prop · GG0389 · 1992-12-31 00:00:00 — Om inspektionens föreläggande omrättelse inte följs av det felande institutet skall Datoinspektionen således underrättovederbörande myndighet i institutete hemland. Om missförhållandena trots ensådan åtgärd fbrteätter, får inspektionen självständigt ingripa genom att förbjudainstitutet att göra vidare åtoganden i . 1992/93:89Datoinspektionens befogenheter har närraare kommenterate i avsnitt 2.4.3 i denallmänna raotiveringen. 1punkt 2 har togite in en besferaraelse enligt vilken förefeg som vid lagensikraftträdande hade rätt att driva verksamhet som kreditaktiebolag ävenforteättningsvis skall ingå i den frikrete vars omfattning anges i I § andrastycket. Det senare lagrammet innebär i föreslagen lydelse attkreditmarknadsbolagen tills vicfere sfells utanför frikreteen. Utan en övergångsbesfemmelseskulle kreditaktiebolagen komma att sfellas utanför frikreteen så snart deauktoriserate enligt den nya lagen om kreditmarknadsbolag. En sådan ordninghar ansette oläraplig (järaför avsnitt 4.5 i den allmärma motiveringen). 9.8 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Genomett tillägg till/ö;-.jM stycket anges att vid fusion raellan aktiebolag ochbankaktiebolag gäller besferaraelseraa i 11 kap. bankaktiebolagslagen.Fusionsregleraa i bankaktiebolagslagen är i allt väsentligt härafede frånraotsvarande regler i aktiebolagslagen. I huvudsak irmebär hänvisningen tillbankaktiebolagslagens besferaraelser att regeringens tillstånd krävs för att fåverksfella fiision mellan aktiebolag cxh bankaktiebolag. 9.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank och kreditinstitut har anpassate till förändringama ibankrörelselagen och till den nya kreditraarknadsbolags-lagen. omfatter enligt den gällande lydelsen bl.a. de utländskabankföreteg som driver filialverksarahet i oavsett ora de ärhemmahörande inom EES eller inte. Såvitt gäller termen kreditinstitut har fördet försfe kreditoktiebolag och finansbolag ersatte av kreditmarknadsbolag iden uppräkning som görs i paragrafen. För det andra har, genom hänvisningentill 2 kap. 8-10 §§ kreditmarknadsbolags-lagen, i begreppet innefattote deutländska företog, vare sig de har säte inom EES eller inte, som driverfinansieringsverksamhet genora filial här i landet. Utländskabanker eller andra utländska företog sora driver verksamhet i genomdirekt tillhandahållande av tjänster från hemlandet ("cross börder")omfattas inte av definitionema i paragrafen. 1paragrafen har en språklig justering gjorte raed anledning av att det intekrävs särskilt tillstånd av svensk rayndighet för att företog inom EES skall fådriva bankverksamhet eller annan fraansieringsverksarahet här i landet. Sevicfere koraraenferen till ändringaraa i 22 b §. Ändringenhar kommenterate i avsnitt 2.4.3. av den allmänna motiveringen. Genomett tillägg i paragrafen anges att vissa utländska förefeg får drivavalutahandel utan att de behöver söka tillstånd hos . Det rör sig ombankföretog och kreditinstitut som har erhållit auktorisation i ett annat landinom EES samt sådana finansiella institut och dotterförefeg sora avses i 2 kap.10 § lagen ora kreditraarknadsbolag. Den auktorisation som meddelatebankförefeget eller kreditinstitutet måste innefetfe en rätt att i hemlandetdriva valutohandel. Beträffande finansiella institut cxh dessas dotterföretoggäller att företoget enligt sina stedgar eller sin bolagsordning skall ha rättatt driva valutahandel samt att auktorisationen för de kreditinstitut som ägerförefeget eller moderförefeget skall omfatte rätten att driva valutahandel.Verksaraheten kan bedrivas antingen genom eteblering av en filial här i landeteller genora direkt tillhandahållande av tjänster från hemlandet. hemmahörande inom EES inleder verksamhet genora filial skallett visst undenättelseförfarande äga rara raellan behöriga rayndigheter ihemlandet och i det land där filialen skall efebleras (värdlandet). Värdlandetemyndigheter har efter erhållande av underrättelsen på sig attförbereda den