prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Somframgår av avsnitt 4 syftar förslagen till att underlätta en övergång till enmer kursutformad uppläggning av utbildningen i gymnasieskolan inom programmensram. Förslagen innebär emellertid inte något tvång för kommunerna att ändrasin organisation på något annat sätt än vad som följer av redan fattade beslutom bl.a. övergång från linjer och specialkurser till treåriga program medstadietimplan. Regeringen lägger följaktligen inte något förslag om tidpunktför införande av en mer kursutformad gymnasieskola. Dennya läroplanen och de nya kursplanerna förutsätter en hög grad av lokalplanering och lokala initiativ. Förändringarna av skolans styrdokument ställerdärmed stora krav på kompetensutveckling hos alla berörda personalkategorier.Som kommun påpekar handlar det ändå inte så mycket om ökade krav påskolan som om andra krav . Regeringen bedömer det som mycketviktigt att den korta planeringstiden fram till används föratt få genomslag för de nya principerna i styrdokumenten. Alla berörda rektoreroch lärare skall således vara bereddaatt tillämpa den nya läroplanen, de nya kurs- Prop. 1992/93:250 planernaoch det nya betygssystemet. Statenmåste ta på sig ett stort ansvar för styrdokumenten - såväl för att de ärtydliga och att målen i dem är utvärderingsbara som för att de blir kända avdem som skall tillämpa styrdokumenten. Regeringenhar för avsikt att inom utarbeta en information medtyngdpunkt på målen för skolan och intentionerna bakom förändringarna. Dennainformation är i första hand avsedd för kommunala beslutsfattare, skolanspersonal och lärarutbildare. Regeringenhar i direktiven till fördjupade anslagsframställning uppdragit åtverket att lägga fram en plan för implementeringen av skolreformerna.Skolverket har i sitt remissvar på betänkande framhållitatt förutsätter att man får det samlade ansvaret för de centralainsatserna omfattande information, stöd för lokal kompetensutveckling samt stödtill utveckling och idéspridning. Regeringen räknar med att kommeratt genomföra en intensiv informations- och utvecklingsinsats för nyckelpersonerinom det frivilliga skolväsendet. Regeringen utgår vidare ifrån att skolhuvudmännen,som ju har det yttersta ansvaret för att genomföra skolverksamheten, kommer attse till att införandet av de nya styrdokumenten fullföljs genom att alla somarbetar i skolan tar till sig dem och förstår tankarna bakom dem. Föratt så genomgripande förändringar som är aktuella skall få fullt genomslagkrävs, som flera remissinstanser framhållit, ett långvarigt utvecklingsarbete,som bör starta före genomförandet och därefter intensifieras och fördjupas.Huvuddelen av detta arbete ligger lokalt på kommunerna som ansvariga huvudmänför skolan och på personalen i de enskilda skolorna. Kommunerna har således ettstort ansvar för att förankra förändringarna, och intentionerna bakom dem,bland alla berörda. Kommunerna skall ju också med de övergripande bestämmelsernasom grund utforma egna skolplaner. 1 de enskilda skolenheterna skallarbetsplaner utarbetas. Genomförandetav de många förändringar, som de frivilliga skolformerna nu genomgår, harkommit olika långt, dels i olika skolformer, dels i olika kommuner. Detta är ennaturlig följd av den genomförandestrategi som valts. När också en ny läroplanskall införas är det självklart att insatserna för införandet avförändringarna samordnas, där så är möjligt. Ienlighet med den s.k, finansieringsprincipen bör kommuner och landsting inteåläggas nya uppgifter utan att de ges möjligheter att finansiera dempå annat sätt än genom höjda skatter. Om statsmakterna fattar beslut, sommedför utgiftsökningar för kommunsektorn, bör de således finansieras genom enökning av statsbidragen eller genom att staten fattar beslut som möjliggörbesparingar, Finansieringsprincipeninnebär också att statsbidragen bör minska Prop. 1992/93:250 om kommunernafråntas skyldigheter eller om de till följd av regeländringar får möjlighetatt bedriva en effektivare verksamhet. Detkan