prop · GG03150 · 1992-12-31 00:00:00 — Avregleringar, ökad integration ochlägre realräntor bör möjliggöra en årlig BNP-tillväxt inom OECD-området på 21/. Handeln mellan ländema kan då komma attexpandera i en takt av Inflationsbekämpning kan väntas ha högprioritet i den ekonomiska politiken, varför uppgången i konsumentprisema antasbegränsas till Dessutom kommer arbetslösheten sannolikt att förblihög, vilket bidrar till att hålla nere de nominella löneökningarna. Detsom kan störa denna bild, och leda till en sämre utveckling, är bl.a.späimingar på det handelspolitiska området. Dessutom kan de anpassningsprocessersom pågår i många länder visa sig vara mer utdragna än beräknat. hot mottillväxten är också om realräntoma etableras på en hög nivå. Densvenska ekonomins reala utveckling Motbakgmnd av de stora förändringar som den svenska ekonomin genomgår ter sigvarje scenario över utvecklingen på medellång sikt som spekulativt.Varaktigheten av anpassningsprocessema i ekonomin är synnerligen svårbedömd.Den flytande valutakursen ändrar påtagligt fömtsättningama för bedömningen ochgör etablerade samband och erfarenheter mindre användbara. Det i utgångslägetstora underskottet i de offentliga finansema, och behovet av alt sanera dessa,gör bilden ännu mera oklar. De historiska erfarenhetema av omställningar av detslag den svenska ekonomin nu genomgår är mycket begränsade. Settfrån produktionssidan firms fömtsättningar för en hög tillväxt i underresten av . I utgångslägel finns lediga resurser i form av arbetskraftoch kapital att ta tillvara. genomförts - eller hållerpå att genomföras - ett antal reformer som ökar Prop. utbudet av arbetskraft och skapar fömtsättningar för en snabbare Bilaga 1.1 produktivitetsutveckling.Exempel på detta är skattereformen och senare genomförda sänkningar av särskilt skadliga skatter, förändringar i socialförsäkringen, avregleringar som leder till ökad konkurrens, utbyggnad av infrastmkturen, utbildningssatsningar etc. Ekonomins underliggandeproduktionsförmåga kan förväntas växa med en takt av framöver Tilldetta ska läggas effektema av en gradvis normalisering avkapacitetsutnyttjandet i ekonomin. della en tillväxtpotenialpå i BNP . Fråganär emellertid om det kommer att genereras efierfrågan på svensk produktion i ensådan omfattning att tillväxtpotentialen kan tas i anspråk utan allinflationstakten för den skull blir högre än i omvärlden. Denkonkurrenskraftsförbättring som svensk industri nu uppnått skaparfömtsättningar för en stark exportökning, särskilt om världsmarknadstillväxtenblir hög. Mot slutet av perioden klingar dock marknadsandelsvinstema av. Dennaexpansion kan också förväntas generera en stark investeringsuppgång inom K-sektom, som dock bara utgör knappt 1/5 av den totala svenska ekonomin. InomS-sektom i allmänhet och inom fastighetssektom i synnerhet blir investeringamabetydligt lägre. Kombinationenav stark exportökning och dämpad hemmamarknadsefterfrågan leder till attöverskottet i handelsbalansen successivt växer Därmed förbättras ocksåbytesbalansen, som beräknas uppvisa ett överskott motsvarande av BNP islutet av perioden. Tillsammans med en i övrigt tämligen gynnsam utveckling avsvensk ekonomi skapas fömtsättningar för en förstärkning av kronans kurs. Motdenna bakgmnd antas i kalkylen att en appreciering på i genomsnitt 11/per årunder kommer till stånd, i förhållande till växelkursenunder mars månad Denoffentliga konsumtionen antas