prop · GG03126 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:126 om valuta- och kreditreglering Regeringen föreslår att anta de förslag som tegits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet , 1propositionen föreslås att lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel (LKM) ochlagen (1990:749) om valutoreglering (VRL) skall ersattes med en ny lag om valute-och kreditreglering med i huvudsak samma innehåll som VRL, men medkompletterande bestämmelser om att vissa kreditregleringsinstrament fåranvändas då valuteregleringen är i kraft. Dessa instrument föreslås vara ihuvudsak desamma som i LKM. Valutareglering får enligtnuvarande lagstiftning, efter förordnande av regeringen, tillämpas i krig ellerkrigsfara eller vid allvarliga störaingar till följd av utomordentligt storakortfristiga kapitelrörelser. 1 lagrådsremissen föreslås att valutoreglering ifredstid endast får tillämpas om det råder sådana utomordentliga förhållandensom är föranledda av en allvarlig olycka, våldshandling, epidemi eller liknandeeller av utomordentligt stora kortfristiga kapitolrörelser och det är uppenbartatt andra åtgärder inte är möjliga. 1 propositionen föreslåsvidare att , efter förordnande från regeringen, får tillgripa kreditreglerandemedel om så behövs för att stärka effiäktiviteten i valuteregleringen.Kreditregleringar får därmed endast användas då valutereglering är i kraft. Följandekreditregleringar föreslås kunna användas: Riksbankenfår fastställa högste belopp för utlåning {utlåningsregler ing). Obligationeroch andra fbrdringsrätter får inte ges ut uten tillstånd av Prop.1992/93:126 (emissionskontroll). Riksbankenfår fastställa högste eller högsta genomsnittlig utlåningsränta(räntereglering). Riksbankenfår fastställa att en viss andel av kreditinstitutens totola placeringar ellerav förändringen av dessa skall göras i vissa särskilt angivna tillgångar(placeringskrav). Slutligen föreslås att skall administrera valute-och kreditreglering enligt de allmänna regler som finns i Riksbankslagen. Bestämmelseraaom valutastyrelsen och valutodirektionen enligt nuvarande VRL föreslås därförslopade. 1Förslag till Prop, 1992/93:126 Lag omvaluta- och kreditreglering Förordnande om valutareglering och kreditreglering 1 §Regeringen får, efter samråd med , förordna om valutareglering om är i krig eller krigsfara. Regeringen får också, på framställning av , förordna om valutoreglering om det råder utomordentliga förhållanden som är föranledda av 1.krig eller krigsfara somSverige har befunnit sig i, 2.krig utanför gränser, 3.en allvarlig olycka,våldshandling, epidemi eller liknande, eller 4.utomordentligt storakortfristiga kapitalrörelser. Regeringenfår förordna om valutereglering enligt försto stycket andra meningen bara omdet är uppenbart att andra åtgärder inte är tillräckliga och möjliga. Omregeringen har förordnat om valutoreglering, får regeringen på framställning avRiksbanken också förordna om kreditreglering. 2 §Om fömtsättningaraa enligt 1 § för valutereglering eller kreditreg lering är uppfyllda, skall regeringen förordna att regleringen skall upphöra. Ettförordnande om kreditreglering upphör att gälla senast när förordnandet omvalutareglering upphör att gälla. 3 § Varje förordnande enligt 1 §, 2 kap. 2 § andra stycket eller 6 § eller 2 § tredje stycket skallinom en månad från beslutet underställas för godkännande. Om riksmöteinte pågår, skall förordnandet underställas inom en månad från börjanav det närmast följande . Om så inte sker inom rätt tid, upphörförordnandet att gälla. 4§ enligtdenna lag avses de institut som anges i 3 § lagen (1988:1385) om Sverigesriksbank. 1§ Valutareglering innebär atttransaktioner, som är av sådan art att de kan ha betydelse för valutopolitiken(valutatransaktioner) och som anges i förordnandet om valutareglering, inte fårgenomföras uten tillstånd av . 