prop · GG03200 · 1992-12-31 00:00:00 — VisserUgen kan det i stäUet övervägas ett system där kosmadema försärskUt dyrbara inkopplingar m.m. finansieras genom avgifter Mot bakgmnd avden föreUggande marknadssituationen förordar jag emeUertid, som nämnts,det av uttedningen föreslagna förfårandet att förena tiUstånd med vUUcor Ensådan ordning gör det möjUgt att uppfyUa det statUga ansvaret för telefoniabonnemangi glesbygd och har den fördelen att den är förhåUandevis enkel attadministtera. Den innebär vidare att ett särskUt system för ekonomisk utjämningav skyldighetema meUan oUka aktörer inte måste skapas. Det bör här framhåUasatt det vid bestämmandet av de ekonomiska villkoren för samtrafik bör kunnabeaktes kommersieUt bettingande åtaganden som inte ersätts på annat sätt (seavsnitt 4.6). Minaöverväganden leder tiU att jag inte föreslår någon särskUd avgiftsreglering för finansiering av olönsamma abonnemang för teleforu. Jag anser dock att den i det tidigare föreslagna bestämmelsen om möj- 113 Ughetför staten att genom avtal med en eller flera tillståndshavare tiUför- 8 1992/93. säkra att enskUda ochmyndigheter får del av teletjänster och teleförbind- Prop. 1992/93:200 elserskaU kunna omfatta också avtal rörande tUlhandahåUande av olönsammatelefoniabonnemang. Det skaU alltså vara möjligt att använda ettupphandlingsförfarande. I avsaknad av finansiering från telesektom fär enUpphandUng av olönsamma telefoniabonnemang i så feU ske med allmänna medel. Detbör emeUertid framhåUas att bestämmelsen annars främst är motiverad av att detdirekt bör framgå av fegen att det kan finnas skäl att genom upphandlingtiUgodose behovet av teletjänster för handUcappade (se avsnitt 5.8) resp. förförsvaret (se avsnitt 5.7). Skyldighetatt tillhandahålla fasta tekförbindelser Jaghar i det tidigare uppehåUit mig vid vUcten av att den som har resurser i formav telenät också gör dessa resurser tiUgängliga genom att hyra ut festateleförbindelser för telekommunUcation tUl den som efterfrågar sådana (seavsnitt 4.3.3). Detta har betydelse bl.a. från konkurrenssynpunkt. I detsammanhanget pekade jag på EG:s direktiv om hyrda förbindelser. Uttedningensförslag innebär att den som driver tiUståndspUktig verksamhet med att hyra utfesta teleförbindelser skaU kunna ges tiUståndsviUkor mnebärande attteleförbindelser på vissa vUUcor skall tillhandahåUas den som efterfrågarsådana. Banverkethar i denna del fört fram kritik mot uttedningens förslag som enligt verketstoUcning skuUe äventyra möjligheterna att säkerstäUa jämvägens kort- ochlångsUctiga behov av effektiva och säkra telekommumkationer TiU detta börföljande sägas. Den som, oavsett verksamhetsform, hyr ut festateleförbindelser och har en sådan ställning på denna marknad att verksamhetenär av betydelse för att få tiU stånd effektiva telekommunikationer eUerkonkurrens kommer att bU tiUståndsskyldig. Det betyder att tillståndet kommeratt kunna förenas med vUlkor om att hyra ut teleförbindelser tiU den somefterfrågar sådana. Denna skyldighet för den som disponeraröverföringskapacitet i sådan omfatttiing som här avses och som ägnar sig åtuthyming av kapaciteten har självfaUet en begränsning. Den söäcker sig avuppenbara skäl inte så långt att det kan komma i fråga att ta i anspråkkapacitet som tiUståndshavaren behöver för eget bmk eUer för annan verksamhetsom denne enUgt föreskrifter eUer på annat sätt är ålagd att svara för eUer harbehov av som