prop · GG0389 · 1992-12-31 00:00:00 — Bestämmelseraa irmebäratt om ett bankaktiebolag inaår i en koncem så skall bestämmelsema ibankrörelselagen om banks rörelseoch om tillsyn av bank gälla i tillämpliga delar för övriga företog i koncemen.Begränsningar i fråga om banks rörelse skall avse företogen geraensarat. Som jag angett i avsnitt2.4.3 så antog EG:s rainistenåd ett nytt direktiv (92/30/EEG) oragrappbaserad tillsyn av kreditinstitiit. Direktivet ingår inte i EES-samarbetetmen kan förväntas komma att bli gällande för bl.a.kreditmarknadsbolagen. Det kommer då att innebära förändringar av de svenskatillsynsreglema beträffande förefegsgrapper i vilka det ingår kreditinstitut. Enligt min mening skulledet föra för långt att nu införa besfemmelser i lagen ora kreditraarknadsbolagmotsvarande banksmittoparagrafen i bankaktiebolagslagen. böremellertid få större möjlighet än till insyn i konceraer där det föratomkreditmarknadsbolag ingår bolag sora inte sfer under inspektionens tillsyn.Jag föreslår därför, som ett försto steg, att det införs en paragraf i lagenstillsynskapitel som stodgar en upplysningsskyldighet för de företog sora, varesig de omfattos av tillsyn eller ej, ingår i en konceratillsaramans med ett kreditmarknadsbolag. Upplysningsskyldigheten bör gällaoavsett om företoget är svenskt eller utländskt och oavsett om det driververksamhet i eller utomlands. Ett sådant företog skall lämnainspektionen de upplysningar om sin verksamhet och därraed sammanhängandeorasfendigheter sora inspektionen behöver för tillsynen över kreditmarknadsbolaget. böräven få möjlighet att stoppa koncerabidrag, om en sådan transaktion hotorkreditmarknadsbolagete stobilitet eller i övrigt kan anses stå i strid raedkravet på en sund verksainhet i bolaget. Jag föreslår därför att det, efterförebild i banklagstiftningen, införs ett krav på inspektionens medgivandeinnan koncerabidrag lämnas. Medgivande bör dock krävas endast när det ärkreditmarknadsbolaget som lämnar koncerabidrag. Bidrag inom konceraen somkommer kreditmarknadsbolaget till godo eller inte alls berör detto bör såledesinte kräva inspektionens tillstånd. Mittförslag: Den s.k. frikretsen i kreditupplysningslagen skall tills vidare inteomfatta kreditmarknadsbolagen. Genom en övergångsbestämmelse får emellertid dekreditmarknadsbolag som vid den nya lagens ikraftträdande hade rätt att drivaverksamhet enligt kreditaktiebolagslagen fortsatt ingå i frikretsen. IVomemoriansförslag överenstämmer med mitt förslag. och anser att kreditmarknadsbolagen böringå i frikreteen. Skälen för mitt förslag: I1 § andra stycket kreditupplysningslagen avgränsas den s.k. frikrete inomvilken kreditupplysningar får förmedlas utankrav på tillstånd av Datoinspektionen. 1 frikretsen ingår för Prop. 1992/93:89närvarande och såcfena kreditinrättningar eller för kreditupplysninginrättode företog som sfer under tillsyn cxh inte ärfinansbolag. Det undantog sora gjorte för finansbolag har blivitföremål för kritik. har i sitt betänkandeEES-anpassning av kreditupplysningslagen (SOU 1992:22) också ifrågasatt om detfortfarande finns anledning att, när det gäller frikreteen, dra en gränsraellan finansbolag och andra kreditinstitut (bland vilka kreditaktiebolageningår). Utredningen har uppraärksaramat det pågående arbetet med utorbetande aven ny lag om kreditmarknadsbolag. Det förhållandet att en ny typ av företogskulle komraa att tillskapas i stället för de hittillsvarande finansbolagen ochkreditaktiebolagen skulle enligt utredningen uppenbarligen försvåra ensärbehandling av finansbolagen. En annan iakttogelse som kreditupplysingsutredningengjort är att begreppet kreditinstitut enligt den definition som ges i andrabanksamordningsdirektivet omfattor alla institut vars verksamhet besfer i attlåna medel från allmänheten och läinna kredit i egen räkning. Underkreditinstitutebegreppet feller därmed också sådana förefeg som motsvarar desvenska finansbolagen. Utredningen har gjort bedömningen att, när det gällerhär etoblerade