prop · GG03154 · 1992-12-31 00:00:00 — En väsentlig förutsättning för attåstadkomma detta är att det snabbt kan beslutas att en produkt, eller grupp avprodukter som täcks av huvudgrupperna, skall omfattas av kontrollen (jfr prop.1990/91:94s. De huvudgrupper som omfattas av 1 § ärfullständiga robot- och raketsystem och andra obemannade luftfarkoster som haren lastförmåga av och en räckvidd av ,delsystem, komponenter och konstruktionsmaterial till sådana system liksomprovnings- och tillverkningsutrustning som särskilt har utformats för dessasystem, delsystem och komponenter och härför särskilt utformad programvara.Vidare omfattas utrustning som kan användas för tillverkning av biologiskaeller kemiska stridsmedel och kemiska prekursorer. Produkter som omfattas av lagen får enligt 3 § inte förasut ur landet utan tillstånd av regeringen. Programvara som omfattas avbestämmelserna får inte heller genom telekommunikation eller pä annat liknandesätt överföras frän till mottagare i utlandet utan tillständ avregeringen (4§). Upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt tillnågon i utlandet av sådana system, delsystem, komponenter och provnings- ellertillverkningsutrustning som avser vapenbärare fär inte heller ske utantillstånd av regeringen (5§). Kemiska prekursorer eller utrustning som kan användas förtillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel som finns i utlandet färenligt 6 § inte tillhandahållas här i landet åt någon i utlandet utan tillständav regeringen och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenska företageller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här. Vidare föreskrivs i lagen att tillstånd enligt lagen fårförenas med villkor och med kontroll- och ordningsbestämmelser. Tillstånd attföra ut en produkt, att överföra programvara eller att tillhandahålla enprodukt som finns i utlandet kan enligt 8§ återkallas av regeringen. Lagenavslutas med ansvarsbestämmelser. Kontrollen av användningen av klyvbart material reglerasfrämst genom det s.k. icke-spridningsavtalet (NPT) som tillkom år 1968.Kontrollfrågor behandlas i en särskild arbetsgrupp, ()som bildades i , även kallad Londongruppen. har deltagiti detta arbete . Gruppen har utarbetat de s.k. Londonriktlinjernasom bl.a. fastställer minimikrav på kontrollen av kärnämne och praxis förexport av kärnämne samt viss utrustning som särskilt konstruerats elleriordningställts för bearbetning, användning eller framställning av sådant ämne.Efter det inledande arbetet avmattades gruppensarbete. påbörjades överläggningar mellan 27industriländer om vid gade nationella kontrollregimer för kärnteknikrelaterad utrustning, materiel och teknologi inom ramen för NSG. Avsiktenär att pä detta område skapa ett samarbete som har samma uppbyggnad som MissileTechnology Controi Regime. Detta innebär att de deltagande staterna införutförselkontroll ocksä för utrustning, material och teknologi som inte särskiltkonstruerats eller iordningställts för kärnteknisk verksamhet men som kan varaav betydelse för uppbyggnad av ett avancerat kärntekniskt program eller förframställning av kärnladdningar. Staterna skall ha likalydande varulistor ochriktlinjer för exporten. skall varje stat tillkännageatt den äinnar agera i enlighet med riktlinjerna vid export av de produktersom finns på varulistan. Åtgärderna skall vidtas i enlighet med den nationella lagstiftningenoch relevanta internationella åtaganden. Regeringenbeslutade att delta i det förberedande vidgade samarbete sombedrivs inom NSG. Huvuddelen av de stater som ingär i gruppen kommer att införaexportkontroll från och med den Ijanuari 1993. Gruppens arbete med att utarbetaen produktlista och riktlinjer är avslutat. Somjagskall återkomma till innebär ett deltagande i detta samarbete för svensk delatt utförselkontrollen avseende kärnrelaterade dual use-produkter bör flyttasfrån kärntekniklagstiftningen till massförstörelselagen och inlemmas i denlagens regler med utförselförbud, förbud mot vissa kunskapsöverföring ochförmedling av produkter som finns i utlandet. 