhålla sig passiv. Många förordar i stället RSVs alteraativalösning där den skaltskyldige godkänner texeringsförslaget genom attunderteckna och återsäncfe en bifogad telong, på vilken han försäkrar att hangodkänner att det förtryckte förslaget läggs till grand för hans texering. Skälenför mitt förslag: Som jag redan inledningsvis anfört anser jag Prop. 1992/93:86det väsentligt att den skattskyldige på ett aktivt sätt godkänner de förtryckteuppgifteraa på deklarationsblanketten. Skall blanketten undertecknas ochskickas tillbaka till skattemyndigheten torde den skattskyldiges förståelse föratt han är ansvarig för de förtryckta uppgifteraa öka. Ett krav påundertecknande främjar vidare den skattskyldiges egen kontroll avdeklarationsraaterialet och motverkar ett slentrianmässigt godtagande av deförtryckte uppgifteraa på deklarationsblanketten. Ett sådant förferandeframstår också som mer rättssäkert jämfört raed RSV:s förslag. Jag föreslårdärför att den skattskyldige även fortsättningsvis skall lämna förenkladsjälvdeklaration genom att underteckna och återsända ett exemplar av denraotfegna deklarationsblanketten. Genomatt utöka uppgiftslämnandet på det sätt jag tidigare föreslagit, skapasmöjligheter att förtrycka betydligt fler uppgifter i deklarationen än vadnuvarande system medger. Det finns cferigenom också goda möjligheter attframställa en förtryckt blankett raed sådant innehåll, att för ett stort anteldeklaranter några ytterligare uppgifter inte krävs för att åsätte en riktig texering,fastställa pensionsgrandande inkomst och göra en korrekt skatteberäkning.Fortferande raåste dock vissa uppgifter tillföras i form av rättelser ochtillägg för ett inte obetydligt anfel deklaranten Dessa uppgifter skall lämnasi deklarationen. RSVhar beräknat att en förtryckt deklarationsblankett skall kunna skickas ut tillmellan 5,5 och 6 miljoner deklaranter och att ca en tredjedel av dessa behöverlämna tilläggsuppgifter. Jag finner inte anledning till annan bedömning.Förslaget innebär en förbättrad service och ökad rättssäkerhet för deskattskyldiga eftersom de redan vid motfegandet av den förtryckfe deklarationeni april får veto vilka inkomstuppgifter skattemyndigheteraa har och vilkainkomster de kommer att toxeras för.