prop · GG03150 · 1992-12-31 00:00:00 — För K-sektomtotalt minskade förädlingsvärdet i volym med i genomsnitt 1,per årTillväxttakten inom de skyddade sektoreraa inom näringslivet dämpades, menproduktionen steg med Den offentliga produktionen, dvs.förädlingsvärdet för statliga och kommunala myndigheter, steg med 1,,ungefär som den genomsnittliga tillväxttakten . sektomspeglar hur lågkonjunkturen särskilt drabbat denna sektor Utvecklingenförklaras också av K-sektoms försämrade konkurrenskraft och lönsamhet, sommedfört kraftiga effekter på produktionstillväxten. 1992/93:150 Bilaga1.1 Tabell 13:1 Produktionens tillväxt -2,5 -2,2 -4,0 Pappers- och massaind. -2,4 Baskemisk- och plastind. -3,9 -5,2 -3,7 -1,3 -2,6 -0,8 -0,5 -2,6 -7,2 -12,7 -26,6 Annan kemisk ind. -1,8 -1,8 -0,2 -0,4 -11,7 -3,0 -1,3 Textil- och konfektionsind. -3,1 -7,7 -1,4 -1,5 -0,3 -1,7 -0,3 -1,9 Jord- och stenvaruind. -2,0 Jord- och skogsbruk samt fiske -3,5 Övrig produktion, näringslivet Summa skyddade sektorer i ' fasta priser. Källor: ochFinansdepartementet. Bilaga1.1 Ett fall i efterfrågan inleddes . t.o.m.fjärde kvartalet 1992 har industriproduktionen minskat med . Därmed harfallet varit kraftigare än under motsvarande nedgångsfas i början av1980-talet, då industriproduktionen sjönk . Detfinns flera tecken på att industrins produktionsbas under innevarandelågkonjunktur minskal mer än i lidigare nedgångar. Det är emellertid svårt attgöra noggranna beräkningar av omfattningen. Sannolikt har dock utslagningen avindustrikapacitet varit kraftigare nu jämfört med konjunkturfallel i början av1980-talet. En grov uppskattning av hur slor utslagningen varit är skillnadenmellan förändringen i produktionen och kapacitetsulnyttjandet undernedgångsfasen. Måttet visar att av industrins kapacitet slagils ut mellantredje kvartalet 1990 ochfjärde kvartalet 1992. Utslagningen under motsvarande nedgångsfas i början av 1980-talel uppskattas till endast ca 1%>. Ivilken omfattning K-sektom krympt kan illustreras med hur dess andel avförädlingsvärdet för hela ekonomin utvecklats. 1991 hadeandelen minskat med till , se tabell 13:2. skedde en lilen uppgång, men andelen var ändå betydligt mindre än i millen av 1970-lalet. I tabell 13:2 framgår också att det framför allt är den kunskapsintensiva varaproduk tionen som krympt. Den skyddade industriproduktionens andel har också minskat, men inte i lika stor omfattning som K-sektoms andel. De skyddade sektorernas andel totalt sett har ökat, från 1975 till lite 1991. Den offentliga produktionens andel har också växt, från 1991. Tabell 13:2 Produktionens andel av det totalaförädlingsvärdet Förädlingsvärde till producentpris, löpande priser Pappers- och massaind. Baskemisk- och plastind. Annan kemisk ind. Textil- och konfektionsind. Jord- och stenvaruind. Jord- och skogsbruk samt fiske Övrig produktion, näringslivet Summa skyddade sektorer i näringslivet Prop.1992/93:150 Bilaga 1.1 Anm.: P.g.a avrundning summerar inte alltid delarna tilltotalen. Källor: och . En arman tänkbarindikator på utslagningen av produktionskapacitet får man genom att studera dethistoriska sambandet mellan kapitalstockens förändring och utvecklingen avproduktionen och kapacitetsutnyttjandet. Förändringen av kapitalstockenmotsvaras av nettoinvesteringar, dvs. bmttoinvesteringar minskat medförslitning. Under lågkonjunkturen har skillnaden ökat mellan kapitalstockensstorlek och produktionsnivån vid fullt kapacitetsutnyttjande. Mellan 1988 och1992 växte kapitalstocken 11Riksdagen 1992/93. Nr 150 Bil. var den möjliga produktionen vid fullt kapacitetsut- Prop.1992/93:150 nyttjande ungefär oförändrad. Kapilalkvoten vid fullt kapacitetsut- Bilaga 1.1 nyttjande, dvs. kapitalstocken dividerad med denmöjliga industriproduktionen vid fullt kapacitetsutnyttjande, har därför ökat,tabell 13:3. Tabell13:3 Produktionen, kapitalstocken och kapacitetsutnyttjandet i industrin 'Kapitalstocken enligt beräkningar. Förädlingsvärdettill producentpris. ' Kapitalstocken dividerad med förädlingsvärdet. ' Anm.:Med industrin avses gruvor och tillverkningsindustri. Denväxande kapitalkvoten kan bero på att beräkningaröverskallar kapitalstockens verkliga storlek. Det är mer troligt att denfaktiska utslagningen av kapital har varit snabbare än de historiskaavskrivningstakter som antas, vilket är sannolikt särskilt underlågkonjunkturer Enligt beräkningar var kapitalstockens storlek1992 ca prisnivå. Ett annat säll all beräknakapitalstockens storlek är att utgå från att kapitalkvoten vid fulltkapacitetsutnyttjande borde vara ungefär oförändrad över tiden. 