prop · GG0380 · 1992-12-31 00:00:00 — Genom skydd av även den svenska delen skuUedetto variationsrika vattensystem i sin helhet undantas från utbyggnad. Mitt förslag:Vattenlagen ändras så att regeringens rätt att förbehålla sig prövningen av ettvattenföretogs tillåtiighet förtydligas. Promemorieförslaget:I promemorian föreslås att vattenlagen ändras så att regeringen alltid prövar tiUåtiighetenav sådana vattenföretog som avses i 3 kap. 6 § tredje stycket naturtesurslagen,dvs. vattenföretog som föranleder endast obetydlig miljöpåverkan men som avserälvar eller älvsträckor som skyddas genom naturresurslagen. Remissinstanseraa:Förslaget i promemorian tillstyrks av flera myndigheter och flertalet av de komrauneroch länsstyrelser som kommenterat förslaget. Kammarkollegiet, Vattenöverdomstolenoch övriga vattendomstolar avvisar proraemorians förslag tiU ändring ivattenlagen såsom onödig, tidskrävande och kostsam. Skälenfor mitt förslag: I 3 kap. naturresurslagen ges särskilda hushållningsbestämmelserför vissa områden av landet. Utmärkande för dessa områden är att de rymmernatur- och kulturmiljövärden av sådant värde att exploateringsföretog och andraingrepp i miljön får komma tUl stånd endast om i lagen angivna föratsättningarföreligger. Skyddetmot vattenkraftsutbyggnad regleras särskUt i 3 kap. 6 § naturresurslagen.Enligt försto och andra styckena får vattenkraftverk samt vattenreglering eUervattenöverledning för kraftändamål inte utföras i de vattenområden ochälvsträckor som anges i paragrafen. Om vatten företoget orsakar endastobetydlig miljöpåverkan, gäller dock inte detto förbud enligt en undantogsregelsom framgår av tredje stycket. Promemoriansförslag om ändring av vattenlagen innebär att det aUtid bör ankomma påregeringen att pröva sådana vattenföretog som avses i 3 kap. 6 § tiedje stycketnaturtesurslagen, dvs. om det planerade företoget är av sådan art eller omfettning,att den föranleder endast en obetydlig miljöpåverkan. Skälet till aU prövningenbör göras av regeringen och inte av vattendomstolarna är enligt promemorian attprövningen inrymmer ett betydande mått av skälighetsöverväganden. skuUeenUgt promemorian skapa en enhetUg bedömning av vad som avses Prop.1992/93:80 med begreppet obetydUg mUjöpåverkan. Föregen del gör jag följande bedömrung. Ill kap. 1 § vattenlagen anges de vattenföretogför vilka regeringen aUtid skaU pröva tiUåtiigheten. Utöver dessa vattenföretogkan regeringen enUgt 11 kap. 3 § samma lag förbehåUa sig rätten tiU prövning avtiUåtUgheten av andra vattenföretog, om företoget är av betydande orafettningeller ingripande beskaffenhet. Vidbedöraningen av frågan om det är regeringen som alltid skall pröva tiUåtUgheteneiJigt undantogsregeln, bör enUgt min mening i försto hand beaktas de avriksdagen faststäUda riktUnjema som irmebär att regeringen skaUbegränsa sin prövning tUl sådana ärenden som kräver ett ställrungstogande avregeringen som poUtiskt organ. Denomständigheten att en prövning enligt undantogsregeln inrymmer skäUghetsawägandenär enUgt min mening inte nog för att genereUt överföra prövningen tUlregeringen. Jag grandar den bedömningen på att det i svensk rättsordning inteär ovanUgt att myndigheter och domstolar fär göra avvägningar meUan aUmärma ochensldlda intressen särskilt när det gäller mål eUer ärenden som rör rätten attutnyttja en fastighet på visst sätt eller för visst ändamål. Jag delar ocksåden inställning som flera remissinstanser