prop · GF03160 · 1992-01-01 00:00:00 — Bostadsrätt får emellertid upplåtas under förutsättning att mindre än återstår av hyrestiden och att hyresvärden och hyresgästen är överens om att hyres förhållandet skall upphöra utan att hyresrätten överlåts till någon annan. En kvarboende hyresgäst har alltid bostadsrättsföreningen som hyresvärd. Hy resgästen och den som byter till sig lägenheten av honom har fullt besitt ningsskydd och bytesrätt. Skälen för mitt förslag: Vid ombildningslagens tillkomst diskuterades vil ket krav på majoritet som skulle ställas för ett beslut om förvärv och för en intresseanmälan (se prop. 1981/82:169 s. 26 ff). De boendes inflytande över ombildningsprocessen ansågs böra garanteras av en majoritetsregel. Med hänsyn till den stora betydelse en ombildning ansågs få för de boende ansågs det angeläget att så många som möjligt av dem deltog i beslutet. Vidare an sågs föreningens fortsatta verksamhet, bl.a. i ekonomiskt hänseende, under lättas om en stark majoritet av hyresgäster engagerade sig. Enligt min mening har de synpunkter som ligger bakom det nuvarande kravet på kvalificerad majoritet i och för sig goda skäl för sig. Det är själv klart allra bäst för föreningen och de boende om alla eller nästan alla lägen heter i fastigheten är upplåtna med bostadsrätt. En annan sak är emellertid om synpunkter av detta slag innefattar tillräckliga skäl för en lagstiftning som lägger hinder i vägen för ombildning i andra fall. Enligt min mening talar starka skäl för att det bör vara möjligt för hyresgästerna att, även om det nuvarande kravet på kvalificerad majoritet inte uppfylls, kunna få till stånd en ombildning till bostadsrätt. Frågan blir då om man kan befara att en sådan förändring skulle kunna leda till några allvarliga nackdelar för föreningen eller de boende. Under remissbehandlingen har uttryckts farhågor för att en ombildning med enkel majoritet innebär att bostadsrättföreningen kan få en bräcklig ekonomisk grund. Dessa farhågor sammanhänger med att bostadsrättsför eningens kostnad för fastigheten kan fördelas endast mellan de lägenheter som upplåts med bostadsrätt. Om den andel hyresgäster som vill gå över till bostadsrätt endast utgör enkel majoritet, kan kostnaden för de enskilda bo stadsrättshavarna visserligen bli betydande. Frågan om det är ekonomiskt genomförbart för dem är enligt min mening emellertid något som var och en av dem själv bör få avgöra. För föreningens del görs en kontroll av att den ekonomiska planen vilar på tillförlitliga grunder. Kontrollen görs av två per soner som utses av och som skall vara väl förtrogna med byggverk samhet och förvaltning av bostadsrättsfastigheter eller ha annan särskild kunskap som finner lämplig. Den ekonomiska planen skall efter granskningen registreras av . Farhågorna om de ekonomiska risker som kan följa av ett införande av enkel majoritet kan jag mot denna bakgrund inte instämma i. En annan sak är att det i praktiken kan bli svårt för en enkel majoritet av hyresgäster att driva igenom en övergång till bo stadsrätt därför att de ekonomiska förutsättningarna inte finns. I detta sammanhang vill jag erinra om de skattemässiga konsekvenser som kan följa av en ombildning till bostadsrätt. Om bostadsrättsföreningen be traktas som en s.k. äkta bostadsrättsförening beskattas den -- såvitt gäller fastighetsinnehavet -- enligt den i allmänhet mer förmånliga schablonmässiga metoden medan den beskattas konventionellt (dvs. genom att redovisning sker av de verkliga intäkterna och kostnaderna enligt bokföringsmässiga grunder) om den blir s.k. oäkta bostadsrättsförening (se 2 § 7 mom. lagen [1947:576] om statlig inkomstskatt och anvisningar RSV Dt 1976:43). Att en bostadsrättsförening är äkta får även betydelse för reali sationsvinstbeskattningen. Jag vill tillägga att bostadsrättsvärderingskom mittén i sitt betänkande Fastighetstaxering m.m. -- Bostadsrätter (SOU 1992:8) har föreslagit ändrade regler i detta avseende. En remissinstans