minska i volym framtill 1998. För att det ska vara möjligt att sanera de offentliga finansernamåste utgiftema hållas nere. Något bidrag till ökad aktivitet i ekonomin frånoffentlig sektor, som utgör av BNP, antas således inte komma. Föratt produktionspotentialen ska kunna tas i anspråk krävs därför en relativtstark utveckling av den privata konsumtionen. Neddragningar av de offentligatransfereringama till hushållen och skattehöjningar antas komma till stånd -enligt vad som annonseras i den reviderade finansplanen - vilket i sigbegränsar hushållens realt disponibla inkomster Dessa stimuleras dock av atthöga produktivitetsökningar och låg inflationstakt beräknas leda till ökadereallöner Dessutom har hushållens sparkvot kommit upp på en historiskt sett högnivå och behovet av ytterligare skuldsanering avtar successivt. Sparkvoten kandärmed komma alt sjunka , ned till en nivå på , vilket möjliggören ökning av den privata konsumtionen på 2 1/efter 1995. Motderma bakgmnd är en tillväxt i den svenska ekonomin påca fullt möjlig. En flexibel arbetsmarknad, ikombination med låga inflationsförväntningar och frånvaron avöverhettning i ekonomin, gör att nominallöneökningen bör kunna begränsas tillca . Detta är väl förenligt med en inflationstakt i intervallet 2-3 %.Ökningen av konsumentprisema begränsas också av den gradvisa apprecieringen avkronan. Tabell 1.7 Försörjningsbalansen och vissa nyckeltal Årligprocentuell förändring, priser 1992/93:150 Bilaga1.1 -1,7 -1,7 -1,6 -1,9 -3,5 -0,2 -1,0 -1,4 -1,0 -1,0 -1,0 -1,0 -0,5 -1,1 -1,0 -1,0 -1,0 -1,0 -1,2 -1,5 -1,0 -1,0 -1,0 -1,0 -11,0 -8,9 -5,7 -0,2 -0,9 -2,0 -4,1 -1,1 KPI (årsgenomsnitt) -2,1 -0,2 ' Förändring i procent av föregående års BNP. Procent av arbetskraften. Procent av BNP. Trotsen förhållandevis god tillväxt i ekonomin kommer arbetslösheten ändå att varahög även . Visserligen sker en nedgång, men i relativt måttligtakt. Dels kommer produktiviteten att stiga ganska snabbt, dels kommerefterfrågetillväxten inte att vara tillräcklig för att ens i slutet av periodengenerera ett normalt resursutnyttjande i ekonomin. Flera hot finns motdetta trots allt relativt gyimsamma scenario. Den intemationella tillväxten kanbli lägre, vilket får ett starkt genomslag på den allt mer exportberoendesvenska ekonomin. De anpassningsprocesser som ekonomin genomgår medskuldsanering i hushåll och företag, deflation på tillgångsmarknader och därmedsammanhängande finanskris, kan komma att visa sig bli mer utdragna än beräknat.Om bankema har fortsatta svårigheter att klara kapilaltäckningen, uppstårproblem med kreditförsörjningen när efterfrågan tar fart. Dessutom har dåbankema behov av att hålla höga marginaler mellan in- och utlåningsräntor I såfall blir konsekvensema för den reala ekonomin allvarliga. Nr 150 Bil. Att förena hög tillväxtmed låg inflation ställer stora krav på ar- Prop. 1992/93:150 belsmarknadensflexibilitet. En permanent hög långtidsarbetslöshet skulle Bilaga 1.1 utgöraett hot mot en väl fimgerande lönebildning framöver Slutsatsenblir att det ändå är möjligt att uppnå en tillväxt påca , vilket för med sig fallande arbetslöshet, sominflationstakten inte överstiger den i våra konkurrentländer. För att detta skalyckas måste finans- och penningpolitiken vara väl avvägd i kombination medatt arbetsmarknaden, och särskilt lönebildningen, visar sig vara tillräckligtflexibel. Dessutom måste få draghjälp från omvärlden, och denfinansiella