prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — 16.35 Regeringar och andra beslutande instanser pälämplig nivå, bör med stöd från berörda intemationella och regionala organisationer, den privata sektorn, icke-statliga organisationer, universitet och högskolor och forsk ningsinstitutioner, vidta följande ätgärder: a)Göra etableradesäkerhetsförfaranden tUlgängliga pä bred basis, genom att samla in befintliginformation och anpassa den till olika länders och regioners specifika behov, b)efter behovvidareutveckla säkerhetsförfaranden för att främja vetenskaplig utveckling ochkategorisering inom områdena riskbedömning och riskhantering(informationsbehov, databaser, förfaranden för riskbedömning och vUlkor förutsläppande, fastställande av säkerhetsvUlkor samt uppföljning ochbesUctningar, med beaktande av initiativ som redan tagits på nationell,regional och internationell nivä. När så är möjligt skall upprepning ellerduplicering av initiativ undvikas), c)sammanställa,uppdatera och utarbeta kompatibla säkerhetsförfaranden inom ramen förinternationellt överenskomna principer, som grand för rUctiinjer för bioteknisksäkerhet, samt undersöka behovet och lämpligheten av ett intemationellt avtal.Vidare skall infomationsutbyte som grand för vi- '" Se forskningsrapport 55: "Miljöanpassadhantering* av bioteknik: Säkerhet inom bioteknik - riskbedömning och riskhantering" (). Sammanställdav UN i syfte att beakta kommentarer vid UNCED:s förberedande kom mittés tredje session till del II avdokument A/CONF.151/PC/67, med diskussionema från expertmötet i om bedöming och hantering av risker medbio teknik. dareutyecklingfrämjas, på basis av åtgärder som redan vidtagits av intema- Skr.1992/93:13 organisationer eller andra expertorgan, d) bedrivautbildningsprogram pä nationell och regional nivå om tiUämp ning av de föreslagna tekniska riktlinjema, e) bidratill informationsutbyte om de förfaranden som krävs för säker hantering (Kh riskhantering och om viUkoren för utsläppande av biotekniska produkter, samt samarbeta för att kunna ge omedelbar hjälp i händelse av nödsituationer som kan uppträda i samband med användning av biotekniska produkter. b) Dataoch information 16.36 Se16.35 och 16.37. c) Intemationelltoch regionalt samarbete och samordning 16.37Regeringar och andra beslutandeinstanser, på lämplig nivä, bör med stöd från berörda internationella ochregionala organisationer, höja medvetenheten om de risker (Kh fördelar sombiotekniken kan medföra. Ytterligare ätgärderbör bl.a. omfatta följande: a)Anordna ett eller fleraregionala möten mellan länder för att fastställa ytterligare praktiska åtgärderför att underlätta det intemationella samarbetet för biologisk säkerhet. b)upprätta ett internationelltnätverk med nationeUa, regionala och globala kontaktpunkter, c)på begäran ge direkt biståndgenom det intemationella nätverket, med hjälp av informationsnät, databaser ochinformationsratiner. d) beaktabehovet och den praktiska tiUämpbarheten av intemationellt överenskomna riktlinjer om säkerhet vid utsläppande av biotekniska pro dukter bl.a. riskbedömning (Kh riskhantering, samt överväga att studera lämpligheten av att anta riktlinjer som skulle kunna underlätta nationell lag stiftning om ansvars- och ersättningsfrågor. a)Finansiering och kosmadsbedömning 16.39 UNCED-sekretariatethar beräknat totalkostnaden per är () för att genomföra åtgärdema i detta program tUl omkring 2 mil joner dollar från världssamfundet i form av bidrag eller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats \6 1992/93. Defaktiska kostnadema (Kh finansiella villkoren inklusive Skr. 1992/93:13icke-koncessionella viUkor beror bl.a. på vilka strategier (Kh program somregeringarna beslutar att genomföra. b) Vetenskapligaoch tekniska medel 16.42 Utvecklingsländerbör ges tillräckligt internationellt bistånd av tek nisk och ekonomisk art och det tekniska samarbete med dessa länder bör underlättas, i syfte att bygga upp deras lednings-, planerings-, administrativa