prop · GF03113 · 1992-01-01 00:00:00 — (Liknande bestämmelse saknas i kommitténs förslag) Första stycket I första stycket anges förutsättningarna för att ett utländskt företag skall kunna meddelas auktorisation för börsverksamhet som bedrivs här i landet från en filial. De i punkten 1 upptagna förutsättningarna hänför sig till företagets förhållanden i hemlandet. Det ankommer på finansinspektionen att bedöma huruvida företaget i sitt hemland bedriver samma typ av verksamhet som auktorisationsansökan avser och huruvida det finns en tillfredsställande tillsyn av företaget där. Som framgår av allmänmotiveringen så innebär den vida beskrivning som valts för den auktoriserbara verksamheten att i praktiken all verksamhet som utomlands betecknas som börsverksamhet också skall vara möjlig att få auktorisation för här i landet. För auktorisationsprövningen och den tillsyn som följer om auktorisation meddelas är det av vikt att det kan etableras ett tillfredsställande informationsutbyte mellan inspektionen och den utländska tillsynsmyndigheten. Som ytterligare förutsättning för att ett utländskt företag skall kunna få auktorisation anges i punkten 2 att den planerade verksamheten här i landet kan antas komma att uppfylla sundhetskriteriet. Kraven härvidlag är avsedda att vara i princip desamma som svenska företag måste uppfylla för att få auktorisation (se avsnitten 2.3.1 och 3.1.3). Utländska företag som söker auktorisation för filialetablering i skall givetvis inte missgynnas i förhållande till de svenska företagen. Det är emellertid av vikt att stor omsorg ägnas åt den kvalitativa prövningen av ansökningar som avser filialer till utländska företag. Även om den verksamhet som skall bedrivas här i landet kommer att vara underkastad svenska rörelseregler och svensk tillsyn så är det ofrånkomligt att vid auktorisationsprövningen värdera de förhållanden under vilka företaget verkar i hemlandet. Det måste därför krävas att lagstiftning och övriga normer som i hemlandet styr företagets verksamhet är i rimlig utsträckning tillgängliga och överskådliga. 1991/92:88 om ändrade regler om utlänningars rätt att idka näring i har föreslagits att lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket skall ersättas av en ny lag, lagen om utländska filialer m.m. Genom den nya lagen, som föreslås träda i kraft , avskaffas kravet på näringstillstånd. Detta ersätts med ett registreringsförfarande. I övrigt innehåller de nya bestämmelserna inga större förändringar i förhållande till gällande rätt. I andra stycket av förevarande paragraf anges att också bestämmelserna i lagen om utländska filialer m.m. gäller för de utländska företagens filialverksamhet här i . Av dessa bestämmelser framgår bl.a. att ett utländskt företag skall bedriva sin näringsverksamhet här genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning, s.k. filial. Filialen skall stå under ledning av en verkställande direktör för den svenska rörelsen. Det utländska företagets verksamhet här skall drivas under firma som innehåller företagets namn med tillägg av ordet filial som också tydligt anger företagets nationalitet. Firman tecknas av den verkställande direktören. Filialen skall ha en bokföring som är helt skild från det utländska företagets bokföring i övrigt. Sekretess 2 kap. 8 § (Jfr 54 § i kommitténs förslag) Paragrafen motsvarar 36 § lagen om . Lydelsen har dock anpassats till ett modernare språkbruk. I motiven till bestämmelsen om tystnadsplikt för vissa personer knutna till (prop. 1975/76:175 s. 25 och 26) anges att en förutsättning för att ansvar skulle kunna utkrävas är att yppandet eller nyttjandet av vad som meddelats skett obehörigen. Som exempel härpå nämns, att den som omfattas av tystnadsplikten i sina privata aktieaffärer utnyttjar en uppgift om ett börsbolag som erhållits i förtroende inom fondbörsen. I motiven framhålls vidare, att tystnadsplikten kan brytas av vittnesplikt eller annat tvingande skäl samt att obehörigt yppande eller nyttjande inte torde föreligga