1988 varkapilalkvoten vid fullt kapacitetsutnyttjande 1,5. För att få samma relation1992 hade det bara krävts en kapitalstock på ca Jämförelsenindikerar alt av industrins produktionskapital kan ha försvunnit på grandav en snabbare utslagning. Det skulle då krävas investeringar för ca 25miljarder kr prisnivå eller ca i 1992 årspenningvärde för att ersätta det industrikapital som har slagits ut underlågkonjunkturen. belopp ligger alltså utöver de investeringar som krävsför att upprätthålla den nuvarande kapitalstockens storlek. Investeringarav denna omfattning innebär betydande resursanspråk. motsvararca av BNP. växte BNP med i genomsnitt De resursersom krävs för investeringar på motsvarar därför dengenomsnittliga produktionstillväxten i hela ekonomin på1980-talet. Bilaga1.1 När industrins investeringsbehov ska bedömas spelar del stor roll vilka antagandensom görs om utrymmet för produktionsökningar med den befintliga kapitalstocken.Etl fallande kapacitetsutnyttjande skapar en produktionspotential, som sedanger utrymme för en snabb produktionsökning när industriproduktionen återhämtarsig. Efter en lid når dock allt fler företag sitt kapacitelslak och ytterligareproduktionsökningar kräver investeringar Enrimlig uppskattning är att industriproduktionen med dagens kapitalstock kanöka års nivå. Enligt beräkningar ökadekapitalslocken . minskade produktionen meddrygt . Under lågkonjunkturen har därför kapitalkvoten ökal från 1,7 till 2,0(tabell 13:3). Enligt diskussionen ovan är det dock troligt att kapitalslockensstorlek är överskattad. Den alternativa kalkylen tydde på en kapitalstock rant345 miljarder kr 1992, vilket ger en kapitalkvot på drygt 1,8. man sedanatt den långsiktiga nivån på kapitalkvoten bör vara ca 1,7, som den var underslutet av 1980-lalel, borde industriproduktionen kunna öka med till drygt200 miljarder kr med dagens kapitalstock. Behovetav investeringar vid en given lidpunkt kan indelas i två komponenter Enkomponent behövs för alt underhålla den befintliga kapitalstocken, dvs. för attersätta det kapital som förslits Den andra komponenten behövs för attanpassa kapitalstocken lill förändringar i industriproduktionen. Skulleindustriproduktionen stagnera vid nivå blir dennakomponent negativ, eftersom kapitalslocken i utgångslägel beräknas ge utrymmeför en produktionsnivå som är högre än nivå. På samma sättskulle en produktionsökning irmebära att denna komponent bliroförändrad, dvs. del skulle inle fordras investeringar utöver de som krävs föratt underhålla den befintliga kapitalstocken. Omvi anlar all den faktiska kapitalslocken har ett värde av (prisnivå) och att förslitningen torde motsvara ca8% , vilket är den förslitningslakt använder sigav, krävs det investeringar lill elt värde av ca för attunderhålla den nuvarande kapitalslocken (tabell 13:4). Ökarproduktionen måste kapitalstocken växa. Det innebär ettinvesteringsbehov på ca för att anpassa kapitalstockenlill den högre nivån. Det totala investeringsbehovet blir då ca 43 miljarderkr . Sammanlagt krävs investeringar i industrin förca . Beräknat på samma säll skulle enproduktionsökning förutsätta investeringar för ca framtill 1998. 