prop · GG0338 · 1992-12-31 00:00:00 — Hanskall inte behöva leto efter en ansvarig tillverkare i ett främmande land (se prop.1990/91:197 s. 47 f.). Lagändringeninnebär att importörsansvaret har fått en ny utformning. Den tidigare regelnhärom i punkt 2 innebar att det strikto ansvaret åvilade den som hade importeratden skadegörande produkten för att sätto den i omlopp här i landet. Dennabestämmelse har ersatts av nya regler i första stycket 2 och 3 samt i andrastycket. Innebördenav den nya regleringen är för det första att skadeståndsansvaret ligger på densom har importerat den skadeorsakande produkten till något land som ingår iEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) från något land utanför dettoområde (försto stycket 2). I EES ingår dels EFTA:s sju medlemmar (,, , , , och ), dels EG:s tolvmedlemmar (, , , , , , ,, , , och ). Ävenvid handel mellan två länder inom EES kan dock importören vara produktonsvarig.Föratsättningama för det framgår av försto stycket 3 och andra stycket. Enligtförsta stycket 3 är en person produktansvarig, om han har importerat denskadegörande produkten från en EFTA-stat till en EG-stot eller från en EG-stottill en EFTA-stot eller från en EFTA-stot till en annan EFTA-stot. Däreraotlägger bestämmelsen inte något ansvar på den som importerar en produkt från enstat till en annan inom EG. Frånproduktonsvaret enligt försto stycket 3 görs sedan undantog i andra stycket.Undantagen är avhängiga av att ratificeras. Denkonventionens regler om domstols behörighet och om verkställighet av domar ärså förmånliga för den skadelidande att det har ansetts inte vara nödvändigt attupprätthålla importörens ansvar i sådana situationer där en dom mot någon annansom är skadeståndsskyldig enligt 6 § produktansvarslagen är verkställbar I andra stycket föreskrivs sålunda att Prop. 1992/93:38försto stycket 3 inte gäller, om en dom i importlandet till förmån för denskadelidande mot någon annan som är skadeståndsskyldig enligt 6 § ärverkställbar enligt i den stot där den skadeståndsskyldigehar hemvist. Importören undgår alltså ansvar, om den skadelidande i stället harmöjlighet att genom regler om domstols behörighet ochverkställighet av domar göra sitt anspråk gällande mot produktens tillverkare,importören till EES eller den som har marknadsfört produkten som sin genom attförse den med sitt namn, varamärke e.d. Kravetpå att domen skall vara verkställbar innebär att de formella kraven för domensverkställighet skall uppfyllas men det betyder inte att den skadelidande i detenskilda fallet verkligen skall få full ersättning. Importören enligt förstostycket 3 undgår alltså ansvar enligt andra stycket även om t.ex. den som hartillverkat produkten eller importerat den till EES saknar tillgångar. Föratsättningamaför domsverkställighet enligt utvecklas i prop. 1991/92:128om tillträde till . Eftersomdet är fråga om en möjlighet för importören att undgå skadeståndsskyldighet,ankommer det på honom att visa att föratsättningama i andra stycketföreligger. Om importören inte lyckas visa att det finns någon mot vilken endom av angivet slag skulle vara verkställbar enligt konventionens regler,kvarstår hans ansvar enligt 6 § försto stycket 3. Närkonvenfionen har trätt i kraft för del, kommer att fillsammansmed de andra stater som också har anslutit sig till konvenfionen bilda ettområde inom vilket produkter kan föras fritt över gränseraa uton att importörernaådrar sig strikt produktonsvar. Som har angivits i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.2.1) har konventionen redan ratificerats av , , ,, och Storbritonnien. Konventionen kommer att träda i kraft förSveriges del . Denya bestämmelserna i paragrafen syftar inte till sakliga ändringar av övriga föratsättningarför importörens ansvar enligt reglemas tidigare lydelse, t.ex. att produktenskall ha importerats för att sättas i omlopp i en näringsverksamhet. Häromhänvisas till prop. 1990/91:197 s. 113 f. Framgårdet inte av en skadegörande produkt som är