reservkapacitet i sin verksamhet. farhågor anser jagdärför vara ogmndade. Föratt säkerstäUa att det tiUhandahåUs festa teleförbindelser som tiUgodosertelefegens mål att åstadkomma effektiva telekommunUcationer genom konkurrenssom t.ex. i fråga om sådana hyrda teleförbmdelser som avses i EG-du-ektivet börtUlståndsmyndigheten kunna ge bestämmelser i detta hänseende i form av vUUcor Skyldighetför tillståndshavare att bedriva verksamheten så att intema- Prop. 1992/93:200tionella åtaganden iakttas Televerksamhetbygger i betydande utsträckning på intemationeUa överenskommelser. Detta ärnaturUgt genom den betydelse som tiUäggs möjUghetema att kunna kommuniceraöver gränsema. Även för nationeU teletrafik blir vad som är bestämt iintemationelfe församlingar styrande i viss utsträckning. Pådet intemationeUa området är samarbetet mom ramen för den inter-nationeUateleunionen (TTU) betydelseftiUt. De konsultativa kommittéerna för telegrafioch telefoni (CCITT) respektive för radio (CCIR) feststäUer regler för hurkommunikationerna på de oUka områdena skaU bedrivas. Vad gäUer radicx)mrådet ärde mest betydelsefuUa reglema samlade i det s.k. radioreglementet. Genomförslaget tUl lag om radiokommunikation beaktas dessa regler för svenskaförhållanden (se avsnitt 4.12). För telekommunikationsområdet i övrigtfeststäUs inom ramen för verksamheten i CCITT en lång rad rekommendationer omhur den intemationeUa teletrafiken skaU bedrivas. Dessa är formellt mtebindande för statema men i praktiken har de avgörande betydelse för atttrafiken skaU ftmgera. På motsvarande sätt kan de standarder avseende tekniskaspecifikationer som skaU gäUa för gränssnitt ofta inte anses foUcrättsUgtbindande men i praktiken är det nödvändigt att de iakttas för att verksamhetenskaU fungera. Även andra intemationelfe överenskommelser än de som jag hartegit upp här kan vara av stor vUct för fungerande telekommunUcationer Detbör vara möjUgt för tiUstandsmyndigheten att genom vilUcorsbe-stämmelser se tiUbl.a. att den som vUl driva verksamhet, som har samband med angivna slag avintemationeUa överenskommelser, iakttar vad som rekommenderats för denifrågavarande verksamheten. Skyldighetatt ta hänsyn till handikappades behov av teletjänster EnUgtde telepolitiska målen skaU telesystemet utformas så att det möjUggör socialahänsynstaganden. Alla bör på ett rättvist sätt få del av de fördelar somutvecklingen av teknUc och tjänster på telekommunikationsområdet innebär. Detgäller inte minst de handikappade som har fått nya möjUgheter tiU aktivitet ochdelaktighet genom den nya tekniken (prop. 1987/88:118 s. 13 och prop.1990/91:87 s. 150). Sålångt det är tekniskt möjUgt och resursmässigt rimUgt skaU staten se tiU atthandUcappade får möjUghet att utiiyttja telefonitjänsten. För att detta skaU bUmöjUgt kan det krävas tUlgång tiU vissa tiUäggstjänster, exempelvistexttelefon och nummempplysning. Det kan också krävas särskUt anpassadetelefonapparater, m.m. Driftenav tiUståndspUktig verksamhet med tilUiandahåUande av tele fonitjänst kan med den utveckling av terminalmarknaden som varit knappast sägas vara naturUgt förbunden med försäljning av ter minaler. VisserUgen säljer terminaler, men detta är att betrakte som en separat verksamhetsgren utan något nödvändigt samband med tillhandahåUandet av telefonitjänsten eller andra teletjänster Det 115 finns därför enUgt minmening knappast något reeUt motiv för att ålägga Prop. 1992/93:200 den