inte uteslutas att det kan uppstå vissa ökade kostnader genom förslaget attelever i gymnasieskolan skall påbörja sina studier på sin kunskapsnivå. Detkommer att ställa ökade krav på den kommunala planeringen för att undvikaalltför små och kostnadsineffektiva undervisningsgrupper. Detta förhållandeuppvägs emellertid enligt regeringens uppfattning mer än väl av de betydligtökade förutsättningarna för rationella lokala lösningar av undervisningensorganisation som förslagen om en mer kursutformad gymnasieskola ger. Sammantagetbedömer regeringen således att de förslag som lämnats i denna proposition inteär av den art att de medför några ökade kostnader för kommunerna. 1enlighet med vad som anförts har inom upprättatsförslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100). Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Varjekommun och landsting är skyldig att för undervisningen använda lärare som haren utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak skall bedriva. Undantagfår göras endast om personer med sådan utbildning inte finns att tillgå ellerdet finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna. Varjekommun och landsting skall vidare sträva efter att för undervisning igymnasieskolan, gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning anställalärare som har forskarutbildning. Iparagrafen har införts ett nytt tredje stycke som innebär att kommuner ochlandsting skall sträva efter att anställa lärare som har forskarutbildning,dvs. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen underavsnitt 9.2. 7 § Prop. Varjekommun och landsting skall se till att fortbildning anordnas för den personalsom har hand om utbildningen. Kommuner och landsting skall vinnlägga sig om enplanering av personalens fortbildning. Iparagrafen har det tillägget gjorts att kommunerna och landstingen åläggs attha en planering av fortbildningen av den undervisande personalen. Det är attmärka att bestämmelsen inte ställer krav på en central planering. Tvärtom hardet ansetts önskvärt att planeringen delegeras så långt det är rimligt medtanke på att få en rationell planering. Bestämmelsen har behandlats i denallmäima motiveringen, avsnitt 9.3. Utbildningeni gymnasieskolan skall utgöras dels av utbildning på nationella program, somär avsedd att kunna genomgås på tre läsår, dels av utbildning påspecialutformade program, som också är avsedd att kunna genomgås på tre läsår,dels av individueUa program. Inomde nationella programmen kan finnas olika grenar. Grenarna kan vara nationellteller lokalt fastställda. Regeringen får meddela närmare forskrifter omgrenar. Iförsta stycket har den ändringen gjorts att det nu stadgas att undervisningenpå ett nationellt eller ett specialutformat program är avsedd att ske på treläsår. Skälet till detta är att eleverna kan lägga upp sina studier så att deklarar av studierna även om normalstudietiden för ett programär tre läsår. En elev kan också i vissa fall behöva än tre läsår. Denationella programmen skall vara grund för fortsatt utbildning på högskolenivåoch för yrkesverksamhet. Vilkade nationella programmen är framgår av bilaga 1. Vissa bestämmelser omutbildningens omfattning på de nationella programmen (timplaner) framgår avbilaga 2. Ytterligare föreskrifter om timplaner får meddelas av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer får vidare meddela föreskrifter om begränsadeavvikelser från timplanerna, om det finns särskilda skäl. Varje kommun skallinformera om de nationella programmen och om Prop. 1992/93:250möjligheterna att få utbildning på specialutformade eller individuella program. Iandra stycket har den ändringen gjorts att regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer ges möjlighet att meddela föreskrifter om begränsadeavvikelser från timplanerna om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kanexempelvis vara att timplanen behöver jämkas på grund av att eleven ärfunktionshindrad eller behöver mindre studiekurs. Dessa fall framgick tidigareav lagtexten. Dessutom