tillverkad, frambringad ellerinsamlad här i landet vem som är skadeståndsskyldig enligt 6 §, är var och ensom har tillhandahållit produkten skyldig att betola skadestånd enligt dennalag, om han inte inom den i tredje stycket angivna tiden anvisar någon sora hartillverkat, frambringat eller insamlat produkten eller marknadsfört den som sin eller Prop. 1992/93:38tillhandahållit den för honom. Framgårdet inte av en importerad produkt som har orsakat skada vem som är importörenligt 6 första stycket 2 eller 3, är var och en som har tillhandahållitprodukten skyldig att betola skadestånd enligt denna lag, om han inte inom deni tredje stycket angivna tiden anvisar en importör som anges i 6 första stycket2 eller 3 eller den som har tillhandahållit/7roJMÅ:fe« för honom. Enanvisning enligt försto eller andra stycket skall ges inom efter detatt den skadelidande framställt krav på ersättning eller på annat sätt påkallaten sådan anvisning. I7 § har andra stycket ändrats. Ändringen är föranledd av de nya regleraa omimportörsansvaret i 6 § i lagen. Lagtexten har utformats i enlighet medLagrådets förslag. Genom7 § utsträcks det strikta produktonsvaret till senare led i distributionskedjannär det av produkten inte framgår vem som är tillverkare eller importör. Iparagrafens andra stycke regleras ansvaret för sådana anonyma produkter som harimporterats. Enligt paragrafens tidigare lydelse gick den som var ansvarigenligt denna regel fri från ersättningsskyldighet, om han inom den i tredjestycket angivna tiden upplyste den skadelidande om vem som hade importeratprodukten eller tillhandahållit den för honom. Bestämmelsenhar nu anpassats till de nya reglema om importörsansvaret i 6 §. Den som hartillhandahållit en anonym produkt som importerats har möjlighet att befria sigfrån produktonsvaret enligt lagen genom att anvisa antingen den som harimporterat produkten till EES (6 § försto stycket 2) eller någon importör somhar importerat produkten mellan länder som avses i 6 § försto stycket 3. Liksomenligt den tidigare lydelsen kan han gå fri från eget ansvar även genom attanvisa den som har tillhandahållit produkten för honom. Skadeståndenligt denna lag jämkas efter vad som är skäligt, om vållande på denskadelidandes sida har medverkat till skadan. Iparagrafen har införts en ny bestäraraelse om jämkning på grand av denskadelidandes medvållande. Närmast före paragrafen har införts en ny mellanrabrik.Tidigare reglerades i 10 § ett särskilt fall av regressrätt. Den regeln har nuförts över till 11 §. I 11 § fanns tidigare bestämmelser om preskription, somnu återfinns i en ny 12 §. Avden nya bestämmelsen framgår att skadestånd enligt produktansvarslagen - såvälpå grand av personskada som på grand av sakskada - skall jämkasefter vad som är skäligt, om någon på den Prop. 1992/93:38 skadelidandes sidahar medverkat till skadan uppsåtligen eller genom oaktsamhet. Bakgranden tillatt bestämmelsen har införts framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt2.1). Omen särskild regel angående jämkning vid den skadelidandes medvållande inte hadefunnits i produktonsvarslagen, skulle motsvarande bestämmelser iskadeståndslagen (6 kap. 1 §) ha varit tillämpliga på produktonsvaret enligt produktonsvarslagen.Som har framgått av den allmänna motiveringen överensstämmer den nya regeln medskadeståndslagens bestämmelser såvitt avser jämkning vid sakskada, medan detfinns två avgörande skillnader när det gäller jämkning vid personskada. Enligtskadeståndslagen kan jämkning ske vid personskada endast om den skadelidandehar medverkat till skadan genom uppsåt eller grov vårdslöshet. Vidare kanskadeståndet jämkas bara om den skadelidande själv - och inte någon annan påhans sida -har medverkat till en personskada. förevarande bestämmelsen görs ingen skillnad mellan personskada ochsakskada. Föratsättningaraa för jämkning är desamma i båda fallen. början skall det vara klarlagt att skadeståndsskyldighet föreligger. Detskall alltså föreligga en skada och skadan skall vara orsakad av