del av tillsynen sora det åligger värdlandet att sköte. Därvidhar värdlandsrayndigheten rätt att ange de villkor "motiverade av hänsyntill det allmännas bäsfe" under vilka filialverksamheten får bedrivas. Medanledning härav stedgas i det nya femte stycket att beträffande valutahandelfår föreskriva de villkor angående valutelimiter ochrapporteringsskyldighet som föranleds av filialetebleringen. Närdet gäller rätten att inleda verksarahet direkt från heralandet föreskrivs ibankrörelselagen resp. kreditmarknadsbolagslagen ett förenklatundenättelseförfarande raellan rayndigheteraa i berörcfe länder. Någonmöjlighet att sfella upp särskilcfe viUkor för de/ma typ av verksamhetföreligger inte. Tillsynsfrågan har närmare behandlate i avsnitt 2.4.3 av denallmänna motiveringen. Avbestämmelsen i paragrafens sista stycke följer att såväl förefeg som erhållittillstånd av sora utländska kreditinstitut sora raed stöd avhemlandsauktorisation driver valutahandel kallas auktoriserade valutehandlare. 16 1992/93. 9.10 Förslagettill lag om ändring i lagen (1992:557) om Prop. 1992/93:89 ändring i insiderlagen (1990:1342) Värdepappersaffårersora sker genora ett värdepappersinstitut är en av de former av handel påvärdepappersmarknaden som träffas av insider-lagens regler. avses enligt lagen (1991:981) ora värdepappersrörelseföreteg sora fått tillstånd att driva värdepappersrörelse, dvs. verksarahetsora besfer i att tillhandahålla vissa i lagen angivna tjänster påvärdepappersraarknaden. Sådant tillstånd kan bl.a. ges till utländska bankeroch andra utländska företeg som har filial i . Genora den ändring soranu föreslås i lagen ora värdepappersrörelse (1 kap. 3 a §) undantes banker ochvissa andra finansiella företeg hemmahörande i andra EES-länder från kravet påtillstånd för värdepappersrörelse, i den raån hemlandsauktorisationenorafattor sådan verksarahet. Därraed faller dessa också utanförvärdepappersrörelselagens definition av värdepappersinstitut. Ändringaraa i 2§ första stycket 1 och första stycket 6 är betingade av dette förhållandeoch har gjorte för att även värdepappersaffårer genora sora ärverksamma här i landet skall orafattes av insiderlagens besfemmelser samt attdessa institut omfattos av en uppgiftsskyldighet gentemot . 9.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:559) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse Somnämnte i avsnitt 2.4.2 av den allmänna motiveringen ingår olikavärdepapperstjänster i den bilaga till andra banksamordningsdirektivet som ärbestäraraande för vilka verksaraheter ett kreditinstitut skall få bedriva medstöd av auktorisation i ett annat EES-land. I den mån tjänster, sora i densvenska lagstiftningen faller under begreppet värdepappersrörelse, omfattos aven sådan auktorisation skall verksamheten allteå få drivas här i landet utankrav på särskilt tillstånd enligt 1 kap. 3 § lagen om värdepappersrörelse. Ävenett sådant finansiellt institut eller dess dotterföretog som avses i 2 kap. 10§ lagen om kreditmarknadsbolag skall får driva sådan verksarahet utan särskilttillstånd ora den är tillåten enligt företogeto stadgar eller bolagsordning ochauktorisationen för det kreditinstitut sora äger företoget eller moderföretogetomfattor derma typ av verksamhet. Bestänimelser med sådan innebörd har togitsin i ett nytt första stycke i I kap. 3 a §. Paragrafen har införts genom lag(1992:559). 9.12 Förslagettill lag om ändring i lagen (1992:560) om Prop. 1992/93:89 ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. Ipunkt 1 har hänvisningen till filialbesfemmelsen i 1 kap. 4 § BRL ändrato tillatt avse såväl den besferaraelsen (filialetoblering av utländska banker iallraänt) som 1 kap. 5 § BRL (filialetoblering av banker från andraEES-länder). Ipunkt 3 har hänvisningen till lagen (1988:606) ora finansbolag ersatte av enhänvisning till den nya lagen ora kreditraarknadsbolag. 