somdriver ett telefoninät att tillhandahåUa vissa slag av terminaler. Vad däremotgäUer att tillhandahålla tjänster inom telenätet är förhåUandena andra. Detbör därför vara möjligt att, såsom understmkits av vissa remissmstanser, somfömtsättning för rätten att tillhandahålfe telefonitjänst StäUa upp villkormed det innehåUet att tiUståndshavaren skaU ombesörja att nummempplysning,texttelefonitjänst cx:h liknande för handikappade särskUt vUctiga tjänsterfinns att tiUgå. Det bör vara möjUgt för tiUståndsmyndigheten att genom avtalmed en eUer flera tiUståndshavare se tiU att tjänstema finns tUlgängUga.Alternativt kan tiUståndshavare genom villkor åläggas att tillhandahåUasärskUcfe teletjänster för handUcappade cK:h kompenseras med statsmedel fördessa uppgifter Det finns skäl att erinra om att bestämmelser för offentUgupphandling därvid kan behöva beaktes (se vidare avsnitten 5.8 och 5.9). Skyldighetatt medverka tiU att det går att konuna i kontakt med samhäUets räddningstjänst Förnärvarande kan man komma i kontakt med samhällets alarmerings-ochräddningstjänst genom att ringa telefonnummer 90 000. Inom EG har initiativtegits tiU införande av ett nytt gemensamt larmnummer Numret bUr 112. Densom viU driva verksamhet med att tillhandahåUa telefonitjänst bör kunna åläggasatt, i Ukhet med vad som gäUer inom nät,tillhandahåUa en möjUghet att på ett enkelt sätt komma i kontakt medräddningstjänsten. bör, genom att i viUkor ange vadtiUståndshavaren har att iaktta i detta hänseende, kunna försäkra sig om attmöjligheten att alarmera kommer att finnas. Det kan också finnas skäl atttillståndsmyndigheten mot bakgmnd av tiUståndshavarens verksamhet bestämmervad denne har att rätta sig efter i fråga om alarmering. Detta kan exempelvis,såsom påpekats av , avse vUken säkerhetsnivå som skaUupprätthåUas i telenäten. Skyldighetatt beakta totalförsvarets behov av telekommunikationer Detär en given utgångspunkt att det även i den framtida situation då ärombUdat tiU aktiebolag skaU finnas en beredskap för kriser och krig påtelekommunikationsområdet. I takt med att det tUlkommer nya tiUståndshavare medresurser som har betydelse för en fiingerande televerksamhet bör dessa kunnaåläggas att delta i försvarsberedskapen. Motbakgmnd av resp. tiUstandshavares betydelse bör tiUståndsmyndigheten ivillkorsform kunna bestämma vad som skaU iakttas för atttotal-försvarsaspektema skaU tiUgcxloses. EntiUståndshavare bör kompenseras av staten om han tiU följd av bestämmelser i ett tUlståndsvUUcor har att vidta åtgärder som har sin gmnd i beredskaps- och försvarsaspekter och som går utöver vad andra verksamheter av betydelse för totalförsvaret bUr ålagda. idet senare tiU firågan om finansieringen av uppkommande kosmader för Prop.1992/93:200 totalförsvarshänsynen (se avsnitten 5.7 och 5.9). Skyldighetatt använda särskilda redovisningssystem Iförslaget tiU telelag ingår regler om bl.a. bestämning av taxor för telefonitjänstcx:h uthyming av festa teleförbindelser. Den gmndläggande utgångspunkten förtaxesättning är att priserna skaU vara baserade på kostnadema för atttUlhandahåUa tjänsten resp. förbindelsema. Vad gäUer den ersätttiing som skaUlämnas vid samtrafik meUan oUka operatörers telenät föreslår jag att det itelelagen föreskrivs att den skaU vara rättvis och skäUg med hänsyn tiUkosmadema (se avsnitt 4.6). EG:s antagna direktiv om hyrda teleförbindelserinnehåUer, vilket kan förväntas även i kommande