prop · GG0348 · 1992-12-31 00:00:00 — Skälenför bedömningen: Direktivet ger möjlighet att tillåta registrering avkollektivmärken som i handeln kan ange en varas eller tjänsts geografiskaurspmng. Omfattningen av det rättsskydd som följer med ett sådant märke ärförenat med vissa förbehåll. Ipromemorian antogs att det kunde vara av intresse för livsmedels industrin och vid försäljning av förädlade lantbmksprodukter att kunna skydda sådana varors geografiska urspmngsangivelser. har emellertid framhållitnägot behov av en sådan regel. Vissa berörda remissinstanser har i ställetavrätt frän att införa en regel av innebörd att tillåta registreringav kollektivmärken som anger geografiskt urspmng. Jag förordar därför attpromemorians förslag i denna del inte genomförs. 6.3 Vissa andra ändringsförslag i VmL 6.3.1 Registreringsansökans innehåll Mitt förslag:Sökanden skall inte längre behöva lämna uppgift om den rörelse för vilkenvammärket är avsett. Förslag till lagtext: 17§ Den som vill låta registrera ett vammärke skall ge in en skriftlig ansökanom detta till registreringsmyndigheten. Ansökningen skall innehålla uppgift omsökandens namn eller firma och de slag eller klasser av varor för vilka märketär avsett; dessutom skall märket tydligt anges. Promemoriansförslag: Överenstämmer med mitt i vad avser att uppgift inte längre skallbehöva lämnas om den rörelse för vilken vammärket är avsett, men innebardessutom att sökanden skulle precisera de varor eller tjänster för vilka märketönskas registrerat (se promemorian s. 132 f). Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser som yttrat sig har tillstyrkt den förenkling avhandläggningen som det innebär att sökanden inte längre skall behöva lämnauppgift om sin rörelse och med ett undantag - Patent-och registreringsverket -godtagit förslaget om att ansökan skall innehålla en förteckning över de slagav varor för vilka märket är avsett. Skälen för förslaget: Dethar från registreringsmyndighetens - Patent-och registteringsverkets - sidaframförts att det vore en administrativ förenkling om kravet på att sökandenskall ange den rörelse för vilket märket är avsett att användas kan utgå. Förslaget har tillstyrkts av remissinstansema. Med hänsyn härtillföreslås att registreringsmyndighetens förslag genomförs. Enligt gällandeansökningsförfarande skall en registteringsansökan vidare innehålla uppgift omde varuslag eller varuklasser för vilka märket är avsett. Det anses attvamuppgiften kan, om sökanden så önskar, lämnas enbart genom genom enhänvisning till de varor som ingår i en viss vamklass eller vissa vamklasserQfr SOU 1958:10 s. 295 och prop. 1960:167 s. 122). Närmast som en konsekvensav det skärpta användningstvång som införs i enlighet med EG-direktivets reglerborde det - enligt promemorians förslag - framöver ankomma pä sökanden att nogaange de varor eller tjänster eller slag av varor eller tjänster för vilkamärket önskas registterat. Detskulle alltså inte vara tillräckligt att enbart hänvisa till de varor som ingåri en viss vamklass eller vissa vamklasser. Patent- ochregistreringsverket har i och för sig välkomnat principen om att ansökan bör innehållaen förteckning över de varor eller tjänster för vilka märket är avsett. Verkethar emellertid påtalat att en förändring av detta slag i ansökningsförfarandetinte får medföra att vam- och tjänste-förteckningaraa blir ohanterligt långa.Det kan därför erfordras att avgifteraa för vammärkesansökningar utformas påett sätt så att avgiftema sätts i relation till antalet sökta varor ellertjänster. Denna fräga kräver dock noggranna överväganden och bör lösas inordiskt samarbete. Verket har därför föreslagit att frägan om ansökan skallinnehålla en förteckning över de slag av varor eller tjänster för vilka märketär avsett bör tas upp till behandling i en fortsatt översyn avvammärkeslagstiftningen. Patent- ochregistreringsverkets inställning gör att jag förordar att man avvaktar med attta ställning till promemorians förslag om att ansökan skall innehålla enförteckning över de slag av varor eller tjänster för vilka märket är avsett.Frägan om en ordning där sökanden noga skall ange de varor eller tjänster förvilka vammärket önskas registrerat får i stället tas upp till bedömning i ettsenare sammanhang. Mittförslag: En begäran om fömyelse av en vammärkesregisttering skall kunna göraspå så sätt att fömyelseavgiften betalas in till registreringsmyndigheten utanatt den behöver åtföljas av en särskild ansökan. 