prop · GG0343 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringensbedömning: Behovet av nationell uppföljning och utvärdering samt en ökadkonkurrens motiverar en mer enhetlig redovisning av kommunernas verksamhet ochkostnader. Några tvingande regler om en enhetlig redovisning införs dock intenu. Kommitténs förslag: Konununemasredovisningssystem utformas så att det för olika enheter inom den kommunalaorganisationen går att kalkylera kostnaderna för att producera i egen regi.Bindande regler om en enhetlig redovisning av kostnader och prestationer införsinom vissa verksamhetsområden. En expertgrupp tillsätts för att närmareanalysera hur redovisningssystemet bör utformas. Remissinstanserna: Någotmer än hälften av remissinstansema redovisar en positiv syn på konunitténsförslag om bättre uppföljning och jämförelse av kostnader och prestationer.Bland de negativa anser många att den föreslagna expertgmppens arbete bör awaktasinnan några lagstiftningsåtgärder vidtas. Statistiskacentralbyrån (SCB) pekar särskilt på behovet av att olika slag avprestationsmått blir väl definierade. SPK (Statens pris- ochkonkurrensverk) har den erfarenheten att många konununers redovisningssysteminte har som primärt mål att mäta kostnaderna för olika verksamheter.Konkurrensneutralitet vid anbudsupphandling förutsätter kraftigt förbättradekommunala redovisningssystem, enligt SPK. anser att den statliga kontroll som föreslås inomdetta område inte rimmar med den självbestämmanderätt som kommunerna har. avstyrker förslaget och säger sig vara berett att självtutveckla metoder för att förbättra redovisningen. Skälenför regeringens bedömning: Regeringen delar kommittens bedömning att detbehövs en förbättrad redovisning i kommuner och landsting. Kommunernas ochlandstingens ansträngda ekonomi talar för att de bör ha ett stort eget intresseav att effektivisera och utveckla verksamheten. En fömtsättning för denna effektiviseringär att redovisningssystemen utvecklas så, att de ger en mer fullständiginformation än om kostnaderna för att bedriva den kommunala verksamheten. Det finns en omfattandestatistik som beskriver den offentliga sektorns verksamhet och prestationer.Svenska kommunförbundet och utger var för sig återkommanderapporter om verksamheten i kommuner och landsting. SCB sammanställer ochpublicerar också uppgifter som rör verksamheten i den offentliga sektorn. De uppgifter som finnstillgängliga uppvisar dock betydande brister, vilket försvårar en uppföljningoch utvärdering av den kommunala sektoms verksamhet och kostnader. Således insamlasverksamhetsstatistik normalt sek- torsvisoch innehåller i allmänhet inga uppgifter om kostnader. Dessa får då Prop.1992/93:43 hämtas från den kommunala finansstatistiken. Enligt SCB innebärdetta att konununemas uppgifter blir svåra att använda för jämförelser. Detär enligt regeringens mening mycket angeläget att de kommunala redovisningssystemenskvalitet förbättras. Utvecklingen mot ökad konkurrens förutsätter att det finnskostnads- och resultatmått av hög kvalitet. En förbättrad redovisning är ocksånödvändig som underlag för den nationella uppföljningen och utvärderingen. Omjämförelser mellan kommuner och landsting skall bli meningsfulla måsteuppgifterna bygga på en gemensam gmnd. Detankommer i första hand på statsmaktema att definiera vilka uppgifter som skallredovisas som underlag för nationell uppföljning och utvärdering. Ett arbetemed denna inriktning pågår inom i samråd med de bådakommunförbunden. Innan detta arbete har avslutats är regeringen inte beredd attföreslå några tvingande regler om enhetlig redovisning. Regeringensprincipiella inställning är emellertid att bl.a. behovet av nationell uppföljningoch utvärdering kan motivera lagstadgade krav på den kommunala redovisningen.Sådan lagstiftning finns redan inom skolans område och bör nu också övervägasinom andra verksamhetsområden med klart uttalade nationella mål, bl.a. inomsocialtjänsten samt hälso- och sjukvården. Ienlighet med vad som har anförts har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i socialtjänsdagen (1980:620), 2. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 3. lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 4. lag om ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med konununalprimärvård. Förslagenhar upprättats i samråd med . 9.1 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Iparagrafen anges, liksom , att konununens uppgifter inom social tjänsten fullgörs av den eller de nämnder som konununfullmäktige bestäm mer. Där anges vidare att vad som i socialtjänstlagen eller annan författning sägs om socialnämnd gäller i förekommande fall den eller de nänmder som utses för ändamålet. Bestämmelserna fick sin nuvarande utformning i sam band med beslut om ändrad ansvarsfördelning inom äldreomsor gen m.m. (prop. 1990/91:14, SoU9, rskr. Paragrafen har tillförts ett nytt tredje stycke. I detta stycke finns enbestäm- 20 melsesom är avsedd att klargöra att kommunen får sluta avtal med annan Prop.1992/93:43 om att utföra kommunens uppgifter inom . Med annan,dvs entreprenören, avses bolag, förening, samfällighet, stiftelse, enskildindivid eller annan kommun. En begränsning i denna möjlighet ligger i attentreprenören måste vara behörig att utföra uppgifterna på området. Såvittgäller andra konununer får dessa endast i begränsad utsträckning utförauppgifter som ligger inom en annan konununs kompetensområde. I paragrafen harvidare tagits in en begränsande regel enligt vilken en uppgift som innefattar myndighetsutövninginte får överlämnas till ett privaträttsligt subjekt med stöd av den nyabestämmelsen. Bakgmndentill de nya bestämmelserna har redovisats i avsnitt 3 och 4.1 de avsnitten harockså avgränsningen av begreppet myndighetsutövning berörts. Så som angivitsfastställs dessa gränser ytterst genom rättspraxis. Det pågår dock förnärvarande en allmän översyn av socialtjänstlagen. (S1991:07) skall bl.a. ta upp frågor som syftar till att tydligare avgränsa ochklargöra uppgifter och ansvarsområden. Också i det sammanhangetkommer myndighetsbegreppet att tas upp. Detyttersta ansvaret för konununens uppgifter inom kan inteöverlåtas på annan. Inom förekommer i övrigt åtskilliga typiskaexempel på myndighetsutövning som alltså inte utan lagstöd kan överlåtas påannan huvudman. Ett sådant exempel är beslut om olika former av bistånd ochstödåtgärder inom individ- och familjeomsorgen. Ett annat exempel ärtvångsåtgärder enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM)eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU).Beslutsfattande i dessa frågor kan inte läggas ut på entreprenad. Detsanunagäller socialnämndemas uppgifter enligt i samband medfastställande av faderskap och underhållsbidrag till vissa bam. Administrationbör däremot kunna överlåtas på någon annan. Verksamhet inom kandock innehålla mycket integritetskänsliga uppgifter. Sekretessfrågorna måstedärför lösas på ett tillfredsställande sätt. I kommunens ansvar försocialtjänsten ingår ett ansvar för att sekretessbelagda uppgifter inte spridstill obehöriga. Avsocialtjänstlagen framgår att hem för vård eller boende, efter tillstånd, kandrivas av enskild eller sammanslutning (69 §). Entreprenad kan förekonuna bådei form av att driften av ett sådant hem lämnas över till någon enskild och attsocialnämnden avtalar med ett privat vårdhem om placering av personer. Detfinns inte heller något hinder mot att förlägga vård enligt LVU till ett privathem för vård eller boende. Även om vården innefattar myndighetsutövning finnsdet i 11 § LVU ett särskilt lagstöd för att lägga ut uppgiften att bestämma omden unges förhållanden också på en föreståndare för en privat institution. Detsist nämnda gäller dock, som framgår av lagen, inte vård vid sådana särskildaungdomshem som avses i 12 § LVU. Bådevid vård med stöd av LVU och vid vård med stöd av LVM kan den omhändertagnevistas utanför vårdhenunet. I detta sammanhang spelar enskilt drivnainstitutioner en viktig roll. Det ligger också i sakens natur att familjehemtillhör kategorin privat verksamhet. Bamomsorg utgör enverksamhet som kan läggas ut på entrepre nad. De tidigare hindren i statsbidragsreglerna mot att lägga ut verksamhe- 21 ten på en entreprenör harsuccessivt avskaffats (jfr prop. 1991/92:65). 