prop · GG03237 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:237 om godkännande av vissa konventioner m.m. Regeringenföreslår aU anta de förslag som tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokoUet . 1propositionen föreslås att godkänner konvention om skydd avÖstersjöområdets nuljö samt konventionen för skydd av den miljöni Nordostatianten. Båda konventionema utgör revideringar och moderniseringar avbefintiiga konventioner -Helsingforskonventionen samt Paris- ochOslokonventionema. För att fullgöra de åtaganden som följer av konventionemaföreslås att dumpningslagen (1971:1154) utvidgas tdl att omfatta förbränning avavfåU, Underår 1992 har inom ECE antagits en konvention om skydd och användning avgränsöverskridande vattendrag och intemationeUa sjöar. Insatser inom ramen förkonventionen väntas medföra minskad föroreningsbelastning på Östersjön.Konventionen föreslås godkännas av . De förpliktelser som följer avdenna konvention täcks av befintlig svensk miljölagstifming. Slutligenföreslås att godkänner att den svensk-danska Öresundsöverenskommelsenfrån upphör. Överenskommelsen, som syftat till att minska utsläppen avföroreningar i , kommer att ersättas av andra former av samarbete imiljövårdsfrågor meUan länderna. 1 1992/93. Lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbud mot dumpningav avfall i vatten Härigenomföreskrivs att 1 § lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vattenskaU ha följande lydelse. InomSveriges sjöterritorium och ekonomiska zon får inte avMl dumpas vare sig somfest ämne, vätska eUer gas. Dumpning får inte heUer ske från svenskt fertygeller luftfartyg i det fria havet. Avfell som är avsett att dumpas i det friahavet får inte föras ut ur landet eUer ur den ekonomiska zonen. Vad som sägs I första stycket om dumpning gäller också i fråga omförbränning av avfall. Dennalag träder i kraft den 1 juh 1993. 'Senaste lydelse 1992:1141, Miljö- och naturresursdepartementet Prop. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsminister , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , Thurdm, HeUsvUc,, , , , , , , Proposition om godkännande av vissa konventionerm.m. Underår 1992 skedde en betydande utveckling när det gäller några av de konventionersom reglerar skyddet av miljön i de havsområden som omger . SåvälHelsingfors- som Paris- och Oslokonventionema reviderades och moderniserades.Under året tillkom även en konvention om skydd och användning avgränsöverskridande vattendrag och internationella sjöar inom ECE, Förentanationemas ekonomiska kommission för . Helsingforskonventionen, som har tiU syfte att skydda Östersjöområdetsmarina miljö mot föroreningar från olika käUor, undertecknades ochträdde 1980. Den framlagda revideringen innebär bl.a.att konventionen utvidgas tiU att för svenskt vidkommande även omfatta vårakustområden. Den nya Helsingforskonventionen undertecknades vid en diplomatiskkonferens i . Konventionen träder i kraft sedan aUa defördragsslutande parterna - Östersjöstaterna - beslutat ratificera eUergodkänna den. Konventionens text på engelska samt en översätming tiU svenskabör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Oslo-och Pariskonventionerna trädde 1974 respektive . Den förstnämndahar till syfte att förhindra havsförorening genom dumpning från fertygoch luftfartyg, medan den andra konventionen Prop. 1992/93:237 syftar till attförhindra havsförorening från landbaserade käUor. Den antagna nyakonventionen för skydd av den rruljön i Nordostatlanten utgör ensammanslagning och modernisering av de nämnda Oslo- och Pariskonventionema.Konventionen träder i kraft efter att samtiiga parter tdl Oslo- ochPariskonventionema ratificerat eUer godkänt den. Konventionens text på engelskasamt en översättning till svenska bör fogas tiU protokoUet i detta ärende sombilaga 2. har inom ramen för samarbetet i ECE antagits en konventionom skydd och användning av gränsöverskridande vattendrag och intemationeUasjöar. Den nya konventionen har till