2§ Om regeringen har förordnatom valutereglering, får regeringen förordna att för ett tillstånd tillvalutatransaktion får 1.te ut en avgift som skalltillfalla , eller 2.bestämma att ett visst beloppunder skall vara insatt på konto i . Om regeringen harförordnat om valutareglering, får regeringen . 1992/93:126 förordna att densom innehar utländska betelningsmedel, tillgodohavanden på konton i utländsktmyntslag eller utländska fbndpapper skall erbjuda att mot betalningi svenska kronor lösa in tillgångama. får, helt eller delvis,överlåta nämnda befogenhet till ett kreditinstitut eller . 3§ får bemyndiga ettkreditinstitut eller att meddela tillstånd enligt detta kapitel.Anser sig kreditinstitutet eller inte kunna bifalla en ansökan,skall denna överlämnas till . 4§ Om regeringen har meddelatett förordnande om inlösen enligt 2 § iindra stycket och det råder oenighet omvilket värde i utländskt myntslag som skall ligga till grund för ersättningeneller efter vilken kurs omräkningen till svenska kronor skall göras, skallersättningen bestämmas av en nämnd (valutanärrmden). Valutanänindenskall bestå av tre personer. Regeringen utser ordförande. En av de övrigaledamöterna utses av och den andra av rikssammanslutningen förhandelskamrar. Tillgrund för .sina beslut skall nämnden lägga en bedömning av det pris och denkurs som skulle ha kunnat uppnås vid en frivillig avyttring. Nämndensbeslut får överklagas till kammarrätten. 5§ Om regeringen har förordnatom valutareglering, får meddela föreskrifter om skyldighet för densom för egen eller någon annans räkning har gjort en valutetransaktion, att lämnade uppgifter och visa upp de handlingar angående transaktionen som behövs förkontroll av att valutaregleringen följs. 6§ Om regeringen har förordnatom valutareglering enligt 1 kap 1 § första meningen eller andra meningen 1eller 2, får regeringen förordna att eller posttjänstemän somRiksbanken bestämmer har rätt att öppna och granska de brev och andraförsändelser till eller från utlandet som finns inom . 7§ Om det med stöd av denna laghar föreskrivits begränsningar eller förbud mot att föra tillgångar in i ellerut ur landet, får tullmyndighetema kontrollera att föreskriftema följs. 1.tullagen (1987:1065) itillämpliga delar, varvid det som sägs om varor skall avse tillgångar som omfattesav valuteregleringen, samt 2.bestämmelseraa om fömndersökningm.m., beslag, husrannsakan, kroppsvisitetion och ytlig kroppsbesiktning i lagen(1960:418) om straff för varusmuggling. 8 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt 1.bryter mot ett förordnande omvalutereglering eller mot ett förbud, en föreskrift eller ett villkor som harmeddelats med stöd av ett sådant förordnande. 2.låter bli att lämna en uppgifteller lämnar en oriktig uppgift och därigenom föranleder att ett tillstånd valutatransaktion beviljas, som annars inte skulle ha meddelats, eller atten valutotransaktion som kräver tillstånd genomförs utan tillstånd, avgifteller deposition, 3. använder sig avbulvan för att kringgå ett förbud som har meddelats med stöd av ett förordnande om valutoreglering. Har en gäraing som avses iförsta stycket begåtts av grov oaktsamhet, döms till böter. 1 ringa fall dömsinte till ansvar. 9 §Om ett brott som avses i 8 § försto stycket är att anse som grovt, döms till fängelse i högst . Vid bedömningen av ombrottet är grovt skall särskilt beaktes om gämingen har avsett mycket betydandebelopp eller på något armat sätt har varit av synnerligen allvarlig art. 10§ För försök till brott somavses i 8 § förste stycket eller 9 § döms till ansvar enligt 23 kap.brottsbalken. 11§ Om flera har medverkat i dette kapitel straffbelagd gäming, tillämpas bestämmelseraa i 23 kap.brottsbalken. 12§ Allmänt åtel för brott somavses i 8-11 §§ får väckas endast efter medgivande av . 13§ Egendom som har varit föremålför brott som avses i 8 § förste stycket eller 9-11 §§ eller vederlag för sådanegendom får förklaras förverkad helt eller delvis. 1stället för den egendom som avses i förste stycket kan dess värde helt ellerdelvis förklaras förverkat. 