prop · GG0348 · 1992-12-31 00:00:00 — Detta gäller emellertidinte rätten att kontrollera uthymingen av exemplaret; den ligger kvar hosrättsinnehavaren. Med uthyming förstås enligt ingressen till direktivet"att ett datorprogram eller en kopia av detta i vinstsyfte görstillgängligt för användande ". Direktivetreglerar dock inte rätten till utlåning av datorprogram. Denna regleringöverlåts därmed till den nationella lagstiftningen. Irättsinnehavarens ensamrätt till sitt verk ingår, enligt 2 § upphovsrättslagen,även rätten att sprida exemplar av verket till allmänheten, vilket innebär atträttsinnehavaren har rätt att bestämma över försäljning och annan överlåtelsesamt uthyming och utiåning av exemplar av verket. Rättsinnehavarensovan angivna ensamrätt inskränks genom 23 § upphovsrättslagen. Enligt dennabestämmelse gäller att, sedan ett litterärt eller musikaliskt verk harutgivits, exemplar som omfattas av utgivningen får spridas vidare och visasoffentiigt. Enligt 8 § andra stycket upphovsrättslagen anses ett verk utgivetdå exemplar av verket med upphovsmannens samtycke har förts i handeln ellerblivit spritt till allmänheten. Exemplarav datorprogram i maskinläsbar form får emellertid inte utan upphovsmannenssamtycke tillhandahållas allmänheten genom uthyraing eller annan därmedjämföriig handling. Sådant exemplar fär inte heller lånas ut till allmänhetenutan upphovsmannens samtycke. Bakgmndentill den nuvarande lydelsen av 23 § såvitt avser datorprogram är att det tidigare i ochmed att verket hade givits ut var tillätet för vem somhelst att utan upphovsmannens samtycke hyra eller låna ut exemplar av datorprogram imaskinläsbar form. För att förhindra att uthyming eller offentlig utlåning fränt.ex. bibliotek skulle kunna utgöra underiag för en omfattande enskildkopieframställning kompletterades 23 § så att rätten tiU utiåning och uthyming tillallmänheten av exemplar av datorprogram i maskinläsbar form skulle ligga kvar hos upphovsmannen (jfr Prop. 1992/93:48 prop. 1988/89:85 s. 18). Förnärvarande gäller således att exemplar av ett datorprogram inte får vare sighyras eller lånas ut till allmänheten utan upphovsmannens samtycke, omexemplaret är i maskinläsbar form. Är exemplaret i skriftiig form, gäller devanliga reglema. Uthyming och utiåning av ett exemplar av verket är tillåtet ioch med att verket blivit utgivet, om exemplaret omfattas av utgivningen. Förbudetmot utiåning och uthyming gäller dock bara utiåning och uthyming tillallmänheten och inte sådan upplåtelse till den närmaste släkt-och vänkretsen. Detsagda innebär att upphovsrättslagen och direktivet i denna del skiljer sig åtpå så sätt att spridningsrätten till ett exemplar av ett datorprogram enligtupphovsrättslagen konsumeras vid utgivningen medan enligt direktivet spridningsrättenkonsumeras när ett exemplar av programmet har sålts. En anpassning tilldirektivet medför att direktivets konsumtionspunkt införs i 23 §upphovsrättslagen men bara när det gäller datorprogram. Innebördenav den föreslagna ändringen i 23 § i upphovsrättslagen är att konsumtion avspridningsrätten till ett exemplar av ett datorprogram inträder när exemplarethar överlåtits oavsett om programmet är utgivet. Fleraremissinstanser är negativa till användningen av begreppet överlåtelse för denkonsumtionsgmndande handlingen. vid Stockholmsuniversitet menar att eftersom upphovsrättslagen använder"överiåtelse" för både upplåtelse och överlåtelse (försäljning), ochden vanligaste övedåtelseformen är just upplåtelse, finns det skäl att i dettasammanhang, som rör en begränsning som inte skall missförstås, just användaordet "sålt". Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbetsnämnd (KLYS) och anser att man inte börgöra större inskränkningar i spridningsrätten än vad direktivet kräver. Idirektivet anges "första försäljningen" som konsumtionspunkt.Eftersom överlåtelse i svensk rätt innefattar övergång av äganderätten även påandra sätt än genom köp, säsom byte och gåva och det inte anförts någrasärskilda skäl för den föreslagna generella utvidgningen till att omfatta allöverlåtelse, bör regleringen begränsas till vad direktivet kräver, dvs.försilljning. Varkenartikel 4 c eller den föreslagna lydelsen av 23 § berör försäljning elleröverlåtelse av rätten till verket som sådant utan av exemplar av verket,exempelvis den diskett som innehåller ett exemplar av det aktuella programmet.När det i den föreslagna lydelsen av 23 § talas om överlåtelse av ett exemplarav ett datorprogram kan det enligt min mening inte rimligen uppfattas på annatsätt än vad som är bmkligt när det gäller egendom, nämligen säsom avseende köp,byte och gåva. Närdet sedan gäller frågan om vilka fäng som skall kunna gmnda konsumtionvill jag anföra följande. Överiåtelse är ett vidare begrepp än försäljning.Enligt min uppfattning finns det inget i direktivet som hindrar attden konsumtionsgmndande handlingen utvidgas från försäljning till överlåtelse.Det lär inte heller medföra någon störte skillnad i praktiken eftersom det torde varaganska sällan som exemplar av datorprogram Prop. överiåts genom gåva utanatt programmet dessutom är utgivet enligt Skydd för datorprogran För denföreslagna lösningen talar även att det är önskvärt meden enhetlig reglering av alla former av slutgiltiga överlåtelser vare sig dessa sker genom köp, byteeller gåva. I båda fallen har den urspmnglige innehavaren slutgiltigtavhänt sig äganderätten till exemplaret och kan i princip inte återta ellerdisponera över detsamma efter överlåtelsen. Enremissinstans har påpekat att den föreslagna regleringen skulle omfattavederlagsfria överlåtelser, t.ex. av ett fåtal demonstrationsexemplar som delasut gratis i marknadsföringssyfte innan programmet sätts på marknaden. I sädanafall skulle spridningsrätten konsumeras enligt den föreslagna lydelsen av 23 §upphovsrättslagen vilket inte torde bli fallet vid en tillämpning avdirektivets bestämmelser. Jag vill i denna fråga bara peka på att i den män programexemplaristället för att ges bort upplätes genom län inträder därigenom ingenkonsumtion för denna programvara. Detkunde övervägas att låta regeln om konsumtion vid överlåtelse i stället förutgivning få generell räckvid för samtliga upphovsrättsligt skyddade litteräraoch konstnärliga verk. Beträffande konstverk gäller redan enligt 25 §upphovsrättslagen att spridningsrätten konsumeras när exemplar överlåtits ellerverket utgivits; samma regel är tänkbar för de litterära och musikaliskaverkens del. Det torde emellertid föra för långt att i det nu aktuellalagstiftningsärendet som gäller de lagändringar som föranleds av EES-avtaletgöra så långtgående lagändringar som en generell ändring av regleraa omkonsumtion skulle innebära. Frågan får istället tas upp inom ramen för enallmän översyn av upphovsrättslagen. Detkan noteras att det lagts fram ett förslag i om en generellkonsumtionsregel, jfr § 22 i kulturministeriets utkast av den 20 maj 1992,J.nr. 92:001.1/8100-1. Ävenom spridningsrätten är konsumerad har rättsinnehavaren enligt svensk rätt ochenligt direktivet kvar en ensamrätt till uthyming av programexemplaret, vilketsåledes inte får hyras ut utan tillstånd. Enligt svensk rätt gäller dennaensamrätt endast exemplar i maskinläsbar form medan direktivet ger en sådanrätt även när det gäller exemplar i skriftiig form. Den svenska lagen mästedärför ändras pä denna punkt. Direktivetreglerar inte vad som skall gälla vid utlåning och det nuvarande innehållet ibestämmelsen om rättsinnehavarens ensamrätt vid utiåning av exemplar imaskinläsbar form kan behällas. Det blir vidare som tidigare tillätet att utanrättsinnehavarens tillstånd låna ut exemplar i skriftiig form närspridningsrätten till exemplaret har konsumerats. Enannan fräga beträffande konsumtionen av spridningsrätten är vilken verkan denskall ha i territoriellt hänseende. Denna fråga har behandlats ur ett allmäntperspektiv i avsnittet om konsumtion. Dämtöver vill jag anföra följande omkonsumtion av spridningsrätten till exemplar av datorprogram. Upphovsrättenär