prop · GG0360 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:60 med förslag till lag om ändring i miljöskyddslagen(1969:387) m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Föredragande vid regeringssammanträdet har varit chefenför Miljö- och naturresursdepartementet. I propositionen behandlas införlivandet i svensklagsliftning av vissa EG-direktiv pä miljöområdet. I miljöskyddslagen (1969:387) föresläs eft bemyndigandeför regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att i fråga ommiljöfarlig verksamhet meddela de föreskrifter om skyddsåtgärder, begränsningaroch försiktighetsmått i övrigt som pä grund av av godkändaåtaganden enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet() inte får åsidosättas. Vidare föresläs i hälsoskyddslagen (1982:1080) ettbemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer all i denutsträckning det behövs med hänsyn lill av godkändaåtaganden enligt EES-avlalet, meddela föreskrifter om gränsvärden för högstatillåtna halt i luften av föroreningar i form av kvävedioxid, svaveldioxid, sotoch bly. Om det kan antas att gränsvärdena kan komma att överskridas skallkommunen mäta förekomsten i luften av föroreningarna. För all uppfylla bestämmelserna i elt EG-direkliv ommiljökonsekvensbeskrivningar föreslås att miljökonsekvensbeskrivning skallupprättas vid planering av allmän va-anläggning enligt lagen (1970:244) omallmänna vallen-och avloppsanläggningar. En miljökonsekvensbeskrivning skall ivissa fall också ingå i underlaget för en detaljplan enligt (1987:10). 1 1992/93. Propositionmed förslag till ändring i Prop.1992/93:60 miljöskyddslagen(1969:387) m.m. 1 Ärendet och dess beredning Avsikten med avtalet om elt Europeiskt ekonomisktsamarbetsområde (EES-avlalet) är att främja en fortgående och balanserad förstärkning av handeln och de ekonomiska relationerna mellan EG och EFTA-slaterna och all försäkra att detta sker på lika konkurrensvillkor och med beaktande av samma rättsregler. Elt huvudsyfte med är alt uppnå alt varor, personer, tjänster och kapital fritt skall kunna röra sig inom det område som omfattas av avtalet. Texten till och en utförlig kommentar lillavtalet finns i prop. 1991/92:170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet(EES). En allmän redogörelse för de miljöregler som omfattas avEES-avlalel finns i Miljö- och naturresursdepartementets bilaga (bilaga 13)till prop. 1991/92:170. 1 den bilagan redovisas på detta sätt ett antalEG-rättsakter saml redovisas dessa rättsakters förhällande lill den nuvarandesvenska lagstiftningen med beaktande av den speciella anpassning avEG-rättsakterna som sker genom EES-avlalet. Dessa EG-rätlsakler bedömdes inleföranleda någon lagstiftningsåtgärd av i samband med EES-avtalelsikraftträdande. 1 bilaga 13 till EES-proposilionen angavs också ell anlalEG-direkliv vars transformering till svensk rätt bedömdes kräva särskildaöverväganden. Samtliga dessa direktiv finns i bilaga XX lill EES-avlalel. Inom Miljö- ochnalurresursdepartemeniel har upprällats deparlemcnlspromcmorian (Ds 1992:43)EES-avlalel och den svenska miljöskyddslagstiflningcn med förslag tilllagsliftning med anledning av bilaga XX. Promemorian återfinns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. Ibilaga 2 finns en sammanställning av remissyttrandena. Lagrådet har granskat lagförslagen i denna proposilion.Lagrådets ändringsförslag har beaktats. Lagrådets granskning har också letttill några ändringar av redaktionell karaktär. De till Lagrådet remitteradelagförslagen finns i bilaga 3 och Lagrådets yttrande i bilaga 4 till dennaproposition. Remissinstanserna och Lagrådet har fåll del av de ipromemorian beliand-lade EG-direktiven. 