23§ En ansökan om fömyelse görs skriftligen hos registteringsmyn-dighetentidigast ett är före och senast efter registterings-periodensutgång. Avser ansökan enban fömyelse av registreringen, skall inbetalning avfömyelseavgiften till registreringsmyndigheten anses utgöra en ansökan omfömyelse. På handläggningenav en ansökan om fömyelse skall vad som föreskrivs i 19 § /jfl motsvarandetillämpning. Promemorians förslag:Överensstämmer i sak med mitt förslag (se promemorian s. 134 f.). Remissinstanserna:Förslaget har tillstyrkts av , och . () har framfört ett flertal invändningar motförslaget och menat att det inte kan införas utan en ingående utredning. Skälen för förslaget:Enligt 23 § VmL skall en ansökan om fömyelse av Prop. 1992/93:48 envammärkesregistrering göras skriftiigen antingen före eller Varumärkesrätt efter registreringsperiodens utgång. Förhandläggning av en ansökan om förayelse skall vad i 19 § VmL sägs ägamotsvarande tillämpning, dvs. i ett ärende om fömyelse kan föreläggandeutfärdas och ansökan kan avskrivas eller avslås. 23§ VmL kompletteras av 12 § vammärkesförordningen som anger vad en ansökan omfömyelse skall innehålla. a. finns där bestämmelser om att ändrade adressuppgifterför ombud skall anges och att sökanden kan begränsa sin skyddsrätt, samt atthan i sådant fall skall ange den eller de klasser av varor eller tjänster somregistteringen enligt sökandens uppfattning därefter kommer att omfatta. Patent-och registreringsverket har påpekat att en ansökan om enban förayelse av enregistrering som görs utan att nägra särskilda uppgifter lämnas i anslutningtill fömyelsen kan ersättas med en inbetalning av den korrektafömyelseavgiften. En ändring i denna riktning skulle, enligtregistreringsmyndigheten, medföra en inte obetydlig resursbesparing. Förslagetom att en fömyelseansökan kan förenklas är rimligen till nytta såväl förregistreringsmyndigheten som för innehavaren av en vammärkesregistrering. Jagdelar därför registreringsmyndighetens bedömning att en förenkling avförfarandet vid ansökan om fömyelse bör genomföras. Jag kan - med anledning avvad SPOF anfört i anslutning till promemorians förslag i denna del - tilläggaatt om förfarandet innehåller andra moment än som enbart syftar på fömyelse avsjälva registreringen måste en särskild ansökan göras i enlighet medbestämmelsema i 23 § VmL och 12 § vammärkesförordningen. För att detta skallkomma till klarare uttryck föreslär jag vissa ändringar i lagtexten i förhällandetill den lydelse som den hade i promemorians förslag. 6.4 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Mitt förslag:Samtiiga nu föreslagna lagändringar i vammärkeslagen utomkonsumtionsbestämmelsen bör träda i kraft . Den nya lagenskall tillämpas även på vammärken som har registterats före den nya lagensikraftträdande. Har ansökan om registtering av ett vammärke gjorts och haransökan kungjorts enligt 20 § VmL före ikraftträdandet av den nya lagen, skallansökan behandlas och avgöras enligt lagen i dess äldre lydelse. 1.Denna lag träder i kraft,ifråga om 4 § tredje stycket den dag regeringen bestämmer och i övrigt den 1januari 1993. 2.Denna lag tillämpas även påvammärken som registrerats före denna lags ikraftträdande. 