2.3 Ändringar i massförstörelselagen 2.3.1 En utvidgning av lagens tillämpningsområde Mitt förslag: Lagens tillämpningsområde utvidgas så attden, i den utsträckning regeringen föreskriver, även omfattar 1.allafullständiga robot- och raketsystem och andra obemannade luftfarkoster som kanutnyttjas som bärare av massförstörelsevapen, 2.delsystem,komponenter och konstruktionsmaterial för system som avses i 1, om dessa kanuppnå en räckvidd av , 3.biologiska agensersom kan användas i biologiska vapen, 4.utrustning somkan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska vapen, biologiska agensersom kan användas i biologiska vapen och kemiska prekursorer, 5.utrustningeller material som är av väsenflig betydelse för framställning avkärnladdningar och som inte omfattas av lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet, och 6.programvara förautomatisk databehandling och annan programvara särskilt utformade förutrustning som avses i förslagets 1 § 5-6. Skälen för mitt förslag: Vid införandet av massförstörelselagen anfördeföredragande stadsrådet (prop. 1990/91:97 s. 20) att regleringens omfattningborde bestämmas efter internationell förebild och produkternas kapacitet föråstadkommande av Till kategorin obemannade luftfarkosteroch produkter som Prop. är nödvändiga för framställning eller användning avvapenbärare hänfördes i propositionen fullständiga robot- och raketsystem ochandra obemannade luftfarkoster som har en lastförmåga av minst 500 kilogramoch en räckvidd Detta motsvarade de luftfarkostersom omfattadesav MTCR och som kunde användas för spridning av kärnvapen. De stater som samarbetar i MTCR har därefter enats om attregimen bör bringas att omfatta även system som kan utnyttjas som bärare avandra massförstörelsevapen. För insatssystem för nukleära vapen bedömsfortfarande krävas en lastförmåga av . Däremot kanstridsdelar för biologiska och kemiska vapen med betydligt lägre vikt utgöraeffektiva massförstörelsevapen. Bland flera alternativa förslag till enskärpning av kontrollen har ett borttagande av parametern för lastförmågabefunnits utgöra den bästa lösningen. Denna innebär att kontroll i de olikaländerna fortsättningsvis avses utövas såväl beträffande system med enräckvidd av och en lastförmåga av ochvissa delsystem till sådana system - med en stark presumtion för avslag påexportansökningarna -som beträffande system med en räckvidd av 300 kilometereller mer med obetydlig last. Det förutsätts härvid att system som harkonstruerats för en kortare räckvidd men med stor lastförmåga skall omfattas avkontrollen, om de utan genomgripande konstruktionsändringar kan anpassas tillatt nå 300 kilometers räckvidd, s.k. trade-off. I regimens riktlinjer har "insatsvapenför nukleära system" därför ändrats till "insatssystem för massförstörelsevapen". För att ytterligare understryka sin strävan att förhindraspridning av bärsystem för massförstörelsevapen, har de i MTCR samarbetandeländerna beslutat att i regimens riktUnjer härutöver införa en generellkontroll av alla missiler (robotar). Kontrollen sammanfattas i följande tilläggtill riktlinjerna: Särskild återhåUsamhet kommer att utövas vid bedömningen avutförseltillstånd avseende varje produkt i produktförteckningen, och för varjemissil (robot), oavsett om den finns i förteckningen eller ej, om regeringenbedömer, utgående från all tillgänglig, övertygande information, värderadenligt bl.a. de faktorer som framgår av riktlinjernas paragraf 3, att den äravsedd att användas för insättande av massförstörelsevapen, och det skallföreligga en stark presumtion att neka sådant utförseltillstånd. Detta innebär att kontrollen enligt massförstörelselagstiftningenbör utsträckas till att omfatta alla missiler (robotar) oavsett prestanda. Denkommer således att omfatta såväl ett antal militära robotar som redan utförselkontrollerasenligt krigsmateriellagstiftningen som alla civila robotar och styrda raketerför t.ex. forskningsändamål. Enligt 1 § massförstörelselagen