prop · GG03232 · 1992-12-31 00:00:00 — Ettvattenområde som hör till en fastighet räknas som enskilt medan övrigavattenområden anses som allmänt vatten, I havet når det allmänna vattnet ut tUlyttergränsen för det svenska territorialvattnet. Gränsenmot allmänt vattenområde bestäms enligt tte principer. Till fastigheterhänförs strandvatten, enklawatten och kilometervatten, Principema täckervarandra på så sätt att man ofta kan åberopa flera av dem . DessaaUmänna principer kompletteras i Nortbottens och län med bestämmelseratt vissa i lagen angivna skärgårdsvatten skall hänföras till fastigheterna.Ett Uknande gränsdragningssystem gäller för , , ochStorsjön i Jämdand. Strandvattenregelninnebär att vatten inom från sttanden räknas som enskilt. Dockbortses från landbildningar, som är mindre än i längd. Undantag görsvid långgranda sttänder där det enskilda vattnet går ut till ett djup av ttemeter, även om detta skulle ligga mer än från sttanden. Engränsdragning enUgt sttandvattenregeln kan leda till att smärte isoleradeallmänna vatten avstängs från öppna havet på grand av att mynningen är smalareän eller att vattendjupet vid mynningen är mindre än vet meter.Sådana enklaver av allmänt vatten ansågs olämpliga inte minst från övervakningssynpunkt.Därför kompletterades sttandvattenregeln med en enklavvat-tenregel. Genom dennaregel hänförs sådana isolerade allmänna vatten till fastigheterna. EnklawattenregelngäUer emeUertid inte i de störte bohusländska fjordarna. I bl.a.Gullmarsfjorden, EllösQorden, , , ,och med angränsande saltvattenområde in tillUddevalla gäller endast sttandvattenregeln. I dessa fjordar finns därförallmänt vatten. Tillenskilt vatten hänförs också sådana vattenområden till vilka man inte kan kommain från öppna havet utan att passera vatten så ttånga att bredden räknat frånstrandUnje tUl sttandlinje understiger en kilometer. Vid mätningen skall hänsyninte tas till öar under 100 meters längd. gei är så utformad att deni sig innefattar en enklavregel. Den är tillämplig från Prop. 1992/93:232Listershuvud i söder till gränsen mot i nort. Medkilometervattenregeln förbehålls strandägama de inre, mera sluma vattenområdena,medan de yttre, mera öppna vattenområdena, som står i en vidare förbindelsemed öppna havet, tillhör det allmänna vattenområdet. Kilometervattenregelngäller inte i vatmen vid Gotiand eller eller vid andra friliggande öar. och län finns en av lokala förhållanden påkalladmodifikation av kilometervattenregeln. I lagen räknas de vattenområden i havetupp som tUlhör fastighetema längs kusten. Därigenom vidgas det enskilda vatmetbl.a. utanför älv och utanför viktigaste laxförande åar,och Alsterån. IVänern, , och i når fastighetemas enskUdavatten inte ut över hela sjöarna, utan de öppna delama är allmänt vatten. Enstrikt tUlämpning i de av de för osticusten gällandegräns-dragningsreglema ansågs på enstaka ställen medföra mindre önskvärda resultat.Därför har i och i i Jämdand det enskilda vattnet utvidgatsutöver vad som skulle gäUa enUgt de allmänna reglema. Öarav stöme längd än omges alltid av enskilt vatten. En särskildbestämmelse reglerar gränsdragningen vid mindre öar. Om en sådan ö ligger sålångt ut i havet eller i någon av frivattensjöama, att den helt eller delvisgränsar tiU allmänt vatten, anses gränsen mot allmänt vatten följa öns sttandlinje. Inskränkningari det enskilda fisket VidNortlandskusten och ostkusten, från kusten i till och medkusten i län utom kommun, är det tilllåtet för varje svenskmedborgare att fiska med rörligt redskap i enskilt vattenområde. Det är tUlåtetatt fånga alla förekommande arter utom lax. I kommun liksom vidkusten i och är det fria fisket med andra rörligaredskap än handredskap inskränkt till vatten som har ett störte djup än sexmeter. Fisket med annat än handredskap får endast avse sttömming och skarpsUloch bedrivas med skotar och sillnät. För och församlingar iStockholms län gäller dock att detta fiske från och med den 1 aprU tUl och medden är