2 Allmän motivering 2.1 Bakgrund För staterna inom EG gäller pä miljöområdet utöverRomfördraget ell antal av EG antagna förordningar och direktiv. FörEFTA-staterna gäller som EES-rätt sådana förordningar och direktiv som ingår iEES-avtalet med de ändringar samt övergångs- och undanlagslösningar som harangetts i avtalet. Ändringarna innebär huvudsakligen alt deikraftlrädandelidpunkler som har föreskrivits i EG-rättsakterna i EES-rättenhar ändrats till i normalfallet den dag då träder i kraft. Departementspromemorianinnehåller en redogörelse för Frop. 1992/93:60 med inriktningsärskilt på miljöområdet. Vidare innehåller promemorian en kortfattad genomgångav de väsentliga dragen i EG:s miljörätt. I promemorian finns också en allmänthållen bedömning av den inverkan på svensk miljölagstiftning som EES-avtalethar. I nu berörda avseenden hänvisas till promemorian liksom när det gäller enbeskrivning av direktiven, tillämpningen av dessa inom EG samt en redogörelseför svensk rätt och svenska förhållanden i övrigt i de frågor som behandlas ide aktuella EG-direktiven. EFTA-staternaskall enligt i sina interna rättsordningar införliva sådanarättsakter som motsvarar en EG-förordning. Vid införlivandet i den internarättsordningen av en rättsakt som motsvarar ett EG-direktiv får den enskildaEFTA-staten, precis som EG-staterna, välja form och metod för genomförandet.Samtliga rättsakter som behandlas i detta sammanhang är EG-direktiv. Sverigesoch övriga EFTA-staters ståndpunkt vid EES-förhandlingarna har varit att dekravnivåer avseende miljöskydd som EG-reglerna i bilaga XX tillEES-avtalet innehåller är uppfyllda genom den miljöpolitik som redan tillämpasi EFTA-länderna. hindrar inte att någon avtalspart behåller ellerinför strängare miljöskyddsåtgärder än de som föreskrivs i dessa rättsakter sålänge åtgärderna är förenliga med avtalet i övrigt. Eninternationell överenskommelse kan införlivas med svensk rätt antingen genomtransformering eller genom inkorporering. Vid transformering omarbetas dedelar av den internationella överenskommelsen som skall införlivas med svenskrätt till svensk författningstext. Inkorporering innebär att det i en lag ellerannan författning föreskrivs att överenskommelsens bestämmelser gäller iSverige och följaktligen berör enskildas rättsförhållande och skall tillämpasav svenska myndigheter. Dock finns det vanligen ett utrymme för att andranationella åtgärder än normgivning vidtas. T.ex. kan handlingsprogram,riktlinjer eller riktade anslag vara tillräckligt för att uppfylla ett landskonventionsåtaganden. EES-avtaletberör ett flertal länders lagstiftning. Själva genomförandefasen är dockindividuell för varje enskilt land när det gäller införlivande av direktiv.Detta framgår såväl av som av . Lösningarna måstesökas med utgångspunkt i både och den nationella lagstiftningen. EG-domstolenspelar en ledande roll för den europeiska integrationen. Domstolen har i sinpraxis ofta godtagit klagomål på medlemsstaternas sätt attgenomföra miljödirektiven. Flera avgöranden har gällt formen för genomförandet.Under 1991 har och hävdat att även om tvingande lagstiftninginte införts i resp. land har EG-direktiven ändå i praktiken gällt. I Tysklandsfall gällde kommissionens klagomål direktivet 80/68/EEG om utsläpp av vissafarliga ämnen till grundvattnet. Domstolen fann att den tyska lagstiftningeninte med tillräcklig precision och tydlighet återgav direktivets regler. Genomsin praxis har domstolen väsentligt bidragit till miljöskyddet i EG-rätten. Deregler i som är i sak identiska med EG:s primär- eller sekundärrättskall tolkas i enlighet med avgöranden. EES-avtaletinnebär därför att även tolkning av rättsakterna Prop.1992/93:60 skall beaktas. Enligt de direktiv som behandlas i detta sammanhang skallavtalsparterna upprätta program för vissa åtgärder, lämna rapporter om vidtagnaåtgärder m.m. Sädant sammanhänger inte med ikraftträdandet av ochkräver inte heller lagstiftning. Frågorna aktualiseras istället när avtaletskall tillämpas. Det är inte klarlagt hur detta kommer att ske. EG tillämpar en helt annan lagstiftningsteknik än Sverige.Rättsregler för den enskilde blandas med regler som är av folkrättsligkaraktär. För EG finns det endast en konstitutionell nivä. Direktiven inrymmer en skala från icke bindande deklarationer tillsynnerligen detaljerade bestämmelser. Den svenska