om den som berörs av åtgärden lämnat medgivande till den eller uppenbarligen inte kan lida skada därigenom. I motiven påpekas också att revisorer som utsetts för att granska fondbörsens räkenskaper omfattas av tystnadsplikten. Den som bryter mot bestämmelsen kan dömas för brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § . Av den paragrafen framgår att den som uppsåtligen röjer vad han till följd av lag eller annan författning är skyldig att hemlighålla eller olovligen utnyttjar sådan hemlighet kan dömas till böter eller fängelse i högst . Gärning som begås av oaktsamhet kan medföra böter. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Om de hemliga uppgifterna utnyttjas för privata aktieaffärer eller på annat sätt så att brott mot insiderlagen föreligger skall emellertid dömas till ansvar enligt den lagen. Detta följer av reglerna om brottskonkurrens i 21 § insiderlagen. 3 kap. Börsmedlemmar 3 kap. 1 § (Jfr 19 § i kommitténs förslag) Paragrafen har delvis sin förebild i 11 § lagen om . Den har behandlats ingående i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.6). Första stycket Vad gäller punkten 3 bör uppmärksammas att den inte omfattar utländska företag som är värdepappersinstitut med något av de i punkten 2 angivna tillståndsslagen, utan den gäller endast utländska företag som inte etablerat sig i och således agerar från utlandet. Till skillnad från kommitténs förslag krävs inte att ett utländskt företag som söker börsmedlemskap förprövas av regeringen eller finansinspektionen. Det ankommer på börsen att pröva både om de formella förutsättningarna före- ligger och om företaget är lämpligt som börsmedlem. Den senare bedömningen skall ske på samma grunder som för värdepappersinstituten. Om det för börsen skulle råda tveksamhet vad gäller ett företags lämplighet som börsmedlem kan börsen naturligtvis inhämta synpunkter från eller samråda med finansinspektionen på informell väg innan börsen fattar sitt beslut i saken. I bestämmelsen ligger att börsen skall, utöver en bedömning av de finansiella resurserna, göra en viss diskretionär prövning av lämpligheten hos företag som söker medlemskap. En sådan lämplighetsprövning måste vara opartisk och ske utifrån objektiva grunder. Detta följer av att de i allmänmotiveringen behandlade principerna om neutralitet och fritt tillträde måste iakttas (se avsnitten 2.3.1 och 3.1.6). Den nämnda principen om fritt tillträde är av betydelse även när det gäller en börs möjligheter att på annan grund än olämplighet, t.ex. tekniska eller fysiska hinder, kunna neka någon medlemskap. Denna fråga har utvecklats i allmänmotiveringen. 3 kap. 2 § (Jfr 21 och 72 §§ i kommitténs förslag) Paragrafen anger ramen för den mest ingripande sanktion som en börs kan tillgripa mot ett till börsen anslutet företag, dvs. beslut om upphörande av medlemskapet. I fråga om hanteringen av disciplinära åtgärder avviker den förevarande lagens bestämmelser väsentligt från kommitténs förslag. Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 3.6) har valts att lägga prövningen av disciplinärenden hos resp. börs i stället för att, såsom kommittén föreslagit, samla sådana ärenden hos en särskild disciplinnämnd. Den här valda ordningen för disciplinfrågor överensstämmer med vad som gäller enligt lagen om . En annan avvikelse från kommitténs förslag är att endast den mest ingripande sanktionsformen, nämligen indragning av medlemskapet, regleras i lagen. På motsvarande sätt som börser i princip måste godta som medlem var och en som uppfyller uppställda krav, är börsen enligt förevarande paragrafs första stycke skyldig att utesluta den som inte uppfyller kraven. Av 1 § följer att medlemskretsen - förutom - endast får bestå av värdepappersinstitut som har tillstånd för någon av de angivna typerna av värdepappersrörelse och utländska företag som har börstillträde i hemlandet och där står under tillsyn. Skulle brist i de nämnda formella förutsättningarna uppkomma beträffande företag som antagits som medlem