prop · GF03150 · 1992-01-01 00:00:00 — Om det i lag eller annan författning hänvisas till före- skrifter som har ersatts genom föreskrifter i denna lag, til- lämpas i stället de nya föreskrifterna. 2 Förslag till Lag om skatteutjämningsbidrag till landsting Härigenom föreskrivs följande. 1 § Ett landsting kan få skatteutjämningsbidrag enligt denna lag. 2 § Med landsting enligt denna lag avses också kommuner som inte ingår i landsting. 3 § I lagen förstås med bidragsår det år under vilket bidraget utbetalas, eget skatteunderlag antalet skattekronor enligt skattemyndig- hetens beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) om taxering till inkomstskatt året före bidragsåret för ett landsting, egen skattekraft eget skatteunderlag per folkbokförd invånare i vid ingången av året före bidragsåret, medelskattekraft antalet skattekronor enligt skattemyndighetens beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen om taxering till kommu- nal inkomstskatt året före bidragsåret för riket per folkbokförd invånare vid ingången av året före bidragsåret, garanterad skattekraft grundgarantin enligt 4 § med tillägg eller avdrag enligt 5 §, garanterat skatteunderlag det antal skattekronor som motsvarar den garanterade skattekraften, tillskott av skatteunderlag det antal skattekronor varmed det egna skatteunderlaget understiger det garanterade skatteunderla- get. 4 § För landstingen gäller som grundgaranti följande skattekraft i procent av medelskattekraften. Landsting Grund- (motsvarande) garanti 141 129 125 117 115 , och 107 landsting 105 , och 103 Övriga landsting 100 5 § Med utgångspunkt i grundgarantin enligt 4 § beräknas varje landstings garanterade skattekraft. Denna utgörs av grund- garantin med tillägg eller avdrag för åldersstrukturens inverkan på kostnader för sjukvård. För landsting vars folkmängd har minskat skall tillägg göras för den befolkningsminskning som överstiger av folkmängden vid femårsperiodens bör- jan. 6 § Ett landsting skall få skatteutjämningsbidrag om det egna skatteunderlaget understiger det garanterade skatteunderlaget. Bidraget motsvarar tillskottet av skatteunderlag multiplicerat med den för fastställda skattesatsen för bidragsåret i den mån denna inte överstiger det antal kronor per skattekro- na, varom särskilt förordnas enligt andra stycket. Regeringen skall förordna om de högsta skattesatser som skall tillämpas enligt första stycket. När regeringen fastställer skattesatserna skall hänsyn tas till överenskommelser mellan respektive landsting och kommuner inom landstingsområdet om en ändrad fördelning av uppgifterna inom området jämte åtföljande förändrad fördelning av den sammanlagda landstings- och kommu- nalskatten. 7 § Ändras rikets indelning i landsting beräknas tillskott av skatteunderlag på grundval av den indelning som gäller vid bidragsårets ingång. 8 § skall året före bidragsåret lämna uppgift till om uppskattat till- skott av skatteunderlag. 9 § fastställer medelskattekraften året före bidragsåret. fastställer tillskott av skatteunderlag samt lämnar bidragsåret uppgift till lands- tinget om tillskottets storlek. 10 § Skatteutjämningsbidraget till landsting skall under bidrag- såret betalas ut i samband med och på samma sätt som gäller för utbetalningen av kommunalskattemedel. 11 § Ett landsting får överklaga eller skattemyndighetens beslut enligt denna lag hos regeringen. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om . Om det i lag eller annan författning hänvisas till före- skrifter som har ersatts genom föreskrifter i denna lag, til- lämpas i stället de nya föreskrifterna. 3 Förslag till Lag om begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt för Härigenom föreskrivs följande. 