anpassningen av ekonomin får inte bli alltför utdragen. Detkan heller inte uteslutas att utvecklingen blir mer fördelaktig än vad somframgår av denna kalkyl. Om marknadema utmärks av hög flexibilitet, räntomasjunker samt hushåll och företag bli mer optimistiska angående den ekonomiskautvecklingen kan efterfrågan komma att öka mer än beräknat. Tillväxttakten blirdå högre och arbetslösheten kan reduceras utan att detta leder till snabbarelöne- och prisstegringar. Under1993 uppvisar den offenlliga sektom ett stort underskott i sitt finansiellasparande, motsvarande av BNP. är bytesbalansen i stort setti jämvikt och det finansiella sparandeöverskottet i den privata sektom uppgårföljakfligen också till . Hushållen har kraftigt dragit upp sittsparande via stigande disponibelinkomster och fallande konsumtion. Företagensfinansiella överskott ökar genom dämpade lönekostnader, en förbättradproduktivitetsutveckling och depreciering av kronan, sominvesteringsaktiviteten är låg. Underperioden antas hushållen dra ned sin sparkvot, även om nivånfortfarande ligger högt jämfört med de två . Företagenslönsamhet kommer enligt kalkylen att vara hög . Den godakonkurrenskraften väntas bestå, eftersom löneökningama p.g.a.arbetsmarknadsläget blir måttliga som produktivitetstillväxten blirrelativt stark, bl.a. mot bakgmnd av de genomförda stmktureUa reformeraa.Investeringama kommer att öka betydligt inom delar av näringslivet. Ändåberäknas de finansiella överskotten ligga kvar på en hög nivå . Totalt för den privata sektom bedöms det finansiella sparandet uppgåtill av BNP 1998. Dettotala finansiella sparandeunderskottet i den offentliga sektom förbättrasenligt kalkylema till att motsvara av BNP 1998. Tillväxten i ekonomin göratt skatteintäktema ökar och att utgiftema för arbetslösheten avtar. Deoffentliga finansema förbättras också av att den statliga och kommunalakonsumtionen hålls tillbaka och av övriga planerade budgetförstärkningar. Prop.1992/93:150 Bilaga 1.1 Procentuell andel av BNP -7,8 5,5 0,2 -2,1 -13,4 5,6 7,6 -0,2 -11,1 5,5 7,9 -10,5 5,0 8,9 -9,0 4,5 8,2 -6,1 3,8 6,2 -3,6 3,1 4,7 Attden offentliga sektoms finansiella situation ändå inte förbättras snabbareberor bl.a. på tillväxtens sammansättning. Genom att expansionen i ekonominhuvudsakligen bärs upp av den konkurrensutsatta sektora, vilken har enbetydligt lägre skattebelastning än den skyddade sektom, ökar inte skattemasandel av BNP . I samma riktning verkar det förhållandet att endel skatter är volymanknutna och därför inte stiger i takt med den nominellatillväxten i ekonomin. Förbättringen av den offentliga sektoms finansiellasparande motverkas även av att den växande nettoskulden ger snabbt ökanderänteutgifter. Den offentliga sektoms nettoskuld beräknas öka från avBNP 1993 till 1998. Totaltkalkyleras det finansiella sparandet i den svenska ekonomin, dvs. överskottet ibytesbalansen, uppgå fill av BNP 1998. En så hög andel har förSveriges del inle uppnåtts 2 Internationell utveckling Pp. Bilaga1.1 2.1 Sammanfattande Översikt Tillväxteni bmttonationalprodukten i OECD-området uppgick till knappt 1 1/,vilket var en svag ökning jämfört med . Den ekonomiska aktiviteten tilltogi som nedgången dämpades i . I övrigaVästeuropa och som ligger senare i konjunkturförloppet mattades denekonomiska aktiviteten markant . väntas den svaga tillväxtenfortsätta i OECD-området. Under iimevarande år beräknas tillväxten öka iNordamerika och . Detta fömtses