i princip territoriellt begränsad. Detta innebär att varje land bestämmerutformningen av sin nationella upphovsrätt. intemationellaöverenskommelser kan naturligtvis påverka den nationella Närdet gäller verkan av konsumtion gäller i Detinnebär att rättsinnehavarens ensamrätt när det Prop. 1992/93:48 gälleröverlåtelse av exemplar av datorprogram konsumeras med verkan i Skydd fördatorprogram hela världen oavsett i vilket land som datorprogrammet utgivits.Det enda kravet är att utgivningen skett med rättsinnehavarens samtycke. Somframhållits under avsnitt 2 utgör EG ett gemensamt och regionalt territoriumför frägan om spridningsrättens konsumtion. Spridningsrätten till ett exemplarav ett datorprogram konsumeras säledes i princip i hela EG, om överlåtelsenäger mm i t. ex. . bestämmelser om immaterialrätt återfinns dels en allmänbestämmelse om konsumtion (artikel 2 i protokollet om immateriell äganderätt),dels - som en följd av anpassningen till de tte EG-direktiven -särskildabestämmelser om konsumtion (bilaga XVII) av bl.a. upphovsrätten tilldatorprogram. Förupphovsrätten och vammärkesrätten gäller enligt svensk rätt sammakonsumtionsprincip, dvs. Direktiven om vammärkesrätt ochskydd för datorprogram har i allt väsentligt samma bestämmelser om konsumtion.Juridiska fakultetsnämnden vid och Svenska föreningenför industriellt rättsskydd har framhållit att EG:s direktiv innehåller enuttrycklig bestämmelse om (åtminstone) EG-konsumtion. Dessa remissinstanseranser att den bestämmelsen måste föras in i upphovsrättslagen. Humvidadirektivets bestämmelse skall uppfattas som en minimi- eller maximiregel fårenligt dessa remissinstanser visa sig . Beträffandefrägan om regleringen av spörsmålet humvida konsumtion av rättigheter knutnatill datorprogram skall vara global eller EES-vid har Lagrådet, i linje med vadsom anförts avseende vammärken, ifrågasatt om inte en bestämmelse om konsumtionav rättighetema till datorprogram utformad i nära anslutning till artikel 4 c idirektivet bör tas in i lagen. Jaghar i denna fråga samma uppfattning som jag tidigare tillkännagivit beträffandevammärken (se avsnitt 6.2.7). Detsagda innebär att får gä över till principen om regional konsumtionäven för spridningsrätt till datorprogram. 7.3.4 Inskränkningar irätten till datorprogram Prop.1992/93:48 Skydd för datorprogram Mittförslag: Det skall inte längre vara tillåtet att kopiera datorprogram förenskilt bmk. Ominte annat är avtalat, skall det vara tillätet att utan rättsinnehavarenstillstånd rätta fel i programmet. Rättenatt framställa säkerhetskopia utan rättsinnehavarens tillstånd skall varatvingande till förmån för den som har rätt att använda ett datorprogram. Denneskall också ha en tvingande rätt att utan rättsinnehavarens tillstånd inomramen för tillåten användning observera och prova datorprogrammets funktion isyfte att uttöna bakomliggande idéer och principer. Anikel5 - Undantag från ensamrättema 1.I avsaknad av särskildaavtalsbestämmelser skall de i artikel 4 a och b angivna åtgärdema inte krävarättsinnehavarens tillstånd, om de krävs för att den som lagligen förvärvatdatorprogrammet skall kunna använda programmet i överensstämmelse med dessavsedda ändamål. Detta gäller även rättelse av fel. 2.En person som har rätt attanvända ett datorprogram får inte genom avtal hindras frän att göra ensäkerhetskopia av detta om denna är nödvändig för den aktuella användningen. Den person som har rätt att använda en kopia av ettdatorprogram skall utan rättsinnehavarens tillstånd ha rätt att iaktta,undersöka eller prova programmets funktion i syfte att utröna de idéer ochprinciper som ligger bakom programmets olika detaljer, under fömtsättning attdetta sker vid sådan laddning, visning, köming, överföring eller lagring avprogrammet som han har rätt att utföra. 11§ Av offentliggjorda verk får enstaka exemplar framställas för enskilt bmk. Vadsålunda framtställts får inte utnyttjas för annat ändamål. Vadsom sägs i första stycket gäller inte byggnadsverk och datorprogram och medförinte rätt att för eget bmk låta någon annan framställa bmksföremål ellerskulpturer eller genom konstnärligt förfarande efterbilda andra konstverk. 