direktiv avseende ONP för telefoni(voice telephony), bestämmelser som ålägger den nationeUa telemyndigheten attse tiU att det används redovisningssystem som gör det möjUgt att konttoUera atttaxoma är kosmadsorienterade. Deovan upptagna reglema gör det nödvändigt att kunna bestämma hur tUlståndshavamaskaU ordna sin redovisning eUer på annat sätt presentera underlag för attmöjUggöra en effektiv konttoU. Detta bör enUgt min mening lämpUgast ske genomtUlståndsmyndigheten i form av tiUståndsvillkor Det krävs också möjUgheter förmyndigheten att ge bestämmelser om hur ett underlag skaU hållas tiUgängUgt förmyndigheten och information lämnas för konttoU av att telelagens regler följsi nu nämnda hänseenden. I Unje med vad flera remissinstanser har framhålUtanser jag det rimUgt att krav på ett särskilt redovisnings- eller kalkylsystemi förekommande fåU inte bör avse endast den del av tillståndshavarens verksamhetsom är tiUståndsplUctig. Att aU tiUståndshavarens verksamhet skuUe omfettas fåremellertid - utom i undantagsfaU - anses leda för långt. Villkor bör därförkunna stälfes bettäffande dels tiUståndspliktig verksamhet, dels annanverksamhet som tiUståndshavaren bedriver som har ett sådant samband med denförsmämnda verksamheten att uppgifter är nödvändiga för att kunna bedöma gmndemaför tiUämpade taxor e.d. I övrigt får det anses tUlräckUgt atttiUståndsmyndigheten kan begära in uppgifter om den verksamhet som bedrivs.Givetvis bör kravet på tiUståndshavare på underlag i form av exempelvissärskilda kaUcylsystem inskränkas tUl vad som är nödvändigt för en tillräckUgkonttoU. Skyldighetatt lämna ut vissa uppgifter om enskildas teleabonnemang och att publicera ochi televerksamhet tiU allmänheten lämna ut motsvarande uppgifter hos annantillståndshavare Somjag återkommer tiU senare (avsnitt 4.10.3) bör i televerksamhet tysttiadspUkt gäUa för bl.a. uppgift om enskUds teleabonnemang. Mitt förslag i den delen kommer också att innefetta goda möjUgheter för tele företegen att kunna pubUcera abonnenmummer m.m. i telekataloger genom att abonnentema i avtalen med teleföretagen efterger tysmads- 117 pUkten i detta hänseende.För att ytterligare säkerstaUa att sådana upp- gifter avseende abonnenterhos samtUga tillståndshavare på den konkur- Prop. 1992/93:200 rensutsattateletjänstmarknaden på ett neutralt och ändamålsenUgt sätt kan pubUceras ochgenom t.ex. nummempplysning tillhandahåUs på ett enhetUgt sätt för {dlmänhetenbör tillståndsmyndigheten ha möjUghet att förena tiUstånd enUgt fegen medsärskUcfe villkor i detta avseende. Såluncfe bör tiUståndsmyndigheten kunnaålägga en tiUståndhavare en skyldighet dels att tiU en annan tiUståndshavarelämna ut sådana uppgifter om enskUdas teleabonnemang, dels att i egentelekatalog pubUcera cKh i sin verksamhet tiU allmänheten lämna ut sådanauppgifter om enskUdas teleabonnemang som finns hos andra tiUståndshavare. Omuppgiftema skaU lämnas ut på ADB-medium gäUer givetvis även bestämmelserna idatalagen (1973:289). Medhänsyn tUl att berörda kataloguppgifter har upphovsrättsUgt skydd enUgt 49 §fegen (1960:729) om upphovsrätt tiU Utterära och konsmärUga verk och tiU dekostnader som är förenade med uppfyUelsen av villkoren bör en tiUståndshavarevars tUlstånd förenas med sådant villkor aUtid vara berättigad tiU skäUgersättning av den tiUståndshavare i vars uittesse villkoren meddelas. Ävenövriga vUUcor för uppfyllelsen bör vara skäUga. Avmina i det föregående