1 § Vid fastställande av skattesatsen för skatt till landsting, kommun, församling eller kyrklig samfällighet får skattesatsen för inte bestämmas högre än den skattesats som för har gällt för respektive landsting, kommun, församling eller kyrklig samfällighet, i förekommande fall justerad enligt 2 eller 3 § lagen (1990:608) om tillfällig begränsning av kommu- ners rätt att ta ut skatt. Beslutar landsting, kommun, församling eller samfällighet om en högre skattesats än som angetts i första stycket skall den skattesats som gällde för , i förekommande fall justerad enligt första stycket, användas vid tillämpningen av uppbördsla- gen (1953:272), lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m. m. och lagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag. Den i första stycket angivna högsta skattesatsen gäller även om landsting, kommun, församling eller kyrklig samfällighet bildas. Skattesatsen får i sådant fall inte bestämmas högre än vad som gällde vid den tidigare indelningen. 2 § Har uppgifter omfördelats mellan landsting och kommunerna inom , skall den kommun vars utdebiteringsbehov minskat på grund av omfördelningen sänka sin skattesats så att uttaget av skatt minskar med ett belopp som motsvarar det min- skade behovet. Företas inte en sådan sänkning skall vid tillämpningen av de i 1 § andra stycket angivna lagarna användas en skattesats som motsvarar den som skulle ha gällt om bestäm- melsen i första meningen följts. Landsting eller kommun får då omfördelning som avses i föregå- ende stycke har skett fastställa en högre skattesats än den som angetts i 1 § i den mån höjningen av utdebiteringen avser att täcka ökade kostnader som uppkommit vid omfördelningen. Den sammanlagda utdebiteringen av skatt till och kommu- nen får i sådant fall dock inte bli högre än den sammanlagda utdebiteringen av skatt till och kommunen som gällt för . 3 § Har uppgifter omfördelats mellan kyrklig samfällighet och församling eller mellan kyrkliga samfälligheter antingen genom omorganisation eller då kyrklig samfällighet bildats, ändrats eller upplösts skall den församling eller samfällighet vars utdebiteringsbehov minskat på grund av omfördelningen sänka sin skattesats så att uttaget av skatt minskar med ett belopp som motsvarar det minskade behovet. Företas inte en sådan sänkning skall vid tillämpningen av de i 1 § andra stycket angivna lagar- na användas en skattesats som motsvarar den som skulle ha gällt om bestämmelsen i första meningen följts. Samfällighet eller församling får då omfördelning som avses i första stycket har skett fastställa en högre skattesats än den som anges i 1 § i den mån höjningen av utdebiteringen avser att täcka ökade kostnader på grund av omfördelningen. Den sammanlag- da utdebiteringen av skatt för berörda samfälligheter och för- samlingar får därvid inte överstiga det med utgångspunkt i det egna skatteunderlaget vägda genomsnittet av de skattesatser som gällde för samfälligheterna och församlingarna för . Med eget skatteunderlag avses antalet skattekronor för beräkning av förskott på kommunalskatt för enligt taxeringsnämndens beslut . 4 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om storleken av den sänkning av utdebite- ringen som skall företas respektive den största höjningen av utdebiteringen som får företas. Denna lag träder i kraft . 4 Förslag till Lag om ändring i lagen (1987:560) om skatteutjämningsavgift Härigenom föreskrivs att 1, 3, 6, 7 - 9 §§ lagen (1987:560) om skatteutjämningsavgift skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Landstingskommun och kommun Landsting skall erlägga avgift skall erlägga avgift (skatte- (skatteutjämningsavgift) enligt utjämningsavgift) enligt denna denna lag. 3 §1 Avgiften utgör för landstings- Avgiften utgör för landsting 40 kommun per skattekrona. öre per skattekrona. 