förbehållet innehavaren av den enskilda fiskerätten intill200 meter från fastiandet eller från en ö av minst 100 meters längd. Ävenvid kusten i och i den del av län som Ugger nort omKråkelund är det fria fisket med andra rörliga redskap än handredskapinskränkt till vatten som har ett störte djup än . Tillåtna redskap isådana vatten är skotar och sillnät. Tillåtna arter är sttömming och skarpsilloch fisket får endast bedrivas på ett avstånd av frånfastiandet eller från en ö av minst 100 meters längd. Vidare gäller denbegränsningen i det fria fisket att sttömmings- och skarp- Prop. 1992/93:232siUsfisket är förbehåUet innehavaren av den enskilda fiskerätten i nedan angivnaområden. - , Tränöfjärden och ochangränsande vatten innanför räta Unjer från Djursö norra udde till fastiandetöver sydligaste udden av Lilla Rimmö och vidare från Djursö tUl Yxnö och NortaFinnöfastiandet över sundens smalaste ställen, - irmanför en rät linje från Stora Ålötill Kvädö, där inloppet är som smalast, - Syrsan och BågvUcen samt Gudingefjärden innanförräta Unjer från tiU fastiandet över smalaste delen av sundet, frånBjörkö södra udde till sydligaste udden av LiUa Rätö samt från västiigasteudden av Lilla Rätö till närmaste stäUe på fastiandet och - och Lucemaärden innanför en Unje frånsödra udden av Gränsölandet rätt åt söder. Förvarje svensk medborgare är sttömmings- och skaipsillsfiske med skotar ochsillnät, om de är rörliga, fritt längs kustema i län söder om vid (nort om ). 1 detta kustområdeär det också tiUåtet att fiska med tobisnot. RuntGotiands kuster får fiske ske efter alla förekommande arter med nät som ärrörligt och med tobisnot. VidBlekinge läns (väster om ) är det fritt för varjesvensk medborgare att fiska med rörligt redskap under föratsättning att fisketbedrivs på från fastlandet eller från en ö av minst100 meters längd. Om kurvan för högst tte meters djup går längre ut, måstefisket dock bedrivas utanför den djupkurvan. Med nät, om det är rörligt, ochmed långrev och tobisnot får fisket bedrivas fritt ända intill sttanden. Förfiske med snörpvad gäller att fisket är tillåtet bara i vatten djupare än sexmeter. VidSkånes östta och södra kuster är fisket med rörligt redskap fritt i enskiltvatten. VidSkånes västta kust och vid kusten i samt i och länär allt fiske fritt i enskilt vatten med följande undantag. Fiske efter osttonär förbehållet innehavaren av den enskilda fiskerätten intill frånfastiandet eller från en ö av minst 100 meters längd. VidaUa Sveriges kuster får svenska medborgare dessutom fiska med långrev i vattensom är minst tjugo meter djupt och som har en minst en kilometer bredförbindelse med havet eller är beläget vid Gotiand eller eller andra öarvilka frän fastiandet helt skUjs av vatten med sådan förbindelse. Utöverdet nu beskrivna fria fisket gäller enligt en särskild regel i lagen frittfiske på vissa orter om fisket varit oklandrat eller fritt bedrivits efter gammalsed. Detta undantag gäller dock inte för fiske efter sttömming eller skarp-siU. Ilagen finns också särbestämmelser för de fem största insjöarna. I Vänem får yrkesmässigtfiske med ålrev med dött agn fritt bedrivas efter Prop, 1992/93:232 tillståndav fr.o.m. t.o.m. . Fiske eftersiklöja och nors med finmaskad not kan under vissa föratsätmingarförklara fritt. Däratöver får fiske efter siklöja och nors med finmas-kat nät,som är rörligt, bedrivas fritt utanför öppen sttand på störte djup än åttameter. I Mariestadsfjärden och Östersundet är fisket i övrigt fritt med rörUgtredskap utanför från fastiandet eller en ö av minst 100 meters längdeller, där kurvan för högst ut meters djup går längre ut, utanför denna djupkurva.I Dättern och skall fiske som bedrivits oklandrat och eftergammal sed vara tUlåtet. kan under vissa för-utsätmingar begränsadet fria siklöje- och norsfisket. IVättern får varje svensk medlwrgare fiska med utter, drag och agnnot i enskUtvatten utanför öppen sttand. IMälaren får varje svensk medborgare fiska med rörligt redskap på ett avståndav från fastiandet eller från en ö av 100 meters längd eller, därkurvan för högst tte meters djup går längre ut, utanför den djupkurvan, iföljande områden, nämligen Norta , Prästfjärden, Hovgårdsfjärden. Hur begränsningama av fjärdarna skall göras framgår ocksåav lagen. IHjälmaren fär varje svensk medborgare bedriva fiske med röriigt redskap iMellanfjärden på ett avstånd av minst en kilometer från fastiandet eller frånen ö av minst 100 meters längd. 