14§ Om någon inte fullgör sådanskyldighet som anges i 5 §, får förelägga honom vite. 15§ För att uppnå rättelse när enåtgärd har vidtogits i strid med ett förordnande om valutoreglering eller ettförbud, en föreskrift eller ett villkor som har meddelats med stöd av ettsådant förordnande, får förelägga vite. Föreläggandet får avse densom har rätt att förfoga över den egendom åtgärden avsåg eller det som harträtt i den egendomens ställe. Ett föreläggande enligtförsto stycket får riktas mot den som sedan Prop. 1992/93:126 åtgärden vidtogitshar förvärvat rätt till egendomen eller till det som har trätt i egendomensställe bara om förvärvethar skett genom bodelning, arv, testomente eller gåva, förvärvarenhar haft vetskap om eller skälig anledning till misstonke omåtgärden och åsidosättendet av förbudet, föreskriften eller villkoret.Något föreläggande att vidte rättelse får inte meddelas, om den egendom somåtgärden avsåg, vederlag för den eller dess värde har förklarats förverkat. 16§ Om ett vite har förelagts med stöd av 14 eller 15 §, får inte dömas tillansvar för gäraing som omfattes av föreläggandet. 1§ Kreditreglering innebär attRiksbanken får förordna om utlåningsreglering, emissionskontroll,räntereglering och placeringskrav i enlighet med vad som anges i regeringensförordnande. 2§ Ett förordnande omkreditreglering kan gälla ett eller flera slag av kreditinstitut. Regeringenkan på begäran av förordna att även annan som yrkesmässigt och ibetydande omfattning bedriver kreditgivning, samt, när det gälleremissionskontroll, annan som offentligen utbjuder obligationer och andra fbrdringsrättersom är avsedda för allmän omsättning, skall kunna omfettes avkreditregleringen. Förden som omfattes av ett förordnande enligt andra stycket gäller i tillämpligadelar vad som sägs om kreditinstitut. 3 § Om det finns särskilda skäl får 1.begränsa kreditregleringen tillett eller flera slag av institut, 2.undante visst institut frånkreditregleringen, och 3.utfärda olika föreskrifter förskilda institut. 4 §Med utlåningsreglering avses att ett högste belopp (maximibelopp) fastställs för 2.beviljad men ej disponeradutlåning, 3.garantiförbindelser som ärknutna till kreditgivning, eller 4.värdet av lös egendom som ifinansieringssyfte upplåts till nyttjande (leasingobjekt) sedan ett förordnandeom utlåningsreglering har trätt i kraft. Medutlåning jämställs likvider för fordringar som förvärvas i finansieringssyfte (factoring). 5 § Riksbankenfastställer för en viss beräkningstidpunkt eller för en Prop. 1992/93:126 viss beräkningsperiod ett maximibelopp enligt 4 § för utlåningens eller garantiförbindelsemas storlek eller leasingobjektens värde. Riksbankenge skilda regler för utlåning, garantiförbindelser och leasingobjekt avseendeolika slags krediter eller leasingobjekt. 6 §Med emissionskontroll avses att obligationer och andra fordrings rätter som är avsedda för allmän omsättning inte utan tillstånd av får ges ut av någon annan än . 7 §Med räntereglering avses att högste eller högste genomsnittliga ränte fastställs för utlåning av pengar. Sådan reglering omfatter inte ränte som har fastställts enligt lag eller annan författning. Medränta likställs varje annan ersättning för lån av pengar. 8§ Med placeringskrav avses att vissaav ett kreditinstituts placeringar vid en viss beräkningstidpunkt skall utgöraen viss andel av institutets totola placeringar eller att förändringen under enberäkningsperiod av sådana placeringar skall utgöra en viss procent avförändringen av de totola placeringaraa. 1. vilkaplaceringar som skall utgöra underlag för beräkningen enligt 2.den beräkningstidpunkt ellerberäkningsperiod då placeringskravet skall vara uppfyllt, och 3.det procenttol som skall gällaför placeringskravet. 10 §Ett kreditinsfitut som åsidosätter en föreskrift som har meddelats med stöd av ett förordnande om kreditreglering skall betola en särskild avgift till staten. Frågaom särskild avgift prövas av . 