och tekniska kompetens på nationell nivå tiU stöd för åtgärderna inom detta programområde. Se även programområde E. Upprätta kompetenshöjande mekanismer för utveckling ochmiljöanpassad tillämpning av bioteknik 16.43På gmnd av den allt snabbareutvecklingen och tiUämpningen av bioteknik, i synnehet i utvecklingsländerna,blir stora insatser nödvändiga för att bygga upp de institutionella resursemapä nationeU och regional nivä. De resurser som möjliggör detta, t.ex. inomutbildning, tekniskt kunnande, forskning och utveckling, industrinsinfrastraktur, kapital (inklusive riskkapital), det immaterialrättsligaskyddet samt expertkunskaper på områden som marknadsföring, forskning,teknikvärdering, socioekonomisk bedömning och säkerhetsbedömning är oftaotillräckliga i utvecklingsländerna. Ätgärder måste därför vidtas för attbygga upp kompetens på dessa (Kh andra områden och dessa åtgärder måste backasupp av ekonomiskt stöd. Det är därför nödvändigt att stärka den inhemskakompetensen i utvecklingsländerna genom nya internationella initiativ för attstödja forskningen, i syfte att påskynda utveckling och tillämpning av såväl nysom traditionell bioteknik till stöd för behovet av en hållbar utveckling pålokal, nationell och regional nivä. Nationella mekanismer som gör det möjligtför allmänheten att hålla sig informerad och diskutera forskningen om ochtillämpningen av bioteknik skall ingå i denna process. 16.44Vissa ätgärder har redanvidtagits på nationell, regional och global nivä med avseende på de frågor somtas upp under programområdena A, B, C och D, och rådgivning har getts till enskildaländer om utveckling av nationella riktlinjer och om system för att genomföradessa riktlinjer. Dessa åtgärder är dock i allmänhet dåligt samordnade ochinbegriper mänga olika organisationer,prioriteringar, grapper, tidsramar, finansieringskällor (Kh re- 242 sursbegränsningar.För att kunna utnyttja befintliga resurser pä effektivast Skr. 1992/93:13möjliga sätt krävs en betydligt mer sanUad och samordnad strategi. Liksom vidtillämpning av annan ny teknik kan den biotekniska forskningen och till-.lämpningen av forskningsresultaten fä omfattande både positiva och negativascKioekononuska CKh kultureUa effekter. Vilka dessa effekter är mästefaststäUas i början av det biotekniska utvecklingsarbetet, så att konsekvensernaav överföring av bioteknik kan hanteras pä rätt sätt. 16.45 Följandemål föresläs: a) Främjautveckling och tUlämpning av bioteknik, särskilt i utvecklings länderna, genom att: i)stärka redan vidtagna åtgärder pä nationell, regional (Kh global nivä, ii)ge erforderligt stöd till beiotekniken, särskilt till forskning och produktutveckling,pä nationell, regional och internationell nivä, iii)höja medvetenheten hos allmänheten om fördelarna och riskerna med bioteknik, isyfte att bidra till hållbar utveckling, iv)bidra tiU att skapa ett gynnsamt klimat för investeringar, kompetensuppbyggnadi industrin och distribution/marknadsföring v)främja utbytet av forskare mellan alla länder och motarbeta begäv-ningsflykt, vi)erkänna och främja ursprungsbefolkningars och deras samhällens traditionellametoder och kunskaper, och se tUl att de ges möjlighet att ta del av deekonomiska (Kh kommersiella fördelar som den biotekniska utvecklingen medför.' b)Fastställa metoder och medelför att stärka redan pågående projekt, där så är möjligt genom att bygga påredan etablerade mekanismer, i synnerhet på regional nivä, för att exaktfaststäUa behoven av ytterligare initiativ, framförallt med avseende påutecklingsländerna, samt utveckla lämpliga strategier, där bl.a. förslag tUlnya internationella mekanismer skall ingå. c)Fastställa eller anpassalämpliga mekanismer för säkerhets- och riskbedömning pä lokal, regional ochinternationell nivå, aUt efter det aktueUa fallet. a)Lednings- och hanteringsfrågor 16.46 Regeringar(Kh andra beslutande instanser, på lämplig nivä, bör med stöd frän interaationella och regionala organisationer, den privata sektora, ickestatliga