prop · GG03109 · 1992-12-31 00:00:00 — Beslut i fråga omupphörande av allmän rättshjälp meddelas, om den rättsliga angelägenheten är anhängigvid domstol, av domstolen och i annat fall av . Sådantbeslut får också meddelas i samband med prövning av besvär enligt 49 §. Ansökanom rättshjälp enligt 36 § skall vara skriftlig samt innehålla uppgifter i de hänseendensom regeringen elle efter regeringens bemyndigande, bestämmer.Om särskilda skäl föreligger, får ansökan göras muntligen. Ansökanom rättshjälp enligt 36 § skall vara skriftlig samt innehålla uppgifter i dehänseenden som föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer. Om särskilda skäl föreligger, får ansökan göras muntligen. Rådgivning sker mot en avgift som för varje påbörjad tidsperiod motsvarar en fjärdedel av det grundbelopp som avses i 11 § andra stycket. Avgiften får sättas ned så att den inte överstiger den gmndavgift som skulle ha bestämts om allmän rättshjälp hade beviljats. För vad som har satts ned utgår ersättning av allmänna medel till den som har meddelat rådgivningen. 47§' Rådgivning sker mot en avgift som för varje påbörjad tidsperiod om femtonminuter motsvarar en fjärdedel av grundbeloppet för rättshjälpsavgiften.Avgiften får sättas ned så att den ej överstiger det maximibelopp förrättshjälpsavgiften som skulle ha fastställts om allmän rättshjälp hadebeviljats. För vad som har satts ned utgår ersättning av allmänna medel tillden som har meddelat rådgivningen Densom har meddelat rådgivningen har rätt till skälig ersättning av allmännamedel för de kostnader för tolk och för översättning som uppdraget har krävt.Ersättningen fastställs av . BevUjas allmän rättshjälp efter rådgivning, skall kostnaden för rådgivningen anses som en kostnad för den allmänna rättshjälpen. Eriäggande av rådgivningsavgift skall anses som betalning på grundavgift. Beviljas allmänrättshjälp efter rådgivning, skall kostnaden för rådgivningen anses som enkostnad för den allmänna rättshjälpen. Eriäggande av rådgivningsavgift skallanses som betalning på rättshjälpsavgift- Talan mot beslut ifråga omrättshjälp får föras, förutom av enskild part, av . Räknas besvärstidfrån den dag då part fått del av beslutet, får likväl ej väckabesvärstalan senare än för beslutet. fårföra talan även till förmån för enskild part. Ett beslut om rättshjälpfår överklagas, fömtom av den som är enskild part, av myndighet som regeringenbestämmer. Räknas tiden för överklagande från den dag då en part fått del avbeslutet, får myndigheten likväl inte överklaga beslutet senare än två månaderfrån dagen för beslutet. Myndigheten får överklaga ett beslut även till förmånför en enskild part. "Senaste lydelse1989:360. "Senaste lydelse 1989:360. "Senaste lydelse 1988:213. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1992/93:109 Talanmot beslut i fråga om rättshjälp får föras även av annan myndighet somregeringen bestämmer. Därvid skall vad iförsta stycket sägs om domstolsverketstalerätt tillämpas. Undanröjsannat beslut om rättshjälp än sådant som avser offentligt biträde, skall densom haft rättshjälpen själv bära kostnaderna för denna. Föreligger särskildaskäl, får dock förordnas att kostnaderna eller del därav skall betalas avstaten. 49b§Domstolsverket och annan myn- Myndighet som regeringen be-dighet somregeringen bestämmer stämmer får påkalla beslut om att får påkalla beslut omatt allmän allmän rättshjälp skall upphöra en-rättshjälp skall upphöraenligt 34 §. ligt 34 §. 1.Denna lag träder i kraft den 1mars 1993. 2.Bestämmelseraa i 11, 12, 14-15,17, 18, 27, 28§§, 30§ första stycket, 31,31b, 32,34 och 47 §§ i deras äldrelydelse gäller fortfarande i fall då rättshjälp sökts före ikraftträdandet. 3.1fall som omfattas av tredje stycket av övergångsbestämmelsen till avgiftsförordningen(1992:191) gäller 9a§ i sin äldre lydelse. 