en produktdärför att denna varit behäftad med en säkerhetsbrist. När det är fastställtatt föratsättningama sålunda är uppfyllda för den skadelidandes rätt tillskadestånd, kan frågan aktualiseras huravida skadeståndet skall jämkas därföratt någon på den skadelidandes sida har medverkat till skadan. Denmedverkan som kan föranleda jämkning skall ha skett antingen uppsåtligen ellergenom vårdslöshet. Varje grad av vårdslöshet kan komma i fråga. Som framgår avdet följande är emellertid graden av vårdslöshet en av de viktigaste faktorernavid den skälighetsbedömning som skall göras. Jämkningkan föranledas inte bara av den skadelidandes egen vårdslöshet. I regeln tolasom "vållande på den skadelidandes sida". Det betyder att skadeståndetkan jämkas också ora den som har varit vårdslös är någon annan person som denskadelidande svarar för, t.ex. bam eller anställda. Vid personskador (tillskillnad från vid sakskador, jfr 6 kap. 1 § andra stycket skadeståndslagen)torde jämkning på grand av vållande på den skadelidandes sida av annan än denskadelidande själv dock i praktiken bara komma i fråga när skadestånd krävsenligt 5 kap. 2 § skadeståndslagen för förlust av underhåll av en omkommenperson som har varit medvållande till olyckan (jfr prop. 1975:12 s. 133 f). 1ordet "medverka" ligger att beteendet på den skadelidandes sida skallha varit en bidragande orsak till skadan. Den skadelidandes vårdslöshet skallstå i ett orsakssamband med skadan på motsvarande sätt som det skall finnas ett orsakssamband mellansäkerhetsbristen i Prop. 1992/93:38 produkten och skadan. Om dessa föratsättningar är uppfyllda kan skadeståndetjämkas. Jämkningen skall ske efter vad som är skäligt. Som har angivits i den allmänna motiveringen är detframför allt två faktorer som skall beaktos när man bedömer hur stor jämkningsom är skälig, nämligen dels i vilken mån parteraas beteende har inverkat påskadans omfattning, dels vilken betydelse en jämkning fär för parteraasekonomiska förhållanden. Eftersom produktonsvarslagen bygger på strikt ansvar, ärden ansvariges beteende normalt uton betydelse för skadeståndsskyldigheten.När det gäller parteraas beteende är det därför i försto hand den skadelidandesom kommer i blickpunkten. Man får då granska den skadelidandes handlande ochefter en skälighetsbedömning '>estämma hur stor del av skadan som han skallfå ersatt. Ju allvarligare hans vållande är, desto mer reduceras ersättningen.Ibland kan det hända att den skadelidandes vållande är så stort att han fårbära skadan ensam; skadeståndet jämkas till noll. Å andra sidan behöver den skadelidandesmedvållande inte leda till att skadeståndet sätts ned över huvud teget. Hans oaktsamhetkan ha varit så obetydlig att den skadeståndsskyldige får betala fullersättning för skadan. Föratom graden av vållande är det främst de ekonomiskaförhållandena på ömse sidor som har betydelse för hur skadeståndet skall jämkas.Men förhållanden av detta slag bör beaktos bara i sådan utsträckning att klartoskäliga jämkningsresultot undviks. Reglema bör fillämpas så att domstolenförst bedömer hur mycket skadeståndet skall sättos ned med hänsyn till gradenav vållande och därefter tor ställning till om en sådan nedsättning är oskäligthård mot den skadelidande. I den mån den skadelidande skyddas av en försäkring kandet inte anses oskäligt att skadeståndet sätts ned. I andra fall får deekonomiska förhållandena inverka på jämkningen bara om skadan är så stor att nedsättningenannars skulle få allvarliga följder för den skadelidandes försörjningsmöjlighetereller levnadsförhållanden. Se vidare prop. 1975:12 s. 174 f. 1 9 § i lagen finns en regel om avdrag för en"självrisk" vid sakskador. Bestämmelsen innebär att ansvaret försakskador är begränsat så att den del av skadan som inte överstiger 3 500 krinte ersätts. Det innebär att jämkningsregeln i förevarande paragraf skalltillämpas på det belopp som återstår efter avräkning av "självrisken"(jfr den danska produktonsvarslagen, Lov om produktonsvar, § 9 