organisationer samt universitet och högskolor och forskningsin stitutioner, vidta följande ätgärder: a)Utarbeta rUctiinjer (Khmobilisera ytterligare resurser för att underlätta tillgängligheten till nybioteknik, i synnerhet för och i utvecklingsländema, b)genomföra kampanjer för attskapa större medvetenhet bland allmän- 'Se kapitel 26 (Att erkänna och stärka ursprungsbefolkningars och derassamhällens heten och blandbeslutsfattare i nyckelställning om de möjligheter samt de Skr. 1992/93:13fördelar och risker som miljöanpassad tillämpning av bioteknik medför, c) såsnart som möjligt granska metoder, program och ätgärder som redan införts eller vidtagits på nationell, regional och global nivå, för attidentifiera dessas starka respektive svaga sidor och eventuella brister, samt bedöma vilka prioriteringar som är nödvändiga i utvecklingsländerna, d) utnyttjabefintlig kompetens för att fastställa och genomföra strategier, för att lösa problem med begränsningar och brister inom områdena livsme del, foder och fömybara råmaterial, hälsovård och miljöskydd, e) såsnart som möjligt göra en uppföljning och kritisk genomgäng för att fastställa metoder och medel för att stärka utvecklingsländernas möjligheter att tillämpa biotekniken med hänsyn till miljön. Ett första steg i detta arbete är att fastställa metoder för att förbättra befintliga mekanismer, i synnerhet på regional nivå. Detta skall följas upp av diskussioner om tänkbara nya in ternationella mekanismer, t.ex. regionala biotekniska centra, f) utarbetastrategier för att lösa problem med förväntade brister och be gränsningar, genom ändamålsenlig forskning, produktutveckling och mark nadsföring, g) vidbehov fastställa ytterligare standarder för kvalitetssäkring för bio tekniska tillämpningar och produkter. b) Dataoch information 16.47 Följandeätgärder bör vidtas: tillgängligheten tUl befintliga system för informationsspridning bör underlättas, i synnerhet för utvecklingsländerna, och där så behövs förbättras. Vidare bör möjligheten att sammanställa en informationskatalog diskuteras. c) IntemationelUoch regionaU samarbete och samordning 16.48 Regeringaroch andra beslutande instanser, på lämplig nivä, bör med stöd av internationella och regionala organisationer ta nya lämpliga initiativ för att fastställa prioriterade forskningsområden utifrån specifika problem. Vidare bör tillgängligheten till ny bioteknik förbättras, i synnerhet för ut vecklingsländerna och för berörda organisationer i dessa länder, i syfte att stärka den inhemska kompetensen och stödja uppbyggande av forsknings kompetens och institutionella resurser i dessa länder. a)Finansiering och kosmadsbedömning 16.49 UNCED-sekretariatethar beräknat totalkostnaden per är () för att genomföra åtgärderna i detta program till från världssamfundet i form av bidrag eller förmänliga kredi ter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiska kostnaderaa och finansiella villko ren, inklusive eventuella icke-koncessionella villkor beror bl.a. på vilka stra tegier och program som regeringarna beslutar genomföra. b) Vetenskapliga ochtekniska medel Skr. 16.50 "Workshops",symposier, seminarier och annat utbyte inom forskar- kretsar om specifika prioriterade ämnesområden bör anordnas pä regional och global nivä. Kompetensen hos forskare och teknisk personal i de olika länderna skall utnyttjas till fullo för att åstadkomma ett sädant utbyte. 16.51 Personalutvecklingsbehovbehöver identifieras och vidareutbildnings program utvecklas på nationell, regional och global nivä, i synnerhet i ut vecklingsländerna. Dessa skall understödjas av ökad utbildning och träning på samtliga niväer, säväl grandutbildningar på universitet och högskolor som forskarutbildningar och fortbildning för studerande med doktorsgrad, lik som utbildning av tekniker och assistenter, med särskild tonvikt på utbild ning av arbetskraft inom konsultverksamheter, design, ingenjörsvetenskap (Kh marknadsundersökning. Vidare är det nödvändigt att utarbeta och in rätta utbildningsprogram för föreläsare som utbildar forskare och tekniker inom institutioner för kvalificerad forskning i olika länder över hela världen, och system för belöning, stunulas och erkännande av forskare och teknolo gier (se 16.50). Det är också nödvändigt att förbättra tjänstevillkoren på na tioneU nivå i utvecklingsländerna, för att stimulera den utbildade arbetskraf ten så att den stannar i landet. Samhället bör informeras om de sociala och kulturella effekterna av utveckling och tillämpning av bioteknik. 