filialer till kreditinstitut från andra EES-länder, dessafilialer kommer att stå under tillsyn på sådant sätt att deenligt kreditupplysningslagens nuvarande besferaraelse inkluderas i frikreteen. Kreditupplysningsutredningenhar övervägt om det inte kunde finnas skäl att helt avskaffa frikreteen. Dethar dock bedömte att ett definitivt ställningstogande kräver ytterligareunderlag och att frågan därför får behandlas i ett kommande betänkande. mening kan det inte anses lämpligt att nu utvidga frikreteensomfattning, så att den kommer att inkludera de s-venska finansbolagen ochsådana utländska kreditinstitut som är att betrakto som finansbolag. Inteheller bör frikreteen nu vidgas till att omfatto sådana banker och andrakreditinstitut från EES-området som bedriver verksamhet här i landet endast viacross-borderhandel. Jagkan i allt väsentligt ansluto mig till kreditupplysningsutredningens bedömning.Intill dess utredningen ytterligare behandlat frågan om frikretsens vara ellerinte vara anser jag det således olämpligt att utvidga frikretsen i förhållandetill vad som gäller . Jag ser det inte möjligt att i detto hänseende göraåtekillnad mellan svenskauktoriserade företog och utländska filialer inom sammaföretegskategori. Följden blir att ett utländskt bankföretog som - med svenskttillstånd eller med stöd av auktorisation i ett EES-land - verkar från filial iSverige inte kan förvägras att ingå i frikretsen, då derma omfattor svenskabanker. Däremot bör kategorin kreditmarknadsbolag tills vidare undantos. Det ärdock rimligt att företog som har rätt att driva verksamhet somkreditaktiebolag även forteättningsvis får ingå i frikreteen. För den skullbehövs en övergångsbestämmelse. Enligt punkt 3 av övergångsbestämmelsema tilllagen om kreditmarknadsbolag får bl.a. kreditaktiebolag fortsätta sinhittillsvarande verksamhet . 1 sådant fall eäller För dessakreditaktiebolag behövs ingen särskild övergångs- Prop. 1992/93:89besfemmelse i kreditupplysningslagen, eftersom de inte faller underundantogsbesferamelsen i I § andra stycket. 4.6 övriga frågor om kreditmarknadsbolag har i sitt remissvar togit upp situationen förkreditoktiebolaget , BOFAB och därvidanfört bl.a. följande. BOFABbedriver inte längre någon nyutlåningsverksarahet cxh dess tillgångar är underavveckling i en takt sora raotsvarar awecklingen av dess utelöpandeobligationsskuld. För tillgångama, som föratora vissa kassaraedel numera utgörsav reverser, utfårdade av svenska kredifektie-bolag, måste BOFAB hålla enkapitolfeckning på från och med den 31 deceraber 1992. För att uppfylladetto kapitolkrav skulle BOFAB behöva ett kapitoltillskott på ca 650 milj.kr.från de nuvarande ägaraa och SvenskaHandelsbanken. BOFAB:s ursprangliga lånefordringar på kunderaa omfattos avkapitolkrav i de andra kreditoktiebolag, som har övertogit BOFÄB:s krediter.Vicfere skyddas BOFAB :s borgenärer genora de garantier för bolageto upplåningpå sammanlagt , sora utfårdate av det tidigareägarkonsortiet (affårsbankeraa). Bankföreningenhar erinrat ora att beslutot, i enlighet med prop.1991/92:119, att Stodshypotekskassan efter sin ombildning inte längre skallåläggas kapitolkrav. Det firms uppenbara paralleller mellanStodshypotekskassans och BOFAB:s situation. För båcfe gäller att ingennyutiåning förekommer, verksamheten/tillgångarna är under aweckling och de hardärför mycket begränsade uppgifter. anser att denna parallell ärett storkt skäl för att inte heller BOFAB skall omfattos av kapitolkrav. Bankföreningenföreslår, mot bakgrand av vad ovan anförto, att i den kommande propositionenmedtos förslag om lagbestämmelser enligt vilka regeringen, när särskilda skälföreligger, kan medge uncfentog från kapitolkrav för kreditoktiebolag ochkreditraarknadsbolag. Jagvill med anledning av vad frarafört erinra om de uttolanden somgjordes vid införandet av kapitoltäckningsbesfemmelseraa. 1989/90:43 omkapitolkravet i banker och andra kreditinstitut betonades vikten av attkapitoltäckningsreglema i störsto möjliga utsträckning utformas enhetligt samtbaseras på Baselkomraitténs regler och de regler som föreslås gälla inom EG.