kan andra begränsade avvikelser från timplanernabehövas, t.ex, för att göra justeringar mellan antalet timmar förkaraktärsämnen inom ett program. Omfattningenav studierna i de ämnen som anges i bilaga 2 betecknas med gymnasiepoäng. Förvarje ämne motsvarar antalet gymnasiepoäng antalet minsta garanteradeundervisningstimmar i ämnet. En elev har uppnått det antal gymnasiepoäng somsålunda gäller för varje ämne, när eleven har inhämtat den kunskap somutbildningen i ämnet avses ge. Utbildningeninom varje ämne som anges i bilaga 2 sker i form av en eller flera kurser. Förvarje kurs skall anges hur många gymnasiepoäng den omfattar. Eftervarje kurs har eleven rätt att få betyg. Har eleven enligt detta betyg minstuppfyllt kurskraven är kommunen inte skyldig att erbjuda eleven ytterligareutbildning inom den kursen. Detta gäller även om eleven begärt och fåttkortare undervisningstid än den minsta garanterade. Iförsta stycket införs begreppet gymnasiepoäng. Det antal gymnasiepoäng som ettämne ger är detsamma som den minsta garanterade undervisningstiden för ämnetenligt bilaga 2 till lagen. Bestämmelsen har behandlats i den allmännamotiveringen avsnitt 4. 1andra stycket slås det fast att utbildningen inom varje ämne sker i form av eneller flera kurser och att det skall bestämmas hur många gymnasiepoäng varjekurs omfattar. Itredje stycket slås det fast att eleverna skall få betyg på varje kurs. Om enelev begär och får betyg på kursen innan kursen är avslutad och det då visarsig att eleven har nått kunskapsmålet för kursen, dvs. fått minst godkäntbetyg, är kommunen inte skyldig att ge eleven påjust den kursen. En kommun kan även lägga upp kursen med ett färre antal timmarän den garanterade minsta undervisningstiden. Om en elev väljer att gå kursenpå detta sätt och får minst godkänt betyg har eleven därefter inte rätt tillytterligare undervisning inom den kursen. Eleven har inte heller rätt tillundervisning på någon annan kurs på dessa resterande timmar eftersom dessatimmar får anses vara förbrukade.Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motive- Prop. 1992/93:250 ringenavsnitt 4.4. Varjekommun är skyldig att erbjuda utbildning på nationella program för samtliga deungdomar i kommunen som avses i 1 § första stycket förutsatt att de 1.har slutfört sistaårskursen i eller motsvarande med godkända betyg i svenska,engelska och matematik, samt 2.inte har gåttigenom utbildning på ett nationellt program i gymnasieskolan eller en iförhållande därtill likvärdig utbildning eller avlagt InternationalBaccalaureate (IB). Erbjudandet skall omfatta ett allsidigt urval av nationella program.Antalet platser på de olika programmen och deras grenar skall anpassas medhänsyn till elevernas önskemål. Erbjudandet skall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller ien annan kommun eller annat landsting i enlighet med samverkansavtal. Tvåeller flera kommuner som gemensamt erbjuder en utbildning på ett nationelltprogram bildar ett samverkansområde för den utbildningen. Kommuner som harslutit samverkansavtal med ett landsting om en viss utbildning bildar ettsamverkansområde för den utbildningen. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får bestämma att särskilda kravpå förkunskaper skall gälla for vissa utbildningar. Idenna paragraf har två ändringar gjorts, dels i första stycket punkten 1, delsi sista stycket. Iförsta stycket punkten 1 har den ändringen gjorts att behörighetskraven föratt tas emot på ett nationellt program har skärpts. För att vara behörig tillett nationellt program krävs att eleven har godkända betyg i svenska, engelskaoch matematik från eller motsvarande. Bestämmelsen har behandlats iden allmänna motiveringen, avsnitt 6.1. Enligt en särskild övergångsbestämmelseskall denna föreskrift tillämpas först vid intagningen till /99. Isista stycket har den ändringen gjorts att regeringen eller den myndighet somregeringen har bestämt får bestämma vilka förkunskapskrav som får ställas upp.Tidigare fick förkunskapskrav endast gälla