stk. Ikraftträdande- ochövergångsbestämmelser Prop. /.Denna lag träder i kraft, i fråga om 6 och 7 §§ / deras nya lydebe, den dagregeringen hestämmer och i övrigt . Lagen tillämpas inte beträffande någon som har satt den skadegörandeprodukten i omlopp före ikraftträdandet. Denikraftträdandebestämmelse som finns i produktonsvarslagen gäller, om ingetsärskilt sägs, även den föreslagna jämkningsregeln som tes in i lagen innandenna ännu har trätt i kraft. Eftersom avsikten är att jämkningsregeln skallträda i kraft med lagen i övrigt behövs i och för sig inte någon särskildbestämmelse om ikraftträdandet av den regeln. Denya reglema om importörsansvaret skall emellertid träda i kraft den dagregeringen bestämmer och påkallar därför en särskild bestämmelse omikraftträdandet. I förtydligande syfte har angetts också när jämkningsregelnskall träda i kraft. Övergångsvisskall gälla samma princip som beträffande produktensvarslagen, nämligen att denya reglema inte skall tillämpas beträffande någon som har satt denskadegörande produkten i omlopp före ikraftträdandet (se prop. 1990/91:197 s.126). 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen om ändring i lagen,innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Frånersättningsskyldighet, som i 4 § sägs, vare elektrisk anläggnings innehavarefri, där den, som skadan led, genom överträdelse av gällande föreskrifter ellerannan grov vårdslöshet själv vållade skadan, eller skadan var föranledd genomhans uraktlåtenhet att fullgöra honom jämlikt åtegande eller av annan grandåliggande skyldigheter emot den elektriska anläggningens ägare ellerinnehavare. I fråga om personskada gäller dock 6 kap. 1 § skadeståndslagen(1972:207). Varägaren av skadad egendom jämlikt åtogande eller av annan grand pliktig attvidkännas den från anläggningen härrörande faran för skada å egendom, vareändock till ersättning berättigad, där skadan föranleddes av vårdslöshet vidanläggningens utförande eller skötsel. Skadestånd enligt 4 a jämkas efter vad som är skäligt, om vållande påden skadelidandes sida har medverkat till skadan. Idenna paragraf, som innehåller olika bestämmelser om jämkning på grand av medvållande,har införts ett nytt stycke om jämkning i fråga ora produktansvar (prop. 1991/92:135, bet. 1991/92:NU31,rskr. 1991/92:287, SFS 1992:668). Det nya stycket Prop. 1992/93:38 föreskriveratt jämkning skall ske enligt bestemmelsema i 6 kap. I § skadeståndslagen. Detto nya tredje stycke har ändrats så att det överensstämmermed den motsvarande jämkningsregeln i 10 § produktonsvarslagen. Skälen förändringen har utvecklats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1). Beträffande bestämmelsens närmare innebörd hänvisas tillspecialmotiveringen till 10 § produktonsvarslagen. De ikraftträdande- och övergångsbestämmelser som finns iden föreslagna lagen om ändring i ellagen gäller även den nya jämkningsregeln,eftersom den regeln tes in i lagen innan denna ännu har trätt i kraft. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta förslagen till 1.lag om ändringi produktansvarslagen (1992:18), 2.lag om ändringi lagen (1992:668) om ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattende vissa bestämmelserom elektriska anläggningar. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutor att genom proposition föreslå att anto de förslag som föredragandenhar lagt fram. Lag omändring i produktansvarslagen (1992:18) Härigenomföreskrivs i fråga om produktonsvarslagen (1992:18) debatt nuvarande 10 och 11 §§ skall betecknas 11 respektive 12 §, debatt 6 och 7 §§ skall ha följande lydelse, debatt rabriken närmast före nuvarande 10 § skall sättos närmast före nya 11 §, debatt rabriken närmast före nuvarande 11 § skall sättas närmast före nya 12 §, dels att det skallinföras en ny paragraf, 10 §, samt närmast före denna paragraf en ny rabrik avföljande lydelse. Skadeståndsskyldigaenligt denna lag är 1. den som har tillverkat, frambringat eller insamlatden skadegörande produkten, 2. den som har importerat produkten för