har anfört att ett krav på endast enkel majoritet vid om bildning till bostadsrätt skulle stämma dåligt överens med de övriga omröst ningsreglerna i bostadsrättslagen. Det anförda skall ses mot bakgrund av att ett beslut i en bostadsrättsförening i viktigare frågor skall fattas på en före ningsstämma med viss kvalificerad majoritet (se t.ex. 9 kap. 16 § första stycket 3 bostadsrättslagen som handlar om beslut om utvidgning av för eningens verksamhet). Det är i ett sådant fall i princip bostadsrättshavarna som gemensamt fattar beslutet. Ett beslut om förvärv av en fastighet för om bildning från hyresrätt till bostadsrätt fattas också på en föreningsstämma. För att beslutet skall vara giltigt krävs viss majoritet av hyresgästerna i de uthyrda lägenheterna (se 9 kap. 19 § bostadsrättslagen). Dessa hyresgäster skall dessutom vara medlemmar i bostadsrättsföreningen. Basen för tetsberäkningen är med andra ord olika. Med hänsyn till detta kan jag inte instämma i vad som har anförts om att det skulle vara inkonsekvent att ha olika krav på majoritet för dessa olika typer av beslut. Inte heller kan jag instämma i vad samma remissinstans har anfört om att det skulle uppkomma rättslig oklarhet om vilken bestämmelse som är tillämplig. Ett beslut om för värv av en fastighet för ombildning från hyresrätt till bostadsrätt skall nämli gen alltid ske i den ordning som anges i 9 kap. 19 § bostadsrättslagen, även om beslutet innebär en utvidgning av föreningens verksamhet. Flera remissinstanser har gjort gällande att de kvarvarande hyresgästernas ställning försämras om ombildning kan ske med enkel majoritet. Genom de lagändringar som infördes har emellertid deras rätts ställning klarlagts. En kvarboende hyresgäst får som tidigare nämnts alltid bostadsrättsföreningen som hyresvärd och hans besittningsskydd och bytes rätt bevaras fullt ut. Det är möjligt att besittningsskydd och bytesrätt kan bevaras fullt ut på annat sätt än genom ett förbud mot dubbelupplåtelse, i varje fall när det är fråga om fastigheter som ägs av kommuner eller allmän nyttiga bostadsföretag. Denna fråga får emellertid övervägas i ett annat sam manhang. Det skall inte förnekas att det kan tänkas uppkomma problem i en fastig het med blandade upplåtelseformer. Sådana problem kan emellertid upp komma redan med den nuvarande lagstiftningen. Risken för sådana problem skulle försvinna först om blandade upplåtelseformer förbjuds. Den osäker het som de kvarvarande hyresgästerna kan uppleva vid en övergång till bo stadsrätt torde närmast vara beroende av det förhållandet att de får en annan hyresvärd, nämligen bostadsrättsföreningen. Att en fastighet byter ägare och att den nye ägaren inte har erfarenhet av att förvalta fastigheter är emel lertid inget unikt för denna kategori av hyresgäster. Precis som alla andra hyresgäster skyddas de kvarvarande hyresgästerna mot olämpliga hyresvär dar genom de regler som finns i den hyresrättsliga lagstiftningen. För att en bostadsrättsförening skall få förvärva en hyresfastighet för om bildning till bostadsrätt är det enligt min mening alltså fullt tillräckligt att beslutet fattas med enkel majoritet bland hyresgästerna i de uthyrda lägen heterna. För att beslutet om förvärv skall vara giltigt föreslås därför att det skall räcka med att mer än hälften av samtliga hyresgäster har röstat för be slutet. De nya majoritetsreglerna bör gälla samtliga bostadsrättsföreningar. Den särregel som gäller för de s.k. folkrörelsekooperativa bostadsrättsförening arna i fråga om beslut att förvärva en fastighet för ombildning till bostadsrätt bör därför slopas. Som en konsekvens av vad jag nu har förordat bör enkel majoritet gälla också för att en förening skall få en intresseanmälan antecknad. Det innebär att ombildningslagen bör ändras så att det räcker med att hyresgästerna i mer än hälften av de uthyrda lägenheterna skriftligen har förklarat sig intresse rade av en ombildning från hyresrätt till bostadsrätt. En remissinstans har anfört att det kan uppkomma svårigheter vid ombild ning till bostadsrätt av s.k. andelshus. Enligt min mening kan den frågan be höva analyseras närmare. Det saknas emellertid underlag för åtgärder i den frågan i detta lagstiftningsärende. Om det skulle visa sig att det finns behov av en lagändring också med avseende på andelshusen, får frågan alltså tas upp i annat sammanhang. Mitt förslag: En kommuns rätt enligt ombildningslagen att köpa en hyresfastighet trots att hyresgästerna har gjort en intresseanmälan slo pas. Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se promemo rian s. 22 och 23). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till att kommuners företrädesrätt slopas. Endast avstyrker helt. fastighetskontor vill att fastighetsaffärer mellan kommuner och kommunala bolag även i fortsättningen skall undantas från hembudsskyldig heten. Skälen för mitt förslag: Som redan har nämnts (se avsnitt 2.1) är en fastig hetsägare som vill sälja fastigheten skyldig att erbjuda hyresgästerna i fastig heten att köpa denna om hyresgästerna har gjort en intresseanmälan. Om bildningslagen innehåller flera undantag från denna hem budsskyldighet. Ett sådant undantag gäller när en kommun vill förvärva fas tigheten (se 6 § andra stycket 2). Då finns ingen skyldighet att först erbjuda hyresgästerna att förvärva fastigheten. Det finns också ett allmänt undantag. Om ett förvärv av en bostadsrättsförening skulle vara oskäligt med hänsyn till förhållandet mellan överlåtaren och förvärvaren eller villkoren för eller omständigheterna vid överlåtelsen, behövs inte något hembud. Frågan om hembud behövs prövas av hyresnämnden (se 6 § tredje stycket). Ombildningslagen innehöll från början inget undantag från hembudsskyl digheten för fall då en kommun avser att förvärva fastigheten. Även i sådana fall skulle hembud ske till den bostadsrättsförening som fått en intressean mälan antecknad. ändrades emellertid lagen så att hembud inte krävs när en kommun köper fastigheten. Som skäl för ändringen anfördes att det kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen kräver att kommunen har en ovillkorlig rätt att göra ett fastighetsförvärv i syfte att se till att det finns ett tillräckligt utbud av hyreslägenheter inom ett bostadsområde. Enligt min mening är de skäl som anfördes för att ge en kommun företräde framför en bostadsrättsförening inte så starka att de motiverar att hyresgäs terna fråntas möjligheten att ombilda den fastighet som de bor i till bostads rätt. I syfte att underlätta för hyresgästerna att få till stånd en sådan ombild ning bör därför den kommunala företrädesrätten slopas. Vad jag nu har sagt utesluter inte att omständigheterna kan vara sådana att en överlåtelse till kommunen framstår som mycket angelä gen för säljaren och att hyresgästernas rätt därför bör ge vika. Säljaren har då enligt 6 § tredje stycket ombildningslagen möjlighet att begära hos hyres nämnden att överlåtelsen får ske utan hembud. En bostadsrättsförenings förvärv av en fastighet kan bli föremål för pröv ning enligt förköpslagen (1967:868). Förköpslagen ger en kommun en princi piell rätt att för vissa särskilda ändamål träda in i en köpares ställe och för värva den fasta egendomen. Förköpslagen innehåller inte något undantag för fall då fastigheten har förvärvats av en bostadsrättsförening som har bil dats av hyresgästerna i fastigheten. Frågan om regeringen i ett sådant fall skall lämna en kommun tillstånd till förköp får i stället bl.a. bedömas enligt skälighetsregeln i 9 § första stycket 4 förköpslagen. Tillstånd till förköp skall enligt denna regel inte ges, om det med hänsyn till förhållandet mellan säl jare och köpare eller villkoren för eller omständigheterna vid försäljningen är oskäligt att förköp sker. De nu berörda reglerna behöver inte ändras för att hyresgästerna vid ombildning i allmänhet skall ha rätt till förvärv av fas tigheten framför kommunen. 