1992/93:43 omavgifter och tilldelning av platser betraktas dock som myndighetsutövning.Sådana beslut kan därför inte överlåtas på någon annan. Rådgivandeoch kurativa funktioner inom innefattar inte myndighetsutövningoch kan läggas ut på entreprenad. de typer av boende som har redovisats kan inslaget av myndighetsutövningvariera. Det har ifrågasatts om en privat entreprenör kan anställas i en kommunpå deltid för att på denna del av sin arbetstid kunna fatta de beslut sominnebär myndighetsutövning. En sådan lösning måste anses som mindre lämplig.Inte minst de jävssituationer som oundvikligen måste uppkomma medför attsammanblandningen av entreprenörens uppgifter och kommunens ansvar ochbefogenheter är olämplig. 9.2 Förslaget till lag om ändring i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) Iparagrafen finns bestämmelser om landstingens åligganden på hälso- och sjukvårdsområdet.Bestänunelsema har närmare kommenterats i förarbetena till hälso- ochsjukvårdslagen (prop. 1981/82:97, SoU51, rskr. 381, jfr prop. 1984/85:181avsnitt 4.8). Iparagrafen har införts ett nytt tredje stycke. Enligt detta nya stycket får landstingetsluta avtal med annan om att utföra de uppgifter som ansvarar förenligt lagen. Detta inkluderar omedelbar hälso- och sjukvård enligt 4 § ochsjuktransporter enligt 6 §. En uppgift som innefattar myndighetsutövning fårdock inte överlämnas till ett privaträttsligt subjekt med stöd av den nya bestänunelsen.Bakgmnden till bestämmelserna har redovisats i avsnitt 3 och 4. Bestämmelsernahar sin motsvarighet i förslaget till ändring i 4 § socialtjänstlagen (jfravsnitt 9.1). Ledningenav hälso- och sjukvård skall enligt 10 § hälso- och sjukvårdslagenutövas av en eller flera nämnder. Ansvaret för den övergripande ledningen kaninte överlåtas på annan huvudman. Mera övergripande beslut om vårdensorganisation och dimensionering kan således inte överlåtas på en entreprenör. Inomhälso- och sjukvården och angränsande områden är rättsläget när det gäller attnärmare precisera vilka uppgifter som är att betrakta som myndighetsutövning iviss mån oklart. Det är ibland uppenbart att vissa åtgärder innefattarmyndighetsutövning. Detta gäller t.ex. inom den psykiatriska tvångsvården ochinom smittskyddet. Genom en särskild regel finns det dock vissa begränsademöjligheter att ge psykiatrisk tvångsvård även på en privat vårdinrättning, se15 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. För detta krävs docksynnerliga skäl och att regeringen har godkänt arrangemanget. Inom hälso- ochsjukvården i övrigt torde själva vårduppgifterna och de beslut som sker utifrånenbart medicinska indikationer mera sällan vara att anse sommyndighetsutövning. Densubventionerade sjukvården måste i och för sig uppfattas som en förmän förenskild, men vården skall i princip vara tillgänglig för alla som söker den.Tilldelning av turordning utifrån medicinska kriterier vid tillfälliga sjuk- Prop.1992/93:43 vårdsköer kan knappast uppfattas som ett beslut om förmån förenskild och därmed inte heller som myndighetsutövning. Det har också i bl.a.förarbetena till hälso- och sjukvårdslagen uttalats att landstingenshuvudmannaansvar för hälso- och sjukvård i och för sig inte innebär enskyldighet för landstingen att själva bedriva denna verksamhet (prop.1981/82:97 s. 33). 