9.13 Förslaget till lag om ändring i 15 kap. 4 § Ändringenh koinraenterate i avsnitt 4.6 i den allraänna raotiveringen. Jaghemställer att regeringen föreslår rikscfegen att dels anto de av Lagrådetgranskade förslagen till 1. lag ora ändring i bankrörelselagen (1987:617), 2. lag ora kreditmarknadsbolag, 3. lag ora ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618), 4. lag om ändring i sparbankslagen (1987:619), 5. lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620), 6. lag ora ändring i ackordslagen (1970:847), 7. lag ora ändring i kreditupplysningslagen(1973:1173), 8. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), 9. lag om ändring i lagen (1988:1385) om Sverigesriksbank, 10. lag ora ändring i lagen (1992:557) om ändring iinsiderlagen (1990:1342), 11. lag om ändring i lagen (1992:559) ora ändring ilagen (1991:981) ora värdepappersrörelse, 12. lag ora ändring i lagen (1992:560) ora ändring ilagen (1992:160) ora utländska filialer ra.ra., 13. lagora ändring i , deb anto förslagen till 14. lag ora ändring i reglementet (1961:265) angåendeförvaltningen av Riksförsäkringsverkete fonder, 15. lag ora upphävande av reglementet (1968:654) förKonungariket stedshypotekskassa och för stedshypoteksföreningar, 16. lag ora ändring i lagen (1972:262) oraunderstödsföreningar, 17. lag ora ändring i lagen (1978:403) orabeslutanderätt för svenskt kredifektiebolag i fråga ora exportkredit i vissafall, 18. lag om ändring i försäkringsrörelselagen(1982:713), 19. lag om ändring i lagen (1983:1092) raed regleraenteför Allraärma pensionsfonden, 20. lag ora ändring i insiderlagen (1990:1342), Prop. 21. lag ora ändring i lagen (1992:551) om ändring ilagen (1983:890) om allemanssparande, samt 22. lag om ändring i lagen (1992:701) om KonungariketSveriges stedshypotekskassa. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden cxh besluter att genoraproposition föreslå att ante de förslag sora föredraganden la"tfrara. Förteckningöver remissinstanser vid beredningen av Pr°P- 1992/93:89 finansdepartementetspromemoria med utkast till "' lagrådsremiss om EES-anpassad lagstiftning om banker och kreditmarknadsbolag m.m. Efterremiss har yttranden över promeraorian avgette av ftillmäktige i riksbank.Hovrätten för , Kammanätten i , ,, , , ,, , Styrelsen för . , stedshypotekskassa(Stedshypotekskassan), . i (LO), Tjänstemärmens centralorganisation (TCO) och . SverigesFöreningsbank har avstått från att avge remissyttrande raen har givit tillkärma att banken instämraer i det reraissvar sora avgette av . har anslutit sig till de synpunkter sora lämnats iSvenska remissvar. Centralorganisationen , samtFri- och rättighetekommittén (Ju 1992:01) har förklarat sig avstå från attlämna remissyttranden. Bilaga2 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Per Jermsten, regeringsrådet , justitierådet IngerNyströra. Enligtprotokoll vid regeringessararaanträde den 24 septeraber 1992 har regeringen påheraställan av statsrådet beslutot inhärato lagrådete yttrande överförslag till 1. lag ora ändring i bankrörelselagen (1987:617), 2. lag ora kreditraarknadsbolag, 3. lag ora ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618), 4. lag om ändring i sparbankslagen (1987:619), 5. lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620), 6. lag om ändring i ackordslagen (1970:847), 7. lag om ändring i kreditupplysningslagen(1973:1173), 8. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), 9. lag ora ändring i lagen (1988:1385) ora Sverigesriksbank, 10. lag ora ändring i lagen (1992:560) om ändring ilagen (1992:160) om utländska filialer m.ra., 11. lag om ändring i lagen (1992:557) om ändring iinsiderlagen (1990:1342), 12. lag om ändring i lagen (1992:559) om ändring ilagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 13. lag om ändring i . Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kanslirådet Per , hovrätteassessomChristina samt hovrätteassessom . Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. 