Även om det i ett snävt nationellt perspektiv kunde uppnås vissa fördelar medett lägre kapitolkrav för verksamheter enbart inriktode på hemmamarknaden,ansågs det varken möjligt eller önskvärt att införa sådana regler (prop. 89O-Beträffande ikraftträdandet av de nya besfemmelsema ansågs det att den mjukautformningen av övergångsreglema för andra kreditinstitut än bankema gerutrymme för tillräcklig flexibilitet för att olika effekter av omställningenskall kunna beaktos (prop. s. 109). Attbeträffande kreditaktiebolag eller andra instihit, för vilka kapitol- Prop.1992/93:89 krav gäller, införa en möjlighet att raedge undantog frånkapitoUcravet skulle bryto den såluncfe uppnådcfe enhetligheten i systeraet.Det skulle inte heller vara förenligt vare sig med Baselkomraitténs rekommencfetionereller regleraa i EG-direktivet ora kapifelfeckning för kreditinstitut. ErUigtrain mening saknas det cxkså från saklig synpunkt anledning att göra undantogför BOFAB. Av48 § ackordslagen (1970:847) fraragår att vissa företogskategorier är undantognafrån lagens tillämpningsområde. Däribland ingår kreditaktiebolagen vilkaallteå inte kan bli föremål för ackordsförfarande enligt lagen. Någotmotsvarande undanfeg beträffande finansbolagen har däremot aldrig införte. Ioch med att kreditoktiebolagslagen nu föreslås upphävd måste paragrafen ändras.Enligt min mening är det därvid naturligt att ackordslagen görs tillämplig påkreditmarknadsbolagen. Förde verksamma kreditaktiebolagen bör emellertid förateättningama inteändras i detto avseende. Jag föreslår cferför att en övergångsbesfemmelseinförs av iimebörd att de kreditmarknadsbolag som vid lagens ikraftträdandehade rätt att driva verksamhet enligt kreditaktiebolagslagen ävenforteättningsvis skall undantos från ackordslagens tillämpning. handlar ora förrayndares, gode mäns och förvaltoresegendomsförvaltning. I kapitlete 4 § anges på vilka sätt en förmyndare får göraen omyndigs medel räntebärande utan att inhämto särskilt samtycke avöverförmyndaren. En möjlighet är cfervid att förvärva skuldförbindelser som haren löptid cxh som har utfärdate av bl.a. kreditoktiebolag.Denna möjlighet infördes genom en lagändring som trädde i kraft den 1 januari1983 (prop. 1982/83:62, bet. 1982/83:LU14, rskr. 1982/83:124, SFS 1982:1259). Ioch med att kreditoktiebolagslagen nu föreslås upphävd blir det inte längremöjligt att ur den nya kreditmarknadsbolagsgrappen skilja ut de nuvarandekreditoktiebolagen. Det förefaller inte lämpligt att utvidga placeringsrättenenligt 4 § andra stycket 2 till att gälla skuldförbindelser som har utfårdateav varje kreditmarknadsbolag. Enligt min mening bör därför en återgång ske tillden ordning som gällde före . Det innebär att 15 kap. 5 § iforteättningen blir tillämplig vid förvärv av skuldförbindelser utfärdade avkreditraarknadsbolag, dvs. det ställs ett krav på överförmyndarens samtycke. Upphävandetav kredifektiebolagslagen medför ändringar i ytterligare ett antolförfattningar. 1 lagen (1978:403) ombeslutanderätt för svenskt kreditaktiebolag i fi-åga om exportkredit i vissafall görs ändringar av endast teknisk natur. I7 kap. försäkringsrörebelagen (1982:713) och i lagen (1972:262) omunderstödsföreningar finns besfemmelser ora att ett belopp motsvarande vissaskulder skall vara redovisat i de i paragrafema angivna tillgångama. Blanddessa tillgångar finns obligationer cxh andra skuldförbindelser utfårcfede av kreditaktiebolag.En översyn kommer i annat sammanhang att ske av dessa lagar. I avvaktan på denöversynen föreslås nu ingen annan ändring än att möjligheten till placering iobligationer och andra skuldförbindelser utfärdade av kreditaktiebolag tasbort och att en övergångsbesfemmelse införs, som innebär att placeringar fårgöras i såcfena obligationer och andra skuldförbindelser som utfårdas deb avsådana kreditaktiebolag som driver verksainhet med stöd av punkt 4 iövergångsbesfemmelsema