1enskilt vatten i i Jämdand får varje svensk medborgare fiska eftersik med sådant nät som är rörligt redskap. Fisket måste bedrivas på ett avståndav från fastiandet eller från en ö av minst 100 meters längd.Det är också tiUåtet att fiska lake med hängryssja i samma område. Densenaste ändringen av betydelse som har gjorts i rätten till fiske var närhandredskapsfisket blev fritt i enskilt vatten längs södra ostkustenfrån kommun i län, vid Gotiands kuster och vid Blekingessydkust och i de Vänem, , , och Storsjöni Jämdand (prop. 1984/85:107, bet. 1984/85:JoU26, rskr. 1984/85:190). Regeringenuppdrog åt att med utgångspunkt i vad som haranförts i jordbraksutskottets betänkande 1991/92:JoU22 utvärdera konsekvensemaav det fria handredskapsfisket. Uppdraget har redovisats och remissbehandiats.Frågan bereds inom . Jag har för avsikt attvid ett senare tillfälle återkomma till regeringen i frågan. Särskildabestämmelser om rätt till fiske Omftifiskerätten på ostkusten och delar av sydkusten innebär ett alltför kraftigtinttång kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer med stöd avfiskerättslagen meddela särskilda föreskrifter om begränsningar i frifisket.En särskild begränsning i fiskerätten följer av fiskerättslagens bestäm- melser om fiskådra. Ihuvudsak innebär bestämmelsema att en sjättedel av vattnets bredd i vattendragoch sund i egenskap av fiskådra skall hållas fritt från fiskeredskap och annatsom kan hindra fiskens gång. I fiskerättslagen finnsockså särskilda bestämmelser om rätt till fiske inom allmänningar ochsamfälligheter liksom i de fall fiskerätt upplåtits genom arrendeavtal. Den som fiskar har undervissa föratsätmingar rätt att bl.a. umyttja annans strand. Vidare finns ifiskerättslagen bestämmelser om förhåUandet mellan fiskande inbördes. 2.2.3 Fiskerätten ien ny fiskelag Mittförslag: Bestämmelsema som reglerar fiskerätten omarbetas språkligt ochdetaljbestämmelsema om det fria fisket i enskilda vatten förs över till enbilaga. Vissa föreskrifter som tar sUcte på äldre förhållanden upphävs ellertas upp som övergångsbestämmelser. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstansernaär med enstaka undantag positiva till förslaget att omarbeta lagen. Skälenför mitt förslag: Fisket längs våra kuster och i våra insjöar har av traditionvarit knutet tiU ägandet av fast egendom. Bestämmelser som reglerarfiskerätten bestämmer också äganderättens omfatming. Dessa bestämmelser ärsåledes av centtal betydelse. Det är därför viktigt att bestämmelsema ärlättiUgängliga för var och en. Regleringen är mycket detaljrik och för attunderlätta läsningen bör en förändring innebära att en läsare lätt kan hittadet vattenområde han är inttesserad av och att alla bestämmelser för detområdet finns samlade. Fiskerättslagenär uppbyggd på det sättet att huvudregeln om jordägarens fiskerätt följs av enlång rad detaljrika bestämmelser om undantag från den regeln. Undantagenbeskriver det frifiske längs kustema och i de som redovisats idet föregående. Även om fisket inte längre har samma betydelse som udigare somförsörjningskälla kan det inte fömtsättas annat än att frifiskebestämmelsema idet stora hela fortfarande har kvar sin aktualitet. Färre och enklare reglerskulle kräva att de nuvarande bestämmelsema byttes ut mot geografiskt merenhetiiga och mindre detaljrika bestämmelser. Ett sådant utbyte skuUeemellertid fordra en omfattande undersökning och kartläggning av vilket fiskesom faktiskt bedrivs och kräva ändringar i den nuvarande gränsdragningen