2 Förslagtill Prop. Härigenom föreskrivs att 31 kap. 1 § rättegångsbalkenskall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 31 kap. 1§' Döms den tilltalade för brottet i ett mäl där åklagarenför talan, skall den tilltalade ersätta staten vad som enligt rättens beslutbetalats av allmänna medel för hans inställelse vid rätten underförundersökningen, för bevisning under förandersökningen eller i rättegångensamt i ersättning till försvarare. Han skall också ersätta staten för kostnadenatt hämta honom till rätten. Ersättningsskyldigheten omfattar dock inte kostnader, sominte skäligen varit motiverade för utredningen, eller kostnader, som vållatsgenom vårdslöshet eller försummelse av någon annan än den tilltalade, hansombud eller försvarare som utsetts av honom. Den tilltalade är inte i annat fall Den tilltalade är inte i annat fall än som sägs i 4 § första stycket skyl- än som sägs i 4 §första stycket skyl dig att betala mera än som motsvarar dig att betala mera av dessa kostna dei för honom gällande maximibe- der än vad som skulle ha utgått i loppet för rättshjälpsavgift vid all- grundavgift och tilläggsavgift vid all män rättshjälp enligt rättshjälpsla- män rättshjälp enligt rättshjälpsla gen (1972:429). Har han haft offent- gen (1972:429). Har han haft offent lig försvarare i målet, skall rtutximi- lig försvarare i målet, skall gmndav- beloppet minskas med vad han har giften minskas med vad han har be- betalat i rådgivningsavgift till försvå- talat i rådgivningsavgift till försvara- raren. Vad den tilltalade skall betala får jämkas eller efterges,om skäl härtill föreligger med hänsyn till den tilltalades brottslighet ellerhans personliga och ekonomiska förhållanden. Om det belopp som den tilltalade skulle vara skyldig attersätta understiger en viss av regeringen fastställd gräns, skallersättningsskyldighet inte åläggas. 1.Denna lagträder i kraft . 2.Äldre bestärrmielsergäller fortfarande i fall då offentlig försvarare förordnats före ikraftträdandet. 'Senaste lydelse 1991:364. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. Härigenomföreskrivs att 23 § lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m.skall ha följande lydelse. Ettsärskilt ombud har rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete,tidsspillan och utlägg. Ersättningen fastställs av rätten. Ifråga om kostnaderna för ombu- I fråga om kostnaderna för ombudet skallbestämmelserna i lag om det skall bestämmelserna i lag om parts rättegångskostnadtillämpas parts rättegångskostnad tillämpas utom beträffande ersättning förutom beträffande ersättning för ränta. Motpart eller annan som är ränta.Motpart eller annan som är ersättningsskyldig för sådana kost-ersättningsskyldig för sådana kostnader skall åläggas att utge ersätt- nåderskall åläggas att utge ersättningen till staten. Belopp, som inte ningen tillstaten. Belopp, som inte annan sålunda förpliktas erlägga, annan sålundaförpliktas erlägga, skall återbetalas till staten av den för skall återbetalastill staten av den för vilken ombudet har förordnats, vilken ombudet harförordnats, dock inte i den mån det överstiger dock inte i den mån detöverstiger det för honom gällande maximibe- den för honom gällande grundavgif-loppetför rättshjälpsavgift vid all- ten vid allmän rättshjälp enligt rättsmänrättshjälp enligt rättshjälpsla- hjälpslagen (1972:429). gen (1972:429). Omersättningen till ombudet understiger ett visst av regeringen föreskrivetbelopp, skall återbetalningsskyldighet inte åläggas. Beträffandekostnadema för ett särskilt ombud för en tilltalad i brottmål tillämpasbestämmelserna i om skyldighet för tilltalad eller annan atttill staten återbetala kostnad för offentlig försvarare. Dennalag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssanunanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , ,, , , , , , , ,, , , , , , , P. Proposition om ändring i rättshjälpslagen m.m. 1 Inledning Imaj 1991 fick regeringens uppdrag att utvärdera rättshjälpenseffektivitet. I uppdraget ingick bl.a. att analysera kostnadsutvecklingen ochmöjligheterna att nedbringa samhällets kostnader för rättshjälpen. Uppdragetredovisades i