miljölagstiftningen och EG:s rättsakter påmiljöområdet är uppbyggda efter olika system, vilket medför särskilda problemnär EG-direktivens bestämmelser skall införlivas med den svenskarättsordningen. Det mest långtgående sättet att genomföra tillsvensk rätt på miljöområdet vore att förklara att EG-direktiven skulle gällasom svensk rätt. 1 finns dock redan i de flesta fall lagstiftning ellerhar andra åtgärder vidtagits som i fräga om ett miljöproblem motsvarar EG:sregler. Den nu nämnda lagstiftningstekniken skulle därför i mänga fall ledatill att flera regler skulle gälla för samma miljöproblem. Detta gäller framförallt den del av miljöskyddet som regleras i miljöskyddslagen (1969:387).Smidigare lösningar måste uppenbart eftersträvas. Vid en jämförelse torde de flesta gränsvärden och andrakravnivåer som ställs upp i EG:s direktiv innehållas i den svenskamiljöpolitiken. Adekvata svenska gränsvärden och kravnivåer skulle sannolikt ide flesta fall innehålla strängare regler. Berörda EG-direktiv är genomgåendeminimidirektiv. Därför finns det inte heller nägot EG-rättsligt hinder mot attåsatta strängare gränsvärden än de som gäller enligt EG:s rättsakter.Miljöskyddslagen bygger på individuella tillstånd för miljöfarligaverksamheter. När generella gränsvärden för miljöfarliga utsläpp införs innebärdet en principiell omställning av den svenska normgivningen på området. Detframstår då som angeläget att eftersträva att normerna medför en ökadambitionsnivå. I miljösk-yddskommitténs (ME 1989:04) uppdrag ingår attgöra en övergripande genomgång av den svenska miljölagstiftningen och lämnaförslag till en samordning av lagstiftningen. Kommittén skall enligt sinadirektiv (dir 1989:32 och 1991:51) bl.a. lämna förslag lill generellt gällandeutsläppsregler. Utredningen skall lämna sitt huvudbetänkande senast den 1april 1993. och övriga EFTA-staters ståndpunkt vidEES-förhandlingarna har som tidigare nämnts varit att de kravnivåer avseendemiljöskydd som innehåller är uppfyllda genom den nuvarande svenskamiljöpolitiken. När det gäller genomförandet av är det viktigt attde regler som beslutas i största utsträckning kan behällas även efterikrafiträdandet av den lagstiftning som blir slutresultatet avmiljöskyddskommitténs arbete. Endast sådana bestämmelser i de aktuellamiljödirektiven som saknar motsvarighet i den svenska lagstiftningen och sominnehåller direkta lagslift-ningskrav eller krav vars uppfyllande i Sverigeförutsätter lagsliftning bör nu transformeraslill den svenska rättsordningen oavsett på vilken konstitutio- Prop.1992/93:60 nell nivä transformeringcii sker. Enligt departementspromemorian faller följande direktivunder miljöskyddslagens lillämpningsområde. Rådets direktiv /68/EEG om skydd för grundvatten motförorening genom vissa farliga ämnen. Rådets direktiv /464/EEG oni förorening genom utsläpp avvissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö. Rådets direktiv /176/EEG om gränsvärden och kvalitetsmålför kvicksilverutsläpp frän kloralkaliindustrin. Rådets direktiv /513/EEG om grän.svärden ochkvalitetsmål för kadmiumutsläpp. Rådets direktiv /156/EEG om gränsvärden och kvalitetsmålför kvicksilverutsläpp frän andra källor än klor-alkaliinduslrin. Rädets direktiv /491/EEG om gränsvärden och kvalitetsmålför utsläpp av hexaklorcyklohexan. Rådets direktiv /280/EEG om gränsvärden och kvalitetsmålför utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan tilldirektiv /464/EEG. Rädets direktiv /347/EEG om ändring i bilaga 2 lilldirektiv /280/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissafarliga ämnen som ingär i förteckning 1 i bilagan till direktiv /464/EEG. Rådets direktiv /415/EEG om ändring i biiaga 2 tilldirektiv /280/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissafarliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv /464/EEG. Rådets direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten fräntätbebyggelse. Rädets direktiv /360/EEG om bekämpning av luftföroreningfrån indu-.strianläggningar. Rådets direktiv /609/EEG om begränsning av utsläpp lillluften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar. Rädeis direktiv /369/EEG om förhindrande avluftförorening från nya kommunala avfallsförbränningsanläggningar. Rädeis direktiv /429/EEG om minskning av luftföroreningfrän befintliga kommunala avfallsförbränningsanläggningar. Rådets direktiv /217/EEG om att hindra och minskaasbestförorening i miljön. Rådets direktiv /439/EEG om omhändertagande avspilloljor. Rådets direktiv /101/EEG om ändring i direktiv75/439/EEG om omhändertagande av spilloljor. Rådets direktiv /442/EEG om avfall. Rådets direktiv /156/EEG om ändring i direktiv75/442/EEG om avfall. Rädets direktiv /278/EEG om skyddet för miljön, särskiltmarken, när avloppsslam används i jordbruket. I promemorian föreslås beträffande flertalet av dessadirektiv att de anknyts till miljöskyddslagens syslem för tillstånd ochomprövning av villkor. För direktivet 80/68/EEG angående grundvatlenskyddliksom för direktiven omavloppsslam 86/278/EEG och om spilloljehantering 75/439/EEG föreslås Prop.1992/93:60 dock att särskilda föreskrifter tas in direkt i miljöskyddslagen. /337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissaoffentliga och privata projekt har i departementspromemorian föreslagitsändringar i plan- cx;h bygglagen (1987:10), lagen (1970:244) om allmännavatten- och avloppsanläggningar och lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m.m., naturresurslagen. Slutligenfinns det i promemorian förslag om ändring i hälsoskyddslagen (1982:1080) medanledning av följande direktiv. Rådetsdirektiv /779/EEG om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitetavseende svaveldioxid och svävande partiklar. Rädetsdirektiv /427/EEG om ändring i direktiv /779/EEG om gränsvärden ochvägledande värden för luftkvalitet avseende svaveldioxid och svävandepartiklar. Rådetsdirektiv /884/EEG om ett gränsvärde för bly i luften. Rädetsdirektiv /203/EEG om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid. Fleraremissinstanser har påtalat att remisstiden varit alltför kort med hänsyn tilllagstiftningsärendets komplicerade beskaffenhet. Detta förhållande ärbeklagligt men kan förklaras med den snäva tidtabell som har gällt generelltför lagstiftningsarbetet med anledning av . Den övervägande delen avremissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat lagförslagen i promemorian utan erinran. Ett antal remissinstanser anser att lagändringar med anledning av kan anstå eller invänta resultatet av miljöskyddskommitténs arbete. Enligt är det svårt att se några stora och omedelbara vinster med en anpassning av svensk miljö lagstiftning till . anför att promemorieför slagen medför en olämplig splittring av miljölagstiftningen. i anlägger den generella synpunkten att den lagtekniska ut formningen av författningsändringarna bör bli föremål för ytterligare över väganden i syfte att om möjligt minska antalet detaljerade bestämmelser. Länsstyreben i län anser att det är angeläget att nu inte införa flera ändringar och tillägg till svenska lagar än som är nödvändigt eftersom de ändringar som direkt måste göras i miljöskyddslagstiftningen inte får för svåra införandet av en ny miljöbalk. I de fall där den föreslagna utform ningen av lagtexten medger utrymme för regeringen eller myndighet som re geringen bestämmer att utarbeta ytterligare föreskrifter, gränsvärden m.m. anser länsstyreben i att dessa bör följa de strängare riktvärden och riktlinjer som redan tillämpas här i landet. framhåller att implementeringen av på miljöområdet bör ske så att man undvi ker att olika regler rörande miljön skall gälla för samma verksamhet. framhåller att den svenska miljöskyddslagen i de flesta fall har lett till att utsläppen frän svenska företag understiger EG:s minimikrav. anser att den svenska miljöskyddslagstiftningen inte behöver ändras pä grund av EG-direktiven. Enligt kommunen ger lagstift ningen redan möjligheter att vid behov anpassa kraven på olika verksamhe ter efter EG:s direktiv. styrebe är ytterst