har redovisat, nämligen att enobligatorisk regeringsprövning av aUa företog som rör de skyddade älvama ochälvsträckorna skulle innebära att regeringen också skulle belastos med ettantal ärenden av bagateUartad beskaffenhet. Jag är därför inte beredd attföreslå en ändring av vattenlagen på det sätt som har föreslagits i promemorian. Enaruian fråga som uppkommit och som också rör vattenlagen är ora 11 kap. 3 §vattenlagen tillräckUgt klart uttrycker att regeringen med stöd av dennabestämmelse kan förbehåUa sig prövningen av ett företog sora rör undantogsregelni 3 kap. 6 § naturtesurslagen. Regeringen har enligt 11 kap. 3 § vattenlagenrätt att förbehålla sig prövningen av ett vattenföretog som är av betydande omfetttiingeUer ingripande beskaffenhet. Enligt undantogsregehi i 3 kap. 6 § tredjestycket naturtesurslagen gäller inte älvskyddet sådana vattenföretog somförorsakar endast obetydUg nuljöpåverkan. Frågan är alltså om ett företog somdet sistnämnda kan vara av den beskaffenheten att det omfettos av de i 11 kap.3 § angivna föratsätt-rungama för ett förbehåll av regeringen. Besfemmelsenom att regeringen - utöver det obUgatoriska orarådet - kan förbehålla sigrätten tiU prövning av vattenföretog av betydande omfattning eller ingripandebeskaffenhet infördes fr.o.m. i den tidigare gällandevattenlagen (1918:523). Beträffande vissa sjöar eller vattendrag kan enUgtföredragande departementschefen (prop. 1971:106 s. 128) förhåUandena varasådana att praktiskt toget vaije företog får anses vara av ingripande beskaffenhet.Besfemmelsen om regeringens rätt att förbehålla sig prövningen har överförtstill den nya vattenlagen (prop. 1981/82:30 s. 491). Mot den bakgrand jag nuhar redovisat anser jag det klart att bestämmel- 'sen i 11 kap. 3 § vattenlagen också iiuiefattar den typ av vattenförefeg som avses med undantogsregeln. Jag anser dock att bestämmelsen i vattenlagen bör förtydUgas. Man bör kunna räkna medatt KammarkoUegiet normalt fåster regeringens uppmärksamhet på de företog sommed hänsyn tUl sina verkningar bör prövas av regeringen. En sådan skyldighetför koUegiet följer också av 1 § vattenrättsförordningen (1983:788). Som enkonsekvens av ändringen i vattenlagen bör det av förordningen framgå att KammarkoUegietskall samråda med Stotens naturvårdsverk för att få expertrayndighetens syn på mUjöpåverkanav ett vattenföretog som rör undantogna vattenområden och älvsträckor. 7 Behov av ytterligare inventering Minbedömning: Arbetet att inventera värdefulla vattenområden och älvsttäckor bör fortsätto.När kunskapema om skyddsbehov och motsfeende intressen ökat bör skydd enligt naturtesurslagenövervägas för ytterligare vattenområden och älvsträckor. Remissinstanserna:Flera remissinstanser tar upp ytterUgare vattenområden och älvsträckor som enUgtderas mening bör skyddas enUgt naturresurslagen. Skälenför min bedömning: Flera av de förslag som förs fram i remisssvaren rörrelativt små vattendrag, korta älvsträckor eller vattendrag som i det närmasteär helt reglerade. Det hindrar inte att det ändå kan finnas betydandebevarandeintressen knutna till dessa vattendrag. Ett exempel är GuUspångsälvenmed lekområden för naturliga populationer av lax och öring med symierUgen högtbevarandevärde. Motden bakgranden är det nödvändigt att kunskapema om bevarandevärdena ioutbyggda vattendrag ökar. Det gäUer i särskUt hög grad för vattendrag i södraSverige. Därför avser jag att to initiativ tiU fortsatt