vid en börs medför det att börsen kan tillåta företaget att delta som medlem i verksamheten. Medlemskapet skall även bringas att upphöra om börsmedlemmen inte längre har de finansiella resurser som behövs eller på annat sätt visat sig olämplig som sådan medlem. Så kan vara fallet om medlemmen tidigare ådragit sig anmärkningar för begångna fel av mindre allvarlig beskaffenhet och trots detta fortsätter att begå sådana fel. Beslut om upphörande av medlemskap skall meddelas bl.a. om med- lemmen visat sig olämplig genom att bryta mot någon bestämmelse i den förevarande lagen. Så kan vara fallet om medlemmen underlåter att rapportera avslut till börsen på sätt som han är skyldig att göra eller i övrigt allvarligt brister i sin upplysningsskyldighet mot börsen. Beslut om upphörande av medlemskap skall också meddelas om medlemmens olämplighet dokumenterats genom att han brutit mot lagen om handel med finansiella instrument eller lagen om värdepappersrörelse eller mot föreskrift som har meddelats med stöd av någon av dessa lagar eller den förevarande lagen. Det naturliga i sådana fall torde dock vara att finansinspektionens bedömning huruvida tillståndet för medlemmen att bedriva värdepappersrörelse skall återkallas eller inte kommer att föregå ett ståndpunktstagande från börsens sida. Om tillståndet återkallas av inspektionen så medför det att börsen kan ha företaget som medlem. Sanktionsåtgärder av mindre ingripande karaktär än upphörande av börsmedlemskapet överlämnas åt börsen att reglera i de avtal som får förutsättas bli träffade med medlemmarna i samband med att de ansluts till verksamheten. Kravet på neutralitet talar för att avtalen i detta hänseende får ett standardiserat innehåll. Att sanktionsreglerna får en lämplig och tydlig utformning i anslutningsavtalen blir en uppgift för finansinspektionen att kontrollera i samband med auktorisationsprövningen. Vid ändring av avtalen bör finansinspektionen informeras. Något formellt underställningsförfarande är inte påkallat utan det får anses ingå i inspektionens löpande tillsyn av börsernas verksamhet att granska ändringar i avtalen och påtala eventuella brister och oklarheter. Som anförts i specialmotiveringen till 1 kap. 4 § kan, om börsen drivs av en ekonomisk förening, börsmedlem också vara medlem i föreningen. Vid upphörande av ett börsmedlemskap uppkommer i ett sådant fall frågan om medlemmen då kan kvarstå som medlem i föreningen. Enligt 3 kap. 4 § tredje stycket lagen om ekonomiska föreningar kan en ekonomisk förening ta in bestämmelser i sina stadgar om att en medlem kan uteslutas, om de förutsättningar för uteslutning som anges i stadgarna föreligger. Det synes lämpligt att en ekonomisk förening som driver börsverksamhet tar in bestämmelser i sina stadgar som möjliggör uteslutning av föreningsmedlem vars börsmedlemskap bringats att upphöra. Även om stadgarna skulle sakna sådan bestämmelse torde emellertid uteslutning ändå kunna ske, om det för medlemskap i föreningen i den handel med värdepapper som föreningen i egenskap av börs organiserar. Det ligger då i sakens natur att föreningsmedlem på grund av att börsmedlemskapet upphört kan vara medlem i före- ningen (jfr prop. 1986/87:7 s. 90). Andra stycket Bestämmelsen i andra stycket är avsedd att förhindra att en börsmedlems uppdragsgivare i onödan drabbas vid börsmedlemskapets upphörande. Ett beslut om att medlemskapet upphör innebär att medlemmen i princip är stoppad från vidare deltagande i den börshandel som medlemskapet är kopplat till. Detta kan i vissa fall få besvärliga konsekvenser för medlemmens uppdragsgivare. Bestämmelsen öppnar möjlighet att lösa detta problem genom att medlemmen tillåts att utföra köp- eller säljorder vid börsen åt sin uppdragsgivare, om särskilda skäl föreligger. Sådana skäl kan vara för handen om medlemmens uppdragsgivare står i begrepp att köpa värdepapper för att kunna fullgöra en leveransskyldighet i ett tidigare ingånget options- eller terminsavtal och saken är så brådskande att det