tveksam till om det finns anledning att forcera fram en anpassning till . Na turvårdsverket anser att det förefaller som om de föreslagna anpassningarna 6 inte ärfullt tillräckliga för att fullgöra de åtaganden som följer av EES-avtalet.Endast juridbka fakultetsstyrelsen vid umversitet anser att"samtliga EG-miljöregler som följer av skall bli gällandesvensk rätt". Vi finneratt remissutfallet är sådant att promemorian kan läggas till grund förlagstiftning. Flertalet remissinstanser instämmer i uppläggningen i stort avlagförslagen. Med hänsyn till utformning måste lagändringar medanledning av nu ifrågavarande direktiv träda i kraft som EES-avtaleti allmänhet träder i krafl för svenskt vidkommande. pågår enomfattande översyn av den svenska miljölagstiftningen. Inte ens deremissinstanser som är mest kritiska till promemorieförslagen har gjortinvändningar mot påståendet att den svenska miljöpolitiken i allt väsenlligt ipraktiken redan uppfyller EG:s krav. Regeringens förslag: 1 miljöskyddslagen införs ettbemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att ifräga om skyddsåtgärder, begränsning av verksaniheten och försiktighetsmått iövrigt meddela de föreskrifter som på grund av av godkändaåtaganden enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet() inte får åsidosättas. Sädana föreskrifter skall gälla framförredan meddelade tillstånd. Promemorierörslaget: Enligt promemorieförslaget skallEG-direktivens gränsvärden beaktas vid tillståndsgivning och även utgöra engrund för omprövning. Promemorian innehåller även förslag till förbud, införti miljöskyddslagen, mot utsläpp av vissa ämnen i grundvattnet samt förslagtill reglering i miljöskyddslagen av hantering av avloppsslam och förbränningav spillolja. Remissinstanserna: I fråga om direktiven om spillolja ochavloppsslam anser flera remissinstanser all reglering bör ske i annanlagstiftning än miljöskyddslagen. När det gäller grundvattendirektivetifrägasätter flera remissinstanser det lämpliga i att införa ett förbud direkti miljöskyddslagen. Åtskilliga anser att den lagstadgade skyldigheten förprövningsmyndigheten att beakta EG:s rättsakter bör bytas ut mot ettbemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer attmeddela de föreskrifter som behövs för alt uppfylla åtaganden päomrädet. anför att de delar av den kommandemiljöbalken som krävs för anpassningen till EG:s rättssystem synes böra geskaraktären av ramlagstiftning. Bemyndiganderegler i den kommande balken iförening med föreskrifter meddelade av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer bör enligt kommittén utgöra medel för EG-reglernasinförande i svensk rätt. TCO framhåller det positiva i att gränsvärden m.m.hålls utanför den föreslagna lagstiftningen. De bör som regleras viaförordningar. Detta ger en större f\e.x\h\\\\.e\.. holms universitet anser att föreslagna lagändringargenomgående bör omför- Prop. 1992/93:60 muleras dels så att miljöfarligasubstanser och gränsvärden införs på en lista i en särskild förordning och intei själva lagen sä att listan lättare kan revideras, dels, i rättssäkerhetensintresse, så att relevanta substanser, gränsvärden och förfaranden klart angesi detalj och inte blott som skett i förslaget med hänvisning till EG-direktivenoch deras bilagor. Liknande synpunkter framförs av vid . Koncessionsnämndenför miljöskydd finner del lämpligt med en särskild EES-förordning pämiljöskyddets område grundad pä ett bemyndigande i lag. Enligt Konkurrensverketär det angeläget att de svenska lillståndskraven möjligt bringas iöverensstämmelse med EES-avtalels krav. JustUiekanslern anför att förslagettill normgivningsbemyndigande i 8 b § kan godtas i motsats lill förslagen till8 d, 18 och 24 §§ miljöskyddslagen. I dessa fall förutsätter Justitiekanslematt direktiven fogas som bilaga till de angivna bestämmelserna och därigenominförlivas med svensk rätt. i anser att gränsvärdenför olika utsläpp bör fastställas med utgångspunkt i tillåtlighetsreglerna i 5§ miljöskyddslagen. påpekar att