inventering avvattenområden och älvsträckor. Når kunskapema omskyddsbehov och motsfeende intressen ökat bör skydd enUgt naturresurslagen för ytterUgareälvsträckor och vattenområden övervägas. Såsom bl.a. Stotens naturvårdsverk ochVattenöverdomstolen påpekat kan dock även andra skyddsinstitut övervägas, t.ex.naturvårdslagen. Vidare erbjuder goda möjligheter för kommunemaatt i översiktsplaneringens form ange sina intentioner för hur en awägning börgöras meUan naturtesurslagens hushållningsbesfemmelser. IenUghet med vad jag nu har anfört har inom Miljö- och naturresursdepartementetupprättots förslag tUl 1.lag om ändring i lagen(1987:12) om hushållning med naturtesurser m.m., 2.lag om ändring av vattenlagen(1983:291). Lagförslaget rörandevattenlagen har upprättots i samråd med chefen för . 1992/93:80 Justitiedepartementet.Lagförslagen är av den beskaffenheten att Lagrådets hörande skuUe saknabetydelse. Medhänvisning tiU vad jag nu anfört hemstäUer jag att regeringen föreslår riksdagenatt anto lagförslagen. Vidare hemstäUer jag att regeringen bereder tiUfaUeatt to del av vad jag anfört i fråga om ytterligare inventering av värdefuUavattenområden och älvsträckor (avsnitt 7). Regeringenansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionförelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärder och de ändamålsom föredraganden har hemställt om. Departementspromemorian(Ds 1992:29) Prop. Översyn av värdefulla älvar och Bilaga i älvsträckor med förslag till komplettering av skydd enligt 3 kap 6 § NRL Översyn av värdefulla älvar och älvsträckor med förslag tillkomplettering av skydd enligt 3 kap. 6 § NRL Mitt uppdrag har varit att inventera och översiktligtbeskriva förhållandena kring de vattendrag som är av stort värde för naturvård,friluftsliv, kulturminnesvård och fiske och som inte är skyddade mot vattenkraftutbyggnadenligt 3 kap. 6 § NRL. Sedan jag slutfört detta uppdrag får jag härmed överlämnamitt förslag till sådana älvar och älvsträckor som jag efter granskning funnitmest angeläget att undanta från vattenkraftsutbyggnad. I riksdagsmotioner, i skrivelser till regeringen, imiljörapport 1990:11 frän etc. har initiativ tagits attföreslå skydd för ett antal älvar och älvsträckor. Utöver dessa har jag gjorten granskning av samtliga oskyddade vattendrag eller delar därav till vilka ärknutet riksintresse för naturvärd, friluftsliv, kulturminnesvård och fiske. Min rapport innefattar en redovisning avvattenkraftintresset och hur berörda vattendrag behandlats i betänkandena (SOU1974:22) Vattenkraft och miljö - Sehlstedtska utredningen -, (SOU 1976:28)Vattenkraft och miljö 3 - Ekströmska utredningen -, samt i den därefter lämnadepropositionen om utbyggnad av vattenkraften. Den aktuella utbyggnadssituationenframgår också av en redogörelse. I första hand har uppdraget omfattat vattendragen i norraSvealand och , dvs. de tidigare utredda delarna av landet. Mingranskning omfattar därutöver en mera översiktlig översyn av södra . Jag finner det angeläget att skyddsvärda älvmiljöer även inom dessadelar av landet kan bevaras frän vidare utbyggnad, varför mitt förslag bl.a.omfattar fyra syd- och västsvenska åar. De älvar och älvsträckor som enligt mitt förslag börskyddas mot vattenkraftsutbyggnad är följande: I Ljusnan uppströms Vallhaga I Kynne älv med 1 Luieälven1 I I I Sjön och Jaurekaska Sträckan mellan och mellan och nedströms Viforsen ,sträckan mellan och kraftverk, samt