6 § Ändras rikets indelning i Ändras rikets indelning i lan- lands-tingskommuner eller kom- dsting eller kommuner, beräk- muner, beräknas skatteutjäm- nas skatte-utjämningsavgift på ningsavgift på grundval av den grundval av den indelning som indelning som gäller vid gäller vid ingången av året. ingången av året. 7 §2 fastställer fastställer skatteutjämningsavgift och skatteutjämningsavgift och till-ställer senast den 25 ja- till-ställer senast den 25 ja- nuari landstingskommun och kom- nuari landsting uppgift om av- mun uppgift om avgiftens be- giftens belopp för året. lopp för året. Till ledning för lands- skall se- tingskom-muns och kommuns bud- nast lämna la- getarbete skall skattemyndighe- ndsting uppgift om uppskattad ten skatte-utjämningsavgift för lämna landstings-kommun och . kommun uppgift om uppskattad skatteutjämningsavgift för näs- ta år. 1 Senaste lydelse 1991:1035. 2 Senaste lydelse 1990:397. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 § Skatteutjämningsavgiften skall Skatteutjämningsavgiften skall betalas med en tolftedel varje betalas med en tolftedel genom avräk- månad genom ning med lika belopp vid varje avräkning med lika belopp vid utbetalning av landstingsskatt varje utbetalning av och kommunalskatt enligt 4 § landstingsskatt enligt 4 § la- lagen (1965:269) med särskilda gen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och an- bestämmelser om kommuns och an- nan menighets utdebitering av nan menighets utdebitering av skatt, m.m. Är avgiften inte skatt, m. m. uträknad vid avräkningstillfäl- uträknad vid avräkningstillfäl- lena i månaderna januari och lena i månaderna , får avräkning ske med februari, får avräkning ske med ett uppskattat belopp. Om nå- ett uppskattat belopp. Om nå- got av de belopp som avräknas i got av de belopp som avräknas i månaderna månaderna inte motsvarar en tolftedel av inte motsvarar en tolftedel av landstingskommunens eller kom- avgift, skall den munens avgift, skall den jämk- jämkning som föranleds av detta ning som föranleds av detta ske ske i fråga om det belopp som i fråga om det belopp som av- avräknas . 9 §3 beslut en- beslut en- ligt denna lag får överklagas ligt denna lag får överklagas hos regeringen genom besvär. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om utjämningsavgift för landsting för . 3 Senaste lydelse 1990:397. 5 Förslag till Lag om upphävande av lagen (1987:561) om särskild skatteutjämningsavgift Härigenom föreskrivs att lagen (1987:561) om särskild skatteu- tjämningsavgift skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om särskild skatteut-jämningsavgift för och . 6 Förslag till Lag om upphävande av lagen (1990:609) om avräkningsskatt Härigenom föreskrivs att lagen (1990:609) om avräkningsskatt skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om avräkningsskatt för och . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdet Anmälan till proposition med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /93, m.m. såvitt avser ekonomi. 1 har föreslagit att följande anslag eller delar av anslag skall ingå i det nya statsbidragssystemet: - Bidrag till driften av det kommunala offentliga skolväsendet (sektorsbidraget) - Bidrag till driften av särskolor m.m. - Bidrag till driften av särvux - Bidrag till undervisning av invandrare i svenska språket. 1.1 Bidrag till driften av det kommunala offentliga skolväsen- det Sektorsbidraget utgör ett generellt finansiellt stöd till drif- ten av det kommunala offentliga skolväsendet, dvs. , gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Fr.o.m. /93 har i sektorsbidraget även inräknats inackorderingstillägg, som betalas som en del av den statliga studiehjälpen i enlighet med bestämmelserna i studiestödslagen (1973:349). Vidare har i sektorsbidraget för /93 beräknats medel för fristående skolor på grundskolenivå. I propositionen om valfrihet och fristående skolor (prop. 1991/92:95) har för- eslagits att godkända fristående skolor för elever som har vanlig skolplikt skall tilldelas medel för verksamheten av den kommun där respektive skola är belägen med belopp som motsvarar kommunens genomsnittskostnad per elev i den egna . Kommunen skall dock kunna dra av högst av denna kostnad. Regeringen bör återkomma med en proposition som rör fristående skolor på gymnasial nivå och olika typer av mellan- former av fristående skolor. Under anslaget beräknas även medel för särskilt verksamhetsstöd till vissa gymnasiala utbildningar och vissa vuxenutbildningar, bidrag för gymnasiala utbildningar planerade att överföras till annan utbildningsform, kostnader för vissa gymnasieutbildningar m.m. av internationell karaktär samt för lönekostnadspålägg. 