2.4 Återköps- och lösningsrätten Mitt förslag: Bostadsrättsföreningar anslutna till HSB eller Riksbyg gen skall inte längre få förbehålla sig eller organisationerna eller med lemmarna rätt att återköpa eller lösa bostadsrätt till bostadslägenhe ter. Sådana förbehåll som gäller vid ikraftträdandet skall dock få bestå under sin återstående giltighetstid. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag (se promemorian s. 23 och 24). Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är positiva till förslaget i promemorian. HSB, och fastig hetskontor vill dock att alla bostadsrättsföreningar skall ges rätt att införa återköps- eller lösningsförbehåll. Bakgrund: Genom en lagändring som trädde 1985 gavs de s.k. folkrörelsekooperativa organisationerna HSB och möjlighet att i till dem anslutna bostadsrättsföreningars stadgar införa en viss typ av hem budsklausuler. Syftet med lagändringen angavs vara att förhindra korttids spekulation med bostadsrätter. Den bestämmelse som infördes avser bo stadslägenheter och återfinns numera i 6 kap. 9 § andra stycket bostadsrätts lagen. I huvudsak innebär bestämmelsen att bostadsrättsföreningen eller den folkrörelsekooperativa organisation som föreningen tillhör eller med lemmarna kan förbehållas en rätt att, från bostadsrättsupplåtel sen, återköpa eller lösa bostadsrätten i samband med en övergång av denna. I stadgarna skall bl.a. anges efter vilka grunder ersättning då får tas ut. Det bör nämnas att förbehåll om lösningsrätt beträffande lokaler för för eningen eller dess medlemmar har kunnat tas in i föreningsstadgarna redan före den nämnda lagändringen. Alla bostadsrättsföreningar har också möj lighet att tillämpa prisföreskrifter, dvs. föreskrifter som inskränker rätten att bestämma ersättning för bostadsrätten vid överlåtelse (jfr 9 kap. 5 § första stycket 6 bostadsrättslagen). Skälen för mitt förslag: En grundprincip i bostadsrättslagen är att den som har förvärvat en bostadsrätt fritt skall kunna överlåta den till ett avtalat pris. Eftersom bostadsrättsinstitutet är så konstruerat att bostadsrättshavaren när han vill lämna föreningen inte har någon rätt att få tillbaka sin insats av för eningen, är han hänvisad till att sälja bostadsrätten för att kunna tillgodo göra sig dess värde. Bestämmelsen om återköp och lösen möjliggör undan tag från den angivna principen, men innebär ändå inte att bostadsrättshava ren är garanterad att få tillbaka sin insats. Några remissinstanser har ansett att alla bostadsrättsföreningar bör få rätt att införa hembudsklausuler. Jag delar inte denna åsikt. Sådana klausuler har flera negativa effekter. De hämmar omsättningsfriheten och träffar inte bara sådana bostadsrättshavare som köpt sin bostadsrätt i spekulationssyfte utan också sådana som av sociala eller ekonomiska skäl är tvungna att sälja sina bostadsrätter innan förbehållets giltighetstid har gått ut. Den vinst som en bostadsrättshavare går miste om genom att han tvingas överlåta bostads rätten till bostadsrättsföreningen tillfaller i stället föreningen och därmed in direkt de andra bostadsrättshavarna. Vidare uppkommer konstlade tröskel effekter vid utgången av förbehållets giltighetstid. Något praktiskt behov för bostadsrättshavarna av att tillämpa hembudsklausuler beträffande bostads lägenheter torde knappast föreligga. Det bör vara tillräckligt att det finns möjlighet för föreningen att införa prisföreskrifter, om detta bedöms vara angeläget. Enligt min mening är det, både för den enskilde bostadsrättshavaren och samhället, viktigt att slå vakt om en fri överlåtelserätt. Bostadsrättshavaren bör alltså själv få avgöra när han skall sälja bostadsrätten, till vem han skall sälja den och vilket pris han kan acceptera. Mot bakgrund av det anförda kommer jag till slutsatsen att bestämmel serna om återköp och lösen beträffande bostadslägenheter bör avskaffas. Det innebär också att det inte kommer att finnas några särregler i detta hän seende för sådana bostadsrättsföreningar som är anslutna till HSB och Riks byggen. Sådana förbehåll om återköp och lösen som gäller vid ikraftträdandet bör enligt min mening få fortsätta att gälla. Till den närmare utformningen av en sådan övergångsregel återkommer jag i specialmotiveringen. Mitt förslag: Ett generellt undantag från kravet på tillstånd för för värv av hyreshus införs för riksorganisationer och regionala organisa tioner för bostadsrättsföreningar. Däremot skall det krävas tillstånd för hyreshusförvärv som görs av bostadsrättsföreningar, oavsett deras organisationstillhörighet, i fall då förvärvet inte sker i ombildnings yfte. Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag (se promemo rian s. 24 och 25). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. anser emellertid att ordet ''''''''riksorganisation'''''''' bör bytas ut mot ''''''''organisation'''''''' för att också och andra lokala bostadsrättsorganisationer skall omfattas av de ifrågavarande bestämmelserna. fastighetskontor vill att alla hyresgästbildade bostadsrättsföreningar skall vara skyldiga att ha tillstånd enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. Hyres gästernas vill att alla förvärv av bostadsrättsföreningar eller de ras organisationer skall vara tillståndspliktiga. Skälen för mitt förslag: Jag har i det föregående föreslagit att majoritets reglerna vid övergång från hyresrätt till bostadsrätt ändras (se avsnitt 2.2) och att bestämmelsen om rätt till återköp och lösen av bostadsrätt upphävs (se avsnitt 2.4). Förslagen innebär att de särregler som har gällt för de folkrörelsekooperativa bostadsrättsföreningarna i dessa hänseenden upp hävs. I sammanhanget kan nämnas att lagen (1984:81) om fastighetsmäklare ny ligen har ändrats i motsvarande riktning. Från lagens tillämpningsområde undantogs tidigare den som förmedlade enbart bostadsrätter i föreningar an slutna till de folkrörelsekooperativa organisationerna. Efter ändringen, som trädde i kraft (SFS 1990:1106), skall lagen inte tillämpas i fråga om förmedling av upplåtelser som sker av bostadsrättsförening anslu ten till ''''''''riksorganisation eller till regional organisation för bostadsrättsför eningar''''''''. Särregler för folkrörelsekooperativa riksorganisationer finns också i lagen om förvärv av hyresfastighet m.m. Förvärvstillstånd enligt den lagen behövs inte bl.a. om förvärvaren är en folkrörelsekooperativ riksorganisation, en regional folkrörelsekooperativ organisation av bostadsrättsföreningar eller en bostadsrättsförening som är ansluten till en sådan organisation. HSB, och föreningar som är anslutna till dessa organisationer behöver alltså enligt gällande lagstiftning inte något förvärvstillstånd. Bo stadsrättsföreningars (), som också är en organisa tion för bostadsrättsföreningar, måste ha förvärvstillstånd om organisatio nen vill förvärva en hyresfastighet. Bostadsrättsföreningar som tillhör SBC eller som är helt fristående behöver däremot inte något förvärvstillstånd, om de har fattat beslut om förvärvet i den ordning som enligt bostadsrättslagen krävs vid ombildning (dvs. enligt reglerna om kvalificerad majoritet m.m.). SBC bedriver numera en verksamhet över hela landet och har lokalkontor på många orter. Ca 2 600 bostadsrättsföreningar är medlemmar i , vilket innebär en förhållandevis kraftig tillväxt . Det kan inte råda något tvivel om att SBC numera måste anses som en riksorganisation för bo stadsrättsföreningar. Någon anledning att i lagstiftningen behandla SBC och dess medlemmar på annat sätt än HSB och och de föreningar som är anslutna till dessa organisationer finns det inte. Alla riksorganisationer och regionala organisationer för bostadsrättsför eningar bör enligt min mening behandlas lika i lagen om förvärv av hyresfas tighet m.m. Lagen bör därför ändras så att förvärvstillstånd inte skall behö vas vid förvärv som görs av en riksorganisation eller en regional organisation för bostadsrättsföreningar. Däremot anser jag inte att det behövs något un dantag från tillståndsplikten