till lagen om kreditmarknadsbolag och dels avkreditmarknadsbolag som haft rätt att driva verksarahet enligtkreditoktiebolagslagen. Bestäraraelser med motsvarande innehåll föreslåsinförda i lagen (1983:890) om allemanssparande. Även dessa regler kan komma attändras efter en framtida översyn. Beträffande lydelsen av 7 kap. 9 §försäkringsrörelselagen kan anmärkas att den ändring som gjordes i paragrafengenom lagen (1991:204) om ändring i försäkringsrörelselagen (1987:713) inteträtt i kraft och att det i prop. 1992/93:19 föreslås att ändringsförfattningenskall upphävas. Vad slutligen gällerbestämmelseraa om placering av raedel i 12 § lagen (1983:1092) medreglemente för Allmänna pensionsfonden cxh 9 § reglementet (1961:265)angående förvaltningen av Riksföisäkringswrkets fonder anser jag att enändring som innebär att det blir tillåtet att placera medeli obligationer utfärdade av kreditmarknadsbolag bör införas. Mittförslag: Om det finns synnerliga skäl får en bank tillåtas ingå som dotterbolagi en icke-finansiell koncera. prövar frågan om tillståndtill en sådan koncerabildning inom ramen för de föreslagna reglema omtillståndsplikt för och lämplighetsprövning av större ägare till bank. banksmittobestämmelsen flyttas från bankaktiebolagslagen till I kap. BRL.En upplysningsplikt för övriga företog i koncemen fogas till bestämmelsen. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt förslag utom så tillvida att endast särskildaskäl krävs för att en bank skall få ingå i en icke-finansiell koncem samt attbanksmittobestämmelsen inskränks till att omfatto bankens dotterföreteg. Remissiastanserna:Riksbanken, LO och TCO avstyrker promemorians förslag. Finansinspektionenförklarar att den inte moteätter sig förslaget under förateättning attdet för tillstånd skall krävas synnerliga skäl i Prop. sfellet för särskilcfeskäl. Riksgäidskontoret ställer sig positivt till proraemorians förslag.Svenska Bankföreningen anför att den föreslagna lagstiftningen ger alltförstort utrymme för skönsmässiga bedömningar. Övriga remissinstanser harförklarat sig inte ha någon erinran mot förslaget eller avsfettfrån att yttra sig. Skälenför mitt förslag: Före den fanns det inte några regler som förbjödkoncerabildningar med bankbolag sora dotterförefeg. 1986/87:148 om finansiella konceraer m.m., sora behandlades parallelltraed prop. 1986/87:12 om ny banklagstiftning, kom den nya bankaktiebolagslagenatt innehålla följande besferaraelse (I kap. 4 §). Ettbankaktiebolag får ingå sora dotterbolag i en koncera endast om ett annatbankbolag är moderbolag. Omdet finns särskilda skäl får regeringen medge undanteg från förste Ipropositionen åberopades principen om att ägande och kreditgivning skall hållasisär. Om en bank skulle ingå som dotterföreteg i en koncem skulle banken kunnautnyttja andra koncembolag för verksamheter som är förbjudna för banker. Ändrakoncerabolag skulle för egen del eller i sin affårsverksamhet kunna dra fördelav att banken ingår i konceraen. Allmänhetens förtroende för banken skullekunna rabbas med hänsyn till det nära organisatoriska sambandet. Enligtpropositionen måste det allmärma ha möjlighet att påverka en sådan koncemssammansättning och verksamhet. En koncem som inrymmer en bank måste präglas avstebilitet, säkerhet och sundhet och det allmärma måste kunna sfella krav påkoncemen i dess helhet och få rätt till insyn i koncemen. Dettovar bakgranden till att det infördes ett förbud för bankaktiebolag att ingå somdotterbolag i en koncera i vilken raoderföretoget inte är bank. Frånhuvudregeln kan undantog medges så att en bank kan ingå i en s.k. finansiellkoncem. Enligt propositionen får undantog medges av regeringen endast omsamtliga koncemföretog driver sådan finansiell verksamhet som en bank tiUåtedriva eller i övrigt utgör sådana företog som en bank skulle kunna äga. Därmeduteslute industri- och handels-företog från att kunna ingå i en koncem soraraoder- eller systerföretog till bank. Efter en lagändring kan nuraeraäven