mellan Sträckan nedströms Fridafors bruk 1992/93:80 Bilaga 1 Förslagettill komplettering av skyddet för värdefulla älvar och älvsträckor föranlederändring i 3 kap. 6 § naturresurslagen. Tredjestycket i paragrafen medger undantag för vattenföretag som orsakar endastobetydlig miljöpåverkan. Jag anser att en sådan ändring bör göras i vattenlagenatt tillåtligheten av sådana företag avgörs av regeringen. Jaurekaska i Prop. Allmän beskrivning Bilaga 1 Jaurekaska är en kort () forssträcka mellan sjöarnaLangas och Stora Lulevattnet. Detta är den enda outbyggda fallhöjd som finnskvar i nedströms högfjällsområdet, där källflödena är skyddade motvidare utbyggnad enligt 3:6 NRL. Vattenframrinningen i Jaurekaska är hårt reglerad genomtappningen frän de stora sjömagasinen i Akkajaure och Satisjaure. Undervinterperioden framsläpps vattnet med korttidsreglering genom Vietaskraftstation, belägen vid överst i Langas. För att garanteravisst lägsta vattenstånd i Langas har anlagt en tröskel i sjönsutlopp. Stora Lulevattnet nedströms forsen är ärsreglerad med 3,7 m amplitudvarför strömsträckans längd varierar med indämningen. Övre delen av Langas, nära nog halva sjön, ligger inomStora Sjöfallets nationalpark. Mellan de riksintressanta stora områden inomNorrbotten som avser naturvård och friluftsintresse ligger Jaurekaska centralt.På norra sidan når - föreslaget som ny nationalpark ned tillsjösystemet och på södra sidan ligger området UltevisSitojauresänkan-Harrejaur.Hela fjällområde utgör riksintresse för friluftslivet. Pä bådasidor om Jaurekaska möter s.k. obrutet fjällområde. Jaurekaska-strömmarna håller i stor utsträckning vinteröppetvatten, vilket är av stor betydelse för många sjöfågelarter. Särskilt undervåren kan 100-tals sångsvanar uppehålla sig där, ofta vid sinflyttning. Tillgången till föda och öppet vatten är avgörande. Havsörn är ocksävanlig här. Jaurekaska besöks alltjämt av utter, en av landets mestsällsynta djurarter. Enligt fiskeriintendenten är Langas den sjö som har störstbetydelse för fisket i . Ett antal bofasta har här sinhuvudsakliga inkomst av fisket, som också är viktig som binäring för renskötandesamer i området. Isfiske bedrivs på vårvintern av ett stort antalfritidsfiskare. Fiskutsättning görs av i alla älvsystemets sjöar,men, utom i Langas, gör sig den s.k. regleringseffekten numera gällande genomallmän nedgång i fiskbestånden. För reproduktion av den egna öringstammen är Jaurekaskadärför av stort värde så länge lekbottnarna bibehålls. Detta är den endakvarvarande delen av huvudälven med naturliga reproduktionsmöjligheter. För turism och friluftsliv är Jaurekaska, trots sinbegränsade utsträckning, av stort värde. Fisket med tillgäng på öring och harrär attraktivt. "Vägen västerut" som passerar Jaurekaska är, särskiltsommartid, ett viktigt trafik-stråk som leder in i ett av värt lands mestbesökta högfjällsområden. För naturupplevelsen och landskapsbilden skullevarje utbyggnad här vara starkt negativ. utbyggnadsfrågans behandling Prop. Ekströmska utredningen har redovisat en utbyggnad i ett onaga 1 projekt med årsproduktionen 45 GWh. Det presenterades avVattenfall i ett sent skede av utredningen och endast i form av en skiss. Någonbedömning av inverkan på omgivningar och motstående intressen kunde inte göras.