inte kan krävas att uppdragsgivaren vänder sig till annan medlem vid börsen för att få köpet utfört. Liknande situationer kan också uppkomma vid blankningsaffärer. Särskilda skäl kan vidare föreligga om upp- dragsgivaren inlett värdepapperstransaktioner som ingår i en särskild affärsstrategi och genomförandet av denna skulle riskera att omintetgöras, om uppdragsgivaren tvingades att vända sig till en ny mellanhand. Det ankommer på börsen att avgöra om särskilda skäl föreligger eller inte. 3 kap. 3 § (Jfr 25 § i kommitténs förslag) Paragrafens förebilder finns i 23 § lagen om och 8 § förordningen om . Med stöd av denna bestämmelse kan en börs bl.a. avkräva en börsmedlem uppgift om slutkund i avslut som avser ett finansiellt instrument som är noterat vid börsen. En sådan uppgift kan behövas t.ex. vid utredning av misstänkt överträdelse av insiderreglerna (jfr prop. 1990/91:42 s. 63 och 64). Inhämtade uppgifter omfattas av sekretess enligt 2 kap. 8 §. Beträffande medlem som är värdepappersinstitut kan finansinspektionen med stöd av 18 § första stycket insiderlagen begära in vissa uppgifter direkt från institutet. 4 kap. Börsens verksamhet Godkännande för notering och handel 4 kap. 1 § (Första och andra styckena: Jfr 26 § i kommitténs förslag; Tredje stycket: Jfr 11 § i kommitténs förslag till lag om handel med fondpapper och andra finansiella instrument) Som anförts i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.7) skall notering och handel vid en börs kunna avse alla typer av finansiella instrument. Detta innebär en utvidgning jämfört med vad som gäller enligt lagen om , som endast tillåter notering och handel beträffande fondpapper. Såväl svenska som utländska finansiella instrument kan noteras och handlas på en svensk börs. I första stycket slås fast att varken notering eller handel får påbörjas förrän börsen lämnat sitt godkännande till detta. Av 5 kap. 1 § (inregistrerade fondpapper) och 6 kap. 1 § (ej inregistrerade fondpapper) framgår att notering av eller handel med fondpapper inte kan komma till stånd utan initiativ från den som har gett ut fondpapperen. Andra stycket I fråga om fondpapper måste börsen göra en viss prövning innan godkännande för handel och notering kan lämnas. För denna prövning finns två alternativ. Fondpapper som är föremål för ansökan om inregistrering vid börsen skall prövas i enlighet med de kriterier som anges i 5 kap. 1 §. Innan inregistreringen kan ske av fondpapper måste utgivaren av dessa i regel också ha upprättat ett börsprospekt, som skall ha granskats och godkänts av börsen (se 5 kap. 5 §). För fondpapper som inte är föremål för inregistrering måste en prövning ske i enlighet med vad som anges i 6 kap. 1 §. Bestämmelsen har förts över från 2 kap. 1 § lagen om handel med finansiella instrument. Därvid har gjorts några redaktionella ändringar för att den skall passa in i börslagstiftningen. Dessutom har kravet att optioner och terminer bara får bli föremål för clearingverksamhet om det förekommer en betydande handel med tillförlitlig kurssättning i den eller de tillgångar som optionen eller terminen grundas på tagits bort. Bestämmelsen syftar till att motverka möjligheterna till otillbörlig prismanipulation och främja en tillförlitlig kurssättning på optioner och terminer. Bestämmelsen har kommenterats i prop. 1990/91:142 s.145 och 146. Handelsregler 4 kap. 2 § (Första stycket: Liknande bestämmelse saknas i kommitténs förslag; Andra stycket: Jfr 33 § i kommitténs förslag) Första stycket I första stycket ställs krav på att en börs skall ha ändamålsenliga regler för den handel som bedrivs på börsen. Handelssystemet och handelsreglerna utgör så att säga navet i börsverksamheten. Det är därför nödvändigt att reglerna för handeln är tydliga och väl anpassade till det handelssystem som tillämpas för den enskilda börsen. Det har inte ansetts ändamålsenligt att i lagen ge närmare föreskrifter om vad handelsreglerna skall innehålla. En självklar utgångspunkt är emellertid att börsens interna