1992/93:89 Bilaga 3 av den 12 decemlMr 1977 om samordning av lagar och andra fSrfattningar om rättenatt starta och driva vericsamhet i kreditinstitut (7780/EEG) EUROPEISKAGEMENSKAPERNAS RAD HAR ANTAOriDETTA DIREKTFV med bealctande av Fördraget om upprättandet av Europeisluekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 57 i detta, med bealctande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrande', med bealctande av Ekonomiska och sociala kommitténsyttrande, och och med beaktande av följande: Enligt fönlraget är all diskriminerande behandling medavseende pi etablering och tillhandahållande av tjänster, vare sig pi grund avnationalitet eller pi grund av det förhållandet att ett företag inte äretablerat i de medlemsstater där tjänsterna tillhandahålls, förbjuden efterövergingsperiodens utgång. För att göra det lättare att starta och driva verksamhet ikreditinstitut är det nödvändigt att undanröja de mest störande skillnademamellan medlemsstaternas rättsregler för dessa institut Med hänsyn till omfattningen av dessa skillnader går detinte att med endast ett direktiv skapa de nödvändiga fönjtsätt-ningama för engemensam marknad för kredinstitut. Det är därför nödvändigt att gå stegvisfram. Syftet med detta är att kreditinsätut som verkar i flera medlemsstaterskall ställas under samlad tillsyn och att derma tillsyn skall utövas avbehöriga myndigheter i den stat där kreditinstitutet har sitt huvudkontor, ierforderligt samarbete med behöriga myndigheter i andra berörda medlemsstater. Samordningenbör alltså vara så omfattande som möjUgt och gälla alla institut, varsverksamhet bestir i att ta emot iterbe-talbara medel från allmänheten, antingengenom insättningar eller i arman form, såsom fortlöpande utgivning avobligationer och andra jämförbara värdepapper, samt att bevilja kredit for egenräkning. Det miste dock ges möjlighet till undantag för vissa kreditinstitut,för vilka detta direktiv inte är tillämpligt Direktivets bestämmelser skall inte hindra tillämpning avsådana nationella forfattningar, som innehåller foreskrifter om särskild,kompletterande auktorisation för kreditinstitut att bedriva visst slagsverksamhet eller att genomföra vissa typer av transaktioner. Ett och sanuna system for tillsyn kan inte alltidtillämpas pi alla slags kreditinstitut Det bör därför vara möjligt att uppskjutatillämpningen av detta direktiv för vissa grupper eller typer av kreditinstitutbeträffande vilka en omedelbar tilllämpning skulle kurma medföra tekniskasvirigheter. För sidana institut kan särskilda bestämmelser komma att visa signödvändiga . Sådana särbestämmelser bör d(x:k grundas på en antalgemensamma principer. Det yttersta syftet är att enhetliga auktorisationsvillkorskall gälla inom hela gemenskapen för jämförbara typer av kreditinstitut är det dock endast nödvändigt att fastställa vissaminimiviUkor, som skall inforas av samtliga medlemsstater. Samordningenskall gälla alla kreditinstitut både for att ge skydd åt sparmedel och for attskapa lika konkurrensvillkor för instituten. Skälig hänsyn skall, där det ärbefogat tas till objektiva skillnader i fråga om institutens verksamhetsbetingelseroch till deras ändamil, så som foreskrivits genom nationell lagstiftning. 1EGT nr C128, , s. 25. 2EGT nr C263, 17.11.1975, s. 25. Det ovan angivna syftet kan uppnås endast om de särskiltomfattande diskretionära befogenheter, som vissa tiUsynsmyndigheter har ifriga om auktorisation av kreditinstitut gradvis inskränks. Kravet pi att enverlcsamhetsplan skall upprättas bör därför ses främst som ett hjälpmedel förde behöriga myndighetema an fatta beslut pi grundval av mera exaktinformation, utifrin objektiva kriterier. Ändamilet med samordningen är en system som irmebär ankreditinstitut med huvudkontor i en medlemsstat inte är underkastade nigranationella krav pi auktorisation för filialetablering i en atman medlemsstat. I inledningsskedet bör det dock finnas utrynune för vissflexibilitet sivin gäller krav pi särskild rättslig form för kreditinstitut ochskydd för bankfirma. Enhetliga fmansiella krav på kreditinstitut behövs for ange sparama likvärdigt skydd och for att skapa rättvisa