ankommer det påregeringen att bestämma vilka produkter som skall omfattas av lagen. Härvidbör regeringen beakta denna utvidgning av MTCR. Jag anser det angeläget att utvidga lagens omfattning såatt den överensstämmer med det exportkontrollerade området i de länder somsamarbetar i MTCR för att begränsa spridningen av massförstörelsevapen. När det gäller delsystem, komponenter ochkonstruktionsmaterial för så dana vapenbärare som jag nu har nämnt bör de omfattas av lagen om de avser system som kan uppnå en räckvidd av . provnings- och tillverkningsutrustning för alla nämndasystem, delsystem Prop. och komponenter omfattas även om de inte är särskiltutformade för sådana Vid utarbetandet av massförstörelselagen var en regleringav biologiska agenser, dvs. sådana bakterier, virus, rickettsier och toxinersom kan användas i biologiska vapen, inte aktuell. Några diskussioner om dettaförekom inte heller i internationella fora. har Australiengruppen behandlat frågor omexportkontroll för biologiska agenser som kan användas i biologiska vapen.Exportkontroll av humana agenser har införts eller håller på att införas iflertalet av länderna inom gruppen. 1 propositionen om förslaget till massförstörelselagenanförde föredraganden (prop. 1990/91:97 s.31) beträffande bestämmandet avproduktomfattningen av kemiska prekursorer att regeringen bör ta hänsyn till bl.a.vilka produkter som regleras i andra länder. Somjag anfört är det viktigtatt inte blir ett genomgångsland för produkter som kan användas i massförstörelsesyfte.Att exportförbud för biologiska agenser införs i många andra länder är enligtmin mening tillräckligt för att vi också i bör införa ett förbud motexport av biologiska agenser. Härför talar i grunden icke-spridningshänsyn. Det intemationeUa samarbetet omfattar hittiUs enbarthumana patogener. En utveckling där andra länder också inför exportkontroll föranimala patogener och växtpatogener kan förutses. Jag anser att som lagensproduktomfattning i detta avseende bör anges biologiska agenser som kananvändas i biologiska vapen, vilket gör det möjligt för regeringen att iförordningen inordna alla aktuella biologiska patogener, om ett sådant behovuppstår. Även på detta område bör det aUtså ankomma på regeringen attmeddela närmare föreskrifter om vilka produkter som skall omfattas avregleringen och i vilken omfattning. Utrustning som kan användas för tillverkning av biologiskaeller kemiska vapen, biologiska agenser eller kemiska prekursorer Vid införandet av massförstörelselagen var utrustning somkan användas för tillverkning av kemiska och biologiska stridsmedel inteföremål för intemationeUt samarbete. Någon tUlverkning inom avspecifik utrustning avseende kemiska stridsmedel hade inte kunnat identifieras.Mot bakgrund av att kemiska vapen obestridligen kommit till användning iinternationell konflikt och att kvalificeradtillverkningsutrustning för biologiska agens tillverkas i ansågs detändå angeläget att införa en ordning som gör det möjligt för regeringen attingripa och kontrollera handeln med sådan utrustning, om ett behov härav skulleuppstå. Lagen ger därför möjlighet för regeringen att föreskrivaatt bestämmelserna skall omfatta såväl utrustning som kan användas förframställning av biologiska stridsmedel som utrustning som kan användas förtillverkning av kemiska stridsmedel. Medbiologiska och kemiska stridsmedel avses de massförstörelsebring- Prop. 1992/93:154ande substanserna. Lagen omfattar den utrustning som kan användas för attframställa sådana substanser. 