ändamål att hindra, kontrollera och minskavattenförorening som ger upphov tdl gränsöverskridande påverkan. Konventionenträder i kraft efter det att det sextonde ratifikations- eUeranslutningsinstrumentet har deponerats. Konventionens text på engelska samt enöversättning till svenska bör bifogas protokollet i detta ärende som bilaga 3. Sedanår 1974 har det funnits en överenskommelse meUan och omåtgärder för att minska föroreningarna direkt eUer indirekt till , TiUöverenskommelsen, som trädde 1975, har knutits ett tiUäggsavtal ommotsvarande åtgärder i . För frågor i anslutning till nämndaöverenskommelse har ftmnits en särskUd svensk-dansk Öresundskommission.Riksdagen godkände överenskommelsen med (prop. 1974:175, bet.1974:JoU47, rskr, 1974:367), har överläggningar meUan ochDanmark ägt rum angående ett överförande av kommissionens uppgifter till delokala och regionala miljövårdsmyndigheterna med ansvar för miljövården iÖresund respektive , Detta fömtsätter att Öresundsöverenskommelsenupphävs. 1992års konvention om skydd av nuljö och konventionen förskydd av den mUjön i Nordostatianten har remissbehandiats.Remissyttrandena finns tillgängUga i MUjö- och naturresursdepartementet (DnrM93/807/5). 2 Internationellt marint miljösamarbete och de nyahavskonventionerna Detinternationella miljösamarbetet på havs- och vattenområdet har lång tradition.HavsmUJön stod i centrum redan på om den mänskliga mUjön iStockholm . Att haven var hotade av mUjö-förstöring stod klart myckettidigt. Medvetenhetenom havsföroreningamas omfattning och problemets vidd följdes av medvetenhetenom att ett enskdt land inte enbart genom nationella åtgärder kan lösa problemeni sin havsrruljö. globaltsamarbete måste etableras i syfte att komma till rätta med verk- Prop.1992/93:237 samheter av skilda slag som kan förorena havet. Dettagäller inte minst sjöfartsanknutna nuljöfarUga verksamheter, som bl.a. reglerasgenom om förhindrande av havsförorertingar tiU följd avdumpning av avfell samt Marpol-konven-tionen, MARPOL 73/78, som rör åtgärderför att förebygga förorening från fartyg. Mycketav arbetet som sker med stöd av konventioner är regionalt. Detregionala mdjösamarbetet har ökat kraftigt under de . Detfinns ett flertal konventioner som berör där hanteringen avföroreningar i havsområden regleras. Av störst betydelse från svensk synvinkelär den regionala konventionen om skydd av nuljö, denså kaUade Helsingforskonventionen, och de två konventionema om förhindrande avföroreningar i och Nordostatianten, nämligen Oslo- ochPariskonventionema. De nämnda konventionema utarbetades under slutet av1960-talet och och framlades 1972respektive . Sismämnda år undertecknades också den bUateralaöverenskommelsen för att skydda mot föroreningar. Efteratt dessa överenskommelser har trätt i kraft har vUctiga förändringar skettinom såväl det poUtiska området som mUjöområdet. I och med de poUtiskaförändringama i och hardet skapats helt nya fömtsättningar for ett effektivare miljöpoUtiskt samarbeteom , exempelvis genom åtgärdsprogrammet för . Erfarenheterkan dras av det samarbete på nordisk och intemationeU nivå som har utvecklatsoch förstärkts . Andra överenskommelser av betydelsehar kommit till som t.ex. den nordiska miljöskyddskonventionen ochEsbokonventionen om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöverskridandesammanhang. Av stor betydelse i fråga om skyddet av den nuljön närmastdet svenska sjöterritoriet är lagen (1992:1140) om ekonomiska zon somträdde i kraft den , liksom det nya avtal meUan ochövriga nordiska länder om samarbete i fråga om bekämpning av förorening avhavet genom olja eller andra skadUga ämnen som Ugger färdigt för undertecknande. Östersjöområdetär med sitt bräckta vatten särskdt känshgt for föroreningar. Havsområdetkarakteriseras av fektorer som stora djup-och saltiialtsskdlnader och en mycketlångsam vattenomsätming. Östersjönär påverkad av aUvarUga iruljöstömingar. IntemationeUa och nationellaansträngningar har hittUls bara i viss utsträckning