11 §Den särskilda avgiften skall bestämmas som räntan på ett belopp som fastställer (underlagsbeloppet). Räntesatsen skall motsvara två gånger den räntesats som gäller enligt 52 § försto och andra styckena lagen (1988:1385) om riksbank. Avgiften skall motsvara ränte enligt den angivna räntesatsen för tiden från den föregående beräkningstidpunkten eller, om en tidigare beräkning inte har skett, från det att föreskriften började tillämpas eller för beräkningsperio den. För utlåningsreglering ochplaceringskrav skall beräkningstidpunkten Prop. 1992/93:126 ellerberäkningsperioden enligt försto stycket vara den som avses i 5 § respektive 9§. För emissionskontroll och räntereglering bestämmer Riksbankenberäkningstidpunkt eller beräkningsperiod särskilt. 12 § Underlagsbeloppet skall utgöra 1. förutlåningsreglering det belopp som maximibeloppet har överskridits med, 2.för emissionskontroll denutestående lånesumman, 3.för räntereglering fem gångerdet belopp med vilket ränten har överstigit den ränte som skulle ha utgåttenligt fastställd räntesats, och 13 §Om det finns särskilda skäl, får den särskilda avgiften sättas ned helt eller delvis. 14 §Riksbanken får förelägga ett kreditinstitut att lämna de uppgifter som anser nödvändiga för att bedöma om kreditreglering behövs eller för att tillämpa ett meddelat förordnande. 15 §Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt låter bli att lämna en uppgift eller lämnar en oriktig uppgift i samband med fullgörande av skyldighet enligt 14 §. Haren gäming som avses i förste stycket begåtts av grov oaktsamhet, döms tillböter. I ringa fall döms inte till ansvar. 16 §Om ett brott som avses i 15 § försto stycket är att anse som grovt, döms till fångelse i högst . Vidbedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktos, om gämingen har rörtmycket betydande belopp eller kreditvolym eller på aimat sätt varit avsynnerligen allvarlig art. 17§ Om flera har medverkat i detto kapitel straffbelagd gäraing, tillämpas bestämmelseraa i 23 kap.brottsbalken. 18§ Allmänt åtol för brott somavses i 15-17 §§ får väckas endast efter medgivande av . 19§ Om någon inte följer ettföreläggande enligt 14 §, får förelägga honom vite. 20§ För att uppnå rättelse när enåtgärd har vidtogits i strid med en föreskrift eller ett beslut omkreditreglering får förelägga vite. 17§ Om ett vite har förelagts medstöd av 19 §, får inte dömas till ansvar för gäraing som omfattas avföreläggandet. 18§ Om ett vite har förelagts medstöd av 20 §, får särskild avgift enligt 10-12 §§ inte tos ut. 1 §Riksbanken skall meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för tillämpningen av förordnanden enligt denna lag. 2 §Den som har tagit befattning med ett ärende som avses i denna lag får inte obehörigen röja vad han har fått veto om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. 1det allmännas verksainhet tillämpas i stället bestämmelseraa i sekretesslagen(1980:100). Den som bryter motförbudet i försto stycket skall inte dömas till ansvar enligt 20 kap. 3 §brottsbalken. 3 §Beslut inom av annan än fullmäktige får överklagas till fullmäktige. Beslutav fullmäktige i frågor om att förelägga vite eller bestämma särskild avgiftfår överklagas till kammarrätten. får bestämma att ett beslut skallgälla . Dennalag träder i kraft , då lagen (1990:749) om valutaregleringskall upphöra att gälla. Lag omändring i riksdagsordningen Härigenomföreskrivs att tilläggsbestämmelsen 9.8.1 till riksdagsordningen' skall haföljande lydelse. Vad i 8 § förstostycket sägs om beslut om åtal mot fullmäktig i skall ej tillämpas ifråga om brott, begånget i utövningen av beslutanderätt enligtlagen (1990:749) om valutareglering och lagen (1990:750) om betalningar tiU ochfi-ån utlandet m.m. Vad i 8 § förstostycket sägs om beslut om åtol mot fullmäktig i skall ej tillämpas ifråga om brott, begånget i utövningen av beslutonde-rätt enligtlagen (1992:000) om valuta- och kreditreglering. Dennalag träder i kraft den . 