att sätta deni omlopp här i landet, och 3.den som har marknadsfört produkten som sin genom att förse den med sitt namneller varamärke eller något Skadeståndsskyldigaenligt denna lag är 1. den som har tillverkat, frambringat eller insamlatden skadegörande produkten, 2. den som har importerat produkten till Europebkaekonomiska samarbetsområdet för att sätta den i omlopp där, 3. densom för att sätta pro dukten i omlopp har im porterat den från en stat som ingår i Europebka frihan- delsorganisationen (EFTA- stat) till Europeiska gemenska pen (EG) eller från EG till en EFTA-stat eller från en EFTA- stat till en annan EFTA-stat, och 4. densom har marknads fört produkten som sin genom att förse den med sitt namn eller varamärke eller något Första stycket 3 gällerinte vid import mellan stater som har ratificerat konventionen den 16 september1988 om domstob behörighet och om verkställighet av domar på privaträttensområde, om en dom i importlandet till den skadelidandes förmån mot någon som ärskadeståndsskyldig enligt första stycket 1, 2 eller 4 är verkställbar enligtkonventionen i den stat där den skadeståndsskyldige har hemvist. Framgår det inte av en skadegörande produkt som är tillverkad, frambringad eller insamlad här i landet vem som är skadeståndsskyldig enligt 6 §, är var och en som har tillhandahållit produkten skyldig att betola skadestånd enligt denna lag, om han inte inom den i tredje stycket angivna tiden anvisar någon som har tillverkat, frambringat eller insamlat produkten eller marknadsfört den som sin eller tillhandahållit den för honom. Framgår det inte av en importeradprodukt som har orsakat skada vem som har importerat den, är var och en somhar tillhandahållit produkten skyldig att betala skadestånd enligt denna lag,ora han inte inom den i tredje stycket angivna tiden anvisar någon som harimporterat produkten eller tillhandahållit den för honom. Framgår det inte av en importeradprodukt som har orsakat skada vem som är skadeståndsskyldig som importörenligt 6 §, är var och en som har tillhandahållit produkten skyldig att betalaskadestånd enligt denna lag, om han inte inom den i tredje stycket angivnatiden anvisar den som är ansvarig som importör enligt 6 § eller den som hartillhandahållit produkten för honom. Nuvarandelydebe Föreslagen lydebe Prop. En anvisning enligt försto eller andra stycket skall gesinom efter det att den skadelidande framställt krav på ersättningeller på annat sätt påkallat en sådan anvisning. Skadestånd enligt denna lag jämkas efter vad som är skäligt,om vållande på den skadelidandes sida har medverkat till skadan. 1.Denna lagträder i kraft, i fråga om 6 och 7 §§ i deras nya lydelse, den dag regeringenbestämmer och i övrigt . 2.Lagentillämpas inte beträffande någon som har satt den skadegörande produkten iomlopp före ikraftträdandet. Lag omändring i lagen (1992:000) om ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser omelektriska Härigenom föreskrivsatt 7 § lagen (1902:71 s. 1), innefattende vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar i paragrafens lydelse enligt lagen (1992:000) om ändring i nämndalag skall ha följande lydelse. Frånersättningsskyldighet, som i 4 § sägs, vare elektrisk anläggnings innehavarefri, där den, som skadan led, genom överträdelse av gällande föreskrifter ellerannan grov vårdslöshet själv vållade skadan, eller skadan var föranledd genomhans urakfiåtenhet att fullgöra honom jämlikt åtegande eller av annan grandåliggande skyldigheter emot den elektriska anläggningens ägare ellerinnehavare. I fråga om personskada gäller dock 6 kap. 1 § skadeståndslagen(1972:207). Var ägaren av skadadegendom jämlikt åtegande eller av annan grand pliktig att vidkännas den frånanläggningen härrörande faran för skada å egendom, vare ändock till ersättningberättigad, där skadan föranleddes av vårdslöshet vid anläggningens utförandeeller skötsel. Skadestånd enligt 4 a jämkas efter vad som är skäligt, om vållande på den skadelidandes sida har medverkat till skadan. Ifråga om jämkningav skadestånd enligt 4 a % på grund av medvållande på den skadelidandes sidatillämpas 6 kap. 1 § skadeståndslagen. 