Älv-sträckan ansågs därför inte kunna placeras i utredningens rangordning. I vattenkraftberedningen har ett projekt redovisats.Langas med produktionen 31 GWh/är, men beredningen tog inte upp detta i sittförslag. Utbyggnaden ingår inte i den av medgivna vattenkraftplanen. ingav 1982 och 1983 ansökningar om tillståndatt få anlägga regleringsdamm vid Jaurekaska och därmed fä reglera Langas, ochalternativt en kraftstation i Jaurekaska. Ansökningarna ledde slutgiltigt tillett beslut där regeringen fann de båda ansökta företagen ej tillåtliga. 1 en 1990 ingiven ansökan till begärVattenfall tillstånd till ändring av de för Langas gällandevattenhushållningsbestämmelserna. Detta skulle innebära en skärpning avkorttidsregleringen i Vietas kraftstation så att dygnsvariationerna i Langasnära nog fördubblas, en ökning frän 0,27 m till 0,5 m och en ökningfrän 0,7 m till 1,0 m. Allvarliga och förvärrade skador kan befaras uppkomma bl.a.på fiske, isar och kommunikationsmöjligheter på sjön. Förbindelsen över Langastill Saltoluokta utgör en del avKungsleden med stor betydelse för fjällturismen i . Fjällstationen äröppen även . Regleringen avses ske inom de tidigare fastställdaregleringsgränserna. Domstolen har ännu inte avkunnat dom i ärendet. I fp-motion Bo 523 (1991/92) hemställs att riksdagenbeslutar om sädan ändring av NRL att sträckan mellan Vietas ochStora Lulevattnet skyddas. Trots all påverkan genom vattenregleringen i älven finns beaktansvärdanaturvärden kvar som talar för att Jaurekaskaforsen bör garanteras ett skyddmot utbyggnad. Som enda återstående strömsträcka längs kan Jaurekaskaanses utgöra en ekologisk brygga som binder samman de stora tjäll- ochskogsområden vars skyddsintresse NRL avser att försäkra. Denna del av älven haren viktig roll som refugium för att bibehålla något av den ursprungliga älvensbiologiska funktion. Inte minst gäller detta betydelsen för reproduktionen avde egna öringsstammarna som är viktiga för Langas och Stora Lulevattnet. Detgäller ocksä utterförekomsten som bör ses mot bakgrunden av åtagandeni samband med undertecknandet av . Det av sökta tillståndet om ändring avregleringsbestämmelserna för Langas kan befaras medföra ytterligare storaskador i sjön, och sannolikt också i Jaurekaska. Det kan ifrågasättas om ett skydd enligt NRL i Luleälvenskall avse endast 31 Jaurekaskaforsen, eller som i ovannämnda motion föresläs,sträckan från Prop. 1992/93:80 Vietas till Stora Lulevattnet. Mycket talarför det senare förslaget som inne- Bilaga 1 bär ett förebyggande av nyastora skador som ev. också kan drabba Jaurekaska. Jag vill förorda det senarealternativet. Ett ytterligare intrång i torde förövrigt förutsätta medgivande av . Några riksintressen för naturvärd, friluftsliv ellerkulturminnesvärd har inte angivits för . , som tillhör de mindre av skogsälvarna (tillrinningsområde1 "), rinner upp ca 2 mil norr om . I den övre delen finnssjöarna Vuotner, Lauker och . Älven nedströms är sjöfattig, utanstörre sidovattendrag och rinner delvis nära norr om . Den är i sittnedre lopp brantare än nägon annan norrländsk älv och når högsta kustlinjenmindre än 5 mil frän kusten. Först där, vid Klubbforsen, möter odlad jord inågon omfattning och längre ned är den för norrländska förhållanden tämligenrik. Övre delen av hyser mänga naturvetenskapligavärden, bl.a. intressanta moränomräden. Vid en inventeringinvid älven inom påträffades 248 arter (i BD-län1977). Även den nedre delen av dalgången uppvisar på många ställen enintressant flora, bl.a. förekommer tibast. Flera för den högre faunan betydelsefulla våtmarker