1992/93:150 Bilaga 1.1 Tabell 13:4 Investeringsbehovet i industrin vidolika nivåer på industriproduktionen Ärligtinvesteringsbehov om industriproduktionen 1998 överstiger nivån 1992 med: Nödvändiga investeringar för att underhälla 1992 årskapitalstock Investeringar för au anpassa kapitalstocken till den nyaproduktionsnivån Summa årligt investeringsbehov i procent av 1992 ärs BNP -4,5 Ihuvudkalkylen i kapitel 12 beräknas industrins investeringar till i genomsnittca priser . Det innebärsammanlagt investeringar för ca 1 kalkylen ökar industrinsproduktion , vilket är i överensstämmelse meduppskattningama av investeringsbehovet i detta kapitel (tabell 13:4).Prognosen innebär att den industrikapacitet som tidigare slagits ut underlågkonjunkturen mer än väl återskapas. Investeringsbehovet hade blivit ca femmiljarder kr mindre (1992-års peimingvärde) om inte induslrikapacitetslagits ut enligt den tidigare redovisade beräkningen. Behovetav kapital för nyinvesteringar Påmedellång sikt väntas den internationella konjunkturen återhämta sig,världsmarknadstillväxten bli gynnsammare och svensk export öka starkt.Industrins konkurrenskraft har förbättrats markant, både till följd av kronansdepreciering och andra faktorer som arbelsgivaravgiflssänkningen och ensnabbare produktivitetstillväxt än i konkurrentländerna. Därmed gynnas enexpansion inom K-sektom. Lönsamheten inom sektorn bedöms öka kraftigt dåföretagen antas utnyttja en stor del av utrymmet som deprecieringen av kronanger för prisökningar och en förbättring av vinstmarginalerna. kalkyl som presenteras i kapitel 12 ökar vinsteraa snabbt i deicke-finansiella företagen , för all sedan stabilisera sigpå en jämn och hög nivå. Vinstnivån, mätt som brattovinstens andel avförädlingsvärdet i de icke-finansiella företagen, blir fro.m. 1993 högre ännågon gång tidigare under de senasie decenniema. Vinsterna i det svenskanäringslivet har enligt uppgifier varit lägre än för OECD-områdeti genomsnitt (tabell 13:5). Stafistiken är emellertid mycket osäker Den storaskillnaden i vinstnivå mellan och kan ändå ses som en indikator påatt lönsamheten varit lägre i än i . Kapitalets ökade rörlighetmellan länderaa innebär att detta är hållbart. För att det skall varaattraktivt att investera i krävs nu att den förväntade avkastningen ärlika hög som i utlandet. Investeringaraa riktas annars mot andra länder ochdärmed permanentas de senaste årens nedgång i produktionen. Tabell 13:5 Avkastning på arbetande kapital inäringslivet 1992/93:150 Bilaga1.1 Källa: (1992), Det ekonomiska läget -industrikrisen i . Ettbestående positivt finansiellt sparande i de icke-finansiella förelagen tyderpå att graden av egenfinansierade investeringar blir högt, om huvudkalkylenförverkligas. Den goda vinstnivån och fallande bosladsinvesteringar fram till1996 medför att det finansiella sparandet förblir positivt även när industrinsinvesteringar börjar alt växa. För industriföretagen ökar investeringama från34 miljarder kr 1992 till 1998 penningvärde, dvs.nästan en dubblering. Investeringama som andel av industrins förädlingsvärdeökar långsammare (diagram 13:9). Invesieringsandelens ökningstakt ter sigrimlig mot bakgrand av den höga vinstnivån. Diagram 13:9 Industrins bruttoinvesteringar Andel avindustrin förädlingsvärde i löpande priser 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 1996 1998 Källor:Statistiska centralbyrån, och 12 1992/93. Nr 150 Bil. Slutsatsenav denna genomgång är all en invesleringsökning av den Prop. 1992/93:150omfattning som är nödvändig för en balanserad utveckling av svensk Bilaga 1.1ekonomi bör vara möjlig att uppnå. Utvecklingen avefterfrågan, kapacitetsutnyttjande och vinster inom K-sektora tyder på detla.En föratsättning är dock all banker och andra kreditgivare inle för en sårestriktiv utlåningspolilik att den exteraa kreditförsörjningen hämmas. Enuppbyggnad av kapitalstocken är dock inte enbart en fråga om kvantitet utanockså om kvalitet. som hinner ingen omfattandestrakturomvandling ske inom industrin. Det är i allt väsentligt de befintligaföretagen som måste svara för nyinvesteringar och varianter på redanexisterande produkter som ska tillgodose den intemationella och inhemskaefterfrågan. Delta ställer stora krav på industrins flexibilitet ochexpansionsförmåga. 