'Riksdagsordningen omtryckt 1992:43. Lag omändring i lagen (1983:890) om allemanssparande Härigenomföreskrivs att 28 § lagen (1983:890) om allemanssparande' skall ha följandelydelse. Föreslagen lydelse 28 § Banken bestämmer förvarje bosparlån de närmare villkoren och beslutar om sådant lån. Vid bankens prövning avansökan om bosparlån gäller de föreskrifter som har meddelat medstöd av lagen (1974:922) om kredit poli tiska medel och de föreskrifter iövrigt om kreditgivning som gäller för banken. Vidbankens prövning av ansökan om bosparlån gäller de föreskrifter som Riksbankenhar meddelat med stöd av lagen (1992:000) om valuta- och kreditreglering ochde föreskrifter i övrigt om kreditgivning som gäller för banken. Dennalag träder i kraft . 'Lagen omtryckt 1986:522. 4 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion förriksdagens ombudsmän Härigenomföreskrivs att 2 § lagen (1986:765) med instraktion för ombudsmänskall ha följande lydelse. 1. statligaoch kommunala myndigheter, 2.tjänstemän och andrabefattningshavare vid dessa myndigheter, 3.annan som innehar tjänst elleruppdrag, varmed följer myndighetsutövning, såvitt avser denna hans verksamhet, 4.tjänstemän och uppdragstegare istetliga affärsverk, när de för verkens räkning fullgör uppdrag i sådanaaktiebolag där steten genom verken utövar ett bestämmande inflytende. Ifråga om befattningshavare vid försvarsmakten omfatter tillsynen dock endastbefäl av lägst fänriks grad och dem som innehar motsvarande tjänsteställning. 1. riksdagensledamöter, 2. riksdagensförvaltningsstyrelse, valprövningsnämnd, besvärsnämnd eller kammarsekreteraren, 3. riksbanksfullmäktige, riks- 3.riksbanksfullmäktige, riks bankschefen och vice riksbanks- bankschefen och vice riksbanks chefer, utom såvitt avser del- chefer, utom såvitt avser del tegande i utövning av tegande i utövning av beslutanderätt enligt lagen beslutanderätt enligt lagen (1990:749) otn valutareglering och (1992:000) om valuta- och kredit lagen (1990:750) om betalningar reglering, till och fi-ån utlandetm.m., 4.regeringen eller stotsråd, 6.ledamöter av beslutandekommunala församlingar. Ombudsmännen står ej under tillsyn av varandra. Medbefattningshavare förstås i detma lag, om inte annat framgår av sammanhanget,person som står under ombudsmännens tillsyn. Dennalag träder i kraft . 'Sena.ste lydelse 1990:755. 5 Förslag till Prop, 1992/93:126 Lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning avvissa förvaltningsbeslut Härigenomföreskrivs att 2 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissaförvaltningsbeslut skall ha följande lydelse. Lagengäller inte beslut av en sådan nämnd vars sammansättning är bestämd i lag ochvars ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domare. 1.beslut av arrendenämnd,hyresnämnd eller övervakningsnämnd, 2.beslut om svensktmedborgarskap, 3.beslut om utlänningars vistelsei riket, 4.beslut om värapliktigas ellerreservpersonals inkallelse eller tjänstgöring inom försvarsmakten, 5.beslut enligt lagen (1966:413)om vapenfri tjänst, 6.beslut som rör skatter elleravgifter, 7.beslut enligt lagen (1974:922)1. beslut enligt lagen (1992:000) om kreditpolitiska medel eller om valuta- ochkreditreglering eller beslut i frågor om allmän lik- beslut i frågor om allmänlikviditetsindragning eller allmän viditetsindragning eller allmänprisreglering, prisreglering, 8.beslut enligt lagen (1988:558)om förbud mot utförse av krigsmateriel, m.m., 9. andrabeslut enligt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverk ningen av krigsmateriel, m.m. än sådana som avser återkallelse av tillstånd, 10.beslut om tillstånd till sådanverksamhet som avses i 1 § 3-5 lagen (1984:3) om kämteknisk verksamhet, 11.beslut enligt lagen (1991:341)om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte,m.m. Dennalag träder i kraft . 