emellertid motverkas av enfortsatt nedgång i och där återhämtningen inträderförst respektive senare hälften av 1993. Tabell 2:1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissaOECD-länder BNP i %' -1,2 3 1/2 -1 3/4 -2,2 -0,8 1 1/4 2 1/2 1 1/4 -6,5 -3,5 1 1/4 -1,7 -1,7 -1 3/4 1 1/4 -1,0 1 3/4 1 1/4 2 3/4 Densvaga BNP-tillväxten i OECD-området förklaras delvis av att de storaländema befinner sig i olika konjunkturfaser Uppgången i å ena sidan ochnedgången i å andra sidan och tenderar att motverka varandra,vilket resulterar i en utjämnad tillväxt på aggregerad nivå. Nedgången förOECD-området som helhet blir därmed relativt utdragen men å andra sidan gmnd.Ett viktigt särdrag i den nuvarande konjunkturcykeln är att många undantagen är främst de kontinentaleuropeiska ländema hämmas av den förmögenhetsanpassninghushåll och företag genomgår som en reaktion på fallande tillgångspriser,främst för fastigheter och aktier Variationeri tillgångspriser och skuldnivåer är inle ovanliga i konjunktursvängningar. Deär emellertid betydligt större än vanligt i den nuvarande cykeln. Detla berorlill en del på den liberalisering av de finansiella marknadema med åtföljandesnabba skulduppbyggnad i både hushålloch företag som skedde som skattesys- Prop.1992/93:150 temen i vissa länder inte var anpassade för de nya fömtsättningama.En Bilaga 1.1 viktig faktor bakom utvecklingen var sannolikt att mångabeslutsfattare inte rätt kunde bedöma de makroekonomiska konsekvensema avliberaliseringen. Hushållen finansierade i större utsträckning än tidigare sinkonsumtion med krediter som sparandet föll till mycket låga nivåerFör företagens del var effekten mest synbar på fastighets-investeringarna, därkraftigt stigande priser på i synnerhet kommersiella fastigheter men även bostäderledde till ett uppsving i byggnadsverksamheten under en stor del av1980-talet. Närpenningpolitiken stramades åt, räntoma steg och konjunkturen vände nedåt ibörjan av inleddes en reversering av den process som beskrivitsovan. Inkomster och vinster stagnerade som tillgångsprisema börjadefalla främst på fastigheter och aktier vilket ledde till att skuldstockarnanu blev övermäktiga. Detta resulterade i dagens situation där dels en störredel av hushållens inkomster och företagens vinster tas i anspråk förräntebetalningar, dels att de försöker återställa relationen mellan värdet påtillgångar och skulder genom att amortera av skulderna. Detta har lett till attdet privata finansiella sparandet ökat kraftigt som konsumtions- ochinvesteringsutgifter minskat. Hur långt denna anpassningsprocess har kommit ärmycket svårbedömt. Neddragningen av hushållens skuldkvot i och har idenna konjunkturnedgång varit något större än under tidigare perioder samtidigtsom neddragningen varit mindre i t ex . Skillnadema mellan ländema ärstora vad gäller företagens anpassning. 1 är neddragningen av företagensskuldkvot större än vid tidigare tillfällen, medan den i ärbetydligt mindre . Fallandetillgångspriser har även lett till problem för banker och finansiella instituti många länder Den finansiella liberaliseringen kom till ståndutan en ändamålsenlig förändring av över-vakningmyndighetemas verksamhet. valde att kraftigt expandera sina engagemang ifastighetsrelaterad långivning då fastigheter traditionellt utgjort en mycketgod säkerhet. Det efterföljande häftiga prisfallet medförde att säkerheternasmarknadsvärde minskade dramatiskt. I kombination