1 det biologiska vapnet utgörs denna substans avbiologisk agens, i det kemiska av giftig gas eller vätska. Tillsammans medandra för vapnet erforderliga komponenter utgör substanserna det biologiskaeller kemiska vapnet. Staterna inom den s.k. Australiengruppen är ense omatt vissa tillverkningsutrustningar som kan användas för framställning avkemiska stridsmedel skall vara föremål för utförselkontroll i resp. land.Detta kan alltså genomföras redan med nuvarande lagstiftning. Därutöver har gruppen enats om att äventillverkningsutrustning som kan användas för framställning av kemiska prekursorerbör exportkontrolleras. Prekursorerna kan i sin tur användas för framställningav kemiska vapen. Mot bakgrund såväl av traditionella inställning i icke-spridnings-sammanhangsom en önskan att inte bli ett genomgångsland för utförsel av produkter sominte får fritt exporteras från andra länder, anserjag det riktigt att utvidgalagens omfattning till att även omfatta tillverkningsutrustning som kananvändas för att framställa kemiska prekursorer. Staterna inom är också eniga omatt införa exportkontroll av utrustning som kan användas för tillverkning avbiologiska vapen. Utrustning som kan användas för framställning av biologiska agenser(stridsmedel) omfattas av den gällande lagen. Tillverkning av sådan utrustningförekommer i viss utsträckning i . 1 förordningen till den gällande massförstörelselagenregleras bl.a. vissa fermentorer och centrifugal-separatorer. Enligt min meningbör regleringen härutöver omfatta utrustning som kan användas för att framställabiologiska resp. kemiska vapen, dvs. för att på ett säkert sätt förena agenserresp. kemiska stridsmedel med de komponenter som är erforderliga för atthelheten skall utgöra ett biologiskt resp. kemiskt vapen. Detta kan t.ex.gälla den utrustning som krävs för att överföra substansen till sin behållare. Vid införandet av massförstörelselagen framhöllföredraganden (prop. 1990/91:97 s. 27) att den utrustning som kan användas vidtillverkning av biologiska stridsmedel är av utpräglad dual use-karaktär,varför det är möjligt att tillverka stridsmedel med utrustning avsedd för civilanvändning, t.ex. vaccin- och läkemedelsproduktion . Vidare anfördeföredraganden att med hänsyn till att utrustning som är användbar förframställning av B-stridsme-del huvudsakligen används för civila uppgifter, enreglering bör göras så lite betungande som möjligt för den civila sektorn.Motsvarande argumentering gäller enligt min mening också förtillverkningsutrustning som kan användas för att framställa biologiska ochkemiska vapen resp. kemiska prekursorer. Avsikten är således inte heller nu attallehanda civila produkter som i någon form eller sammansättning kan tas ianspråk för tillverkning av vapen, prekursorer eller agenser skall underkastasen reglering. Sammanfattningsvis bör enligt min mening den nu gällanderegleringen avseende tillverkningsutrustning för framställning av biologiska stridsmedel (agens) och kemiska stridsmedel utvidgas till att avse utrustning för fram ställning av biologiska och kemiska vapen, biologiska agenser samt kemiska prekursorer. är bundet av internationella överenskommelser påkärnvapenområdet och då främst av (NPT), Zanggerkommitténsom behandlar frågor om uttolkningen av vissa bestämmelser i icke-spridningsavtaletoch de tidigare nämnda s.k. Londonriktlinjerna. Utförsel av utrustning eller material som har särskiltiordningställts för bearbetning, användning eller framställning av kärnämneeller som annars är av väsentlig betydelse för framställning av kärnladdningaromfattas av lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen), iden utsträckning som regeringen föreskriver (1§ 4 c). För utförsel krävstillstånd av regeringen enligt 2§ förordningen (1984:14) om kärntekniskverksamhet (kärnteknikförordningen). Genom bestämmelserna i punkt 4 c regleras således ävenfrågan om dual use-produkter inom kämenergiområdet. Med dual use-produkteravses i detta sammanhang sådan utrustning som inte är direkt avsedd för attanvändas inom kärnenergiområdet men som ändå kan komma att användas förframställning av kärnladdningar. I förarbetena till bestämmelsen anförs bl.a.att det torde vara givet att en närmare utförselkontroll av dual use-produkterendast bör avse sådana produkter som är av betydelse från fördragssynpunkt.Kontrollen borde därför endast avse produkter som är strategiskt betydelsefullaför framställning av kärnladdningar (prop. 1983/84:60 s.53). Dual use-produkternaär upptagna i den förteckning