14 Möjligheter till högre tillväxt under 1990-taIet Prop. Starkaredraghjälp från omvärlden än vad som ligger till grand för huvudkalkylen är enextem faktor som kan innebära att utvecklingen blir gynnsammare än beräknat.Del ligger dock utanför den ekonomiska politikens kontroll. Detfinns emellertid också en rad inhemska och därmed påverkbara faktorer som kanmotivera en mer positiv bedönming av den framtida utvecklingen. Prognoser ochscenarier tenderar att bli präglade av de förhållanden som råder när de görs.Det leder ofta till att förändringskraften i ekonomin underskattas.Erfarenheten visar att såväl nedgångar som uppgångar i ekonomin blivitkraftigare än förväntat. Osäkerheten kring den svenska ekonomins förmåga tillåterhämtning är särskilt stor med hänsyn till att föratsättningama i viktigaavseende förändrats till följd av den dramatiska förändringen av industrinskonkurrenskraft, en ökad integration med omväriden och en rad reformer somsyftat till alt förbättra ekonomins funktionssätt. 14.1 Svensk export kan ökasnabbare än beräknat Huvudkalkylenbygger på en ganska försiktig bedömning av marknadsandelsutvecklingen försvensk export . En alternativ och mer gynnsamutvecklingsväg kan vara möjlig. Företagen kan komma att sänka relativprisemaytterligare . Exporten kan därmed få en extra skjuls när denintemationella efterfrågan åter tar fart. Industrinskonkurrenskraft har avsevärt förbättrats till följd av deprecieringen avkronan, sänkningen av arbetsgivaravgiftema och en starkareproduktivitetstillväxt inom industrin än i konkurrenlländeraa. Deprecieringeni förhållande till ecun uppgick till sedan kronansknytning till ecun släpptes. Deprecieringen kan jämföras med den sammanlagdadevalveringen av kronan åren 1981 och 1982, somuppgick fill . Industrinsintemationella konkurrenskraft förbättras emellertid mer under prognosperioden1993-1994 än i samband med devalveringama . Det beror påatt lönekostnadema, men framför allt produktiviteten inom industrin utvecklarsig gynnsammare relativt konkurrentiändema jämfört med den tidigare perioden. Iförhållande till 14 viktigaste konkurrentländer inom beräknasindustrins arbetskostnad per producerad enhet minska med åren1993-1994. I samband med devalveringaraa 1981 och 1982 föllindustrins relativa enhetsarbetskostnader med sammanlagt , räknat på årsgenomsnitt. Det innebär att det relativa kostnadsläget blir lägre 1993-1994 än 1983. Förbättringeni industrins konkurrenskraft kan delas in i delkomponenterna relativlönekostnad, produktivitet samt effektiv växelkurs. Av konkurrenskraftsförbältringensstorlek på totalt bidrar den effektivaväxelkursutvecklingen med Det näst största bidragetkommer från den relativa produk- tivitetstillväxten med 4,6procentenheter Den relativa lönekostnaden bidrar därmed i mindre utsträckning,se diagram 14:1 (en ökning i diagrammet motsvarar en förbättring i relativenhetsarbetskostnad). Motsvarande uppdelning för visar attbidraget från växelkursutvecklingen då var dominerande och bidrog med 20,7procentenheter av den totala konkurrenskraftsökningen med . Straxefter devalveringen 1981 sänkte företagen relativpriset för exporten avbearbetade varor . Därefter höjdes relativpriset successivt och tredje kvartalet1982 återstod drygt hälften av den ursprangliga sänkningen. Det innebär attknappt hälften av devalvering utnyttjades till en relativprissänkning.Relativpriset sjönk ytterligare med Qärde kvartalet 1982, dvs. meddrygt 2/3 av de som devalveringen uppgick till. Därpå följdetre kvartal med relativprishöjningar. Relativprissänkningen efter 1982 årsdevalvering stannade därmed vid lite över hälften av devalveringsutrymmet. Desvenska relativa exportpriserna för bearbetade varor var för igenomsnitt oförändrade, föll 1982 och med drygt 3 1/1983. År 1984steg åter relativpriset. Den sammantagna relativprissänkningen i samband medde två devalveringama begränsades sålunda fill . Diagram 14:1 Relativ ULC uppdelad på delkomponenter 1992/93:150 Bilaga1.1 Källor: , ochFinansdepartementet Relativprissänkningenåren 