redovisade överväganden fiamgår att jag anser det varamest ändamålsenUgt att som huvudregel inte tidsbegränsa tiUstånden. Det ärendast om tillståndet gäller tillhandahåUande av mobU teletjänst som det finnsskäl att bestämma en viss tiUståndstid. Detta hänger samman med den regleringför radioanvändning som jag föreslår i det . Det förhåUandet att etttUlstånd att bedriva verksamhet inom teleområdet bevUjas att gäUa tiUs vidarebör emeUertid mte hindra att det tiUämpas en arman ordning vad gäUertiUståndsviUkoren. Utvecklingenpå telekommunUcationsområdet håUer ett högt tempo. MöjUghetema atttillhandahålla teletjänster kan antas komma att utvidgas aUteftersom nyatekniska lösningar mttcxluceras. Nya aktörer kan fömtses försöka komma in påmarknaden. MarknadsbUden kan tiU följd av bl.a. dessa förhåUanden komma attförändras efter det att de första tUlståndshavamahar fått sina tiUstånd och tiUståndsvUlkor feststäUda. Angivna omständigheter,vUka av naturUga skäl kan vara svåra att fömtse i detalj, nödvändiggör att detfinns möjUghet att ändra meddelade tiUståndsvillkor Även andra förhållanden,såsom att beslutar om en ändrad inrikttiing av telepolitUcen och desyften som skaU gäUa för telelagens tiUämpning, gör att det bör finnasmöjlighet att ändra tiUståndsvillkor Motden angivna bakgmnden bör enUgt min mening tiUståndsvUlkoren ha en bestämdgiltighetstid, vilken i varje särskUt fåU skaU feststäUas avtiUståndsmyndigheten. Innan den bestamda tiden har löpt ut bör myndigheten taupp frågan om nya och eventueUt ändrade villkor till behandUng. Fråganom hur som bör gäUa för villkoren bör överlämnas åttiUståndsmyndigheten att te ställning tiU i varje enskUt feU. Det är i detta sammanhang vUctigt atttiUståndshavama får rimUga fömtsättningar att Prop. 1992/93:200 kunna planerasin verksamhet. Det fär således inte bestämmas så korta villkorstider att detinte ges utrymme för vanUga affärsmässiga bedömningar mot bakgmndav investeringsbehov, avkastningskrav, etc. Sådana avvägningar bör göras medstor noggrannhet oavsett vilken form av televerksamhet som är i fiäga. Ä andrasidan bör beaktas att utvecklingen går mycket fort mom detta område. Det ärför vissa delar av teleområdet svårt att fömtse utvecklingen redan på så kortsdct som tte tUl . £)etta förhållande gör att det mte är orimUgt attvillkoren kan omprövas efter refetivt korta tidspericxler Med hänsyn tiUvillkorens varierande innehåU bör olika långa tider kunna användas för olikaviUkor Omvillkoren feststäUs med tillräckUg noggrannhet och efter gmndUgt övervägande avden överbUckbara firamtiden kan det antas att något behov av förändringar intebör uppkomma som är bestämd. Det kan emeUertid inte uteslutas attdet ttots allt inträffar omständigheter som gör att ett sådant behov blirpåtagUgt. Förhållandet att vUlkorstiden inte har löpt ut bör inte göra att detär omöjUgt att ändra ett vUlkor TiUståndshavaren bör dock som huvudregel varaskyddad från förändringar av betungande karaktär som vUUcoretskaU gälfe. Även om en ändring i och för sig mnebär en börda för honom kan hanfinna att det bäst överensstämmer med hans långsUctiga intentioner attacceptera denna i den uppkomna situationen. Utan hans medgivande bör detemeUertid inte komma i fråga att ändra vilUcoren under löpande gUtighetstid. Detkan också vara så att ändringen kan innebära en fetmad i hans skyldigheter Idenna situation har han antagUgen inga invändningar mot att medge