mellanenskilt fiske och frifiske. Föratsätmingar för att genomföra något sådant idet här sammanhanget saknas. Detär däremot möjligt att åstadkomma en regelreform genom att presenterabestämmelsema på ett annat sätt än vad som görs och därmed göra regelverketmera lättillgängligt. I en ny fiskelag bördärför reglema om frifisket längs kustema och i de sto- Prop. 1992/93:232 rasjöama redovisas i tabellform och utgöra en bilaga till lagen. Ihuvudsak bör alltså de nuvarande fiskeränsbestämmelsema med oförändratinnehåll föras över till den nya lagen men där ges en ny redaktionell utformning.1 fråga om några av de nuvarande bestämmelsema finns det emellertid anledningatt överväga om de aUs skall behåUas eller om de bör behållas somövergångsregler i den nya lagen. Engrapp av sådana bestämmelser består i ett antal bemyndiganden för regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer att genom föreskrifter eller beslut iolika avseenden reglera den fria fiskerätten. Av skäl som redovisas i detföljande bör dessa bemyndiganden kunna undvaras i fortsättningen. Ettbemyndigande (3 § ttedje stycket) ger regeringen befogenhet att förordna attfiske med fast redskap vid fiskeplats utanför får bedrivas iden omfattning som skett före med stöd av avtal, urminneshävd, dom, skattiäggning eller annan särskild grand. Till bemyndigandet kanmöjUgen knytas Kungl, Maj:ts skrivelse (1898:50 s. 2) till befall-ningshavandeni angående rätt att vid länets kust idka ålfiske med fast redskap.Bestämmelsema i skrivelsen har förlorat sin betydelse och kan enligt min meningupphävas med fiskerättslagen. Några andra föreskrifter som skullemotivera att man behåller bemyndigandet finns inte. Det kan inte heUer rimligenbli aktueUt att meddela några nya föreskrifter eUer beslut av det slag somfömtsätts i bemyndigandet. Följaktligen bör bemyndigandet kurma undvaras i dennya lagen. Beträffandesiklöje- och norsfisket i Vänem får enligt två bemyndiganden (16 § förstastycket 2 och andra stycket i samma paragraf) meddelas dels föreskrifter ellerbeslut om visst ytterligare fritt fiske bland annat på den granden att sådantfiske bedrivits oklandrat och efter gammal sed, dels föreskrifter eller beslutom utövandet av fisket och - på begäran av innehavare av enskild fiskerätt - ombegränsningar i det fria fisket. Befogenheten att meddela föreskrifter ochbeslut har överlåtits till . Såvitt kunnat uttönas har någraföreskrifter, som skuUe göra det motiverat att behåUa bemyndigandena, intemeddelats. Skulle mot förmodan något förvaltningsbeslut ha meddelats med stödav bestämmelsema behåller sådana beslut sin giltighet även om bemyndigandenaupphävs. Återstår frågan om bemyndigandena behövs för framtida föreskriftereller beslut. Att vidga det fria fisket med hänsyn till vad som tillämpatsoklandrat och efter gammal sed kan knappast bli aktuellt. Av två skäl kan dettämUgen säkert avgöras att det inte heller kommer att finnas behov av attanvända bemyndigandena för föreskrifter som begränsar det fria fisket. Dels harsom nämnts inte något sådant behov uppstått, dels bör behovet ses motbakgrand av mina förslag i ett följande avsnitt att i viss utsttäckninggenerellt begränsa frifisket. Bemyndigandena bör enligt min mening sålundakunna undvaras. Vadnu sagts om bemyndigandena som rör siklöje- och norsfisket i Vänem gäller ocksåbemyndigandet som gör det möjligt att meddela föreskrifter som begränsar detfria fisket på ostkusten och delar av sydkusten (22 §). 