11(2 § Den som har förvärvat rart an använda en datorprogram får framställasådana exemplar av programmet och göra sådana ändringar i programmet som ärnödvändiga för an han skall kunna använda programmet för dess avsedda ändamål.Detta gäller även rättelse av fel. Densom har rän art använda ett datorprogram får framställa säkerhetsexemplar avprogrammet, om detta är nödvändigt för den avsedda användningen av programmet. Exemplarsom framställs med stöd av första eller andra stycket fär inte utnyttjas förandra ändamål och fär inte heller användas när rätten att utnyttja programmethar upphön. Den som har rätt attanvända en datorprogram fär iaktta, undersöka eller prova programmets funktionför att fastställa de idéer och principer som Ugger bakom programmets olikadetaljer. Detta gäller under fömtsättning an det sker vid sådan laddning,visning på skärm, köming, överföring eller lagring av programmet som han harrätt an utföra. Avtalsvillkor sominskränker användarens rätt enligt andra och fiärde Prop. 1992/93:48 styckena är ogiltiga. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. Remissinstanserna:Av de remissinstanser som har yttrat sig lämnar samtliga den del av förslagetsom avser rättelse av fel, säkerhetskopior och observationer m.m. utan erinran.Flera remissinstanser har ifrågasatt att regleringen föresläs införd i 2 kap. upphovsrättslagen. Skälenför mitt förslag: Medan artikel 4 beskriver innehållet i rättsinnehavarensensamrätt anger artikel 5 undantag frän denna ensamrätt. Degmndläggande fömtsättningaraa för att de i artikel 5 angivna åtgärderaa skallkunna komma i fräga är att de utförs av en behörig person och att åtgärderaa äri överensstämmelse med den avsedda användningen av datorprogrammet. Enligtartikel 5.1 har sålunda den som lagligen förvärvat ett datorprogram en rätt attframställa brukskopior av och göra ändringar och rättelser i det för\'ärvadeprogrammet. Vidare ger artikel 5.2 den rättmätige användaren av ettdatorprogram rätt att framställa en säkerhetskopia av programmet. Artikel5.3 ger den person som har rätt att använda en kopia av ett datorprogram enrätt att utan rättsinnehavarens tillstånd undersöka eller prova programmetsfunktion för att utröna de idéer och principer som ligger bakom programmetsolika detaljer. Denrätt till undersökning av programmet som är tillåten enligt artikel 5.3 skiljersig från den s.k. reverse (dekompilering) som anges i artikel 6 (seavsnitt 7.3.5). Artikel 5.3 innebär inte nägon rätt att utföra ätgärder isjälva programmet utan är begränsad till observation av datorprogrammetsfunktion. Observationema fär ske endast i anslutning till sådan laddning,visning, köming, överföring eller lagring av programmet som användaren har rätttill. Dekompilering (återgivning eller översättning av kodens form) enligtartikel 6 innebär däremot en rätt att göra ingrepp i själva programmet. Någonsädan rätt ges inte i artikel 5.3. Den i sistnämnda bestämmelse angivna formenav rätt till undersökning är ä andra sidan inte omgärdad av alla de villkor somgäller för att dekompilering enligt artikel 6 skall få utföras. Artikel5.1 är dispositiv medan artikel 5.2 och 5.3 är tvingande tiU förmän för denbehörige användaren av datorprogrammet. Inskränkningari upphovsrätten vid överlåtelse av datorprogram regleras av 40 a §upphovsrättslagen. Enligt denna bestämmelse, som är dispositiv, innefattaröveriåtelse av rätten att utnyttja datorprogram en rätt för nyttjaren attframställa sädana exemplar av programmet och göra sådana anpassningar iexemplaren som behövs för den medgivna användningen samt att framställareservexemplar och exemplar som behövs från skyddssynpunkt. Sådana exemplar fårinte utnyttjas för annat ändamäl och fär inte heller användas när rätten attutnyttja datorprogrammet har upphört. Syftetmed 40 a § upphovsrättslagen är att överlåtna datorprogram skall kunna användas på ett ändamålsenligt sätt. När ett datorprogram används innebär detta som regel att kopior av programmet skapas och flyttas mellan olika enheter i datom. Vidare kan den som använder ett datorprogram 126 behöva skydda sig motrisken att programmet utplånas av misstag. För att motverka att så sker kan eneller ett par reserv- eller säkerhetskopior framställas. Det förekommer ävenatt datorprogram behöver bearbetas för att kunna användas på avsett sätt (jfrprop. 