1.2 Bidrag till driften av särskolor Nuvarande statsbidragssystem infördes /87. Stats- bidraget baseras på antalet elever och beräknas som grundresurs, kompletteringsresurs samt tilläggsresurs för hemspråksundervis- ning och för svenska som andraspråk. För en elev som får sär- skild undervisning i stället för undervisning vid särskola beräknas särskilda lärarresurser. Bidrag utgår även för lokal skolutveckling och tilläggspensionsavgifter. Under anslaget beräknas även medel för bidrag till landsting för yrkesundervisning för hörselskadade psykiskt utvecklingsstörda enligt särskilt avtal, för försöksverksamhet med databaserad undervisning, för konferenser m.m. samt för lönekostnadspålägg. Regeringen har i en proposition om ändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux m.m. (prop. 1991/92:94) bl.a. föreslagit att ansvaret för särskolan och särvux förs över från landsting till kommuner. Överföringen kan ske successivt, men skall vara avslutad . Redan nu kan ett landsting enligt 6 kap. 5 § och 12 kap. 3 § skollagen överlåta ansvaret för särskolan och särvux till en kommun. 1.3 Bidrag till driften av särvux Nuvarande schabloniserade statsbidragssystem för särvux trädde ikraft . 1.4 Bidrag till undervisning av invandrare i svenska språket Fr.o.m. beräknas statsbidraget till kommunerna för undervisning av invandrare i svenska språket (sfi) i form av ett visst belopp per deltagare. Kommunen kan anordna utbild- ningen själv eller lägga ut den på andra anordnare. 2 Förslag 2.1 Bidrag till driften av det kommunala offentliga skolväsen- det m.m. Skälen för mitt förslag: Sektorsbidraget, som infördes den 1Mitt förslag: Sektorsbidraget till kommunerna för det offent- liga skolväsendet och bidraget till undervisning av invandrare i svenska språket lyfts in i det generella statsbidragssyste- met för kommunerna. , utgör ett generellt finansiellt stöd som inte skall styra verksamheten. Den detaljerade statliga styrningen på skolans område har därmed upphört. Enligt beslut med anledning av propositionen Växa med kunskaper (prop. 1990/91:85, UbU16, rskr. 356) skall gym- nasieskolans reformering inledas fr.o.m. /93 och vara fullt genomförd /96. Eftersom sektorsbidraget till skolväsendet redan är schab- loniserat finner jag det naturligt att det ingår i det gemensam- ma bidraget till kommunerna. har i en skrivelse till regeringen påtalat att sektorsbidraget för skolan, enligt förbundets mening, inte har uppnått den nivå som de statliga utfästelserna innebär. Skrivelsen har remitterats till skolver- ket som i ett yttrande har avstyrkt bifall till förbundets framställning. har därefter inkommit med ytterligare en skrivelse i ärendet. Några kommuner har också skrivit till regeringen i denna fråga. Svenska kommunförbundets anspråk på staten är att sektors- bidraget fr.o.m. höjs med ytterligare 1,4 mi- ljarder kr. Förbundets yrkande grundas på att staten enligt förbundets mening har beräknat kostnadskompensationen för lågt när det gäller prisutvecklingsgarantin i läraravtalet fr.o.m. och för sänkningen av lärarnas undervisningsskyl- dighet samt att staten har överskattat kommunernas minskade kostnader till följd av lärarnas övergång från statligt till kommunalt reglerade avtal. Därutöver yrkar kommunförbundet att staten betalar ut . retroaktivt till kommunerna för kostnader under budgetåren 1990/91 och 1991/92. Det nya samlade bidraget till kommunerna som införs beräknas i huvudsak utifrån två principer; dels en bedömning av det samhällsekonomiska utrymmet för hela den offentliga sektorn, dels - inom den ramen - en bedömning av de kommunala behoven i relation till hela den offentliga sektorns. Jag gör