regler för handeln skall stå i överensstämmelse med sundhetsprincipen och de övriga krav som i lagen uppställs för börsverksamhet. Handelsregler skall ha upprättats när ett företag ansöker om auktorisation för börsverksamhet. En granskning av reglerna utifrån de angivna huvudkriterierna måste ingå i auktorisationsprövningen. Den som vill ta del av en börs handelsregler skall kunna göra det. Börsen måste därför hålla dessa tillgängliga för allmänheten. Genom bestämmelsen, som har sin förebild i 22 § lagen om , fastslås börsens skyldighet att bedriva marknads- och kursövervakning. En viktig del i denna övervakning är insiderbevakningen. En effektiv övervakning av handeln och kursbildningen på börsen ökar möjligheterna att snabbt upptäcka misstänkt insiderhandel. I motiven till insiderlagen betonades också vikten av att marknadsplatsernas kursövervakning utnyttjas vid tillsynen av insiderlagens efterlevnad (prop. 1990/91:42 s. 65). Som där anfördes bör omfattningen av den löpande övervakningen anpassas till varje marknadsplats förhållanden, bl.a. karaktären och volymen på den handel som bedrivs där. I nämnda motiv sades också att det torde få ankomma på tillsynsmyndigheten att med varje marknadsplats komma fram till en lämplig organisation av kursövervakningen. Som ett moment i auktorisationsprövningen bör ingå att finansinspektionen granskar hur det sökande företaget tänkt lösa sin kursövervakande uppgift. Givetvis skall även den löpande tillsynen omfatta den kursövervakande funktionen hos börsen. Av andra stycket framgår vidare att börsen skall se till att handeln vid börsen sker i överensstämmelse med författning och god sed på värdepappersmarknaden. Häri ligger ett ansvar på börsen att ingripa mot medlemmar som inte följer uppställda regler. Ansvaret begränsas till vad börsen kan kontrollera. Handel utanför börsen, t.ex. direkt mellan två medlemmar, ligger således inte inom börsens ansvarsområde. Kursnotering och information 4 kap. 3 § (Jfr 31 § i kommitténs förslag) Paragrafen har sin förebild i 21 § lagen om . Till denna bestämmelse har lagts att omsättningsuppgifter skall offentliggöras. Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.12). Med kurser som rapporteras till börsen avses avslut som skett utanför börsen och som skall rapporteras dit enligt 4 § (börsmedlemmar) och 7 kap. 3 § (auktoriserad marknadsplats) samt 1 kap. 7 a § lagen om värdepappersrörelse (värdepappersinstitut). Inrapportering enligt de två senare lagrummen avser enbart vid börsen inregistrerade fondpapper. Ansvaret för att kurser noteras och att omsättningsuppgifter sammanställs vilar på börsen. Detsamma gäller offentliggörandet av dessa uppgifter. Offentliggörandet skall enligt huvudregeln ske . får emellertid tillåta avvikelse från omedelbarhetsprincipen om det är väl motiverat med hänsyn till effektiviteten i handeln. Detta avgörs i samband med inspektionens prövning av de handelsregler som börsen upprättat. Rapportering av avslut 4 kap. 4 § (Jfr 32 § i kommitténs förslag) Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 25 § första stycket förordningen om . Börsmedlemmar skall till börsen anmäla de avslut i vid börsen noterade fondpapper och andra finansiella instrument som medlemmarna - utanför börsen - har gjort för egen eller annans räkning. Rapporteringen skall ske i den ordning och omfattning som börsen bestämmer. Det ankommer på börsen att ange hur som får förflyta mellan avslut och rapportering. Denna tidsutdräkt kan naturligtvis variera beroende på hur handel och rapporteringssystem är upplagda och vilka tekniska hjälpmedel som börsen är utrustad med. I de fall handeln sker i ett datoriserat system som hålls öppet dygnet runt bör inrapportering i princip kunna ske inom samma tidsrymd oavsett affärerna görs upp. Om systemet hålls öppet bara under del av dygnet, får affärer som görs upp efter öppethållandet inrapporteras så snart systemet öppnas igen. I den nuvarande regeln i 25 § andra stycket förordningen om anges att börsstyrelsen