promemorieförslagetinte omfattar anmälningspliktig verksamhet eller verksamhet som varken ärtillständs- eller anmälningspliktig. Mot denna bakgrund föreslär verket attEG-normerna infogas i miljöskyddslagen så att de blir gällande för allmiljöfarlig verksamhet. Detta kan enligt verket ske så att normerna i frågaanknyts till miljöskyddslagens tillåtlighets-regler och ges generell ochomedelbar verkan. Skälen för regeringens förslag: I förhållande tillmerparten av de av som behandlas i denna lagrådsremiss finnsde viktigaste svenska bestämmelserna i miljöskyddslagen (1969:387).Miljöskyddslagen är tilllämplig på 1. utsläppande av avloppsvatten, fastämne eller gas från mark, byggnad eller anläggning i vattendrag, sjö ellerannat vattenområde, 2. användning av mark, byggnad elleranläggning på sätt som eljest kan medföra förorening av mark, av vattendrag,sjö eller annat vattenområde eller av grundvatten, 3. användning av mark, byggnad elleranläggning på sätt som kan medföra störning för omgivningen genomluftförorening, buller, skakning, ljus eller annat sådant, om störningen ej ärhelt tillfällig. Sädana ätgärder eller användningar kallas miljöfarligverksamhet. Enligt miljöskyddslagen kan det krävas tillstånd elleranmälan för miljöfarlig verksamhet. För varje tillståndspliktig enskildanläggning fastställs individuella utsläppsvillkor. Ett tillstånd med tilldetta hörande villkor kan omfatta samtliga utsläpp från anläggningen.EG-direktiven anger bestämda utsläppsgränser för utsläpp av vissa ämnen frånanläggningar av olika slag. Dessa gränsvärden har karaktären av minimiregler.EG:s regler framgår direkt genom direktivtexten och ger i fräga om degränsvärden för utsläpp som föreskrivs inte utrymme för att individuelltfastställa utsläppsvillkor som medger större utsläpp än gränsvärdena. De direktiv som kan sägas motsvara miljöskyddslagensregler om miljöfarlig verksamhet framgår av uppräkningen i avsnitt 2.1. Promemorian innehåller förslag lill sådana ändringar i 18och 24 §§ miljö- i. skyddslagen som innebär att flertalet av direktivens kravskulle kunna beak- Prop. 1992/93:60 tas vid tillämpningen av den svenskalagstiftningen. Promemorieförslaget innebär i och för sig en smidiganpassningsform mellan EG:s direktiv och miljöskyddslagen. Enligt förslagetskall allmänheten, dvs. i det här fallet företagen, inte vara skyldig att självkänna till innehållet i EG-direktiven. Ansvaret för den korrekta tillämpningenhar istället lagts på myndigheterna, närmast , länsstyrelserna samt vederbörande kommunala nämnder.Med hänsyn till att EG-reglerna strukturellt sett är otillgängliga och hålleren hög detaljnivå är del ocksä enligt regeringens mening lämpligt att transformeradem lill svenska föreskrifter och inte direkt inkorporera EG-reglerna i svensklag. Vissa remissinstanser anser dock alt redan förslagen tilländringar i 18 och 24 §§ miljöskyddslagen ställer krav på inkorporering. T.ex.anser Justitiekanslem att lagförslagen avseende 18 och 24 §§ miljöskyddslageninnebär en form av inkorporering av direktiven i svensk lagstiftning. I används inte generellt bestämda gränsvärden ochnormer för utsläpp av de aktuella förorenande ämnena. Utsläpp av ämnena frånenskilda anläggningar kan dock regleras i form av gränsvärden i de villkor sombestäms vid prövningen enligi miljöskyddslagen. Vad gäller direktiven om utsläppav farliga ämnen lill vattnet är användningen av samtliga ämnen som anges i des.k. dotlerdirektiven antingen förbjuden, under aweckling eller föremål förandra begränsningar enligt föreskrifter med stöd av lagen (1985:426) om kemiskaprodukter. Kraven i fråga om utsläpp från förbränningsanläggningar läcksnästan helt av gällande villkor enligt miljöskyddslagen. Direktivet om reningav avloppsvatten från tätbebyggelse läcks också i fråga om ulsläppsnivåer avtillståndsbeslut enligt miljöskyddslagen. En fullständig inkorporering avdirektiven med svensk rätt framstår mot denna bakgrund som mindre lämpligeftersom del skulle innebära en dubbelreglering av en stor mängd företeelser.