1988/89:85 s. 20). Upphovsrättslagen innehålleremellertid inte nägon uttrycklig bestämmelse om att användare har rätt attkorrigera fel i datorprogram. Någon bestämmelse som motsvarar artikel 5.3 finnsinte heller i upphovsrättslagen. Som framgår av det sagdaöverensstämmer 40 a § upphovsrättslagen enligt min mening i vissa delar medartikel 5.1 och 5.2 i direktivet. Upphovsrättslagen skiljer sig emellertid fråndirektivet i flera väsentiiga avseenden. Bl.a. är bestämmelsen iupphovsrättslagen dispositiv i sin helhet medan nämnda bestämmelser i direktivetär till en del tvingande och till en annan del dispositiva. För att nä fullöverensstammelse med direktivet anser jag att innehållet i artikel 5 börinföriivas med upphovsrättslagen. Detta kan lämpligen ske genom att nuvarande40 a § ersätts med den i promemorian föreslagna lagtexten i 11 a § som ihuvudsak följer direktivets ordalydelse. I promemorian har angivitsatt de frågor som regleras i artikel 5 gäller inskränkningar i upphovsrätten. Ipromemorian har därför ansetts att deras naturliga plats vid ett införlivandemed upphovsrättslagen är i 2 kap. Detta har kritiserats vid remissbehandlingenav promemorians förslag. vid menar att den i promemorianföreslagna 11 a § (och dessutom den där likaså föreslagna 11 b §, se avsnitt7.3.5) inte alls reglerar upphovsrätisliga fenomen och inskränkningar iupphovsrätten som motiverar en inplacering i 2 kap. Bestämmelsema utgör istället inskränkningar i avtalsfriheten genom att vissa avtalsvillkor ogiltigförklaras.Om sådant alls skall stå i upphovsrättslagen, bör det enligt fakultetsnämndeni konsekvensens namn placeras i 3 kap. upphovsrättslagen, där ju vissaavtalsrättsliga anordningar har samlats. Som framgår av artikel 9är rätten att göra säkerhetsexemplar, utföra vissa undersökningar av programmet(artikel 5.2 och 5.3) samt att dekompilera detsamma (artikel 6) tvingande tillförmån för den som har rätt att använda ett datorprogram. Detta innebär att deninnehavare av upphovsrätt till datorprogram som vill exploatera programmetekonomiskt måste acceptera att den som t.ex. köper eller hyr exemplar av detaktuella programmet företar sädana ingrepp i det upphovsrättsligt skyddadedatorprogrammet som beskrivs i artiklaraa 5.2, 5.3 och 6. Den nuvarande 40 a §upphovsrättslagen är dispositiv i sin helhet och är placerad i anslutning rad dispositiva bestämmelser i upphovsrättslagen. Den föreslagna lydelsen av11 a § är dispositiv i vissa delar medan den är tvingande i andra delar. Denföreslagna lydelsen av 11 b § är tvingande i sin helhet. Dessa bådabestammelser uttrycker således väsentliga rättigheter till fördel för den somhar rätt att använda ett datorprogram. Dessa rättigheter är tvingande och kansåledes inte avtalas bort av den rättsinnehavare som vill utnyttja sin rättkommersiellt. Rättighetema tillkommer envar som har rätt att - pä vilken gmnddet vara må (t.ex. efter överiåtelse, upplåtelse eller arv av exemplar avprogrammet) - använda programmet. 