kunnat mildra eller rådabot på dessa stömingar. fört att skadorna kan bUbestående om åtgärder inte vidtas. Höga när- Prop. 1992/93:237 saltshalter harmedfört återkommande algblomningar med syrebrist som följd. De allvarligamUjöeffekter som kan konstateras är att på nästan hälften av egentUgaÖstersjöns botten är bottendjuren praktiskt taget borta. Metallutsläppen harminskat från vissa länder, dock Ugger halterna av vissa metaUer över denaturUga bakgmndsvärdena. Helsingforskonventionenom skydd av rruljö undertecknades avrepresentanter fÖr de dåvarande sju strandstatema vid . Konventionen omfattar egentUga med , Finska viktn samt , Stora och Lilla Balt och upp tiUSkagen 1 vid 57:e breddgraden. Konventionenomfattar aUa former av havsföroreningar, som utsläpp från landbaserade källor,utsläpp från fårtyg, atmosfäriskt nedfeU, dumpning samt föroreningar somorsakas av att havsbotten utforskas eller exploateras. Partema har förbunditsig att motverka utsläpp av farliga ämnen som kan nå . DDT och PCB harnämnts särskilt. Ett antal andra angivna ämnen, som kvicksUver, kadmium ochbly, skall också begränsas. Konventionen innehåller också bestämmelser omsamarbete vid bekämpning av olja och andra farUga ämnen som kommit ut i havet. Konventionenhar en kommission som verkställande organ som sammanträder minst en gång perår. Sekretariatet är lokaliserat tiU . harfyra permanenta kommittéer, , samt Bekämp-ningskomrnittén. Därtill kommer ett stort antalarbetsgmpper. Medlemsländerär , , , , , , Sverigeoch . Estiand och tiU-trädde konvention . 2.2.21992 års konvention om skydd av miljö 1992års konvention innebär en modernisering och uppdatering av konvention.Nyheter i konventionen jämfört med konvention är att den omfattar ettutökat konventionsområde. Konventionen omfattar även statemas inre vatten iÖstersjön, vilket för svenskt vidkommande innebär vattenorruåden närmast vårakuster. Vidarehar i den nya konventionen införts begrepp som försdctig-hetsprincipen(Precautionary Principle), bästa tillgängUga teknik (,BAT) och bästa mUjöpraxis (Best Environmental Practice, BEP), som definierasnärmare i bdaga II tdl konventionen. Bästa tillgängliga teknik innebär attverksamheten skall bedömas mot bakgrund av vad som bl.a. är tekniskt möjUgt ochekonomiskt rimUgt. Bästa miljöpraxis som gäller såväl diffusa käUor sompunktkäUor innebär att man skaU ha en helhetssyn på miljöfrågorna i syfte attminska eller eliminera föroreningarna. Dennya konventionen lyfter även fram frågor om biologisk mångfald Prop.1992/93:237 och naturskydd. Viden konferens i i aprd 1992 undertecknades den nya revideradekonventionen till skydd av mUjö av repre--Sentanter förDanmark, Estiand, , , , , , ochTyskland. Den Europeiska Gemenskapien (EG) skrev under konventionen i september1992. 1992års konvention om skydd av rmljö består av eninledning, 38 artiklar samt 7 bilagor. IInledningen ger de fördragsslutande partema till kämia sin medvetenhet om deomistiiga värden som rruljö utgör, dess särart ochkänslighet för mtijöförändringar samt de historiska och nuvarande ekonomiska,sociala och kultureUa värdena hos , Partema uppmärksammar meddjup oro den fortgående föroreningen av och tdUcännager sinfesta beslutsamhet att trygga ett ekologiskt återställande av . Dennauppgift kan inte enligt parterna fullgöras effektivt enbart genom nationeUaansträngningar utan kan åstadkommas endast genom nära regionalt samarbete ochandra lämpliga internationella åtgärder. Vidareuttrycker parterna sin uppskattning av de miljöskyddsinsatser som gjorts inomramen konvention om skydd av miljö samt erinrarom annat internationellt och regionalt miljöarbete m.m, av betydelse. Viktenav såväl öppenhet som av olika icke-statUga organisationers arbete framhåUs,Genom den nya konventionen ges utvecklingen inom den internationellamUJöpolitiken en konkret form i syfte att utvidga, stärka och modemiserareglema för skydd av miljö. Genomden politiska utvecklingen i har öppnats förbättrade möjligheter till ennärmare