3.Ansökan om registrering avvammärke som har kungjorts enligt 20 § vammärkeslagen före ikraftträdandet avdenna lag skall behandlas och avgöras enligt lagen i dess äldre lydelse. Promemoriansförslag: Innebar att lagändringama skulle träda i kraft (sepromemorian s 135 f). Remissinstanserna:Svea hovrätt har framfört allvarliga invändningar mot att det skärptaanvändningstvånget kommer att gälla med retroaktiv verkan. Enligt saknas det skäl att genomföra de föreslagnaändringama tidigare än vad som erfordras till följd av EES-avtaletsikraftträdande. I övrigt har remissinstansema inte yttrat sig över deföreslagna ikraftträdande och övergångsbestämmelsema. Skälen för förslaget: Deviktigaste av de föreslagna ändringaraa i VmL föranleds av åtaganden iEES-avtalet. Eftersom fömtsätts träda i kraft den 1 januari 1993kan det fömtsättas att ändringama i VmL mäste träda i kraft . För detfall att inte träder i kraft bör det märkas attanpassningen till EG-direktivet om vammärken innebär en harmonisering avvammärkesrätten i ett europeiskt perspektiv och innebär bl.a. utökademöjligheter att få kännetecken registrerade som vammärken och ger ett bättreskydd för kända vamkännetecken utöver vamslagsgränsema. Vidare får det ansesvara ett angeläget intresse att de nu gällande reglema om användningstvångskärps i enlighet med direktivets bestämmelser. Detta gör att jag - med ettundantag - förordar att lagändringarna träder i kraft . Vidsamma tidpunkt bör även de föreslagna ändringar i VmL som inte föranleds avEES-avtalet träda i kraft. Däremot bör bestämmelsen om regional konsumtion inteträda i kraft om inte träder i kraft. 1992/93:48Regeringen bör därför ges möjlighet att förordna om när den ändringen Varumärkesrätt skall träda i kraft. Inomimmaterialrätten är det en erkänd gmndsats att ny lagstiftning bör blitillämplig även pä rättigheter som har uppkommit och förhållanden som harinträtt före den nya lagstiftningens ikraftträdande. Detta bör gälla även förde lagändringar som föreslås bli genomförda. Det bör gälla också för talanom hävande enligt 25 a § VmL av registtering som meddelats före den nya lagensikraftträdande, även om anspråket gmndas på att märket inte varit i bmk ienlighet med de nu föreslagna nya bestämmelsema om användningstväng. Att dennahävningsgmnd skall kunna tillämpas fullt ut även på äldre registreringar får -som jag redan varit inne på - anses vara ett angeläget intresse.Remissinstansema har i allmänhet inte invänt mot detta. Om träder ikraft gäller vidare, enligt artikel 10.4 i direktivet, att om ett vammärkeregistterats före tidpunkten för införandet av direktivets regler omanvändningstvång och om det i landet i fråga finns enbestämmelse som föreskriver sanktioner mot ett vammärke som inte använts underen sammanhängande period, skall den femårsperiod som nämns i artikel 10.1 ochsom kan konstituera bristande bmk anses ha börjat löpa som denredan påbörjade perioden under vilket märket inte använts. För svensktvidkommande betyder detta att inte medger annat än att gebestämmelsema om hävning vid underlåten användning skall ha retroaktiv verkan. Iprincip bör de nya reglema tillämpas pä ansökningar som är anhängiga närlagändringaraa träder i kraft. Har ansökningsförfarandet kommit så långt attansökan kungjorts, bör den dock avgöras enligt äldre regler. 7 Skyddet för datorprogram Prop. Skyddför datorprogra 7.1 Nuvarande förhållanden Datorprogramhar länge ansetts åtnjuta skydd enligt de upphovsrättsliga regleraa. Ettuttryckligt skydd för datorprogram infördes i lagen (1960:729) om upphovsrätttill litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) med ikraftträdande denI (se prop. 1988/89:85, SFS 1989:396). Lagregleringen byggde på ettförslag av upphovsrättsuttedningen i betänkandet Upphovsrätt och datorteknik(SOU 1985:51). Den har tillkommit i nordiskt samarbete och i stort settlikalydande regler finns i de andra nordiska ländema. I gäller såledesnumera enligt 1 § första stycket upphovsrättslagen att den som har skapat ettlitterärt verk har upphovsrätt till verket om det utgör bl.a. datorprogram. Innebördenav det sagda är att datorprogram i princip åtnjuter samma upphovsrättsligaskyddsomfång som andra litterära verk. Datorprogram skyddas således t.ex. intebara mot direkt kopiering utan ocksä mot framställning av exemplar avprogrammet i