1992/93:48 Skyddför datorprogran Följaktiigen anser jag attdet rör sig om inskränkningar i ensamrätten till datorprogram och attbestämmelsema, åtminstone tills vidare i awaktan på en mera genomgripandeöversyn av upphovsrättslagen, bör placeras i 2 kap. i den lagen. Jag förordardärför att de i förevarande avsnitt aktuella bestämmelseraa - på sätt somföreslagits i promemorian - tas in i 2 kap. som en ny 11 a §. Isista meningen i 40 a § i dess gällande lydelse finns en bestämmelse ombegränsning av hur en säkerhetskopia får användas. Jag anser att dessabegränsningar bör gälla även i fortsättningen. Direktivets textinnehåller olika uttryck för den som får vidta de åtgärder reglema behandlar. Iartikel 5.1 används uttrycket "den som lagligen förvärvatdatorprogrammet", i artikel 5.2 uttrycket "en person som har rätt attanvända ett datorprogram" och i artikel 5.3 uttrycket "den som harrätt att använda en kopia av ett datorprogram". Enligt vad som från dansksida upplysts vid nordiska överläggningar pä departementsnivå är det inteavsett att vara någon skillnad i betydelse mellan de tre uttrycken. De avseralla tre både överiåtelse- och upplåtelsefallen och bör kunna översättas med"den som har rätt att använda ett datorprogram". I motsats tillupphovsrättslagen innehåller direktivet inte nägon rätt till kopiering förenskilt bmk av datorprogram. I 11 § tredje stycket upphovsrättslagen finns enuttrycklig sådan rätt när det gäller program i maskinläsbar form. Rätten attgöra sädana kopior av program i skriftiig form följer av 11 § första stycket.En anpassning till direktivet kräver att 11 § ändras så att kopiering avdatorprogram i båda formeraa blir otillåten. 1992/93:48 Skydd fördatorprogram Mitt förslag: Densom har rätt att använda ett datorprogram skall ha en tvingande rätt attöversätta och analysera ett programs kod i den omfattning som behövs för attåstadkomma att programmet skall kunna samverka med andra program. Anikel 6 -Dekompilering Rättsinnehavarenstillstånd skall inte krävas när återgivning av koden eller översättning av kodens form enligt artikel 4 a och b är oundgänglig för att erhålla den information som är nödvändig för att uppnå samverkans förmåga mellan ett sjävständigt skapat datorprogram och andra program, under fömtsättning att följande villkor är uppfyllda: a)åtgärderaa utförs avlicenstagaren eller av annan person som har rätt att använda en kopia avprogrammet, eller för deras räkning av en person som har rätt därtill, b)den information som ärnödvändig för att uppnå samverkansförmåga, har inte tidigare varit lättåtkomlig för de i punkt a angivna personeraa, och c)åtgärdema är begränsade tillatt gälla de delar av originalprogrammet som är nödvändiga för att uppnåsamverkansförmåga. Bestämmelseraai punkt I skall inte medge att den information som a)används för andra ändamål änatt uppnå det självständigt skapade Skydd för datorprogram datorprogrammetssamverkansförmåga, b)överlämnas till andra personer,utom när detta är nödvändigt för det självständigt skapade datorprogrammetssamverkansförmåga, eller c)används för utveckling,tillverkning eller marknadsföring av ett datorprogram som i väsentliga delarliknar det berörda programmets uttrycksform, eller används för andra åtgärdersom medför intrång i upphovsrätten. 3.I överensstämmelse med bestämmelseraa i Berakonventionen för skydd av litteräraoch konstnärliga verk får bestämmelsema i denna artikel inte tolkas så att detillämpas på sätt som otillbörligt skadar rättsinnehavarens legitima intresseneller står i konflikt med ett normalt utnyttjande av datorprogrammet. 11 b Återgivning av en datorprograms kod eller översättning av kodensform är tilläten om åtgärderna krävs för att få den information som ärnödvändig för att uppnå samverkansförmåga mellan programmet och ett annatprogram. Detta gäller dock endast under förutsättning att följande villkor äruppfyllda: a)åtgärdema utförs av enperson som har rän att använda programmet eller för hans räkning av en personsom har fått rän att utföra åtgärdema, b)den information som ärnödvändig för att uppnå samverkansförmåga har inte tidigare varit lätt åtkomligför de i punkt a angivna personerna, och c)åtgärderna är begränsadetiU de delar av originalprogrammet som är nödvändiga för an uppnå den avseddasamverkansförmågan. Bestämmelsemai första stycket innebär inte att informationen får: a)användas för andraändamål än an uppnä den avsedda samverkansförmågan, b)överlämnas till andrapersoner, utom när detta är nödvändigt för att uppnä den avseddasamverkansförmågan,