konkurrensvillkormellan jämförbara gmpper av kreditinstitut. I awaktan på ytterligare samordningbör det fastställas lämpliga relationstal, som gör det möjligt för nationellamyndigheter att i samarbete och efter standardiserade metoder följautvecklingen hos jämförbara kategorier av kreditinstitut. En sådan ordning börgöra det lättare an efter hand jämna ut skillnadema mellan de koefficientsystemsom antagits och tillämpas av medlemsstatema. Det är dock nödvändigt an göraskillnad mellan de koefficienter som är avsedda an säkra en sund ledning avkreditinstitut och de som införts för finans- och penningpolitiska ändamål. Isyfte an skapa fömtsätmingar för relationstal CKh for ett mera allmäntsamarbete mellan tillsynsmyndigheter miste en standardisering avkreditinstimtens redovisningsnormer påbörjas . De regler som gäller för filialer till kreditinstitut medhuvudkontor utanför gemenskapen bör vara enhetiiga i samtiiga medlemsstater.Vid nuvarande tidpunkt är det viktigt an se till att sidana regler inte ärgyruisarrmiare än dem som gäller för filialer till institut frin en armatmedlemsstat. Det bör slås fast an gemenskapen, med beaktande av principen omreciprocitet fir träffa överenskommelser med tredje länder om regler somtillförsäkrar de nänrnda filialerna samma behandling inom gemenskapens område. En undersökning av problem inom onu'åden som täcks avrådets direktiv om kreditinstimts verksamhet fordrar samarbete mellan behörigamyndigheter och kommissionen i en rådgivande kommitté, särskilt med avseendepi närmare samordning. Iruttandet av en rådgivande konmiitté för de behörigamyndighetema i medlemsstatema utesluter inte andra former av samarbete mellanmyndigheter som utövar tillsyn över etablering av cxh verksamhet ikreditinstitut i synnerhet samarbete inom den kontaktkommitté som irvättatsmellan banktillsynsmyndighetema. 1992/93:89 Bilaga 3 HÄRIGENOM FÖRESKIUVS FÖUANDE. AVDELNING 1 Definitioner och räckvidd Anikel 1 I detta direktiv avses med kreditinstitur.ett företag vars verksamhet består i an frän allmänheten ta emot insätmingareller andra iterbetalbara medel (x;h an bevilja krediter for egen räkning, auktorisation:ett myndighetstillstind i någon form, innebärande en rän för kreditinstitut andriva verksamhet, filial: endriftställe som utgör en legalt beroende del av en kreditinstitut och somsjälvständigt utför alla eller vissa av de transaktioner som är hänförtiga tillverksamhet i kreditinstitut; samtiiga de driftställen som i en medlemsstat ärinrättade av en kreditinstitut med huvudkontor i en annan medlemsstat skallanses utgöra en enda filial, dock med förbehåll för artikel 4.1, kapitalbas: ettkreditinstituts eget kapital, inklusive poster som enligt nationella regler fårjämställas med kapital. 1.Detta direktiv gäller i fråga om etablering av och verksamhet i kreditinstitut. i dekommunala sparbankerna ("caisses d'éparg-ne communales - gemeentiijkespaarkasscn"), "et de Garantie -Herdiscontering- en ", "nationale d'Investissemem-Nationale Investerings-maatschappij", de regionala utvecklingsbolagen("développement regional -gcwcstelijkcontwikkelings-maatschappijen"), "nationale du logementNationale Maatschappij voor de Huisvesting" och dess auktoriserade bolag,samt "nationale tcrrienne - Nationale L.anclmaatschappij "ochdess auktoriserade bolag. i Darunark "Dansk Eksportfinansieringsfond" och"", i 'Kreditanstalt fiir Wiederaufbau", förelagsom med stöd av "Wohnungsgemeinniitzigkeitsgesetz" (lag omallmäimyttiga bostadsföretag) är erkända för genomförande av statiigbostadspolitik och som inte huvudsakligen bedriver bankverksamhet samt företagsom enligt sanuna lag anses som allmännyttiga bostadsföretag, "Caisse des Dépots et Consignations", " och "", krediticassor ("credit unions"), "Cassa Depositi e Prestiti", Nederländema "NV ExportFinancieringsmaatschappij", Nederlandse Financieringsmaatschappij voorOntwikke-lingslanden NV", "Nederiandse Investeringsbank voorOntwikkelingslanden NV", "Nationale Investeringsbank NV","van Nederlandse Gemeenten", "Neder-landseWaterschapsbank NV", "Financieringsmaatschappij IndustrieelGaranUefonds NV", "Financieringsmaatschappij IndustrieelGarantiefonds 's-Gravenhage NV", "NV Noordelijke OntwikkelingsMaatschappij", "NV Indusniebank Institaut voor ontwikkelingen financiering" och "Overijsselse OntwikkelingsmaatschappijNV", i "","'", """, """, "Crown Agents for overseas govemments and andadministrations", krediticassor ("credit unions") och kommunalabanker (""municipal banks"). 