rapporten (F 1992:6) Rättshjälpenseffektivitet - regeringsuppdrag. En sammanfattning av rapporten bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Rapporten överlämnades till ett antalmyndigheter och organisationer som bereddes tillfälle att lämna synpunkter.Synpunkter, såväl skriftliga som muntliga, har lämnats av Hovrätten för VästraSverige, Kammarrätten i , , ,. Länsrätten i län.Domstolsverket, , . Föreningenjurister vid allmänna advokatbyråer. Statskontoret, och . De lämnade synpunkterna finnstillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr 92-687). I1992 års budgetproposition (prop. 1991/92:100 bil. 3, s. 133) aviserades besparingsåtgärdermed på rättshjälpsanslaget. godtog regeringensförslag och anvisade till anslaget Rättshjälpskostnaderför /93 (bet. 1991/92:JuU19, rskr. 1991/92:183). Enav de besparingsåtgärder som särskilt nämndes budgetpropo sition var en sänkning av den övre inkomstgränsen för rätt till allmän rätts hjälp. I en proposition till (prop. 1991/92:159) föreslog regeringen att den övre inkomstgränsen för rätt till allmän rättshjälp från den Ijuli 1992 skulle sänkas från sju till fyra basbelopp. av styrkte förslaget (bet. 1991/92:JuU26). Utskottets majoritet uttalar i betän kandet bl.a. följande (s.9). "Mot den nu angivna bakgrunden är utskottet inte berett att tillstyrka att antar förslaget i propositionen. Som utskottet redan konstaterat krävs emellertid besparingar och effektivise ringar inom rättshjälpsområdet, och i detta syfte bör ske en samlad översyn. Till grund för detta arbete bör kunna ligga och det som kan komma ut av remissbehandlingen av den. Ett riktmärke för 15 översynen bör självfalletvara att det ursprungliga syftet med rättshjälpen Prop. 1992/93:109 mästebestå. Ärendet bör sålunda återgå till regeringen för förnyade överväganden. "beslutade i enlighet med utskottets hemställan attavslå propositionen (rskr. 1991/92:307). Medanledning av uttalande har förnyade överväganden gjorts ochresulterat i ett utkast till lagrådsremiss med förslag till ändringar i rättshjälpslagenm.m. Utkastet har lämnats för synpunkter till ett antal myndigheter ochorganisationer. Utkastets lagförslag bör fogas till protokollet som bilaga 2.Utkastet har varit föremål för överläggningar i den 7september 1992, då följande myndigheter och organisationer var företrädda:Hovrätten för , Kammarrätten i , ,, . Länsrätten i län.Domstolsverket, , , , . Föreningen jurister vid Sverigesallmänna advokatbyråer. , , , och . Skriftliga synpunkter påutkastet har lämnats av Länsrätten i . ,, domareförbundet, . Utkastet, en utskrift av bandupptagning frånöverläggningarna och några underhand skriftligen lämnade synpunkter finnstillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr 92-687). Regeringenbeslutade att inhämta Lagrådets yttrande över delagförslag som utarbetats i ärendet. De till Lagrådet remitterade lagförslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådet har lämnat lagförslagen utan erinran. Lagrådets yttrande börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. Jaghar gjort några redaktionella ändringar i det remitterade lagförslaget. 2 Allmän motivering 2.1 Utgångspunkter Rättshjälpslagen(1972:429, RHL) trädde i kraft (prop. 1972:4, bet. 1972:JuU12, rskr.1972:205). Genom reformen utvidgades väsentligt enskilda människorsmöjligheter att få statligt ekonomiskt stöd i rättsliga angelägenheter av olikaslag. Möjlighet att få rättshjälp skulle i princip finnas i varje sådanangelägenhet, oavsett om det gällde ett ärende som behandlades av en domstoleller av en förvaltningsmyndighet eller om det var fräga om rådgivning ellerbiträde i övrigt. Rättshjälp skulle ges i sådan utsträckning att ingen avekonomiska skäl skulle vara förhindrad att ta till vara sina rättsligaintressen. Den rättssökande skulle dock i allmänhet bidra till kostnadema efterförmåga. Rättshjälpges i fyra former, nämligen som allmän rättshjälp, rättshjälp 16 åtmisstänkt i brottmål, rättshjälp genom