lokala grenar och utbildningar påfrämmande språk. Bemyndigandet har således utvidgats. Bestämmelsen harbehandlats i den allmänna motiveringen, avsnitt 6.1. Varjekommun är skyldig att erbjuda gymnasieutbildning i form av specialutformadeprogram eller individuella program for de ungdomar i kommunen som avses i 1 §och som inte har tagits in på något nationellt program i gymnasieskolan elleren likvärdig utbildning eller har avlagt Internationell Baccalaureate (IB).Detsamma gäller den som har tagits emot på ett nationellt program igymnasieskolan eller till en likvärdig utbildning, men som har avbrutitutbildningen där. I fråga om elever från särskolan gäller skyldigheten dockendast individuella program och endast om eleven vid prövning enligt 6 kap. 7§ inte tas emot i särskolan, därför att eleven bedöms kunna gå igymnasieskolan. Ett specialutformat program kan utformas individuellt för en eleveller gemensamt for en grupp elever. Det skall i fråga om utbildningens nivåmotsvara ett nationellt program och därmed kunna ligga till grund för fortsattutbildning på högskolenivå eller för yrkesverksamhet. Styreisen förutbildningen skall fastställa programmål för varje specialutformat program somerbjuds en grupp elever. Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela föreskrifter om omfaftningen av ett specialutformatprogram och krav på förkunskaper på ett sådant program. Regeringen fårföreskriva att utbildningen skall omfatta minst vissa av de ämnen som anges ibilaga 2. 1.syfta till att stimuleraeleven att senare gå över på ett nationellt program eller ett specialutformatprogram, 2.göra det möjligt förungdomar att förena en anställning som syftar till yrkesutbildning med studierav vissa ämnen i gymnasieskolan, 3.avse utbildning för uddayrken och 4.möta speciella behov hoseleven. Utbildningenpå ett specialutformat eller ett individuellt program skall följa en plan, somskall fastställas av styrelsen för utbildningen. I fråga om sådana individuellaprogram som avses i tredje stycket 2 får regeringen föreskriva attutbildningen i skolan skall omfatta minst vissa av de ämnen som anges i timplanernai bilaga 2. Iandra stycket har ett förtydligande gjorts om att ett specialutformat programkan läggas upp för en enstaka elev eller för en grupp elever. Vidare slås detfast att styrelsen för utbildningen skall fastställa programmål för programmetom programmet är upplagt för en grupp elever. Om det är en enstaka elev somvill ha ett specialutformat program behöver styrelsen inte fastställaprogrammål, men det måste finnas en individuell studieplan. Detta framgår avsista stycket. Vidare får regeringen ett bemyndigande att bestämmaomfattningen av specialutformade program, dvs. hur många undervisningstimmarett program minst skall omfatta, samt att bestämma vilka av de ämnen som finnsi bilaga 2 som måste ingå. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringenavsnitt 4. 6 kap. Prop. Särskolanomfattar obligatorisk särskola (grundsärskola och träningsskola) samtgymnasiesärskola (nationella, specialutformade och individuella program). Grundsärskolan och träningsskolan skall ha nio obligatoriska årskurser,årskurserna 1-9, och en for eleverna frivillig årskurs, årskurs 10.Träningsskolan är avsedd for elever som inte kan gå i grundsärskolan. Styrelsenför särskolan avgör om en elev som tas emot i särskolan skall gå igrundsärskolan eller träningsskolan. Iförsta stycket har den ändringen gjorts att det som tidigare kallades denfrivilliga särskolan nu betecknas gymnasiesärskolan. Vidare slås det fast attutbildningen i gymnasiesärskolan sker på nationella, specialutformade ochindividuella program. Iandra stycket har den ändringen gjorts att stadieindelningen har tagits bort.Skälet till detta är att stadieindelningen i har tagits bortenligt det förslag som lagts i propositionen om läroplan för m.m.