3.Ridetskall, efter förslag frin kommissionen, som för ändamilet skall samråda med deni artikel 11 nämnda kommittén (i fortsätmingen kallad den rädgivandekommittén), besluta i friga om ändringar i förteckningen i punkt 2. 4.a) Ett kreditinstimt som finns i en medlemssUt vid den tidpunkt då direktivet armtäls och som vid sammatidpunkt är varaktigt underställt en i samma medlemsstat etablerad centi-alföretagsenhet som övervakar institutet får undantas från tillämpning av villkorsbestämmelsemai artikel 3.2 första stycket första, andra och tiedje stteck-satsema samt bestänmielsemai artikel 3.2 andra stycket artikel 3.4 och artikel 6, fömtsatt att den nationellalagstiftningen, senast di nationella myndigheter vidtar itgärderför an omsätta detta direktiv till sådan lagstiftning, innehåller följande: Antingen gäller solidariskt ansvar för åtaganden somgjorts av den centrala företagsenheten och Prop.1992/93:89 Bilaga 3 dess underställda institut eller ocYsi garanteras desenare instimtens åtaganden fiillt ut av den centrala företagsenheten. Soliditeten och likviditeten hos den centralaföretagsenheten och alla dess underställda instimt övervakas sanmtantagct, pi gmndvalav sammanställd redovisning. Den centiala företagsenhetens verkställande ledning ärbemyndigad att utfärda insDiiktioner till den verkställande ledningen för varjeunderställt instimt. b) Vad som sägs i punkt a gäller även lokalt verksammakreditinstitut som efter det att detta direktiv har aimiälts knyts till encentral företagsenhet i den mening som anges i samma punkt i fall det är frigaom en normal utvidgning av företagsnätet I friga om andra kreditinstimt än sådana som etableras pånyligen uppdämt vattenområde eller som tillkommit genom uppdelning ellersammanslagning av befintiiga institut organisatoriskt beroende av ellerunderordnade den centrala företagsenheten, fir rådet efter förslag frånkommissionen, som för detta ändamål skall samråda med den rådgivande kommittén,utfärda ytterligare bestämmelser om tillämpningen av punkt b, inbegripet beslutom upphävande av undantag enligt a, i fall di rådet finner att anknytningen avnya institut, som drar fördel av bestämmelsema i b. kan påverka konkurrensennegativt. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet Medlemsstatema kan helt eller delvis uppskjuta tillämpningenav direktivet för vissa gmpper eller typer av kreditinstimt di en omedelbartillämpning skulle medföra tekniska problem som inte kan lösas pi kort sikt. Sidanaproblem kan vara föranledda antingen av an instimten stir under tillsyn av enannan myndighet än den som normalt är ansvarig för tillsyn av banker, eller avatt de är underställda en särskild ordning för tillsyn. I inget fall skall offentiigrättsligställning eller det förhillandet att en institut har ringa storlek ellerbegränsad verksamhet berättiga till uppskov. Uppskov får medges endast beträffande institut som redan fmnsvid tidpunkten för anmälan av direktivet Med stöd av punkt 5 & en medlemsstat besluta omuppskov med tillämpning av detta direktiv för en längsta tid av fem ir efter aimiälanav direktivet och, efter samrid med den ridgivande kommittén, förlängauppskovet dock endast en ging, med högst tre ir. Medlemsstaten skall senast sex minader efter arunälan avdirektivet upplysa kommissionen om beslutet och om skälen för detta.Medlemsstaten skall även underlätta kommissionen i fall beslutet förlängs ellerupphävs. Konunissionen skall offentliggöra alla t)eslut i uppskovsftågor iEuropeiska gemenskapemas officieUa tidning.