bearbetat skick utan rättighetsinnehavarens tillstånd. Upphovsrättenkännetecknas av två gmndläggande principer som dock inte är uttryckligenlagfästa. För det första skall ett verk för att komma i åtnjutande av skyddenligt upphovsrättslagen besitta s.k. verkshöjd. Den närmare innebörden avdetta villkor får avgöras från fall till fall. Allmänt gäller emellertid attett verk måste vara resultatet av ett individuellt skapande och skall präglasav ett visst mått av originalitet (jfr ordet "skapa" i 1 §). För detandra gäller att de idéer som ligger bakom ett verk inte kan få någotupphovsrättsligt.skydd. Dessa principer gäller även datorprogram och medför attett helt banalt program som inte uppvisar nägot nyskapande inte kan fä skydd.Vidare åtnjuter inte de formler eller algoritmer som ett datorprogam bygger påupphovsrättsligt skydd. Det är endast den utformning som upphovsmannen tillprogrammet givit sin programidé som skyddas. 7.2 EG:s direktiv om skydd för datorprogram EG:sråd antog ett direktiv angående harmonisering av det rättsligaskyddet för datorprogram. Syftet med direktivet är att eliminera de skillnaderi program skyddet som finns mellan medlemsländema och att förbättra skyddet motpiratkopiering. I det följande behandlas frägan om en anpassning av det svenskaregelsystemet om skydd för datorprogram till de regler som finns i direktivet.Genom det blivande har nämligen åtagit sig att göra ensädan anpassning. Direktivet i dess engelska lydelse finns i bilaga 11. Ensvensk översättning av direktivet fogas parallellt vid den engelska texten. Direktivetär ett resultat av att funnit att olikheter i rättsskyddet för datorprogram i medlemsländema har direkt och negativ effekt pä den gemensamma marknaden samt att dessa olikheter mycket väl kan bli störte 109 allteftersommedlemsländema inför ny lagstiftning på detta område. Direktivetsyftar inte till att genomföra ett fullständigt närmande till Skydd fördatorprogram varandra avmedlemsstatemas bestämmelser om datorprogram. stället ansetts varatillräckligt att begränsa harmoniseringen till de nationella bestämmelser som merdirekt kan motverka den fria rörligheten av varor ellertjänster och därför kan hindra en väl fungerande inre marknad. Direktivetinnehåller inte någon fullständig reglering av de frågor som kan bli aktuella när detgäller skydd för datorprogram. avseende på direktivetssyfte mera betydelsefulla frågor regleras. börja med slår direktivetfast att medlemsländema skaU tillhandahälla upphovsrättsligt skydd fördatorprogram som litterära verk. vem och vad som skall åtnjutaupphovsrättsligt skydd samt de ensamrätter som skyddade personer kanfödita sig på för att kunna godkänna eller Slutiigen anges skyddstidens längd. om skydd för datorprogramhar överlåtits åt den nationella lagstiftningen I den följande framställningen redogörs för direktivets olika artiklaroch de överväganden ochförslag avseende ändringar i upphovsrättslagen som innehållet i dessaartiklar föranleder. 7.3 Ändringar till följd av EG:s direktiv om skydd fördatorprogram EG:sdirektiv föranleder i huvudsak följande ändringar i upphovsrättslagen. -Skyddet av datorprogram skallomfatta även förberedande designmaterial för datorprogram. -Alla rättigheter tilldatorprogram som utvecklas av en arbetstagare som ett led i hansarbetsuppgifter eller efter instmktioner av arbetsgivaren skall övergå tillarbetsgivaren såvida inte annat avtalats. - Konsumtionspunktenför spridningsrätten till ett exemplar av ett datorprogram skall vara den första överlåtelsen av exemplaret och konsumtionen blir regional (EES-vid). -Det skall inte längre varatillåtet att kopiera datorprogram för ertskilt bruk. -Om inte annat är avtalat, skalldet vara tillätet att utan rättsinnehavarens tillstånd rätta fel i programmet. -Rätten att framställasäkerhetskopia utan rättsinnehavarens tillstånd skall vara tvingande tillförmän för den som har rätt att använda ett datorprogram. Denne skall också haen tvingande rätt att utan rättsinnehavarens tillstånd