1993-1994 har i huvudkalkylen beräknats till 10 1/. För perioden närmastdärefter 1995-1998 antas oförändrade relativpriser, trots att kronan från ochmed 1995 antas apprecieras kon-kurrenlvägt med 1,(Rent teknisktantas'växelkurseraa i genomsnitt för mars ligga kvar . Därefterantas kronan apprecieras mot konkurrentvalutoma med 1,). valutorantas således de svenska prisema öka något långsammare än i Prop.1992/93:150 konkurrentländerna . Relativprissänkningen1993-1994 antas leda till att marknadsandelen för bearbetade varor till 14OECD-länder växer med totalt under hela prognosperioden . Detinnebär att mer än hälften av den sammanlagda andelsförlusten under perioden1984-1992 på återtas. Företagensprisbeteende antas alltså skilja sig från perioden ,eftersom relativpriset hålls oförändrat på medellång sikt. Under perioden1984-1989 steg relativpriset däremot med i genomsnitt per årFöretagen beräknas ta ut något mindre än hälften av utrymmet som kronansdepreciering ger till en relativprissänkning (sedan de ökade kostnadema förimporterade insatsvaror räknats bort). Den återstående delen används till enmarginalförstärkning. Orsaken till detta baseras på efterfrågeläget. Då delråder överkapacitet och fallande internationell efierfrågan för viktigaexportvaror anses en relativprissänkning ge mindre effekter på marknadsandelaroch export volym. Därför väljer företagen att ta ul en större andel i enmarginalförbällring. Förhoppningen är all den kraftiga vinstförstärkningenlämnar utrymme för fortsatta marknadsandelsvinster, antingen genom ytterligarerelativprissänkningar längre fram eller annan typ avkonkurrenskraflsför-bättring, som t.ex. investeringar i produktutveckling,service, marknadsföring etc. Antagandet om oförändrade relativpriser under1995-1998 är följaktligen försiktigt och naturligtvis mycket osäkert. Molbakgrand av den relativt kraftiga marginalförstärkning som ligger i prognosenkan det finnas utrymme för ytterligare relativprissänkningar efter 1994, då denintemationella efierfrågan återhämtat sig. En relativprissänkning kan då gestörre effekt på exportvolymen än i början av prognosperioden. Industrinsandelsvinster på exportmarknaden skulle i så fall bli ännu högre än beräknatenligt huvudkalkylen. Om vi istället antar alt relativpriset för exporten avbearbetade varor faller med en procent under 1995-1998 skulle exportenöka snabbare jämfört med huvudkalkylen. Därmed skulleindustrin så gott som återta de tidigare andelsförlusteraa på OECD-marknaden.Marknadsandelen skulle alltså växa med totalt under 1993-1998 mot 14%enligt huvudkalkylen. Idenna altemativa beräkning antas samma marknadstillväxt som i huvudkalkylen.Exporten kan dock komma att växa ännu snabbare om marknadstillväxten blirgynnsammare än beräknat. Importtillväxten för bearbetade varor påOECD-marknaden har beräknats uppgå till totalt för prognosperioden1993-1998. Det är en relativt svag ökning jämfört med lidigare uppgångsfaser iden internationella konjunkturen. Motsvarande tillväxt under högkonjunkturen1983-1988 var nästan dubbelt så stor och uppgick till . Tabell 14:1 Exportmarknadstillväxt, relativpris,marknadsandel och export av Prop. 1992/93:150 bearbetade varor till 14 p... ... Procentuell förändring Bilaga 1.1 -10,0 -0,6 Exportmarknadstillväxt Relativpris Marknadsandel Exportvolym -10,0 4,4 -0,6 -1,0 6,2 -1,0 2,2 8,5 -1,0 -1,0 Anm: Exportmarknadstillväxt avser en sammanvägning av importökningen av bearbetade varor i olika länder. Som vikter har använtsländernas andelar som mottagare av svensk export av bearbetade varor. AttÖkningstakten nu antas bli lägre förklaras bl.a. av att , som t.ex.Japan, , och , ligger sent i konjunkturcykeln.Detta påverkar de länder som är starkt beroende av export till dessa marknaderDen interaationella lågkonjunkturen väntas därmed bli mer utdragen. Problemenmed den höga skuldsättningen, både inom offentlig och privat sektor, kommersannolikt fitmas kvar på medellång sikt och hämma konsumtion och investeringar.Stora statliga budgetunderskott