samverkan baserad på fredUgt samarbete och ömsesidig förståelse, somvälkomnas av partema. Artikel1 beskriver vad som avses med och i enhghet med denna artikelskaU de fördragsslutande partnerna även ange hur de avgränsar sina inre vattenför tillämpningen av denna konvention. /artikel 2 återges definitioner för begreppen förorening, förorening frånlandbaserade källor, fartyg, dumpning, förbränning, olja, skadUgt ämne,föroreningsolycka, organisation för regional ekonomisk integration ochkommissionen. Artikel3 fastslår att försiktighetsprincipen skaU tillämpas och att parterna var för sig eUer gemensamt skaU vidta aUa erfoderUga lagstift nings-, administrativa eller andra relevanta åtgärder för att förhindra eller eliminera föroreningar av havet. Principen om användning av bästa tillgängUga teknik och bästa miljövårdspraxis samt om att förorenaren betalar skaU tillämpas för att motverka och undanröja förorening av . Vidareåtar sig partema att säkerställa att genomförandet av konven- Prop.1992/93:237 tionen inte orsakar gränsöverskridande förorening i områden utanförÖstersjöområdet och inte heUer leder till oacceptabel belastning på miljön iövrigt. Iartikel 4 beskrivs konventionens tiUämpningsområde: vattenpelaren ochhavsbotmen inbegripet de levande tiUgångama och den och faunan iövrigt. Utan inskränkning i sin suveränitet skall parterna genom de nationeUamyndighetema genomföra konventionens bestämmelser inom partemas respektiveterritorialhav och inre vatten. EnUgtartikel 5 förbinder sig partema att förhindra och eliminera förorening av denmarina mUjön som orsakas av skadUga substanser från alla käUor och för dettasyfte genomföra de åtgärder som närmare anges i bilaga 1. Där anges allmännaprinciper för att identifiera och utvärdera skadliga substanser. BilaganinnehåUer prioriterade gmpper av kemiska substanser som bör prioriteras iåtgärdsarbetet. I bUagan finns en förteckning över ämnen som helt eUer delvisär förbjudna att användas i och dess tiUrinningsområden samt enförteckning över bekämpningsmedel som de fördragsslutande partema om möjligtskaU förbjuda eUer annars nunimera användningen av. 1artikel 6 anges principer och skyldigheter för partema beträffande föroreningav havet från landbaserade källor. Partema skaU förhindra och elimineraförorening av havet genom att använda bästa miljöpraxis och bästa tillgängligateknik, I bilaga II anges kriterier för användning av bästa miljöpraxisoch bästa tillgängUga teknik. I bUagan finns även begreppen definierade. Vidareskall partema, enhgt artikehi, tillämpa de förfaranden och vidta de åtgärdersom anges i bilaga 111. EnUgt denna bilaga skall kommunalt avloppsvatten renasåtminstone med biologisk rening eller lika effektiva metoder. Vattenanvändninginom industrianläggningarna skaU så långt som möjhgt syfta tiU slumavattensystem. Industriavloppsvatten skall renas separat före utspädning ochavloppsvatten som innehåUer farUga ämnen skaU inte renas tiUsammans med annatavloppsvatten om inte samma reningseffekt kan uppnås som vid separatareningsåtgärder. Vidare anges i bUagan att krav på begränsningsvärden för utsläppav skadUga substanser tdl luft och vatten skall anges genom särskildatillstånd. Parterna skaU vidare använda bästa mUjöpraxis och bästa tUlgängUgateknik för att förhindra tiUförsel av vissa skadUga substanser från industrinoch punkticäUor som är anslutna till reningsverk, och för föroreningar frånfiskodUngar samt från diffusa käUor. I bilagan anges även att debekämpningsmedel som används skall uppfyUa vissa kriterier. Parternaförbinder sig även att tiUämpa särskUda principer för utfärdandet av tillståndför industrianläggningar. 