inom ramen för tillåtenanvändning observera och prova datorprogrammets funktion i syfte att utrönabakomliggande idéer och principer. -Den som har rätt att användaett datorprogram skall ha en tvingande rätt att översätta och analysera(dekompilera) ett programs kod i den omfattning som behövs för att åstadkommaatt programmet skall kunna samverka med andra program. -Den som säljer, hyr ut eller iannat förvärvssyfte innehar hjälpmedel vars enda syfte är att underlättaolovligt borttagande eller kringgående av anordning(kopieringsspärr) som anbringats för att skydda ett datorprogram mot olovligexemplarframställning skall dömas till böter eller fängelse i högst sexmånader. - Den som kopierardatorprogram för enskih bruk utan tillstånd av upphovsmannen eller hansrättsinnehavare skall inte dömas till straff 1992/93:48 Skydd fördatorprogram 7.3.1Förberedande designmaterial för datorprogram Mitt förslag: Skyddet av datorprogram skall omfatta även förberedandedesignmaterial för programmet. Anikel1 - Skyddsobjekt. 1.I enlighet med bestämmelseraa idetta direktiv skall medlemsstatema ge datorprogram upphovsrättsligt skydd somlitterära verk enligt för skydd av litterära och konstnärligaverk. I detta direktiv omfattar termen datorprogram dessas förberedandedesignmaterial. 2.Skydd enligt detta direktivskall gälla ett datorprograms alla uttrycksformer. Idéer och principer somligger bakom de olika detaljeraa i ett datorprogram, även de som ligger bakomdess gränssnitt, är inte upphovsrättsligt skyddade enligt detta direktiv. 3.Ett datorprogram skall skyddasom det är originellt i den meningen att det är upphovsmannens egenintellektuella skapelse. Inga andra bedömningsgmnder skall tillämpas vidfastställandet av om det skall komma i åtnjutande av skydd. 1§ Den som skapat ett litterärt eller konstnärligt verk har upphovsrätt tillverket, vare sig det utgör skönlitterär eller beskrivande framställning iskrift eller tal, datorprogram, musikaliskt eller sceniskt verk, filmverk elleralster av bildkonst, byggnadskonst eller bmkskonst eller det har kommit tilluttryck på annat sätt. Tilllitterära verk hänförs kanor, samt även andra i teckning eller grafik eller iplastisk form utförda verk av beskrivande art. Vad som i dennalag sägs om datorprogram skall i tillämpUga delar gälla även förberedandedesignmaterial för datorprogram. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. 141). Remissinstanserna: Enremissinstans har ansett att 1 § upphovsrättslagen även skall reglera kravet påverkshöjd på samma sätt som i artikel 1.3. Flera remissinstanser har haftsynpunkter på motiveringen såvitt avser frågan om krav på verkshöjd fördatorprogram. Slutiigen har ett fåtal remissinstanser eftedyst en analys aveventuella konflikter mellan upphovsrättsligt skydd och kretsmönsterskydd närdatorprogram är inkorporerade i chips. Vad de närmare anfört framgår i detföljande. Skälen för mitt förslag:Direktivets första artikel innehåller tre gmndläggande principer. För detförsta skall datorprogram och förberedande designmaterialför datorprogram ges samma skydd som litterära verk enligt Prop. 1992/93:48Bemkonventionen. För det andra är det datorprogrammets uttrycksform och Skydd för datorprogran inte de bakomliggande idéerna som skall skyddas. För detttedje skall datorprogram uppfylla kravet på originalitet för att åtnjutaskydd. Direktivetinnehåller inte någon uttrycklig definition av begreppet datorprogram. Det somanges är att begreppet datorprogram även inkluderar förberedande designmaterialför datorprogram och att skydd skall ges till ett datorprograms allauttrycksformer. Innebördenav termen datorprogram diskuterades vid tillkomsten av den nuvaranderegleringen om skydd för datorprogram i upphovsrättslagen (se prop. 1988/89:85s. 7 ff). Det går knappast att ge nägon heltäckande definition av vad som skallanses som datorprogram i immaterialrättslig mening. Vanligen avses dock denserie instmktioner som erfordras för att en dator skall kunna arbeta.Datorprogram kan förekomma