finnslängs älven. förekommer på flera ställen. Säkra observationer harnoterats vid älvens övre del och vid Klubbfors. har utteriakttagits även vid Äbyn. hyser en god bäverstam som spridersig. Även bisam påträffas längs älven. Flodpärlmussla finns på flera ställen,rikligast i älvens nedre delar. Älven är mycket rik pä forssträckor och har i långaavsnitt ren vildmarkskaraktär, som gör att den har högt värde förfritidsfisket. Fiskarterna domineras av harr, men där finns också havsöring,lax och netting (nejonöga) som går upp i älven och i dess nedre del har godanaturliga reproduktionsbottnar. Laxbeständet är av intresse även från genetisksynpunkt genom att laxen anpassat sig till ett så litet vattendrag med dessspeciella miljöbetingelser. är en av de få älvar där utsättning med laxyngelav andra stammar varit mycket begränsad och där den genetiska effekten på den ursprungligalaxen anses vara försumbar. lax har därför ett mycket högtskyddsvärde. års elfisken visar på mycket goda tätheter av laxungarjämfört med andra laxälvar. har vidtagit en hel del fiskevårdande ätgärder,och i viss ut- 32 sträckning har också goda naturligareproduktionsförhållanden återskapats Prop. 1992/93:80 genom flottledsrestaureringar i älven. Särskilt övre delen av är av stort värde för detrörliga friluftslivet. Goda möjligheter erbjuds för kanotsport med sjöar, seloch lättpaddlade strömsträckor. För renskötseln har stor betydelse. Viktigavinterbeten ligger nära älven, som också erbjuder goda beten i samband medflyttningarna. Genom skogsbrukets åtgärder har renskötseln i hög gradförsvårats och en utbyggnad av älven skulle ytterligare kunna begränsarenskötselns möjligheter i . Arkeologiska undersökningar längs älven och särskilt kringÖstra Kikkejaur visar att älven och sjöarna varit viktiga bosättningsområdenredan i forntiden. Äldre samisk kultur uppträder här inom samma omräde somfångstkulturen och representeras genom talrika lämningar. Ett stort antalboplatser av stenålderskaraktär har registrerats, men även gravar frän vikingatiden.Rikligt med äldre samiska lämningar har ocksä påträffats. Till Ekströmska utredningen redovisades en relativtlångtgående utbyggnad, 6 kraftstationer, som med ett stort regleringsmagasin iÖstra Kikke-jaure skulle ge ca 230 GWh/är. Med hänsyn till de relativt höganaturvärden som noterats och att utbyggnaden därför skulle innebära påtagligaskador placerades i klass 3b. Den utbyggnad som redovisas till Vattenkraftberedningen är9 kraftstationer med en sammanlagd produktion av 86 GWh/är. Beredningen harhänfört projektet till klass B och inte tagit upp nägon utbyggnad av isitt förslag. Några projekt i förekommer inte heller i den avriksdagen medgivna vattenkraftplanen. är obetydligt utbyggd. En äldrekraftstation finns vid Hednäs. Kraftintresset i älven företräds av SkellefteKraft, som planerar utbyggnad av älven. Enligt tillstånd i vattendom kommer enombyggnad av Hednäs kraftstation att snart påbörjas, innebärande ett ökat vatten-ochfallhöjdsutnyttjande. I samband härmed anläggs en fisktrappa som möjliggör attlaxen kan passera tiii älvens övre delar. Skellefte Kraft planerar närmast attbegära tillstånd till reglering av , som med ca 2 m amplitud gerett magasin om 30 Mm-'. Dämningen skulle skulle skulle begränsas till denhögsta nivå som gällde för tidigare flottningsreglering. De fallutbyggnader som planeras är kraftstationer vidKlubbfors (42 m fallhöjd) och Krokfors (20 m fallhöjd). Årsproduktionen medutnyttjande av regleringen i beräknas ge 40 GWh. Kraftbolagetavser att inrätta fiskväg förbi kraftstationerna och att lämna Abyälvennedströms Hednäs till havet utan utbyggnad. I fp-motionen Bo 523 (1991/92) hemställs att riksdagenbeslutar om sådan o ändring av NRL att skyddas. 