16.52 Biotekniskforskning och utveckling bedrivs säväl under mycket kvali ficerade förhållanden som pä praktisk nivå i många länder. Ätgärder behö ver vidtas för att se till att den nödvändiga infastrakturen för forskning,tUl- lämpning ute på fältet och teknisk verksamhet finns tillgänglig pä decentrali serad nivå. Det globala och regionala samarbetet inom såväl grandforskning som tillämpad forskning och utveckling behöver också stärkas och alla tänk bara ätgärder vidtas för att se till att befintliga nationella och regionalaorgan (Kh institutioner utnyttjas maximalt. Sådana institutioner finns redan i vissa länder och det borde vara möjligt att utnyttja dem för utbildning och gemen samma forskningsprojekt. Det är nödvändigt att förstärka kompetensen och resursema inom universitet, tekniska utbildningar (Kh lokala forskningsan stalter där biotekniskt utvecklingsarbete bedrivs och utveckla organisationer för tillämpning ute pä fältet, i synnerhet i utvecklingsländerna. Kapitel 17 Skr. Skydd av oceaner, alla slags hav, inklusive slutna ochhalvslutna hav och kustområden, samt skydd, rationell användning och utvecklingav deras levande tillgångar 17.1 Denmarina miljön, som omfattar oceaner, andra typer av hav och in tilliggande kustområden, utgör en integrerad helhet som är en oumbäriig del av livet på jorden, ett försörjningssystem och en reeU tUlgäng som möjliggör hällbar utveckling. De folkrättsliga principer som ligger tfll grand för '- som hänvisas till i detta kapitel av , fast ställer stateraas rättigheter och skyldigheter och utgör den intemationeUa granden för arbetet med att skydda och säkra en hällbar utveckling av mUjön och tillgångama i haven och längs kustema. Detta arbete kräver nya gier för vård, förvaltning och utveckling av områden och kustområ den, såväl pä nationell som på subregional, regional och global nivä; gier som skall vara innehållsmässigt integrerade och bygga på försiktighets principen och ett föregripande tynsätt. Programområdena i detta kapitel speglar denna inriktning:-' A. och hållbar utveckling av kustområden, bl.a. ex klusiva ekonomiska zoner B. Skyddav den miljön C. Hållbaranvändning och bevarande av levande tUlgångar på det fria havet D. Hällbaranvändning och bevarande av levande resurser under na tionell jurisdiktion E. Osäkrafaktorer av central betydelse för förvaltning av den mU jön och klimatförändringar F. Förstärktsamarbete och samordningen på intemationeU och regional nivå G. Hällbarutveckling av små öar 17.2 Utvecklingsländernasgenomförande av åtgärderna nedan skall stå i rinUig proportion till de enskUda ländernas tekniska (Kh ekonomiska möjlig- 'Hänvisningar till i detta kapitel av skallinte vara till förfång för någon stats stälhiing, med avseende påundertecknande, ratificering eller anslutning till konventionen. Hänvisningar till FN:shavsrättskonvention i detta kapitel av skall inte vara till förfång för stater som anser konventionen vara av enhetlig natur. ■* Inget av vad som sägs under respektive programområde i detta kapitelskall tolkas som en inskränkning av rättigheterna för stater som är inbegripna i tvister omsuverä nitet eller avgränsning av de havsområden som avses. heter och deras prioriteringarvid fördelningen av resurser för utvecklingsbe- Skr. 1992/93:13 hov, ochbestäms i sista hand av i vilken mån deras behov av tekniköverföring ochekonomiska resurser tillgodoses. Integrerad förvaltning och hållbar utveckling av