offentligt biträde och rådgivning. Prop.1992/93:109 betalas också från rättshjälpsanslaget sådanakostnader som enligt lagen (1988:609) om målsägandebiträde skall utgå av allmännamedel. Allmänrättshjälp lämnas i princip i varje rättslig angelägenhet där det finns behovav sådant bistånd, om inte rättshjälp skall lämnas i någon annan form. Personeri högre inkomstlägen kan dock inte få allmän rättshjälp. Vidare skall den somfår allmän rättshjälp bidra till kostnaderna efter förmåga genom att betalaavgifter (rättshjälpsavgift och tilläggsavgift). Rättshjälp åt misstänkt ibrottmål innefattar möjlighet dels att få offentlig försvarare enligt 21 kap.rättegångsbalken (RB), dels för tilltalade i de lägsta inkomstgmp-perna att fåresekostnader m.m. i samband med rättegång betalade av staten enligt RHL.Rättshjälp genom ojfentligt biträde lämnas i vissa särskilt angivna typer avmål och ärenden som rör den personliga rörelsefriheten eller den kroppsligaintegriteten. Den enskildes ekonomi saknar betydelse för möjligheten att fåoffentligt biträde, och några avgifter förekommer inte. Rådgivning kan lämnasav en advokat eller en biträdande jurist i nästan alla slags rättsligaangelägenheter under högst en tinune. Rådgivningen är öppen för alla oavsettinkomst. Den lämnas mot en fast avgift. Underde år som gått sedan RHL trädde i kraft har flera lagändringar genomförts bl.a.i syfte att nedbringa statens kostnader för rättshjälpen. Inte minst har dettareformarbete varit inriktat på den allmänna rättshjälpen. En annan linje ireformarbetet har varit att rationalisera administrationen av rättshjälpen. Enstörre reform genomfördes (prop. 1978/79:90, bet. 1978/79:JuU30, rskr.1978/79:268), då domstolar och vissa andra myndigheter fick vidgadebefogenheter att besluta i rättshjälpsfrågor som de vid lagenstillkomst inrättade rättshjälpsnämnderna minskade från sex till fyra. Åren1981 och 1982 höjdes rättshjälps- och rådgivningsavgifterna (prop. 1980/81:20,bet. 1980/81:JuU17, rskr. 1980/81:65; prop. 1981/82:28, bet. 1981/82:JuU19, rskr.1981/82:105). Då slopades också möjligheterna till rättshjälp i vissa typer avärenden, bl.a. för att upprätta äktenskapsförord och testamente. År 1982begränsades även möjligheterna att i vissa fall få rättshjälp innan ett annatlikartat mål, s.k. pilotfall, avgjorts (prop. 1981/82:28, bet. 1981/82:JuU52, rskr.1981/82:320). undantogs fastighetstvister från rättshjälpsområdet ochmöjligheterna till biträde i bodelningsärenden begränsades. Vidare infördes enny avgift, tilläggsavgift, som beräknas med utgångspunkt i rättshjälpsbiträdetsarvode (prop. 1982/83:61, bet. 1982/83:JuU19, rskr. 1982/83:172). Genomändringar i 21 kap. (prop. 1983/84:23, bet. 1983/84:JuU7, rskr.1983/84:50) begränsades från rätten till offentligförsvarare åt misstänkt i brottmål. År1988 inskränktes möjligheterna att få allmän rättshjälp i ytterligare ty per av tvister där ersättning i stället kan utgå genom försäkringar av olika slag (prop. 1987/88:73, bet. 1987/88:JuU21, rskr. 1987/88:193). Besparing arna som härigenom uppkom begränsades emellertid genom att rättshjälps avgifterna halverades och att den övre inkomstgränsen för rätt till allmän 17 Rättshjälpsavgifternas anknytning tillbasbeloppet, som Prop. 1992/93:109 tagits bort , återinfördessamtidigt. infördes generösare regler för rätt tillallmän rättshjälp i fastighetstvister och patientskadeärenden (prop.1988/89:117, bet. 1988/89:JuU19, rskr. 1988/89:259). inrättades en enda rikstäckanderättshjälpsmyndighet och genomfördes en omfattande datorisering avrättshjälpssystemet. Även om det reformarbete som ägt rum har varit kostnadsdämpandeframför allt såvitt avser den allmänna rättshjälpen har reformerna inte pånågot avgörande sätt kunnat bromsa ökningen av statens kostnader för rättshjälpeni stort. Den reform som genomfördes skulle varakostnadsneutral, och de grundläggande målsättningarna för rättshjälpen skullestå fast. konstaterar i sin rapport att reforminnebar en fördyring för staten