1 bUagan finns angivet en förteckning över vilkauppgifter som skaU ingå i en ansökan. Förteckningen avser dels aUmäninformation om företaget, dels uppgifter om bl.a, aktueUt läge eUer planeradverksamhet samt krav på utvärdering av miljöeffekter, kontroUverksamhet ochövervakning. VidareskaU parterna enligt artikeln samarbeta på lämpUgt sätt i fråga om utveckling och antagande av särskilda program, riktlinjer, normer 8 etc, angående utsläpp tiUvatten och luft, SkadUga ämnen från punkt- källorfår inte släppas ut i nuljö utan tillstånd Prop.1992/93:237 av nationella myndigheter. Partema skaU säkerstäUa övervakning ochkontroll av sådana utsläpp tdl vatten och luft. Omutsläpp till ett vattendrag som flyter genom två eUer flera fördragsslutandeparters områden eUer som utgör gräns meUan dem kan befaras förorsaka föroreningav rruljö, skall vederbörande parter enUgt artikel 6gemensamt vidta lämpUga åtgärder för au förhindra och eliminera sådanförorening. Anikel7 anger att partema har skyldigheter att underrätta kommissionen och varjeannan part som kan utsättas för gränsöverskridande påverkan på Östersjöområdetnär det enUgt intemationeU rätt krävs en miljökonsekvensbeskrivning för enplanerad verksamhet som kan antas förorsaka betydande skadlig påverkan påÖstersjön. Samråd skall även inledas med berörd part. Om två eUer flera parterdelar gränsöverskridande vatten skall dessa parter samarbeta i syfte att vidtaåtgärder för att förhindra och eliminera föroreningar. Artikel8 innehåller allmänna bestämmelser för förhindrande av förorening från fartyg,där partema skall vidta åtgärder i enUghet med bilaga IV. Bilaganinleds med en regel som behandlar samarbetet mellan parterna i syfte attförhindra förorening från fertyg. Partema skaU bistå varandra vidundersökningar av inträffade eller misstänkta överträdelser angåendeförorening tiU havs. 1 bilagan definieras begrepp som administration, utsläpp,från närmaste land, jurisddction och MARPOL 73/78, Vidare definieras termentoalettavfell samt anges de vUlkor och bestämmelser rörande teknisk utrustningoch procedurer som möjUggör utsläpp av sådant avfaU till sjöss, 1 artikelnstadgas vidare att partema skall utveckla och tillämpa enhetiiga normerbeträffande tdUiandahåUan-det av mottagningsanordningar för att kunna ta handom avfell från fertyg. Enligtartikel 9 i konventionen, som behandlar fritidsbåtar, skaU parterna vidtasärskilda åtgärder för att minska skadUga verkningar på den miljön avfritidsbåtars aktiviteter. Anikel10 förbjuder förbränning tdl havs i . AnikelII innehåller bestämmelser för att förhindra dumpning. Entigt artUceln skallparterna förbjuda dumprting i . Dumpning av niuddermassor ärdock tiUåten under fömtsättning att vederbörande nationell myndighet harmeddelat tillstånd på förhand. Muddermassoma får då enligt bilaga V tillkonventionen inte innehåUa nämnvärda mängder och koncentrationer av sådanaämnen som har defiruerats i bUaga I till konventionen. Artikel12 behandlar undersökning av och utvinning från havsbotmen och dess underlag. Varje part skaU inom sin del av området vidta aUa åtgärder för att förhindra sådan förorening av den miljön som orsakas av nämnda verksamhet. Varje part skaU säkerstäUa att tillräck lig beredskap upprätthålls för omedelbara insatser vid föroreningsolyck or orsakade av sådan verksamhet. För att förhindra och eliminera föro rening från offshore-verksamhet förbinder sig partema att genomföra tillämpliga åtgärder entigt bilaga VI. Anikel13 reglerar underrättelseskyldigheter och samråd mellan de Prop. 1992/93:237fördragsslutande partema vid föroreningsolyckor. Ianikel 14 och bilaga VII behandlas samarbetet meUan de fördrags-slutandepartema vid bekämpning av havsföroreningar i samband med föroreningsolyckor. Parternaförbinder sig att upprätthålla beredskap för att kunna genomföra insatser vidföroreningsolyckor som hotar den nuljön. Vidare gäller underrättelsepUktför sådana förorerungsolyckor som kan påverka andra parters intressen. Vid enbetydande föroreningsolycka skaU även övriga parter och kommissionenunderrättas. Partema är vidare överens om att när möjUgheter finns samverka föratt genomföra insatser i samband med föroreningsolyckor av sådan aUvarUgkaraktär au detta är berättigat. Parterna skaU även bedriva regelbunden övervakningutanför sina kustUnjer och på annat sätt samarbeta samt utbyta information isyfte att förbättra beredskapen för att genomföra insatser vidföroreningsolyckor. 