som återfinns i en bilaga tillkärnteknikförordningen. Den svenska förteckningen är kortfattad och begränsadtill produkter som kan tänkas vara av betydelse för framställning avkärnladdningar och som tillverkas eller används i . Kärntekniklagens syfte är att ta tUlvara säkerheten vidkärnteknisk verksamhet och att reglera kärnenergins användning i Sverige.Utförselkontrollen har ett helt annat syfte och är nödvändig med hänsyn tillSveriges syn på och internationella åtaganden vad gäller spridning av kärnvapentill ytterligare länder. Vid kärntekniklagens tillkomst fanns ett konkretbehov att reglera utförsel av vissa produkter utöver dem som särskilt iordningställtsför bearbetning, användning eller framställning av kärnämne. fannsdet inte någon lagstiftning som reglerade dual use-produkter. Kärntekniklagenkompletterades därför med regler för utförsel av viss utrusning som är avväsentlig betydelse för framställning av kärnladdningar. Sedan kärntekniklagens införande har massförstörelselagensom innehåller bestämmelser som tar sikte på dual use-produkter trätt i kraft.I dag omfattar massförstörelselagen dels vapenbärare som kan användas för kämvapen,dels tillverkningsutrustning som kan användas för framställning av biologiskaeller kemiska stridsmedel och dels kemiska prekursorer som kan användas förframställning av kemiska vapen. Jag har i de föregående avsnitten föreslagit attlagens omfattning skall utvidgas med dels alla obemannade luftfarkoster somkan användas som bärare av massförstörelsevapen, dels vissa biologiska agenserliksom viss tillverkningsutrustning. De sistnämnda produkterna kan användas förframställning av massförstörelsevapen. Som jag har redovisat har kärntekniklagen varitföremål för en utredning, Översyn av lagstiftningen på kämenergiområdet (SOU1991:95). 1992/93:154 Utredningen föreslår att utrustning eller materialsom har särskilt konstruerats eller iordningställts för bearbetning,användning eller framställning av kärnämne alltjämt skall omfattas avkärntekniklagen, medan dual use-produkterna, dvs. utrustning eller materialsom annars är av väsentlig betydelse för framställning av kärnladdningar, skallomfattas av massförstörelselagen. De remissinstanser som har yttrat sig över förslaget hargenomgående varit positiva till detta. Det är därför naturligt att också utrustning ellermaterial som är av väsentlig betydelse för framställning av kärnladdningar ochsom har karaktären av dual use-produkter skall omfattas av bestämmelserna i massförstörelselagen. Liksom beträffande övriga produkter bör det ankomma på regeringenatt bestämma den närmare omfattningen av kontrollen. Härvid bör regeringenbeakta vilka produkter som utförselkontrolleras i andra länder. Vid beredningen av ett ärende bör yttrande inhämtas från t.ex.FOA, och när det anses påkallat. Det sagda föranleder en ändring i 1 § andra stycket 4 ckärntekniklagen såvitt avser dual use-produkterna. Utförsel av utrustning m.m.som direkt är avsedd för hantering av kärnämne kommer alltjämt att reglerasgenom kärntekniklagen. Det kan vidare finnas skäl att anpassa kärntekniklagensbestämmelser om tekniköverföring till motsvarande bestämmelser i massförstörelselagen.Jag har erfarit att chefen för och Naturresursdepartementet avser attåterkomma med förslag i denna fråga. Vid införandet av massförstörelselagen anfördeföredragande statsrådet att programvara som erfordras för bl.a. kontroll,styrning och navigering av missiler är att hänföra till produkter som ärnödvändiga för framställning eller användning av vapenbärare och att om sådanprogramvara inte omfattas av regleringen skulle denna utan någon kontroll kunnaöverlåtas för användning i t.ex. kärnvapenmissiler. Programvara särskiltutformade för detta område borde därför enligt föredraganden omfattas avregleringen. Datorer för styrning och kontroll är vanliga ivapensystem och industriella tUlverkningsutrustningar. Härvid kan såvälallmänt tillgängliga datorer som för resp. funktion speciellt utformade sådanautnyttjas. Härutöver fordras