med låntagamasbetalningssvårigheter ledde detla till försämrad lönsamhet och stigandekreditförluster Bankema har i allmänhet också haft att anpassa sig till desträngare kapitaltäcknings-reglerna. Detta har allmänt lett till att bankerförsökt höja lönsamheten genom vidgade marginaler, dvs utlåningsräntoma harstigit i förhållande till interbankräntan. har kredittillväxtenmattats kraftigt. Det är osäkert i vilken utsträckning detta är resultatet av åena sidan en "credit cmnch" (dvs att också kreditvärdiga låntagarenekats kreditgivning av bankema) altemativt "capital cmnch" (attutlåningen dras ner för att kapitaltäckningskravet skall uppfyllas) eller åandra sidan av minskad kreditefterfrågäii från hushåll och företag. Påfrestningamapå banker och andra finansiiistitut kan leda till en förvärrad situation påfrämst fastighetsmarknaderna om en ökad utförsäljning sker från låntagare sominte längre klarar sina betalningsåtaganden eller från långivare som övertagitfastigheter som säkerhet. Skillnaderaai penningpolitisk inriktning mellan och å ena Prop. 1992/93:150 sidanoch å den andra har minskat något, främst till följd av Bilaga 1.1lättnadema i . kvarstår emellertid betydande räntedifferenseri de korta räntoma mellan dessa länder För de långa räntoma är differensenmellan och i stort sett oförändrad sen tillbaka.Skillnaden mellan och har minskat och uppgick i mitten av marstill I prognosen fömtses ränteskillnaderna mellan ochTyskland minska ytterligare till följd av förväntade lättnader i , IJapan kan nya sänkningar av diskontot inte uteslutas. Penningpolitikenhar utformats olika i de europeiska länder som övergått till flytandeväxelkurser I har penningpolitiken snabbt lättats och de kortaräntoma ligger klart under de tyska. I övriga länder har mer gradvisa lättnadergenomförts och en betydande räntemarginal mot kvarstår De kortaräntoma i , och har sjunkit 4-5 procentenhetersedan juli 1992. hade pundet deprecierats med drygt 12 procentmot ECU sedan valutan började flyta, jämfört med drygt 20 respektive 26 procenti och . En förklaring till den jämförelsevis måttligadeprecieringen för pundet kan vara att deltog i ERM-samarbetetunder endast en förhållandevis . En fast växelkurs blev bara en kortparentes med flytande växelkurs. Därmed har pundkursen intepåverkats av lika omfattande portfölj anpassningar som t ex den svenskakronan. Pundet är dessutom en stor valuta i etl globall perspektiv.Utvecklingen i kan tala emot denna förklaring. Den norska kronan harendast deprecierat sedan den släpptes att flyta fritt. harhögre aktivitet i ekonomin och inte alls lika stor exponering iutlandsupplåning. Bytesbalansen visade överskott under större delen av1980-talet och under inledningen av 90-talet och landet har genom sina storaoljefillgångar en långsiktigt stark extembalans. Tabell 2:2 Den konsoliderade offentliga sektornsfinansiella sparande Kalenderår, procent av BNP -2,5 3,0 -2,0 -1,4 -1,3 -3,4 2,4 -3,2 -2,2 -2,8 -4,7 1,3 -3,2 -2,8 -6,6 -1,4 1,4 2,5 -2,0 -5,9 -0,4 -2,6 -8,2 -3,4 -3,4 -4,3 -5,4 -1,8 -2,7 -3,8 Exkl. kostnader för inlåningsförsäkringen 1987 ärs BNI ' FlertaletOECD-länder har betydande budgetunderskott. I har den Prop. 1992/93:150 nyaadministrationen presenterat ett program för medelfristig budgetkon- Bilaga 1.1solidering. Det är dock inte tillräckligt för att få balans i de offerilligafinanserna ens i ett medelfristigt perspektiv. Den japanska regeringenpresenterade i