1bilagan behandlas även frågor rörande beredskapsplanering och övervakninggenom att bl.a. använda sig av övervakning från luften med fjärranalyssystem, isyfte att upptäcka och följa utsläpp tid havs av olja och andra ämnen. Defördragsslutande partema skaU vidare komma överens om s.k. ansvarsregioner,dvs. områden inom vilka de skaU bedriva övervakningsverksamhet och vidtaåtgärder när en betydande föroreningsolycka inträffat. Bestämmelser omrapporteringsförfarande vid föroreningsolyckor samt beredskapsåtgärder ombordpå fertyg behandlas även i bilagan. Dämtöverregleras räddningsinsatserna i samband med föroreningsolyckor samt vilken typav åtgärder som skaU vidtas i syfte att undvika eller så långt möjligt begränsaföroreningseffekter. Dessutom behandlas parternas rätt att begära bistånd avandra parter vid genomförandet av insatser i samband med en föroreningsolyckatill havs samt ersättning av kostnader för sådant bistånd. Ett regelbundetsamarbete mellan partema skall bestå av att parterna lämnar information tiUövriga parter och kommissionen om bekämpningsorganisation, bestämmelser m.m.,forsknings- och utvecklingsprogram, erfarenheter, resultat beträffande metodersamt uppgifter om den behöriga myndighet som ansvarar for mottagande ochavsändande av rapporter om havsförorening genom olja och andra skadliga ämnen.Dessutom skaU partema regelbundet anordna gemensamma praktiska övningaravseende bekämpning av föroreningar och alarmering. Vidare samtycker partematill att, så långt det är praktiskt möjligt, tdlämpa de principer och reglersom ingår i manual om samarbete vid bekämpning avhavsförorening. Enligtanikel 15 skaU parterna vidta aUa lämpUga åtgärder i syfte att bevara orördamdjöer, den biologiska mångfelden och skydda ekologiska processer. Ävenåtgärder för att säkerstäUa en uthålUg användning av naturresursema inomÖstersjöområdet skaU vidtas. Partema skaU vidare sträva efter att senare antalämpUga riktlinjer och kriterier. Anikel16 reglerar partemas skyldigheter rörande rapportering och in- 10 Rapportering skaU ske regelbun- detvad gäller rättsUga och andra ätgärder som vidtagits med anledning Prop.1992/93:237 av konventionen, samt effekter och problem i samband därmed. Artikelnreglerar vidare partemas informationsskyldighet, när kommissionen eller annanpart så efterfrågar. Anikel//behandlar information tiU aUmänheten. Partema skall säkerställa attallmänheten får information om tillståndet i och desstiUrinningsområden, om vilka åtgärder som vidtagits eUer planeras i syfte auförhindra och eliminera förorening och om åtgärdemas effektivitet. Artikelnreglerar även på vUket sätt informationen skaU göras tillgänglig föraUmänheten. Artikel18 innehåller partemas rättigheter och skyldigheter vad beträffarinformationsskydd. Anikel19 rör tillsättandet av en särskUd kommission för skydd av miljö.Närmare bestämmelser rörande kommissionen finns i artiklarna 20-23,Kommissionen skaU fatta sma beslut enhäUigt, om ej annat föreskrivs.Ordförandeskapet för komrrussionen skall tiUdelas varje fördragsslutande part ialfabetisk ordning på engelska språket och mandatperioden är ,Komntissionen skaU sammanträda minst en gång på kallelse avordföranden. På begäran av part, kan om denna begäran biträds av annanfördragsslutande part, extra sammanträde sammankallas. Kommissionensålägganden anges i artikel 20. Den skaU fordöpande övervaka tillämpningen avdenna konvention och föreslå åtgärder som ansluter till dess syften. Den skallfortlöpande granska innehåUet i denna konvention och föreslå de ändringar somkan anses påkaUade samt definiera kriterier för kontroU av förorening och målför minskande av förorening. Den skall vidare i nära samarbete med vederbörandestatliga myndigheter främja ytterUgare åtgärder tiU skydd av Östersjöområdetsmarina miljö och motta, bearbeta, sammanfatta samt sprida relevantvetenskaplig, teknisk och statistisk information.