en för de önskade funktionerna särskilt utformadprogramvara. Tillgången till sådan, ofta kvalificerad, programvara ärnödvändig för att t.ex. i en tillverkningsutrustning kontinuerligt bearbetainformationen från olika sensorer om tillverkningsprocessens förlopp ochomsätta denna information i styrkommandon. De noggrannhetskrav som ställs inommissilområdet och för tillverkning av kärnstridsdelar kan i praktikensvårligen uppnås utan datorstyrd utrustning med kvalificerad programvara. Bestämmelsema om programvara bör därför förutom det redani dag re glerade området också avse programvara särskilt utformad för utrustning som kan användas för tillverkning av biologiska vapen, kemiska vapen, bio logiska agenser som kan användas i biologiska vapen eller kemiska prekur- 18 sorereller utrustning som är av väsentlig betydelse för framställning av kärn- Prop.1992/93:154 laddningar. Jagåterkommer (avsnitt 2.3.3) med förslag till ändring av bestämmelsen omöverföring av programvara. Jaghar redogjort för (avsnittet 2.1.2) att det råder ett generellt utförselförbudavseende de produkter som omfattas av lagen liksom förbud i vissa fall mot attträffa avtal om upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt samt attförmedla vissa produkter som finns i utlandet. Regeringen kan i det enskildafallet meddela undantag från dessa förbud. 1propositionen (1990/91:97) redovisar regeringen de kriterier som bör ligga tillgrund för regeringens prövning. Kriterierna varierar något beroende på vilketproduktslag ansökan gäller. Tillgrund för regeringens prövning av ärenden rörande vissa obemannade luftfarkosterm.m. bör ligga mottagarlandets mål för missil- och rymdprogram, den aktueUaexportens potentiella betydelse i mottagarlandet för utveckling ellerframställning av obemannade bärare av massförstörelsevapen och tillämpligamultilaterala bestämmelser (prop. 1990/91:97 s. 24). Vidbeslut rörande tillverkningsutrustning bör regeringen beakta om det finnsanledning anta att tillverkningsutrustningen kan komma att användas antingenför framstäUning av biologiska eller kemiska stridsmedel eller vid forskning, utveckling,utprovning eller liknande åtgärd för att främja framställning av sådana vapenoch risken för vidareexport (prop. 1990/91:97 s.29). Debedömningsgrunder som bör ligga till grund för regeringens tillståndsbedömningför kemiska prekursorer är om det finns skälig anledning anta att prekursornkan komma att användas för framställning av kemiska stridsmedel eller vidforskning, utveckling, utprovning eller annan liknande åtgärd för att främja framställningav kemiska stridsmedel, mängden aktuell vara -eftersom det krävs vissa mängderför att kemiska prekursorer skall vara militärt intressanta - och risken förvidareexport (prop. 1990/91:97 s. 32). Mottagarenavkrävs regelmässigt ett skriftligt åtagande om att produkterna skall ha civilanvändning och om att vidareexport inte skall ske. Vid värderingen av slutanvändaråtagandetbör regeringen pröva den förväntade användningen i mottagarlandet och riskenför vidareexport. Regeringenbör göra en totalbedömning av samtliga relevanta omständigheter i varjeenskilt fall. Vid bedömningen av risken för vidareexport kan förekomsten av entillfredsställande exportkontrollagstiftning och exportkontroll imottagarlandet vara av betydelse. Regeringenbör också införskaffa de ytterligare skriftliga försäkringar beträffandeprodukternas användning som kan anses påkallade. Sådana försäkringar kaninhämtas antingen från köparlandets regering eller det köpande företaget. Revideradekritetier för tillstånd Prop. Enligt min mening är de i propositionen 1990/91:97 angivnakriterierna för tillståndsgivning ändamålsenliga och bör tillämpas även iframtiden. Härvid bör de riktlinjer som tillämpas för kemiska prekursorerockså tillämpas för biologiska agenser. prövas varje enskilt ärende av regeringen. Det kanhärvid kostateras att den absoluta huvuddelen av exporten sker till länder somdeltar i det aktuella internationella samarbetet på dessa områden, dvs.