'Sciia.sle lydelse 1991:342, Lag omändring i lagen (1988:846) om ungdomsbosparande Härigenomföreskrivs att 16 § lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skall ha följandelydelse. Prop, 1992/93:126 Föreslagen lydebe 16 § Denbank som svara för lån enligt 15 § bestämmer de närmare villkoren och beslutarom lån. Vid bankens prövning av ansökan om lån gäller de föreskrifter som har meddelat med stöd av lagen (1992:000) om valuta- och kreditreglering och de föreskrifter i övrigt som gäller för banken. Vid bankens prövningav ansökan om lån gäller de föreskrifter som har meddelat med stödav lagen (1974:922) om kreditpoUtiska medel och de föreskrifter i övrigt somgäller för banken. Denna lag träder i kraftden . Lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1988:1385) om riksbank dels att 21 §skall upphöra att gälla, dels att 55 § skall ha följande lydelse. 1992/93:65 Föreslagen lydelse Åtal mot viceriksbankschef för brott som han begått i utövningen av sin tjänst får beslutasendast av finansutskottet eller av fullmäktige. Detta gäller dock inte i frågaom brott som begåtts i utövningen av beslutanderätt enligt lagen(1990:749) om valutareglering. Åtal mot viceriksbankschef för brott som han begått i utövningen av sin tjänst får beslutasendast av finansutskottet eller av fullmäktige. Detta gäller dock inte i frågaom brott som begåtts i utövningen av beslutanderätt enligt lagen(1992:000) om valuta- och kreditreglering. Denna lag träder i kraftden . pp- 1992/93: 126 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:stotsministera Bildt, ordförande, och stotsråden B. , , , , , , , , , ,, , , , , , , P, Proposition om valuta- och kreditreglering 1 Ärendet och dess beredning InomFinansdepartementet har gjorts en översyn av vilka regleringar som behövs förpenning- och valutapolitiska ändamål. Resultotet av översynen har presenteratsi en promemoria. Fullmaktslagstiftning om valutereglering och kreditreglering(Ds 1992:69). Behovet av reglerande medel i krig och krigsfara har ocksåutretts av en arbetsgrapp inom (Fi 1989:A) som nyligenöverlämnat sitt betänkande Ekonomisk politik under kriser och krig (SOU1992:75). Denovan nämnda promemorian har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärendebör fogas en sammanställning över remissinstenseraa som bilaga 1. Remissvarenfinns tillgängliga i akt, dnr 3629/92. Regeringenbeslutade att inhämte Lagrådets yttrande över ett inomFinandepartementet upprättet förslag till lag om valuta- och kreditreglering. Lagrådethar i yttrande lämnat förslaget uten erinran. Lagrådetsyttrande bör fogas till protokollet i dette ärende som bilaga 2. Kreditregleringaranvändes regelmässigt fram till 1980-telet, Under detto decennium avveckladesemellertid användningen av reglerande medel successivt. Efter avskaffandet avhuvuddelen av valutoregleringen kan perming- och valutapolitiken i alltväsentligt sägas bedrivas uton reglerande medel. Svenskpenning- och valutepolitik bedrivs numera via de fmansiella marknaderaa. Det iimebäratt söker påverka marknadsräntoma genom köp och försäljningar avvärdepapper, vilka ändrar bankemas tillgång till likvida medel (reserver). Påmotsvarande sätt använder köp och försäljningar av valute för attpåverka utvecklingen på valutamarknaden och kronans värde. Reglersom anger ramaraa för agerande på dessa mark- Prop. 1992/93:126nåder finns upptegna i lagen (1988:1385) om riksbank. Där preciserasexempelvis möjligheter att köpa och sälja valutor och värdepapper,liksom möjlighetema att i permingpolitiskt syfte bevilja krediter respektive teemot inlåning från bankeraa. Villkoren för denna in- och utlåning är en viktigdel i system för räntestyrning. Vidsidan av dessa styrmedel, som för enkelhets skull kan kallas marknadskonfbrma,finns en gmpp s.k. reglerande kreditpolitiska medel, se exempelvisKreditpolitiska utredningens betänkande En effektivare kreditpolitik (SOU1982:52). Dessa är inte upptagna i riksbankslagen utan i en särskildfullmaktslag, lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel (LKM). Dekreditpolitiska medlen enligt denna lag är likviditetskrav, utlåningsreglering,emissionskontroll, allmän och särskild placeringsplikt, simt räntereglering.