försäkringsförefeg tillåtos vara moderföretog till en bank (prop.1990/91:154, bet. 1990/91:NU 41, rskr. 1990/91:367). En förateättning förundantog är vidare att moderföretoget till banken inte i sin tur ärdotterföretog. Omregeringen medgett undantog för en finansiell koncera skall, enligt 1 kap. 5 §BAL, bestämmelsema i bankrörelselagen om banks rörelse och om tillsyn av bankersamt bankaktiebolagslagens besfemmelser om en banks ledning i tillämpliga delargälla för företogen i koncemen. Regeringen eller får medgeuncfentog från dessa bestämmelser. gällde särskilda kapitoltäckningsregler för moderföretoget raennuraera gäller besfemmelseraa i 2 kap. 11 § BRL Prop. 1992/93:89 omkonsoliderad kapitolfeckning. Slutligen får koncerabidrag ges endast eftermedgivande av . Syftetmed gällande bestämmelser om finansiella konceraer är att skyddsintressena ibankverksamheten inte skall äventyras genom att regelsysteraen kringbankverksamhet kringgås. Iavsnitten om lämpligheteprövning av större ägare föreslås besfemmelser somsyffer till att säkerställa att en bank eller ett annat kreditinstitut inteskall kunna uteättos för otillbörlig påverkan från mindre lämpliga ägare.Regleraa om lämpligheteprövning är därför utformade så att det krävs tillståndtill förvärv av kvalificerade andelar i en bank. Tillståndsplikten är - ienlighet med andra banksamordningsdirektivet - generell, dvs. den gäller vidalla slags förvärv och träffar allteå såväl finansiella som icke-finansiellaföretog liksom privatpersoner. Prövning av lämpligheten sker också löpande avägare till kvalificerade innehav. 1promemorian fördes följande resonemang. Det nuvarande förbudet moticke-finansiella företog att verka som dominerande ägare till en bank ellerarmat kreditinstitut kan ifrågasättos. De skäl sora vanligen anförts till stödför det nuvarande förbudet har gällt kravet på bankeraas oberoende ställningoch risken att kreditgivningsfiinktionen sammanblandas med olikaägarförhållanden. 1 ljuset av senare års ekonomiska påfrestningar för desvenska bankema med en mer ansträngd situation för kapitolförsörjningen är detemellertid inte givet att den strikto syn på ägande i banker som tillämpate harsamma relevans som tidigare allmänt antogite. Mot bakgrand härav och med hänsyntill de utökade regler som föreslås angående lämpligheteprövning av störreägare samt upplys-ningsskyidighet gentemot tillsynsmyndighet, bör det undervissa förateättningar kurma tillåtos att icke-finansiella företag äger banker.Det bör emellertid inte föreslås en lösning som öppnar vägen helt för dessatyper av koncemer irman de nya reglema om ågarprövning visat sig tillräckligt effektiva.En sådan möjlighet att bilda koncemer i vilka såväl banker som icke-finansiellaföretog får ingå skulle kunna försvåra myndigheteraas riskövervakning ochtillsyn i övrigt inom den finansiella sektom. En lämplig lösning är därför attdet i den föreslagna bestämmel-.sen om när tillstånd skall ges till störreförvärv av aktier i ett bankaktiebolag krävs särskilda skäl för att ettföretog, som inte står under tillsyn, skall få förvärva såstor del av aktiema att banken får ställning av dotterföretog.Förbudsbestämmelsen i 1 kap. 4 § kan därmed upphävas. Motden föreslagna lösningen har främst haft invändningar. Riksbankenframför att ägarprövningsbestämmelsema inte löser de problem med speciellaägarrisker och intressekonflikter som kan uppstå vid ett majoritetsägande av enbank. Blandade koncerabildningar skulle medföra ökade risker för attbanklagstiftningens rörelse- och tillsyns-regler får en begränsad verkan ochblir föremål för kringgåenden. I en koncem är det naturligt att företagensamverkar för att uppnå bästa möjliga resultat för koncemen som helhet. En bankkan därmed få .svårisheter att hävda sin oberoende ställnins. tionerraellan koncembolagen kan vara svåra att kontrollera. /93:89 moteätter sig emellertid inte att besfemmelseraa ora ägandet avbanker blir föreinål före en inindre genomgripande bearbetning cxh anpassningenligt