3 1992/93. det här fallet harföreskriftsrätten överlåtits till . Några föreskrif- Prop.1992/93:232 ler har inte meddelats och som nämnts kommer den genereUabegränsning av frifisket som föreslås i ett följande avsnitt att minskabehovet av föreskrifter av det slag som avses med bemyndigandet. Även dettabemyndigande bör följaktUgen kunna slopas. Enandra grapp av bestämmelser i fiskerättslagen gäller vissa speciella rättigheter. Denförsta bestämmelsen av det slaget rör den rätt som enskUda fiskerätts-ägarelängs nortbottenskusten, och sydkusten har att utan tillståndsträcka ut fast redskap i allmänt vatten. Bestämmelsen innebär att den rättenockså skall gälla för den som stöder sin fiskerätt på avtal, urminnes hävd,dom, skattiäggning eller annan särskild grand under föratsätming att enutsttäckningsrätt är förenlig med vad som gäller i fråga om omfattningen av denSärskUda fiskerätten. Vidarefinns tvä bestämmelser om frifiskerätt som gär utöver vad som gäller enligtden beskrivning som lämnats ovan för kustema och de . För kustemagäller att en fiskande på en viss ort kan ha den frifiskerätt som följer av vadsom tillämpats oklandrat och efter gammal sed (15 §). Detsamma gäller för demsom fiskar i Dättem och i Vänem (16 § första stycket 5). Slutiigengäller också att fiskerättslagens bestämmelser om fiskådra inte rabbar den särskUdarätt som någon kan ha att stänga av en sådan ådra. Bestämmelsemaom de nu redovisade rättighetema bör finnas kvar. Rättighetema är dock av denkaraktären att bestämmelsema lämpUgen kan tas upp i övergångsbestämmelsema iden nya lagen. Däratöverfinns den tidigare berörda bestämmelsen i Vänem om att yrkesmässigt fiske medålrev med dött agn får bedrivas efter särskilt tillstånd. Det är länsstyrelseni det län där fisket skall bedrivas som meddelar tillstånd, antingen för visstid eUer tiUs vidare. Rätten till fritt åhevsfiske på enskilt vatten gjordesberoende av särskild Ucens för att förebygga missbruk. I promemorian uttalasatt den möjlighet till frifiske som bestämmelsen ger får fömtsättas vara avbegränsad ekonomisk betydelse för fisket och att bestämmelsen bör kimnaundvaras. Det sägs vidare att de licenser som finns och som utfärdats avlänsstyrelsen även fortsättningsvis får utnyttjas i enlighet med vad somframgår av den enskilda licensen. Länsstyrelseni anser dock att ifrågavarande bestämmelse bör finnas kvar,eftersom det annars inte blir möjligt för yrkesfiskare som saknar egenfiskerätt att fiska ål. Med hänsyn till den stora utplantering som förekommer,anser att detta fiske bör kunna tillåtas då varje inkomstmöjlighetför yrkesfisket måste tas tillvara. Även i anseratt bestämmelsen bör behållas. Tydligenkan denna möjlighet tiU fiske efter ål ha betydelse för det yrkesmässigafisket i Vänem. Under sådana förhåUanden bör bestämmelsen behållas och införasi bilagan ull lagen. Fiskarehar enligt 27 § fiskerättslagen rätt att i vissa situationer utnyttja Prop.1992/93:232 annans sttand om det kan ske utan men för den som innehar sttanden.Trots att skada uppkommer har yrkesfiskare rätt att mot ersättning utnyttjaannans Sttand. Dessa bestämmelser bör föras över till den nya lagen. Dennuvarande särskUda bestämmelsen om tomt och plantering bör däremot kunnaundvaras i fortsätmmgen. Mittförslag: Vid fiske med handredskap likställs utländska medborgare helt medsvenska medborgare. I fråga om övrigt fiske krävs bosätming här i landet.Kravet på att bosätmingen skall ha varat slopas, för detyrkesmässiga fisket dock först från och med är 1995. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Bortsett från i län som ifrågasätter förslaget ochFiskeriverkets uppfattning att utländska fritidsfiskare i ett EG-perspektivbör likställas med svenska medborgare vad avser redskapsbegränsningar, har deti huvudsak inte framförts några erinringar mot förslaget. Kammarrätten iGöteborg påpekar dock att bedömningen av om en person är stadigvarande bosatt ilandet kan innebära vissa svårigheter. Skälenför mitt förslag: Varje sttandstat har enligt folkrätten möjlighet attförbehålla fisket för det egna landets medborgare. Denna möjlighet har ävenutnyttjats inom den svenska fiskeregleringen. Under vissa föratsätt-ningarlikställs emeUertid utiänningar med svenska medborgare. Enligt fiskerättslagenges en udänning som är stadigvarande bosatt här i landeträtt att fiska i alhnänt vatten och i enskilt vatten i samma utsttäckning somgäller för svenska medborgare. I andra fall krävs medgivande av regeringeneUer myndighet som regeringen