i flera länder utgör en restriktion förfinanspolitiken, då den ekonomiska politiken inriktas på offentligabesparingar för att minska underskotlen. Det finns även en skillnad iefterfrågesammansättning jämfört med 1980-lalel. Ett exempelär efterfrågan på bilar, som kan väntas bli svagare, åtminstone inledningsvis,jämfört med uppgången . Detkan emellertid inle uteslutas att uppsvinget i världsekonomin får en mer"normal" karaktär än beräknat. Om skuldkonsolideringen i deanglosaxiska och de nordiska länderna snart är avklarad och om realräntoma iEuropa snabbt faller, skapas gynnsamma tillväxtföratsätt-ningar. Den positivautväxlingen på den svenska ekonomin av ell sådanl förlopp kan bli mycket stormed tanke på industrins starka konkurrenssituation och den i utgångslägetomfattande outnyttjade produktionskapaciteten. 14.2 Strukturreformer kan ge högre tillväxt Ekonominsinstitutionella villkor, dvs. lagstiftning och avtal m.m. spelar en viktig rollför föratsättningama för ekonomisk tillväxt och hur snabbt ekonomins strakturanpassas till förändringar i efterfrågan och priser har ekonomerriklat kritik mot olika slags regleringar och mot skattesystemet för attdessa hämmat ekonomins anpassnings- och Prop. 1992/93:150 tillväxtförmåga.Under de senaste åren har det dock skett betydande Bilaga 1.1 förändringarav de institutionella förhållandena och ytterligare reformer har beslutatseller aviserats. Dessa förändringar bör, åtminstone , ha slor betydelseför den ekonomiska utvecklingen och deras effekt kan haunderskattats. Kalkyleni huvudaltemativet innebär att BNP-tillväxlen blir under perioden1994-1998. Jämfört med de senasie två decenniema är det en förhållandevis högtillväxt. Men det är i nivå med genomsnittet för . Det ärockså i nivå med prognosen för BNP-tillväxten i OECD-området. Kalkylenbygger på föratsättningen att den underliggande eller potentiellaBNP-tillväxlen, dvs. den långsikliga tillväxt som är möjlig att uppnå omresursema utnyttjas fullt ut, uppgår till Den myckel svagautvecklingen , med etl BNP-fall på nära 5 1/under perioden1990-93, har skapat ett relativt stort gap mellan potentiell och faktiskproduktion. Detta gap ger utrymme för en snabbare tillväxttakt än denpotentiella. Huvudaltemativet bygger på att halva detta gap kommer all hämtasin . Denekonomiska tillväxten kan i huvudaltemativet ha underskattats i två olikaavseenden. Dels finns föratsättningar att den potentiella tillväxten blir högreän vad som antagils. Dels kan det ske en snabbare återhämtning inom ramen förden antagna potentiella tillväxten. Delfinns ett samspel mellan faktisk och potentiell BNP-tillväxt. Ju större gapetär mellan den faktiska produktionen och den som är möjlig att uppnå, destostarkare är rimligen drivkrafterna för en produktionstillväxt eftersomkostnaden att öka produktionen då är låga. Med högre potentiell tillväxt ges ocksåett större utrymme för efterfrågeökning ulan alt detta leder lillinflationstendenser Det är därför rimligt all räkna med att om den potentiellaBNP-tillväxten underskattats innebär del också en underskattning av denfaktiska tillväxten. Underde senasie åren har elt viktigt mål för den ekonomiska politiken varit att påolika sätt stärka ekonomins anpassningsförmåga och förbättra dessfunktionssätt. Det har genomförts och planeras att genomföras en rad åtgärdersom har det primära syftet alt stärka föratsättningaraa för ekonomisk tillväxt.Dessa förändringar har beaktats i huvudkalkylen. Men effekteraa är svårbedömdaoch betydelsen av reformeraa kan ha underskattats. Dessareformer kan innebära all den svenska ekonomin kommer att visa sig ha en bättrekonkurrenskraft och förmåga till anpassning än vad som ligger bakomhuvudscenariets kalkyler Men det är främst effektema på den långsiktigapotentiella tillväxten som, till följd av att reformeraa ger nyaföratsättningar, kan ha underskattats. ökade BNP med i genomsnitt över 3 1/Dengenomsnittliga tillväxten har , då tillväxttakten varit lägrei de flesta industriländer, har uppgått till 1,Prop.