med . I rapporten analyserar Riksrevisionsverketkostnadsutvecklingen . För hela rättshjälpsområdet ökadekostnaderna . Mest ökade kostnaderna förrättshjälp genom offentligt biträde () och därefter kostnaderna förmisstänkt i brottmål (). Den minsta ökningen hade den allmännarättshjälpen (). Enligt är utvecklingen avtimkostnadsnormen, dvs. den beräkningsgrund som i allmänhet används för attbestämma ersättning till de juridiska ombuden, en viktig förklaring tillkostnadsökningen. ökning förklarar ungefär hälften av helakostnadsökningen. konstaterar också att den tid ombudendebiterar för ett ärende har ökat i genomsnitt. En annan viktig förklaring tillkostnadsökningarna är den kraftiga ökningen av antalet rättshjälpsärenden medoffentligt biträde. Detta beror enligt dels på ändringar ilagstiftningen, dels på en kraftig ökning av antalet asylsökande. En annan förklaring till senare tids ökadeanslagsbelastning är att juridiska tjänster ärmervärdesskattepliktiga. Enligt anslagsframställning för1992/93-1994/95 (s. 203) beräknades kostnaderna för innevarande budgetår bli257,för allmän rättshjälp, förrättshjälp åt misstänkt i brottmål, för rättshjälp genomoffentligt biträde, för rådgivning och 11,3 miljoner kronorför målsägandebiträde. Enligt anslagsframställning för budgetåret1993/94 (s. 123 och 130) beräknas belastningen pä rättshjälpsanslaget bli över800 för innevarande budgetår, varav förallmän rättshjälp, för rättshjälp åt misstänkt i brottmål,178,för rättshjälp genom offentligt biträde, 1,4 miljonerkronor för rådgivning och för målsägandebiträde. har i sin rapport uppskattatbesparingseffekterna av vissa tänkbara åtgärder, t.ex. en höjning av egenavgiftemaoch en sänkning av inkomstgränsen för allmän rättshjälp. Verket lämnar ocksåolika uppslag till hur man skulle kunna uppnå ytterligare besparingar,exempelvis genom effektivare mtiner föromprövning av beslut om rättshjälp och en skärpt kostnadskontroll. Jag skall nu ta upp vissafrågor om ändringar i rättshjälpssystemet för att uppnå de besparingar förstaten som har beslutats. Enligt min nlening krävs en kombination av olikaåtgärder för att nå detta mål. Jag föreslår därför vissa lagändringar. För attge en heltäckande bild redovisar jag också mina ställningstaganden till andraåtgärder som bör genomföras men som inte kräver beslut liksom andraåtgärder som bör kunna genomföras . Min utgångspunkt i detta arbete äratt de begränsade resurser som i dagens samhällsekonomiska situation står tillbuds skall sättas in på de områden där de bäst behövs och komma de människortill del som bäst behöver rättsligt bistånd. Att detta är nödvändigt torde ståklart för envar i ljuset av de utomordentliga påfrestningar som Sverigesekonomi är utsatt för. Jag är medveten om att dennärmare innebörden av begreppet rättshjälp har varierat och förändrats övertiden. Inte minst det statsfinansiella läget har föranlett dessa anpassningar.De besparingar som krävs på rättshjälpsonuådet kräver ytterligareanpassningar. Det finns dock en gräns för hur långt man kan gå. Det gäller attvidmakthålla rättshjälpens gmndläggande syfte, att fungera som ett slagsyttersta skyddsnät; ett skyddsnät som skall fånga upp dem som inte kan fårättsligt bistånd på annat sätt. 2.2 Den allmänna rättshjälpens förhållande tillförsäkringar Min bedömning:Inga förändringar genomförs nu i fråga om den allmänna rättshjälpensförhållande till rättsskyddsförsäkringar. bör dock den allmännarättshjälpen göras generellt subsidiär till rättsskyddsförsäkringar på så sättatt rättshjälp inte får beviljas i angelägenheter som omfattas avrättsskyddsförsäkringar eller liknande rättsskydd. Utkastet: Den allmännarättshjälpen görs generellt subsidiär till rättsskyddsförsäkringar på så sättatt rättshjälp inte får beviljas i angelägenheter som omfattas av enrättsskyddsförsäkring eller liknande rättsskydd. Har den rättssökandes egnakostnader i ärendet uppgått till minst basbeloppet (96 600 kronorför ) får dock allmän rättshjälp