(prop. 1992/93:220). Dessa ändringar träder i kraft . Bestämmelseni det gamla tredje stycket har flyttats till nya 9 §. Ungdomarhar rätt att efter skolpliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan iutbildning som är avsedd att påbörjas fram till och med det förstakalenderhalvåret det år de fyller om 1.styrelsen för särskolani hemkommunen bedömt aft de inte kan gå i gynmasieskolan därför att de ärutvecklingsstörda och 2.de inte beredsutbildning i specialskolan. Varjekommun är skyldig att erbjuda sådana ungdomar utbildning igymnasiesärskolan. Enelev som har påbörjat utbildning i gymnasiesärskolan före utgången av detförsta kalenderhalvåret det år eleven fyller , har rätt att fullföljautbildningen. Idenna paragraf har endast den ändringen gjorts att begreppet gymnasiesärskolaninförts. Gymnasiesärskolanbygger på den obligatoriska särskolan. Styrelsen för särskolanavgör om en elev i gymnasiesärskolan skall gå Prop. 1992/93:250 på 1.ett nationellt eller ettspecialutformat program eller Styrelsen avgör vidare om eleven inom det individuella programmetskall få yrkesträning eller verksamhetsträning. Bestämmelsernaöverensstämmer i princip med vad som tidigare stadgades i 3 § tredje stycket.Det är således fortfarande styrelsen för utbildningen som avgör om elevenskall gå ett nationellt eller specialutformat program eller om eleven skall gåett individuellt program. Vidare avgör styrelsen om en elev på ett individuelltprogram skall få yrkesträning eller verksamhetsträning. Varjekommunen skall erbjuda de elever som har bedömts kunna gå ett nationelltprogram ett urval av olika program. Antalet platser på de olika programmenskall anpassas med hänsyn till elevernas önskemål. Erbjudandetskall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller i en annan kommun ienlighet med samverkansavtal. Iparagrafen stadgas att kommunerna skall erbjuda de elever som har bedömts kunnagå ett nationellt program ett urval av sådana program. Med ett urval avses attkommunen skall ha ett varierat utbud. När det gäller gymnasieskolan föreskrivsatt urvalet skall vara allsidigt och med detta avses att kommunen skall erbjudaminst hälften av de nationella program som finns för gymnasieskolan. Något kravpå att kommunen skall erbjuda hälften av befintliga nationella program förgymnasiesärskolan finns inte. Det skall dock finnas mer än ett program attvälja för eleverna. Det är elevernas önskemål om utbildningarna som skall styrahur många platser som kommunen skall erbjuda på varje program. Kommunenkan välja mellan att anordna utbildningen själv eller att sluta samverkansavtalmed en annan kommun om utbildningen. Denminsta garanterade undervisningstiden tör varje elev skall utgöra . Regeringen får föreskriva att utbildningen i gymnasiesärskolan skallomfatta minst vissa ämnen och omfattningen av dessa ämnen. 977 Riksdagen1992/93. I förstastycket har intagits en bestämmelse om hur många undervis- Prop.1992/93:250 ningstimmar som en elev i gymnasiesärskolan har rätt till. I andra stycket finns bemyndigande för regeringen attföreskriva vilka ämnen som eleverna skall läsa och hur många timmar det skallvara i varje ämne. Fristående skolor som får bidrag för viss utbildningenligt 8 § skall, i fråga om den utbildningen, stå under tillsyn av . Skolorna är i fråga om dessa utbildningar skyldiga att delta i denuppföljning och utvärdering av skolväsendet som genomförs av . Fristående skolor som avses i 8 § är vidare skyldiga attdelta i riksomfattande prov i den utsträckning som föreskrivs av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. I paragrafen har införts ett nytt andra stycke.Bestämmelsen här innebär att regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer kan föreskriva att även fristående skolor skall delta i de centraltutarbetade prov som kommer att finnas för gymnasieskolorna. En motsvarandebestämmelse finns för de fristående grundskolorna. 1992/93:220. Ungdomar kan tas emot i en fristående skola som motsvarargymnasiesärskolan, om styrelsen för särskolan i hemkommunen har bedömt att deär utvecklingsstörda. I bestämmelsen har endast den ändringen gjorts attbegreppet gymnasiesärskolan har införts. Komvux består av grundläggande vuxenutbildning, gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning. Utbildningen i komvux skall anordnasi form av kurser. Bestämmelsen i det nya andra stycket har med vissredaktionell ändring överförts från förordningen (1992:403) om kommunalvuxenutbildning. 