'Lydelse enligt beslut (prop. 1991/92:135, NU 31, rskr. Lagrådet Bilaga 2 Prop. Utdragur protokoll vid sararaanträde Närvarande:f.d. regeringsrådet , justitierådet ,regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställanav stotsrådet beslutet inhämte lagrådets yttrande över förslag till lagom ändring i produktansvarslagen (1992:18), m.m. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet. Förslagettill lag om ändring i produktansvarslagen (1992:18) 7§ Enligt7 § vilar produktensvaret för s.k. anonyma produkter på den som hartillhandahållit produkten. Denne har emellertid möjlighet att befria sig frånansvaret genom att anvisa bl.a. den som har importerat produkten.Som en anpassning till den föreslagna förändringen av produktensvaret förimportörer i 6 § föreslås den ändringen i 7 § andra stycket att tillhandahållarenför att uppnå ansvarsbefrielse skall anvisa den som är skadeståndsskyldig somimportör enligt 6 §. Med hänsyn till det föreslagna andra stycket i 6 §föreligger svårigheter för den som har tillhandahållit en anonym produkt attavgöra vem som slutligt blir att anse som ansvarig importör enligt 6 §.Hänvisningarna i 7 § andra stycket till ansvarig enligt 6 § bör därför istället avse importör som anges i 6 § försto stycket 2 eller 3. Enligtden artikel i som föranlett lagrådsremissen (art. 8.2) skall vidbedömandet av huravida ansvaret skall begränsas eller bortfalla på grand avvållande på den skadelidandes sida hänsyn tas till samtliga omständigheter. Iremissförslaget till lagtext anges helt kortfattot att skadeståndet skalljämkas efter vad som är skäligt. allmänna mofiveringen (avsnitt 2.1.2 i remissen) och i specialmotiveringentill paragrafen lämnas en del synpunkter på vilka faktorer som skall beaktosvid bedömningen av jämkningens storlek. Dessa tor sin utgångspunkt i uttalandeni prop. 1975:12 men synes också vara påverkade av senare utveckling inte bara irättspraxis uten också i doktrinen. Enligt vad som framkommit underföredragningen av remissen har en del ordval i specialmotiveringen förestevatsav enönskan om att ge utrymme för ett hänsynstagande till den framfida Prop.1992/93:38 utveckling som skadeståndsrätten i allmänhet kan komma att undergå iSverige. Varkenlagtexten eller motiveringarna ger måhända den konkrete ledning förtillämpningen av jämkningsbestämmelsen som från praktiska synpunkter skullekunna anses önskvärd. kan det förefalla osäkert vilket utrymme somhär bör skapas för en vidareutveckling som helt grandar sig på svenskaförhållanden inom andra områden. I vart fall måste beaktos att tillämpningen avförevarande bestemmelse kan påverkas av rättsutvecklingen inom EES, men vidareatt inte heller rättsläget i vad gäller jämkning i situationer somliknar dem som aktualiseras i produktonsvarssammanhang torde vara helt klart isina detoljer. Uttolandena i motiveringama får således enligt lagrådets meningläsas mot denna bakgrand men påkallar inte några ytterligare kommentorer frånlagrådets sida. Denföreslagna lagtexten har inte utformats i särskilt nära anslutning till texteni art. 8.2 i direktivet. Lagrådet anser emellertid att den tillräckligt välsvarar mot direktivet som den ger det tolkningsutrymme som erfordras. Förslagettill lag om ändring i lagen (1992:668) om ändring i lagen (1902:71 s. 1),innefattande vissa bestänunelser om elektriska anläggningar Förslagetlämnas uton erinran. Regeringensproposition...................................... ... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll .................. ... 1 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 24 septem ber 1992.......................................................... 6 2Allmän motivering ..................................... 8 2.1 Jämkningvid medvållande....................... 8 2.1.2En ny jämkningsregel..................... 12 2.2 Importörsansvaret................................ 16