kustområden och områden, inbegripet de exklusivaekonomiska zonerna 17.3Kustomrädena omfattarmångsidiga (Kh produktiva livsmiljöer av betydelse för människors bosättning,för utveckling och för lokal försörjning. Över hälften av världens befolkningbor inom från en kust och kan denna andel ha stigit tUl trefjärdedelar. En stor del av världens fattiga befolkning trängs i kustområdena.Resursema i dessa omräden är av livsavgörande betydelse för mängalokalsamhällen (Kh ursprungsbefolkningar. De exklusiva ekonomiska zonema (EEZ)utgör också vUctiga omräden inom vUka staterna själva ansvarar förutveckling och bevarande av naturresursema tUl gagn för befolkningen. För småö-nationer är det i första hand dessa omräden som kan utnyttjas förutvecklingsåtgärder. 17.4Oaktat ätgärder på nationell,subregional, regional och global nivå har den politik för förvaltning av marinaoch kustnära resurser som tUlämpas inte alltid kunnat säkra hällbarutveckling. I många delar av världen utarmas och förstörs de kustnäraresurserna och kustmiljön i snabb takt. 17.5 Kuststateraaskall verka för integrerad förvaltning (Kh hällbar utveck ling av kustnära områden och marin miljö under deras nationella jurisdik tion. För detta ändamäl är det bl.a. nödvändigt att: >a)Ombesörja integration av politUc och beslutsprocesser inom alla berördasektorer i syfte att främja samverkande åtgärder och en balanseradresursanvändning, b)kartlägga pågående ochprojekterad användning av kustområden och hur denna användning påverkar annanverksamhet, c)fokusera pä särskUda frågoravseende förvaltning av och planering av kustomräden, d) tUlämpaett förebyggande och försUctighetsgrandat synsätt vid plane ring och genomförande av projekt, inklusive förhandsbedömningar och sys tematisk bevakning av effekterna av större projekt, e) främjautveckling och tUlämpning av metoder, t.ex. nationell resurs- och miljöredovisning som speglar värdeförändringar till följd av utnyttjande av kustomräden och omräden, t.ex. föroreningar, erosion i marin miljö, resursförluster och skövling av livsmiljöer, f) sä långt möjligtge berörda individer, grupper och organisationer tUl gång till relevant information och möjligheter att samräda och delta i plane ring och beslutsfattande på lämplig nivä. '' a)Lednings- och hanteringsfrågor 17.6 Kuststaternabör överväga att upprätta eller, där sä är nödvändigt, stärka lämpliga samordningsmekanismer (t.ex. ett överordnat organ för po licyfrågor) för integrerad förvaltning och hållbar utveckling av kustområden och områden och deras resurser, såväl på lokal som pä nationell nivä. Sådana mekanismer bör där så är lämpligt omfatta samråd med forskare och vetenskapsmän, den privata sektom, icke-statliga organisationer, lokala or gan, resursanvändargrupper och ursprungsbefolkningar. Dessa nationella samordningsmekanismer skulle bl.a. kunna ombesörja: a)Planering och tillämpning avriktlinjer för mark- CKh vattenanvändning och lokalisering, b)genomförande av planer ochprogram på lämpliga nivåer för integrerad förvaltning och utveckling avkustområden och omräden, c)utarbetande av översiktsplanerför kustområden i syfte att kartlägga känsliga områden, inklusiveerosionszoner, fysiska processer, användarkon-flikter och särskildaprioriteringar i fråga om förvaltning, d) miljökonsekvensbedömningar,systematiska observationer och upp följning av större projekt, bl.a. genom att resultaten av dessa verksamheter införlivas i beslutsprocessen på ett systematiskt sätt, e) planerför att möta katastrofer som framkallats av människan eller na turkatastrofer, bl.a. avseende sannolika effekter av potentiella klimatför ändringar och höjningar av havsytan, samt katastrofplaner för att åtgärda miljöförstöring och föroreningar som beror av människan, t.ex. utsläpp av olja och andra material, f) ätgärderför att förbättra boendemiljön i kustomräden, särskilt med av seende på bostäder, dricksvatten samt hantering och rening av avloppsvat ten, fast avfall och industriutsläpp, g) periodiskabedömningar