ändringen.Samtidigt bör beaktes att andra tiUståndshavare kan komma att beröras av enändring av ett villkor För att deras synpunkter skaU bU kända förtUlståndsmyndigheten bör det föreskrivas en skyldighet att höra dessa innan enändring beslutas. Omhuvudregehi skaU vara att ändringar av tiUståndsvUUcor mte skaU kunna görasunder den tid som ett villkor gäUer kan det övervägas om inte myndigheten ivUlkorsbeslutet för bestämda ändamål skaU kunna förbehåUa sig rätten att göraändringar i och tiUägg tiU villkoren . Fleraremissinstanser menar att en ändring enUgt förbehåU bör kunna ske. Även jaganser att en sådan ordning bör kunna godtas. För att inte inriktningen rörandefömtsebarhet för tiUståndshavaren skaU kringgås är det av stor vUct attförbehåUsviUkor formuleras tydUgt. I övrigt bör, som redan angetts, någonändring av tUlståndsvillkor under löpande gUtighetstid inte komma i fråga. 4.5 Tillhandahållandeav teletjänster och teleförbindelser 4.5.1 Bestämmelser om öppna nät Mitt förslag: Densom har tillstånd till televerksamhet enligt telelagen skall vara skyldig attansluta den som önskar detta. Denna skyldighet skall gälla oavsett ominkopplingen avser en slutanvändare eller någon som vid uthyming av fastateleförbindelser avser att använda dessa för vidareupplåtelse. Endast särskiltangivna hinder mot ansluming skall kunna föranleda att anslutning vägras. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt försfeg. Remissinstansernahar i aUt väsentUgt lämnat uttedningens försfeg utan erinringar. Ett parremissinstanser har i sammanhanget pekat på svårighetema att appUcera EG:srättsakter på de marknadsförhåUanden som råder i . Skälen för mitt förslag:E>e av beslutade telepolitiska målen (prop. 1987/88:118, bet.1987/88:TU28, rskr. 1987/88:402) anger bl.a. att staten skaU ha ett ansvar föratt det finns ett sammanhåUet och öppet telenät. Det uttalades i detsammanhanget att det var angeläget att landets samlade teleresurser samordnadesi ett sammanhåUet telesystem. Det understtöks också att det var viktigt att detgemensamma telenätets tiUgängUghet underlättades på olUca sätt. TelesystemetskuUe vara öppet för aUa i den meningen att det skuUe vara lätt att ansluta sigtiU och använda de gemensamma teleanläggningama (prop. 1987/88:118 s. 16 f). du-ektiv den 28juni 1990 om upprättande av den inre marknaden för teletjänster genom atttiUhandahålfe öppna nät, Provision, ONP (90/387/EEG) berörharmoniseringen av viUkoren för öppen och effektiv tiUgång tiU och användningav allmänt tiUgängUga telenät och där så är tillämpligt aUmänt tUlgängUgateletjänster I detta ramdirektiv anges bl.a., att det fullständiga mförandet aven marknad för teletjänster inom hela gemenskapen kommer att främjas av ettsnabbt införande av harmoniserade principer och betingelser för att tiUhandahåUaöppna nät. Det framgår vidare, att fömtsättningar för att tiUhandahåUa öppnanät måste stämma överens med vissa principer och inte får förhindra tiUgång tiUnät och tjänster annat än av hänsyn tiU allmäninttessen. Sådanaallmäninttessen kaUas i detta sammanhang för "väsentUga krav". EnUgtdirektivet gäUer att villkor för tUUiandahåUande av öppna nät måste stämmaöverens med ett antal gmndläggande principer, såsom att de måste baseras påobjektiva kriterier och vara öppna och pubUceras på lämpUgt sätt samt att demåste garantera likformighet vid anslutning och i enUghet med gemenskapsrättenmte får vara diskriminerande. Dessa