för min del den bedömningen att det, när det gäller beräkningar av kostnadskonsekvenser i stora och komplexa struk- turfrågor i samhället, knappast är möjligt att med fullkomlig säkerhet göra en exakt kostnadsbestämning, som ur alla synvink- lar är helt invändningsfri. Jag konstaterar att staten och kommunförbundet i detta fall har gjort olika bedömningar av kostnadskonsekvenserna. Bidrag till vissa utbildningar bör inte ingå i det nya kommunbidraget. Skälet är dessa utbild- ningars karaktär, t.ex. att de är mer eller mindre rikstäckande. Detta gäller tekniska skola, Sundsgården i kommun (jfr. 1991/92:95), tre lanthushållsskolor (jfr. 1991/92:157) samt utbildningen i dans i m.m. Vidare bör särskilt verksamhetsstöd till vissa gymnasiala utbildningar och vuxenutbildningar, gymnasiala utbildningar planerade att överföras till annan utbildningsform, kostnader för vissa gymnasieutbildningar m.m. av internationell karaktär samt tills vidare lönekostnadspålägg även fortsättningsvis beräknas under ett särskilt anslag. Kommunerna ansvarar för fortbildning av all personal inom skolan. Inom pågår en översyn av fortbild- ningen för lärare. Jag avser återkomma i denna fråga när be- redningens arbete slutförts. Jag finner det även naturligt att låta det bidrag som utgår till svenskundervisning för sådana invandrare som inte omfattas av den kommunala flyktingmottagningen ingå i det generella bidraget till kommunerna. 2.2 Bidrag till driften av särskolor och särvux Skälen för mitt förslag: Som jag tidigare redovisat har rege-Mitt förslag: Bidragen till landstingen för driften av särsko- lan och särvux lyfts in i det generella statsbidragssystemet för landstingen, med undantag för Dammsdalsskolan i m.fl. och för särskolans anslag för lönekostnadspålägg m.m. ringen i propositionen om ändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux (prop. 1991/92:94) föreslagit att ansvaret för sär- skolan och särvux successivt förs över från landsting till kommuner. Överföringen skall vara avslutad . Redan nu har flera kommuner tagit över ansvaret för sär- skolan och särvux. Inom flera landsting pågår förberedelser för att föra över huvudmannaskapet till kommunerna. I och med att särskolan förs in under kommunernas ansvar- sområde ökar möjligheterna till en samlad planering av under- visningen för alla kommunens barn och ungdomar. Detta kan gälla t.ex. läsårets förläggning, lokaler och utrustning. I avvaktan på ställningstagande till det framtida huvudmannaskapet och med hänsyn till nuvarande ansvarsförhållan- den har kommittén föreslagit att statsbidraget till särskolan och särvux räknas in i bidragssystemet för landstingen. Riks- dagen har ännu inte fattat sina beslut med anledning av pro- positionen om ändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux. Bidragen bör nu i sin helhet föras till landstingens bidrags- ram. Bidragen kommer i fortsättningen inte att vara identifier- bara. Någon successiv överföring av bidragen från landstingens bidragsram till kommunernas är alltså inte möjlig. De landsting och kommuner som redan gjort eller har för avsikt att göra huvudmannaskapsförändringar har möjlighet att komma överens om eventuella bidrag från landstingen till kommunerna utöver vad en skatteväxling ger. För bidrag till fristående särskolor föreslås ingen förändring utan bidraget bör tills vidare utbetalas direkt till huvudmännen för skolorna. I nyssnämnda proposition har föreslagits att huvudmannaskapet för Dammsdalsskolan i , Salbohedskolan i och den yrkesutbildning för hörselskadade psykiskt utvecklingsstörda elever som anord-nas i regleras särskilt samt att ett särskilt verksamhetsstöd utgår till huvudmännen för dessa sko- lor. De särskilda medel som beräknas under särskolans anslag för lönekostnadspålägg, datautbildning och konferenser m.m. bör även i fortsättningen beräknas under ett särskilt anslag på statsbud- geten. 