av effektema av yttre faktorer och fenomen, i syfte att se till att målen för integrerad förvaltning (Kh hållbar utveckling av kustomräden och den miljön uppnås, h)bevarande (Kh restaurering av försämrade känsliga livsmUjöer, i)integrering av sektorsprogrammen för hällbar utveckling av bebyggelse,jordbmk, turism, fiske, hamnar och industrier som påverkar kustomrädena, j)anpassning av infrastrukturen och alternativa försörjningsmöjligheter, k)insatser för kunskapsutveckling och utbUdning, 1)allmän utbUdning och program för ökad medvetenhet hos och information tfllallmänheten, m)främjande av miljöanpassad teknik och hållbart brak, n)utarbetande och samtidig tUlämpning av miljökvalitetskriterier. 17.7 Kuststaterbör, med stöd från internationella organisationer om staten ifråga begär detta, vidta ätgärder för att bibehålla den biologiska mångfal den och upprätthälla produktiviteten hos arter och i livsmUjöer un der statens jurisdiktion. Sädana ätgärder kan bl,a. omfatta kartläggning av den biologiska mångfalden i den miljön, förteckning över hotade ar- teroch känsliga och kustnära livsmiljöer, inrättande och förvaltning Skr. 1992/93:13 av skyddade omräden, samt stöd till den vetenskapligaforskningen och spridning av forskningsresultat. b) Dataoch information 17.8 Kuststaterbör vid behov bygga ut sin kapacitet för insamling, analys, bedömning och utnyttjande av information för hållbar resursanvändning, in begripet miljökonsekvenser av verksamhet som påverkar kustoch områden. Nödvändig information för styrning och förvaltning skall priorite ras, mot bakgrund av intensiteten och omfattningen av förändringarna i kust- och områden. För detta ändamäl är det nödvändigt att bl.a: a)Utveckla och underhålladatabaser för bedömning, styming och förvaltning av kustområden samt olikatyper av hav liksom kustområdenas och havens resurser, b)utveckla samhällsekonomiskaindikatorer och miljöindikatorer, c)regelbundet utföra bedömningarav miljötillståndet i kustomräden och omräden, d) utarbetaoch upprätthålla översiktsplaner, grundade på kriterier för hällbar utveckling av kustområden avseende resurser och resursanvändning, verksamheter, livsmiljöer och skyddade omräden, e) utbytainformation och data. 17.9 Samarbetetmed utvecklingsländerna och, där sä är lämpligt, med sub regionala och regionala mekanismer, skall stärkas för att förbättra dessa län ders möjligheter att genomföra ovanstående ätgärder. c) Samarbeteoch samordning på intemationell och regional nivå 17.10Det internationella samarbetetoch samordningen på bilateral basis samt, i förekommande fall, subregionala,interregionala, regionala eller globala stmkturer, har till uppgift att stödjaoch komplettera kuststaternas nationella åtgärder för att främja integreradförvaltning och hållbar utveckling av kustomräden och omräden. 17.11Med utnyttjande av vunnaerfarenheter bör staterna samarbeta, dä så är lämpligt, i utarbetandet avnationella riktiinjer för integrerad förvaltning och utveckling av kustzoner.En världskonferens för utbyte av erfarenheter på detta omräde bör kunna hållasföre 1994. a)Finansiering och kosmadsberäkning 17.12 Konferenssekretariatethar beräknat den artiga kostnaden för att genomföra åtgärderna i detta program tUl omkring 6 mil jarder dollar, varav från det internationella samfun det i form av bidrag eller förmånliga krediter. Dessa beräkningar är endast ungefärliga uppskattningar och har inte granskats av regeringarna. tiska kostnaderna ochfinansieringsvillkoren, inklusive icke-koncessionella Skr. 1992/93:13villkor, beror bl.a. på vilka strategier och program för genomförandet somregeringarna beslutar om. b) Vetenskapligaoch tekniska medel 17.13Staterna bör samarbeta för attutveckla erforderliga system för systematisk observation, forskning ochinformationshantering avseende kustområden. De bör överföra och ställamiljöanpassad teknik och mUjöanpassade metoder för hållbar utveckling avkustnära och områden till utvecklingsländernas förfogande.