i olika former. Vanligtvis bmkar man skilja mellan"källkod" och "objektkod", där källkod utgör programmet iskriven, för ögat uppfattbar form och objektkod utgör den maskinläsbara formenav programmet. I denna senare form kan programmet finnas pä ett materielltunderlag av typ diskett, magnetband, chips eller liknande eller också direktinmatat i en dators minne. Vadsom menas med förberedande designmaterial för datorprogram kan inte hellerdefinieras pä nägot uttömmande sätt även om det gär att beskriva i allmännaordalag. Enligt direktivets ingress är förberedande designarbete sädant arbete"som leder till utvecklingen av datorprogram, under fömtsättning att detförberedande arbetet är av sådan art att det kan resultera i ett datorprogram iett senare skede". Förberedande designmaterial för datorprogram kan iprincip ta sig vilka uttryck som helst, t.ex. grafiska ritningar, matematiskaformler och beräkningar, ritningar i allmänhet och tekniska beskrivningar avhur t.ex. en maskin fungerar. Vad som omfattas beror helt på ifrågavarandeprograms utformning, omfattning och uppgift. Sådant material åtnjuter redanidag skydd enligt upphovsrättslagen under fömtsättning av att det uppfyllerkravet på verkshöjd. Isamband med datorprogram förekommer det även sådant material som bmkar kallas"supporting material" och som behövs för förståelsen av programmetmen som inte kan anses vara en uttrycksform för programmet. Till detta materialhör programbeskrivningar och handledningar. Dessa förekommer oftast i skrivenform och omfattas normalt redan av det upphovsrättsliga skyddet utan att någraspeciella problem är förenade med detta. Material av det slaget inbegrips intei begreppet datorprogram. Skillnadenmellan förberedande designmaterial för datorprogram och dess "supportingmaterial" är emellertid väsentiig. Material som utgör förberedandedesignmaterial för datorprogram skall enligt direktivet åtnjuta sammaupphovsrättsliga skydd som om det vore ett självständigt datorprogram. Dettahar betydelse för t.ex. förberedande designmaterial för datorprogram framtagnaav arbetstagare under sädana förhållanden som anges i direktivets artikel 2.3(se avsnitt 7.3.2). Ikonsekvens med vad jag sagt anser jag att det i upphovsrättslagen böranges att förberedande designmaterial för datorprogram innefattas Däupphovsrättslagen, som tidigare framhållits, inkluderar datorprogram Skyddför datorprogram bland de litterära och därigenom skyddade verken föranlederartikel 1.1 i direktivet inga övriga lagändringar. Iartikel 1.2 och 3 tas upp två gmndläggande upphovsrättsliga frågor, nämligen iartikel 1.2 frågan om vad som skall skyddas och i artikel 1.3 frågan om kravetpå originalitet. Skyddskall enligt artikel 1.2 ges oberoende av den form i vilken datorprogrammetuttrycks. Däremot skall bakomUggande idéer och principer inte skyddas. Det börnoteras att direktivet inte utesluter skydd för logik, algoritmer ochprogrammeringsspråk. Sådant skydd kan dock bara omfatta utformningen av dessaföreteelser. Enligt min mening överensstämmer direktivets bestämmelser i dennadel med allmänna upphovsrättsliga principer som redan är gällande i svenskrätt. Enligtartikel 1.3 skall ett datorprogram skyddas om det är originellt på sä sätt attdet är upphovsmannens egen intellektuella skapelse. I ingressen till direktivetanges vidare att "de bedömningsgmnder som skall tillämpas för attfastställa om ett datorprogram är ett originalverk eller inte, bör inte omfattaprovningar avseende programmets kvalitativa eller estetiska egenskaper. "Syftet med artikel 1.3 är att harmoniera de olika kraven päverkshöjd i EG:s medlemsländer. Detär emellertid enligt en gmndläggande upphovsrättslig princip gällande rätt iSverige att en litterär eller konstnärlig produkt mäste besitta verkshöjd föratt komma i åtnjutande av upphovsrättsligt skydd. Detta innebär att det krävsett visst mått av självständighet och originalitet hos produkten. Kravet på ochinnebörden av begreppet verkshöjd är dock inte uttryckligen lagreglerat.