2.3 Sanktioner i skollagen Skälen för mitt förslag: Regleringen i skollagen bygger iMitt förslag: I skollagen (1985:1100) förs in en bestämmelse av innebörd att, om en kommun grovt eller åsidosatt sina skyldigheter enligt skollagen eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, regeringen får meddela de föreskrifter eller, på kommunens bekostnad, vidta de åtgärder som behövs för att avhjälpa bristen. Statens kostnader för sådana åtgärder bör få kvittas mot belopp som staten annars skulle ha betalat ut till kommunen. väsentliga delar på principen om målstyrning. Statsmakterna anger sålunda vad kommunerna som skolhuvudmän skall nå för resultat, men överlåter i huvudsak åt kommunerna att välja vägar att nå de föreskrivna målen. Genom uppföljning och utvärdering skall brister uppmärksammas. Jag utgår från att brister och försummelser kommer att avhjälpas som en följd av detta arbete. Med det yttersta ansvar för skolväsendet som statsmakterna har torde det dock finnas ett behov av mer konkreta korrektionsåt- gärder om huvudmannen trots allt inte vidtar någon rättelse. Inte minst kan sådana möjligheter fylla en funktion som ett yttersta skydd för de svagaste grupperna. Att enbart hålla inne statsbidrag är i detta sammanhang inte någon konstruktiv metod. Det väsentliga är att få försummelsen avhjälpt. För den sakens skull bör regeringen tilläggas rätt att, i fall då en kommun grovt eller har åsidosatt sina skyldigheter enligt skollagen eller med stöd av den meddelade föreskrifter, vidta åtgärder för att avhjälpa bristen. Vidare bör gälla att åtgärderna kan genomföras på kommunens bekostnad. Vilka åtgärder som kan bli aktuella kan inte nu anges med exakthet. De måste kunna avpassas efter den konkreta situatio- nen. Jag kan som en möjlighet förutse detaljerade föreskrifter för kommunen om dess skolverksamhet. I något fall kan också tänkas att regeringen genomför en praktisk åtgärd, t.ex. fort- bildning av lärare, på kommunens bekostnad. Ett ytterligare skäl att inte detaljreglera korrektionsåtgärderna är att jag förutser att sådana åtgärder inte skall behöva tillgripas annat än i rena undantagsfall. Som nämnts skall korrektionsåtgärder kunna vidtas på kommunernas bekostnad. Det vore orimligt om en kommun genom grovt åsidosättande av sina lagliga skyldigheter i slutändan skulle kunna vältra över kostnaden på staten. Om kostnaden för en åtgärd har förskotterats av staten bör staten vidare för enkelhets skull ha rätt att kvitta sin fordran på kommunen mot sådana medel som staten annars skulle betala ut till kommunen. De förslag jag här har lagt fram fordrar lagstiftning. Enligt min mening bör reglerna om regeringens rätt att ingripa, om kostnadsansvaret och om kvittningsrätten tas in i 15 kap. skol- lagen (1985:1100). Jag vill här bara tillägga att då jag talat om rätt för rege- ringen att vidta åtgärder har jag utgått från att regeringen skall kunna uppdra åt en myndighet under regeringen att rent praktiskt genomföra sådana åtgärder. Detta bör rimligen ligga i en föreskrift om att regeringen får vidta åtgärder för att avhjälpa bristen. 3 Uppföljning och utvärdering inom skolväsendet Det nya sektorsbidraget för skolan, som infördes , innebär att den regelstyrning som tidigare hade präglat skolsektorn upphörde. I det nya mål- och resultatorienterade styrsystemet, som då infördes, blev uppföljning och utvärdering En övergång till ett generellt stats- bidrag till kommunerna av det slag som föreslås i föreliggande proposition förändrar inte karaktären av dessa uppgifter. Det finns således inte någon anledning att, med hänsyn till ett generellt statsbidragssystem till kommunerna, göra några prin- cipiella förändringar av statens uppföljning och utvärdering av skolan. Övergången från ett sektorsbidrag till ett generellt kommun- bidrag kräver inte heller någon förändring av de nationella styrinstrumenten. I likhet med vad som gäller kommer således även i fortsättningen de viktigaste nationella styrinstrumenten att bestå av bestämmelser i skollagen samt de nationella läroplanerna.