3 1992/93. Egna synpunkter Prop. har framträdande värden av skilda slag vilketställer den i klass tSnaga 1 med många av de vattendrag som anges somriksintresse för naturvård och friluftsliv. Inte minst har dess orördhet storbetydelse. Förekomsten av utter bör särskilt beaktas. Min bedömning är attvärdet av föreslagen utbyggnad inte står i rimlig proportion till de natur-ochäven kulturminnesvärden som älven representerar. Mitt förslag är därför att Abyälvenbör ingå bland de vattenområden som är skyddade enligt 3:6 NRL. Område av riksintresse för naturvård, AC-län nr N29. Malån är största biflöde (tillrinningsområde1 829 km-). Ett flertal mindre åar i områdets övre del förenar sig till Malånoch Skeppträskån som flyter saraman nära lappmarksgränsen, mellan och Norsjö.Malån är rik på sjöar. Mest betydande är Malåträsk och i övredelen, och längre ned , Stora Kvammarn och . Malån mynnar i SkeUefteälvenvid strax nedan . Ån är tidigare flottningsreglerad,men ej utnyttjad för kraftproduktion. Dess lopp har i allmänhet ringa lutningoch en stor del av fallet är koncentrerad till Strömfors-Storforsen, ca en milnedan . Berggrunden i Malåns omgivningar är variationsrik med ettcentralt stråk med malmförekomstcr. I Norsjötrakten har de finkorniga moränernagynnat uppkomsten av ett leende odlingslandskap som är ovanligt i inlandet. VidStorforsen har än skurit ut en kanjon. Sträckan närmast utflödet i SkeUefteälvenomges av ett stort randfält. Detta dcltakomplex är uppbyggt till ennivå strax under HK (högsta kustlinjen). Berggrunden har en gynnsam effekt på vegetationen längs ånmed en artrik flora. Brakved och orkidéer förekommer, pors är inte ovanlig.Särskilt nämns med sandstränder, omfattande vassområden och enkalk-gynnad flora. En stor biotopvariation, främst kring sjöarna, gynnarockså faunan. Malån säväl som Skeppsträskän är ett viktigt uttervatten, ochhyser även ett växande bäverbestånd. Malån har bestånd av öring, harr och sik.Skeppträskån har stor öring, harr och nejonöga. Kräftor har inplanterats och flodpärlmusslorförekommer. För det lokala och regionala flsket har dessa vatten stor betydelsetill följd av hårda reglering. Malån är värdefull även från rekreationssynpunkt. Kanotledsbeskriv-ningarfinns för de båda åarna. är såsom en av Norriands boplatsrikaste sjöarav stort kulturhistoriskt värde. Särskilt i åns övre del finns talrika samiskalämningar och I centralort, bebyggdredan på 1500-talet, Prop. 1992/93:80 har rika fynd gjorts från , brons- och järnåldern. 1 Ekströmska utredningen redogörs för relativt omfattandeutbyggnadsplaner med flera stora sjömagasin och en serie kraftverk nedanför Malåträsk.Ett alternativt utnyttjande av kraftresursen innebär överledning från ett stortregleringsmagasin vid Ol-Ersselet till dämningsområde. Utredningen konstaterade beträffande bådautbyggnadsalternativen att de skulle förutsätta relativt omfattande ingrepp.Bevarandevärdena var jämna och relativt höga. I valet mellan klasserna 3b och 2valde utredningsmannen med viss tvekan den lägre klassen. Till vattenkraftsberedningen finns projekt redovisade somdock inte tas upp i beredningens förslag.