bestämmer. Kan den som är utiänning stödja sig påensldld fiskerätt krävs inte regeringens eller myndighets medgivande. Ifiskeriförordningen har regeringen medgivit danska och norska yrkesfiskare rättatt fiska under vissa föratsätmingar i områden av Skagertak och Kattegatt.TiUstånd för utländska medborgare att yrkesfiska kan enligt fiskeriförordningenbeviljas även av . Sådana tillstånd beviljas på grandval av deavtal ingått med olika stater. Avfiskeriförordningen framgår också att utiändska medborgare i princip får fiskamed handredskap i samma omfatming som gäller för svenska medborgare. Denuvarande bestämmelserna i fiskerättslagen tilUcom efter en rekommendation till regeringama i , och att genomföra likabestämmelser för egna medborgare och medborgare från an- nat nordiskt land förhavsfiske som inte bedrivs yrkesmässigt. I och med för- Prop. 1992/93:232handlingarna om och ansökan om medlemskap i fmns detskäl att på nytt behandla frågan om utlänningars fiskerätt. Ett EG-medlemskapinnebär att medborgama i EG-ländema i princip inte får diskrimineras. Iförhandlingama om har hävdat att det svenska yrkesfisketmåste skyddas. Den fria etableringsrätten kommer därför under en begränsad tidatt undanta fiskeföretag. Det skydd som härigenom skapas för det svenskayrkesfisket är viktigt. Under en övergångstid motsvarande undantagsperioden ifråga om den fria etableringsrätten, bör man därför enligt min mening behållakravet stadigvarande boende här i landet för att udändskmedborgare skall anses likställd med svensk medborgare. Fr.o.m, bör detdäremot vara tUhäckligt att vara stadigvarande bosatt här i landet för attjämställas med svenska medborgare i fråga om yrkesmässigt fiske. Någotskäl att skydda fritidsfisket pä samma sätt som yrkesfisket finns inte. Det ärknappast ttoligt att ett totalt frisläppande av fritidsfisket skulle innebäranågon dramatisk ökning av utiändska fiskare. Det finns inte någon grand för attanta att fisktillgången genom en sådan liberalisering skulle förändras pånågot avgörande sätt eller att några andra negativa effekter skulle inttäda.Mot bakgrand av andra länders restriktioner mot fritidsfisket saknas det dockanledning för att nu ensidigt släppa allt fritidsfiske fritt även förutiändska medborgare på tiUfäUigt besök här i landet. Det är tillräckligt attlåta deras fiskerätt omfatta enbart fiske med handredskap. Övrigt fritidsfiskeutan stöd av enskild fiskerätt bör förbehållas svenska medborgare och utländskamedborgare som är stadigvarande bosatta här i landet. Det innebär att utländskamedborgare, som äger fritidshus i eller som av andra skäl vistas härlängre perioder utan att vara permanentboende i landet och som saknar ensldldfiskerätt, är hänvisade till att söka tillstånd i den mån de önskarfritids-fiska med annat än handredskap. Förslagetom stadigvarande boende innebär inte att något nytt kriterium införs, enbartatt tidskravet slopas. Föratsättningama för att räknas somstadigvarande boende är således de samma som . Att det i vissa fall kaninnebära problem att avgöra om bosätmingskravet är uppfyllt är enligt minmening inte ett tilhäckligt vägande skäl för att behålla tidskravet. Mittförslag: 1 lagen införs ett bemyndigande för regeringen eUer den myndighet somregeringen bestämmer att meddela föreskrifter för fiskevården som förbjudereller begränsar 1. användningen av fiskemetoder eller fiskeredskap, 2. fiske inom vissa områden, efter vissa fiskarter eUer för vissa ändamål, 3. fångst, ilandföring, införsel tUl landet och saluhåUandeav fisk som inte har viss minsta storlek eller som har fångats med otillåtenfiskemetod eller otUlåtet redskap, eUer 4. användningen av redskap, agn, båtar eller annat somkan sprida kräftjÄSt eller någon annan sjukdom. Avsiktenär att med stöd av bemyndigandet ersätta den nuvarande fiskeriförordningen,författningar och länsstyrelsemas stadgor med delsen av regeringen meddelad fiskeförordning med ett fåtal grandläggandeföreskrifter för fiskevården i allmänhet,