beviljas. Överläggningama iJustitiedepartementet: Av dem som yttrat sig över förslaget i utkastet är deflesta kritiska. Kritiken gäller främst avsaknaden av analyser om vilka närmarekonsekvenser förslaget medför. Övriga kommenterar inte förslaget. Skälen för min bedömning:Med rättsskyddsförsäkring avses en försäkring som ersätter försäkringstagarenskostnader för det rättsliga förfarandet i tvister som han är inblandad i.Rättsskyddsförsäkringens omfattning överensstämmer på många punkter med denallmänna rättshjälpens. Flera betydelsefulla skillnader finns dock. En sådanär att rättsskyddsförsäkringen inte omfattar tvister med anknytning tilläktenskapsskillnad. En annan är att rättsskyddsförsäkringentill skillnad från rättshjälpen ersätter också den Prop. 1992/93:109 rättssökandeskostnad för vad han har ålagts att utge i ersättning för motpartensrättegångskostnader. Detsammanlagda ersättningsbeloppet i varje enskilt ärende är begränsat irättsskyddsförsäkringen. De högsta beloppen som betalas ut varierar mellan olikaförsäkringar. Rättsskyddsförsäkringenutgör ofta en obligatorisk del av en paketförsäkring, dvs. en försäkring sominnehåller flera delar. I många fall är rättsskyddsförsäkringen kopplad tillvisst slag av egendom. Rättsskydd utgör sålunda ett moment i den frivilligahalvförsäkringen för motorfordon. Rättsskydd ingår vidare som ett moment ivillaförsäkring, husvagnsförsäkring, båtförsäkring och reseförsäkring. Även i envanlig hemförsäkring ingår ett rättsskyddsmoment. Vidrättshjälpslagens tillkomst förutsattes (prop. 1972:4 s. 240) att rättshjälpenskulle vara primär i förhållande till eventuella försäkringar, dvs. rättshjälpskulle utgå oavsett om rättsskydd fanns eller inte. har dockundantag gjorts från den principen på kostnadsmässigt viktiga områden. I frågaom angelägenheter som rör fastigheter och byggnader har sålunda alltsedan år1983 den allmänna rättshjälpen varit subsidiär till rättsskyddsförsäkringar.År 1988 begränsades också - på grandval av motsvarande överväganden - denallmänna rättshjälpen i skadeståndsärenden. uppdrag ingick att överväga om det fanns ytterligareområden, där rättshjälpen kunde göras subsidiär i förhållande till försäkringarav olika slag. har också analyserat förutsättningarna föratt föra över ansvaret för den allmänna rättshjälpen från staten till privataförsäkringsbolag. I rapporten (kap. 6) redovisar såvälfördelar som nackdelar med en sådan lösning. anser dockatt nackdelarna överväger och förordar därför att staten tills vidare behållerhuvudmannaskapet för den allmänna rättshjälpen. Jagdelar bedömning att ansvaret för den allmänna rättshjälpeninte helt kan föras över till försäkringsbolagen. Liksom Riksrevisionsverketkan jag se uppenbara risker med ett sådant överförande. Många människor, somsaknar t.ex. hemförsäkring, skulle stå utan rättsligt skydd. Jag är alltså inteberedd att lägga fram något sådant förslag. Däremot anser jag att det ärmöjligt att gå ytterligare ett steg när det gäller den allmänna rättshjälpensförhållande till rättsskyddsförsäkringar. Kravetatt åstadkomma besparingar inom rättshjälpsområdet är svårt för att inte sägaomöjligt att förena med kravet på att den enskilde skall ha möjlighet att tatill vara sina rättsliga intressen oberoende av sin ekonomiska situation. Detgäller att göra det bästa av situationen och utforma rättshjälpssystemet såatt det erbjuder ett reellt ekonomiskt stöd men bara när det finns ettberättigat behov av bistånd. I det nu rådande statsfinansiella läget måsterättshjälpsresurserna i än högre grad än tidigare koncentreras till de områdendär de bäst behövs. Detär mot den nu tecknade bakgmnden som man skall se förslaget i det utkast som diskuterades vid överläggningarna. I utkastet föreslogs att den allmänna rättshjälpen generellt skall göras subsidiär i förhållande till rätts skyddsförsäkringar på så sätt att allmän rättshjälp inte får beviljas i angelä- 20 genheter som omfattas avrättsskyddsförsäkring eller något liknande rätts- Prop.