1 likhet med kommittén anser regeringen därför atthuvuddelen av den nuvarande sjukvården bör kunna läggas ut på entreprenad. Dethar förekommit att driften av en vårdcentral har överlämnats till ett privatbolag. Frågan om tillåtligheten av detta har såvitt känt inte prövats av domstol.Under förutsättning av att genom sin nämnd kan styra verksamhetensinriktning och att kraven på ansvar enligt hälsoochsjukvårdslagen upprätthålls bör det inte föreligga några hinder mot denna formav entreprenad. Dessa frågor och frågor om äganderätten till patientjoumaler m.m.får regleras i avtalet med entreprenören. Någonprincipiell skillnad mellan att överlämna driften av en vårdcentral och t.ex.ett sjukhus föreligger inte. Det finns privata sjukhus med vilka landstingettecknar avtal om vård för ett visst antal patienter eller en enskild patient.Lagligheten av sådana avtal kan knappast ifrågasättas. Huvudmannaansvaretför de akuta sjuktransporterna har inte ansetts medföraen skyldighet för landstingen att genom egna organ utföra transporterna. Omtransporterna läggs ut på entreprenad, vilket i stor utsträckning är fallet,har dock en skyldighet att övervaka att transportorganisationeninte brister i ett eller annat hänseende. Iparagrafen anges omfattningen av kommunernas skyldighet och befogenhet attmeddela hälso- och sjukvård enligt denna lag (jfr prop. 1990/91:14, SoU9, rskr.97). Iparagrafen har införts ett nytt femte stycke. Bestämmelserna i detta styckemotsvarar det nya tredje stycket i 3 §. Vi hänvisar till kommentaren tillnämnda paragraf. 9.3 Förslaget till ändring i tandvårdslagen (1985:125) Iparagrafen finns föreskrifter om landstingens åligganden och ansvar förtandvården. Bestämmelsema har konunenterats i lagens förarbeten (prop. 1984/85:79,SoU12, rskr. Iparagrafen har vissa redaktionella anpassningar till terminologin i kommunallagen(1991:900) gjorts på så sätt att uttrycket landstingskonunun har bytts ut motordet landsting. Iparagrafen har införts ett nytt tredje stycke, enligt vilket får slutaavtal med annan om att utföra de uppgifter som ansvarar för, menatt en uppgift som innefattar myndighetsutövning inte får överiämnas till ett privaträttsligtsubjekt med stöd av den nya bestämmelsen. nya stycket motsvarar deföreslagna ändringarna i socialtjänstlagen och häl- Prop. 1992/93:43 so-och sjukvårdslagen. Beträffande innebörden av det nya stycket kan i allt väsentligthänvisas till konunentarerna till dessa förslag. Förtandvårdens del torde i huvudsak samma avgränsning kunna göras som för hälso-och sjukvården när det gäller att avgöra vad som kan läggas ut på entreprenad.En skillnad i förhållande till hälso- och sjukvården är dock att landstingensjälva genom folktandvården uttryckligen ålagts att svara för viss tandvård. Omfattningenav folktandvården regleras i 7 §. Enligt den paragrafen skall folktandvårdensvara för dels regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar tilloch med det år då de fyller , dels specialisttandvård för vuxna, ochdels övrig tandvård för vuxna i den omfattning som bedömerlämpligt. Iförarbetena till tandvårdslagen har uttalats att det inte finns något absolutkrav på att all folktandvård skall bedrivas i egen regi. Där angesvidare (prop. 1984/85:79 s. 63 resp. 65): "Inledningsvis skall läggas fastatt skyldigheten för att självt svara för vården inte nödvändigtvismåste innebära att vården bedrivs i egna lokaler och av landstingsanställdpersonal etc. Om skulle finna det mest ändamålsenligt att i ett visstfall genom överenskommelse med t.ex. en privat verksam tandläkare uppdra åtdenne att svara för den faktiska vården möter inte detta något formellthinder. Det fömtsätts dock att i huvudsak självt svarar för denfaktiska tandvården." Genomdet nya stycket klargörs ytterligare att folktandvården inte måste svara förall i 7 § angiven tandvård genom egen personal. Även sådan tandvård skallkunna läggas ut på entreprenad. Det gmndläggande ansvaret för t.ex.barntandvården måste dock ligga kvar hos . Det innebär bl.a. attlandstinget skall fastställa kvantitativa och kvalitativa mål för verk-,samheten samt följa upp denna i förhållande till de mål och krav som anges itandvårdslagen. Däremot skall det inte längre anses gälla att måstesvara för huvuddelen eller någon viss andel av den faktiska tandvården. 9.4 Förslaget till ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhetmed primärvård Iparagrafen regleras en kommuns skyldighet att inom ramen för en försöksverksamheterbjuda en god primärvård och en god distriktstandvård (jfr prop. 1990/91:121, SoU21,rskr. 362 samt prop. 1991/92:148, SoU20, rskr. Detnya tredje stycket har samma innebörd som de tidigare redovisade ändringarna i hälso-och sjukvårdslagen. Vi vill därför hänvisa till kommentarerna till dessaändringar i motsvarande delar. 