7 a § Prop. Densom har påbörjat utbildning på en kurs i komvux har rätt att fullfölja kursen. Undervisningen för en elev skall dock upphöra, om eleven saknar förutsättningaratt tillgodogöra sig utbildningen eller annars inte gör tillfredsställandeframsteg. Den för vilken grundläggande vuxenutbildning har upphört enligt andrastycket, skall på nytt beredas sådan utbildning, om särskilda skäl talar fördetta. Den för vilken annan komvux har upphört enligt andra stycket får på nyttberedas sådan utbildning, om särskilda skäl talar för detta. Paragrafen,som är ny och ersätter 13 §, reglerar rätten att fullfölja en kurs i komvux.Bakgrunden till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.2. Medkurs avses även, i förekommande fall, delkurser. Jfr avsnitt 5.1 och 8.2,Bestämmelsen innebär att en elev som flyttar till en annan kommun understudietiden har rätt att gå kvar en påbörjad kurs i den gamla kommunen. Andraoch tredje styckena motsvarar i huvudsak tidigare 13 § andra och tredjestyckena och innehåller bestämmelser om undervisningens upphörande under vissaförutsättningar m.m. Till skillnad från tidigare gäller bestämmelserna omundervisningens upphörande även gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning. Närdet gäller frågan om att bereda en elev för vilken utbildning har upphörtutbildning på nytt gäller olika regler för de olika formerna av komvux. Dettaberor på att skyldigheten alt anordna komvux är olika. För en elev igrundläggande vuxenutbildning skall eleven beredas utbildning på nytt, omsärskilda skäl finns. När det gäller gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning får eleven beredas utbildning på nytt, om det finnssärskilda skäl. Detta innebär att ett beslut om undervisningens upphörandeinte avstänger en elev från fortsatt utbildning . Enligit14 § (beträffande gmndläggande vuxenutbildning) och 22 § (beträffande gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning) är det styrelsen för utbildningen sombeslutar om utbildning för en elev skall upphöra och om att på nytt bereda enelev sådan utbildning. Styrelsens beslut i dessa frågor får enligt 15 §respektive 23 § överklagas hos av eleven. /Frågor om mottagande av en elev till gymnasial vuxenutbildning och omintagning till sådan utbildning avgörs av styrelsen för utbildningen. Styrelsen beslutar ävenom utbildningen för en elev skall upphöra och Prop. 1992/93:250 om att pånytt bereda en elev utbildning. får vara gemensam för flera kommuner samt förgymnasial vuxenutbildning och gymnasieskolan. Styrelsensbeslut om mottagande, om att utbildningen för en elev skall upphöra och beslutom att inte på nytt bereda en elev utbildning får överklagas hos av eleven. Beslut om intagning får inte överklagas. Iparagraferna har gjorts tillägg med anledning av införandet av möjligheten attbesluta att undervisningen för en elev i gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning skall upphöra under vissa förutsättningar. Ett sådantbeslut skall fattas av styrelsen för utbildningen. Det är också styrelsen förutbildningen som skall fatta beslut om att en elev, för vilken utbildningenupphört, skall beredas utbildning på nytt. Beslut i dessa frågor fåröverklagas till av eleven. Särvuxsyftar till att ge vuxna som är utvecklingsstörda kunskaper och färdighetermotsvarande de som ungdomar kan få i den obligatoriska särskolan och pånationella eller specialutformade program i gymnasiesärskolan. Utbildningen isärvux skall anordnas i form av kurser. Ändringarnai första stycket är föranledda av bytet av beteckning på den frivilligasärskolan till gymnasiesärskolan. Den del av den frivilliga särskolan somomfattat yrkesutbildning återfinns på nationella och specialutformade programi gymnasiesärskolan.