tilläggsbudgeten det tredje stimulanspaketet inom loppetav Paketet är det största och omfattar åtgärder motsvarande2,av BNI. I är utrymmet för finanspolitisk stimulans ytterstbegränsat. De länder med fördelaktigt utgångsläge i de offenfliga finansema hartidigare åtminstone kunnat låta de automatiska stabilisatorerna verka, men idagsläget är stimulansutrymmet till största delen utnyttjat. Dettillväxtinitiativ som beslutades av EG-ländema kommer att habegränsad direkt effekt på tillväxten. Den uttryckliga avsikten med initiativetär att det ska förbättra förväntningama hos hushåll och företag. För att skapautrynmie för generellt lägre räntor är det nödvändigt med budgetkonsolidering.I ljuset av den svaga ekonomiska utveckling som fömtses i underprognosperioden kommer underskotlen att öka ytterligare. Både och Storbritannienhar presenterat konsolideringsplaner på medelfristig sikt. Ett gemensamt dragär alt konsolideringsplanema skjuts . I genomförsbudgetkonsolideringar med början 1994, i i huvudsak . Alltmertalar för att utvecklingen definitivt vänt i . Ekonomin växte relativtsnabbt och tendensen tycks fortsätta under förstakvartalet . Indikationer finns på att sysselsättnings- ochrealinkomsttillväxten tagit fart vilket bör stödja en fortsatt starkkonsumtionsutveckling. Vinstläget i näringslivet tyder också på attinvesteringama kan fortsätta att utvecklas i god takt.Clinton-admini-strationens aviserade stimulanspaket väntas ge endast marginellabidrag till tillväxten och En fortsatt lätt penningpolitik ärsannolikt av större betydelse för utvecklingen . BNP-tillväxtenväntas uppgå till 1993 och 3 1/1994. DeJapanska och västtyska ekonomiema mattades betydligt snabbare än vadsom fömtsågs tidigare. 1 tycks effektema på privat konsumtion ochinvesteringar av deflationen på tillgångsmarknadema ochförmögenhetsanpassningen i den privata sektom ha förstärkts under loppet av1992. Den likaså tilltagande nedgången i västra har sitt urspmng i denöverhettning av ekonomin som återföreningen medförde och det storatransfereringsbehov till östra som föreligger På medelång siktuppskattas detla uppgå till av BNP I såväl som Tysklandväntas tillväxten avta för att åter stiga 1994. Tabell 2:3 Konsumentprisernas utveckling i vissaOECD-länder Prop. Årlig procentuell förändring Bilaga 1 1 4,2 3,2 3,5 3,2 5,9 3,0 1,7 4,0 2,9 3,8 1 1/2 3 3/4 2 3/4 3 3/4 3 1/2 2,4 4,1 3,4 9,4 2,1 2,5 2,3 2,4 1 1/2 3 3 1/2 5 1/2 2 1/4 3 2 1/2 3 1/2 2 1/2 4 2 1/2 3 1/2 3 1/4 Exklusive Källor: och Prisstegringarnai OECD-området dämpades kraftigt . Enda undantaget bland de slörreländema utgjorde där inflationstakten steg något. Lågtkapacitetsutnyttjande inom industrin och en ökad arbetslöshet i de flestaOECD-länder fömtses stabilisera pris- och kostnadsutvecklingen på en låg nivå.Ett orosmoment i denna bild är där kapacitetsutnyttjandet börjar närma sigden nivå som anses förenlig med stabil inflation. I väntasinflationen i allmänhet avta ylterligare, medan länder där valutomadeprecierats fömtses få en viss uppgång i inflationstakten. Arbetslösheteni OECD-området steg och uppgick vid slutet av året till 7,7 procentav arbetskraften. Den fömtsedda avmattningen av den ekonomiska aktivitetenunder 1993 kommer att leda lill en fortsatt uppgång av arbetslösheten och någonbetydande förbättring är inte alt vänta . De dystra utsiktema omstigande arbetslöshet i har inneburit att frågan prioriteras högt i detintemationella ekonomiska