10 Ärendet till Prop. Regeringenföreslår att antar förslagen till 1. lag om ändring i socialtjänslagen (1980:620), 2. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 3. lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 4. lagom ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med kommunalprimärvård. Propositionens lagförslag Prop. Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenomföreskrivs att 4 § socialtjänstlagen (1980:620)' skall ha följande lydelse. 4 §2 Kommunensuppgifter inom fullgörs av den eller de nämnder somkommunfullmäktige bestänuner. Vadsom i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd gällei i förekommandefall den eller de nämnder som utses enligt första stycket. Kommunen får sluta avtal med någon annan om att utföra kommunens uppgifterinom . Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dockinte med stöd av denna bestämmebe överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet,en stifteke eller en enskild individ. Dennalag träder i kraft . 'Lagenomtryckt 1988:871. 2 Förslagtill Prop. Lag om ändringi hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 3 och 18 §§ hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763)' ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen tydelse 3§ Vaije landsting skall erbjuda en god hälso-och sjukvårdåt dem som är bosatta inom . Även i övrigt skall verkaför en god hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landstinggäller också konununer som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annatföljer av 17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso-och sjukvård. ansvar omfattar dock inte sådan hälso- ochsjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 18 § första ochtredje styckena. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om attutföra de uppgifter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgiftsom innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmebeöverlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftebe eller enenskild individ. 18§ Varje kommun skall erbjuda en god hälso- och sjukvårdåt dem som bor i en sådan boendeform eller bostad som avses i 20 § andrastycket och 21 § tredje stycket socialtjänstlagen (1980:620). Varje kommunskall även i samband med dagverksamhet, som omfattas av 10 §socialtjänstlagen, erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som vistas där. En kommun får även i övrigt erbjuda dem som vistas ikommunen hälsooch sjukvård i hemmet (hemsjukvård). får till en kommun inom överlåtaskyldigheten att erbjuda sådan vård, som sägs i andra stycket, om landstingetoch kommunen konuner överens om det samt regeringen medger det. Kommunens ansvar enligt första och tredje styckena ochkommunens befogenhet enligt andra stycket omfattar inte sådan hälso- ochsjukvård som meddelas av läkare. En kommun fur sluta avtal med någon annan om att utföra deuppgifter som kommunen ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som innefattarmyndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till eubolag, en förening, en samfällighet, en stiftebe eller en enskild individ. Denna lagträder i kraft . ' Lagen omtryckt 1992:567. Lag omändring i tandvårdslagen (1985:125). Härigenom föreskrivs att 5 § tandvårdslagen (1985:125)skall ha följande lydelse. Varjelandstingskommun skall erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inomlandstingskommunen. Även i övrigt skall landstingskommunen verka för en godtandhälsa hos befolkningen. Tandvård som landstingskommunen själv bedriverbenämns i denna lag folktandvård. Vad somi denna lag sägs om lancbtingskommuner gäller också kommuner som inte ingår ien landstingskommun. Vaije landsting skall erbjuda en god tandvård åt dem somär bosatta inom . Även i övrigt skall verka för en godtandhälsa hos befolkningen. Tandvård som självt bedriver benämnsi denna lag folktandvård. Vad som i denna lag sägs om landsting gäller ocksåkommuner som inte ingår i ett landsting. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om attutföra de uppgifter som och dess folktandvård ansvarar för enligtdenna lag. Uppefter som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stödav denna bestämmebe överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet,en stiftebe eller en enskild individ. Dennalag träder i kraft . ' Senastelydelse 1991:1950. 4 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet medkommunal primärvård Härigenomföreskrivs att 3 § lagen (1991:1136) om försöksverksamhet med kommunalprimärvård skall ha följande lydelse. 3§'Kommunen skall erbjuda en god primärvård åt dem som är bosatta inom det onuådesom omfattas av försöksverksamhet och därvid verka för en god hälsa hos heladenna befolkning. Omdistriktstandvård ingår i försöksverksamheten skall kommunen erbjuda en godsådan tandvård åt dem som är bosatta inom det område som omfattas avförsöksverksamheten och därvid verka för en god tandhälsa hos hela dennabefolkning. En kommun får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgiftersom kommunen ansvarar för enligt denna lag. Uppgifter som innefattarmyndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmebe överlämrms tillett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftebe eller en enskild individ. Dennalag träder i kraft . ■Senaste lydelse 1992:566. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över betänkandet(SOU 1991:104) Konkurrensen inom den kommunala sektorn. Efter remiss har yttranden över betänkandet (SOU 1991:104)Konkurrensen inom den kommunala sektorn avgetts av Statens räddningsverk.Socialstyrelsen, , , , , Statenskulturråd. , för elektrisk ström. ,, Statens pris- och konkurrensverk. Statskontoret,, , /KO, StockholmsHandelskammare, Kammarrätten i , Kammarrätten i , StockholmsUniversitet, Ekonomihögskolan vid , ,i , i ,, kommun, kommun. ,kommun, , . kommun.Åstorps kommun, kommun, , , Åre kommun,kommun, kommun, , länslandsting, borgs- och , . DeHandikap pades (), , . , i (LO)Akademikers , Tjänstemännens Centralorgan! sation,, , , , , , , , Kommunayuridiska För ening, , , , , ,, Byggentreprenörerna, Kommunforskning Väst,, , och . Prop.1992/93:43 Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag Prop-1992/93:43 Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenomföreskrivs att 4 § socialtjänstlagen (1980:620)1 skall ha följande lydelse. 4 §2 Kommunensuppgifter inom fullgörs av den eller de nänmder somkommunfullmäktige bestämmer. Vadsom i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd gäller i förekommandefall den eller de nämnder som utses enligt första stycket. Korrununen får sluta avtal med någon anruin om att utföra kommunens uppgifterinom . Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dockinte med stöd av denna bestämmebe överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet,en stiftebe eller en enskild individ. Dennalag träder i kraft . 'Lagen omöyckt 1988:871. 2 Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenomföreskrivs att 3 och 18 §§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skaU haföljande lydelse. Nuvarande tydebe Föreslagen lydelse Varje landsting skall erbjuda en god hälso-och sjukvård åtdem som är bosatta inom . Även i övrigt skall verka fören god hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landstinggäller också kommuner som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annatföljer av 17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso-och sjukvård. ansvar omfattar dock inte sådan hälso- ochsjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 18 § första ochtredje styckena. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om attutföra de uppgifter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgiftsom innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmebeöverlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftebe eller enenskild individ.