bestämmer hur sådana anmälningar skall offentliggöras och att anmälningar som enligt börsstyrelsen skulle vara missvisande eller utan väsentlig betydelse för en bedömning av marknadsläget inte behöver offentliggöras. En bestämmelse av samma innehåll har tagits in i kommitténs lagförslag. Det har dock inte ansetts vara nödvändigt att ha med en sådan regel i lagen. Det får ankomma på varje enskild börs att utifrån principen om god genomlysning (2 kap. 1 §) avgöra hur och i vilken omfattning de ifrågavarande anmälningarna skall offentliggöras. Inte heller har det ansetts nödvändigt att, såsom kommittén föreslagit, i lagen föreskriva att det av anmälan om avslut skall framgå om avslutet avser blankade fondpapper. Sådana detaljer i anmälningsskyldigheten får bestämmas av varje enskild börs. Avslut i fondpapper som är inregistrerade vid en börs skall in- rapporteras även av värdepappersinstitut som inte är börsmedlemmar. En bestämmelse med sådant innehåll införs i lagen om värdepappersrörelse. Dessutom är, enligt 7 kap. 3 §, en auktoriserad marknadsplats, vid vilken förekommer notering av fondpapper som är inregistrerade vid en börs, skyldig att till börsen rapportera avslut i dessa fondpapper som sker vid marknadsplatsen eller som anmäls dit. Det kan uppkomma situationer då en börsmedlem blir skyldig att anmäla samma avslut till flera börser. Detta gäller om det finansiella instrument som avslutet avser är noterat vid flera börser, som han är medlem vid. Låt oss säga att rapportering skall ske till två börser. Om medlemmen anmäler avslutet till dessa - utan att för någon av dem nämna att avslutet anmälts till annan börs - kommer omsättningsuppgifterna för det aktuella instrumentet att bli missvisande. Problemet bör lösas så att medlemmen i sin rapportering till en av börserna, vilken bör medlemmen själv få välja, inte nämner något om att avslutet anmälts också till annan börs, medan han för den andra talar om att anmälan till annan börs skett. Den senare börsen har då att undanta rapportering i sina omsättningsuppgifter. Däremot hindrar inget att priset, dvs. betalkursen, kan redovisas. En motsvarande situation kan uppkomma om en börsmedlem också deltar i handeln vid en auktoriserad marknadsplats som noterar fondpapper som är inregistrerade vid börsen. Av 7 kap. 3 § framgår att marknadsplatsen är skyldig att till börsen rapportera avslut i där inregistrerade fondpapper som sker vid marknadsplatsen eller som anmäls dit. Om börsmedlemmen har gjort ett avslut i sådana fondpapper vid marknadsplatsen behöver rapportering inte ske till börsen. Detta framgår av den förevarande paragrafens andra mening. Detta avslut kommer att av marknadsplatsen rapporteras till börsen. Om ett avslut sker utanför såväl börsen som marknadsplatsen, skall börsmedlemmen anmäla avslutet till börsen. Skulle rapporteringsskyldighet enligt avtalsförhållande föreligga även gentemot marknadsplatsen, får börsmedlemmen vid den rapporteringen upplysa marknadsplatsen om att han rapporterar även till börsen. Marknadsplatsen har då att undanta avslutet vid sin rapportering av avslut till börsen. Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.12). Sidoverksamhet 4 kap. 5 § (Motsvarande bestämmelse saknas i kommitténs förslag) Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.5). Organisationsförvärv 4 kap. 6 § (Motsvarande bestämmelse saknas i kommitténs förslag) Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 3.1.5). 5 kap. Inregistrering av fondpapper Förutsättningar för inregistrering 5 kap. 1 § (Första stycket: Jfr 27 § i kommitténs förslag; Andra stycket: Jfr 28 § i kommitténs förslag; Tredje stycket: Jfr 43 § första stycket 8 i kommitténs förslag; Fjärde stycket: Jfr 43 och 44 §§ i kommitténs förslag) Paragrafen anger de allmänna riktlinjer som skall gälla för inregistrering av fondpapper vid en börs. Inregistrering av fondpapper sker på ansökan av den som har gett ut fondpapperen. Motsvarande bestämmelser finns i 11, 17 och 18 §§ förordningen om .