för lokala organisationer för bostadsrättsför eningar. Vidare bör det enligt min mening alltid krävas tillstånd när bostadsrätts föreningar förvärvar en hyresfastighet och förvärvet inte sker för ombildning till bostadsrätt enligt 9 kap. 19 § bostadsrättslagen. Samma regler bör alltså gälla beträffande förvärvstillstånd för alla bostadsrättsföreningar, vare sig de tillhör en s.k. folkrörelsekooperativ organisation för bostadsrättsföreningar eller inte. Mitt ställningstagande: Det skall inte införas några utvidgade möjlig heter att ingripa mot fastighetsägare som underlåter att hyra ut bo stadslägenheter. Skälen för mitt ställningstagande: I bostadsförvaltningslagen (1977:792) finns en möjlighet att meddela beslut om särskild förvaltning av en fastighet där det finns en eller flera bostadslägenheter som är uthyrda eller som kan hyras ut. Ett sådant beslut kan också meddelas om fastighetsägaren underlå ter att hyra ut bostadslägenheter i fastigheten och det med hänsyn till bo stadsförsörjningen är uppenbart oförsvarligt att lägenheterna står tomma. har som sin mening gett regeringen tillkänna att det bör övervä gas någon form av ingripande också i mindre uppenbara fall, t.ex. genom vitesföreläggande (BoU 1989/90:6, rskr. För att ett vitesföreläggande eller annat ingrepp i äganderätten skall få an vändas bör det enligt min mening finnas starka skäl. Ett vitesförfarande är i sig ett omständligt och tidsödande förfarande. Det kan ifrågasättas om det är ett verksamt medel för att få en icke seriös fastighetsägare att rätta sig. Det kan också ifrågasättas om det skulle tillföra bostadsmarknaden något större antal lägenheter. Jag är därför inte beredd att införa någon möjlighet till vitesförfarande eller annat ingripande i de aktuella fallen. 2.7 Underrättelse om lediga lägenheter Mitt ställningstagande: Det skall inte införas någon skyldighet för en hyresnämnd eller bostadsdomstolen att underrätta den kommunala bostadsförmedlingen när en bostadslägenhet blivit ledig till följd av en rättslig prövning. Skälen för mitt ställningstagande: har som sin mening gett rege ringen till känna att lägenheter som genom en rättslig prövning blivit lediga bör tillföras den reguljära hyresmarknaden och att hyresnämnderna och bo stadsdomstolen bör meddela den kommunala bostadsförmedlingen vilka lä genheter som genom den rättsliga prövningen blir lediga (BoU 1990/91:15, rskr. Det återgivna uttalandet bygger på synsättet att bostadslägenheter bäst förmedlas genom en bostadsförmedling. Jag delar inte det synsät tet. Till detta kommer att frågan om att upphäva lagen om bo stadsanvisningsrätt kommer att övervägas i ett annat sammanhang. Genom reglerna om bostadsbyggandets finansiering för har den tidigare möj ligheten för kommunen att kräva att få anvisa bostadssökande till de lägen heter som byggs eller byggs om med statligt stöd slopats. Vidare pågår en översyn av den kommunala bostadsförmedlingen (dir. 1991:56). Att i detta läge påföra hyresnämnderna och bostadsdomstolen de här berörda ytterligare arbetsuppgifterna är enligt min mening inte lämpligt. De nya reglerna bör träda i kraft . Jag föreslår att de får träda i kraft . Den föreslagna reformen torde inte leda till några kostnadsförändringar för staten eller kommunerna. 3 Upprättade lagförslag I enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614), 2. lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för om bildning till bostadsrätt, 3. lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. 4 Specialmotivering 4.1 Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen Ändringarna berör 2 kap. 2 och 4 §§, 6 kap. 3 och 9 §§, 7 kap. 10 och 19 §§ samt 9 kap. 19 och 22 §§. 2 kap. 2 § Ändringen är en konsekvens av att återköps- och lösningsrätten enligt 6 kap. 9 § andra stycket slopas. Möjligheten för föreningen att förbehålla sig eller sina medlemmar rätt att lösa bostadsrätten till en lokal enligt 6 kap. 9 § första stycket finns däremot kvar.