följande. Det bör av lagstiftningens huvudregel framgå att tillståndtill ett förvärv som innebär att en bank blir dotterföretog i en koncem får gesendast om det tilltänkto moderföretoget sfer under tillsyn avFinansinspektionen eller motsvarande myndighet i utlandet. Moderföretaget fåri sin tur inte ha sfeUning av dotterföretog i en icke-finansiell koncem.Tidsbegränsade undantog skall kunna ges ora det föreligger syrmerliga skäl. Detkan exempelvis uppstå ett akut läge cfe en bank snabbt behöver tillföraskapitol för att dess fortlevnad skall kurma säkras eller för att den skall blii stånd att uppfylla gällande krav på kapitolfeckning. Lagstiftningen börunder sådana omständigheter inte utesluto att någon som är beredd att tillförabanken kapitol också kan få tillstånd att för en begränsad tid irmehaaktiemajoriteten i en bank. En sådan tolkning av vad som kan utgöra grand förundantog och tillsfend skulle fraraför allt kunna underlättorekonstraktionsförfaranden på bankraarknaden. Det kan kanske därvid varalämpligt att i försto hand en stöne ägare tillfälligt bistår med extra kapitoltill bankens rörelse. diskuterar riskeraa med att en bank tilläte ingå i en koncemmed företog som driver icke-finansiell verksamhet. Följande synpunkter harframförte. Den föreslagna ändringen kan innebära att de grandläggande villkorenför att allmänhetens förtroende för bankeraa och bankväsendet bevaras blirsvårare att upprätthålla. Det kan bl.a. uppkomma risk för bankenssjälvständighet vid hofende fallissemang i ett annat konceraförefeg. Däratöverfirms på grand av ägarmakten risk för medelsöverföringar från banken genoraindirekto metoder som t.ex, interaprissättning till icke marknadsmässigapriser. Ett annat problemkomplex är bankens kreditexponering m.ra. Det finns inte några tillsynsregler som kan eliminera dessarisker. Några skyddsregler som kan förhindra att en bank tor skada om dessmoderbolag kommer på obestånd fitms enligt inspektionen inte heller. Även enbank med god kapitoltäckningsgrad kan drabbas av stora svårigheter om ägarensvilja eller förmåga att finansiellt stödja banken ifrågasatte. En sådan bankfår svårigheter att finansiera sin verksamhet och kan inte agera påsamma sätt som tidigare t.ex. på valutomarknaden. Emellertid måste vidbedömningen av ändringsförslaget även vägas in interaationella förhållanden,vilka kan göra det möjligt att en svensk bank ingår i en utländsk bankkonceradär icke-finansiella företog ingår. sluteate är attinteraationaliseringen leder till en nödvändig ändring i möjlighetema att ägaen bank. Ändringen får emellertid inte innebära att banker annat änuncfentogsvis ingår i en icke-finansiell koncem. Det måste därför krävassynnerliga skäl som föratsättning för ett tillstånd. Med denna utformningmoteätter sig inspektionen inte den föreslagna ändringen. 1likhet med förslaget i promemorian anser jag att det bör kunna tillåtos att etticke-finansiellt företog under vissa förateättningar blir moderföretog till enbank. Med hänsyn till de synpunkter sora fraraförte av Riksbankenoch beträffande riskeraa för ett obehörigt Prop. 1992/93:89utnyttjande av en bank, som ingår i en koncera med icke-finansiella företeg, ärdet emellertid befogat med stor återhållsamhet vid tillståndsgivningen. Detbör därför krävas synnerliga skäl för att tillåto ett ickefinansiellt företegatt förvärva av aktieraa i ett bankaktiebolag. Den av Riksbankenbeskrivna situationen med en bank sora i ett akut läge behöver tillförasexterat kapitol kan tjäna som ett exempel på en situation cfer synnerliga skälföreligger. Jag anser emellertid inte att det är nödvändigt att upprätthålla enhuvudregel iimebärande förbud för den aktuella typen av koncerabildning. Deteftersträvade resultotet kan lika väl uppnås med den i proraemorian föreslagnalösningen att låfe tillståndsprövningen i detfe fall utgöra en del av regleraaora prövningen av större ägares lämplighet. Kopplingen tillägarprövningsbesfemmelseraa får betydelse även för tiden efter det atttillstånd gette.