samarbetet. Världshandelnbedöms ha vuxit med 1992. kan en viss dämpning ske avtillväxten i OECD-områdets handel. En betydande ekonomisk aktivitet iSydostasien och bedöms emellertid motverka dessa tendenser påvärldshandeln. Ett positivt utfall i de segslitna GATT-förhandlingama skulledärtill undanröja ett osäkerhetsmoment för världshandelns utveckling och geett väsentligt bidrag för dess långsikliga utveckling. Osäkerhetsmomenteni konjunktumtvecklingen gäller främst och Tyskland.Den starka BNP-fillväxten i och en positivutveckling av flertalet konjunkturindikatorer under inledningen av 1993 ger enbetydligt mer balanserad bild av riskema än vad som var fallet. JapansBNP föll de tre sista kvartalen 1992. Knappast några indikationer fanns hellerunder årets första månader som pekade på att denna tendens är på väg att vända.Prognosen har reviderats ned kraftigt även med beaktande av stimulanspaketet . Riskbilden är emellertid att betraktasom mer balanserad än i lidigare bedömningar 1 Prop. 1992/93:150förefaller riskema fortsatt vara på nedåtsidan. Osäkerhet råder hur slor Bilaga 1.1 konjunkturnedgången blir i och dess inverkan på övrigaeuropeiska länder Ett annat osäkerhetsmoment är hur stor påverkankonsolideringen av de offentliga finansema har på den reala delen av ekonomin iländema. Bmttonationalprodukteni den amerikanska ekonomin steg 1992. haremellertid tillväxten varit avsevärt högre, och det tycks nu klart att ekonomindefinitivt gått in i en fas av högre tillväxt. Den relativt svagaeflerfrågeutvecklingen i kombination med begränsat resursutnyttjande bidrogtill att konsumentpriserna steg med historiskt låga . Underintryck av en expansiv penningpolitik och med höga förhoppningar till den nyaadminstrationen tycks framtidstron ha återvänt till både konsumenter ochföretag. Den pessimism som hade sitt urspmng i bl a hög skuldsättning och svagsysselsättnings- och real disponibel-inkomstutveckling tycks vara borta.Alltfler konjunkturindikatorer, som industriproduktion, lagemlveckling,detaljhandelsförsäljning, nybil-registrering samt bostadsbyggande, pekar på attdenna utveckling håller i sig. Finanspolitikenhar inte stimulerat den inhemska efierfrågan. President finanspolitiskaprogram vilket inkluderar ett kortsiktigt stimulanspaket och medelsiktigabudgetförstärkningar har tagits emot väl av väljama. Programmet har stött påkritik i Kongressen från såväl republikaner som demokrater i huvudsak för allde föreslagna besparingama anses vara otillräckliga. Redan innan den nya administrationenstillträde ifrågasattes om ett stimulanspaket verkligen behövs i ljuset av högreekonomisk aktivitet och förbättrade konjunktumtsikter President haremellertid entydigt tagit ställning för ell stimulanspaket, sannolikt mer avpolitiska än av ekonomiska skäl. Paketet uppgår till 15 miljarder dollarmotsvarande 1/4 procenl av BNP, av vilket 8,5 miljarder avser nya utgifter ochresten skattesänkningar. Utgiftsökningen beslår till största del av kostnaderför alt förlänga ersättningsperioden för arbetslösa och skattesänkningarnafrämst av skallekrediter för investeringar. efter 1993 kommer budgetenatt påverkas av föreslagna skattehöjningar, nya utgifter och besparingar.Budgetunderskottet efter dessa åtgärder väntas minska från av 1997 för att därefter stiga något. Det StmktureUaunderskottet fömtses ligga stilla kring av BNP under perioden1994-1998. Penningpolitikenkommer sannolikt att vara expansivt inriktad .