bestämmelser torde vara tiUämpUga i de fåUen stet åt en eUer flera offentUga eller privaträttsliga organisationer(företag) har gett den eUer dem rätten att inom allmänt tiUgängUgt telenättillhandahålfe en tjänst eUer utöva en viss verksamhet (specieUa eUer exklusivarättigheter). Det framgår vidare av du-ektivet att väsentUga krav är krav somär hänförUga tiU nätets driftsäkerhet, bevarandet av nätets fimktion, sam- verkan meUan tjänster iberättigade faU samt skydd av date i tiUämpUga Prop. 1992/93:2(X) faU. EnUgtden i ramdirektivet angivna inriktningen har det utarbetats bl.a. ett direktivom tillämpningen av ONP-principema för verksamhet med udiyming av fastateleförbindelser (ONP - leased lines). Genom detta direktiv skaU detåstadkommas dels en harmonisering av använd-ningsviUkoren och taxeprincipemaför aU udiyming av fasta teleförbindelser inom allmänt tiUgängUgt telenät,dels en skyldighet för medlemsstatema att se tiU att det finns vissa sfeg avteleförbindelser med harmoniserade tekniska specifikationer tiUgängUga förförhyrning. Dtiektivct bygger på de angivna principema att endast sådanabegränsade användningsrestriktioner som kan hänföras tiU väsentUga krav fårutgöra skäl för att vägra någon tiUträde tiU nätet. Även om den exakta innebördenav de väsentUga kraven inte kan anses vara helt klar torde dessa uinebära attden som har speciella eller exklusiva rättigheter att tiUhandahålfe festateleförbindelser för uthyming får anses ha en mycket långtgåendekontraheringspUkt gentemot den som viU hyra teleförbindelser Avdirektivet framgår vad gäUer toUcnmgen av "väsentUga krav" att dessaskaU vara förenliga med innehållet i gemenskapsrätten. Med restriktioner pågmnd av hänsyn tiU nätets driftsäkerhet avses att den som tiUhandahåUer festateleförbindelser har rätt att avbryta förbindelsen, inskränka servicen ochvägra tiUträde till förbindelser om det råder en nödsituation, dvs.extraordinära förhållanden såsom exttema väderförhållanden, översvämning,åsknedslag, brand, sttejk eller lockout, krig, miUtära operationer eUeroroligheter Bevarandet av nätets funktion (network integrity) innebär att operatörenkan kräva att det används endast sådan terminalutmstning som uppfyUerbestämmelsema i EG:s terminaldirektiv (91/263/EEG, jfr prop. 1992/93:72). Detär däremot mte tiUåtet i detta sammanhang att begränsa användningsrätten tiUvissa tjänster utan användaren skaU ha fullständig frihet att nyttja den hyrdaförbindelsen för aU slags verksamhet. Detsamma gäller med avseende på detväsentUga kravet rörande möjlighet tiU samverkan mellan olika tjänster Ärter-minaldu-ektivets krav uppfyUda med avseende på de terminaler som skaUanvändas får en upplåtelse av festa teleförbmdelser inte hindras underpå-staende av att därmed avses garantera interoperabiUtet meUan tjänster VadgäUer väsentUga krav med avseende på dataskydd får det enUgt direktivet stälfesupp inskränkningar i den mån det behövs för att säkra att bestämmelser omdateskydd, däribland skydd av personuppgifter som överförs eUer lagras, kommeratt följas. Dethar i skUda sammanhang framhålUts vUcten av att telemarknaden utvecklas så att det kommer att finnas teletjänster med det innehåU och den kvaUtet som efterfrågas tiU så låga priser som möjUgt. Ett sätt att åstadkomma detta är att fömtsättnuigar finns för konkurrens meUan flera operatörer Konkurrensens betydelse har poängterats vid flera tiUfaUen. Redan i de telepoUtiska målen (prop.