prop · GG03210 · 1992-12-31 00:00:00 — Tillböter eller fängelse döms den som anordnar en offentligtillställning i strid mot 12 §. Vidförseelse mot 16 § andra stycket skall också den som har vårdnaden om bamet straffasenligt första stycket denna paragraf Detta gäller inte, om vårdnadshavaren hargjort vad som ankommer på honom för att förhindra förseelsen. 25 §Om en anordnare av en allmän sammankomst eller en offentiig till ställning har gjort sig skyldig till överttädelse som avses i 24 §, fär vad som har uppburits i avgifter eller i annan ersättning för bevistande av samman komsten eller tillställningen förklaras förverkat efter vad som kan anses skäligt. Om vederlaget har utgått i annat än pengar och om vederlaget inte finns i behåll, får i stället värdet förklaras förverkat. Spritdiycker,vin eller starköl som påträffas hos den som förtär eller förvai-ar sådanadrycker i strid mot 15 § skall, oavsett vem dryckema tillhör, förklarasförverkade, om inte särskilda skäl talar mot det. I fråga om ch-ycker som kanantas vara förverkade enligt detta stycke gäller 2 och 3 §§ lagen (1958:205) omförverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Angåendebeslag av egendom som kan antas vara förverkad enligt första stycket, gällerbestämmelserna om beslag i med den avvikelsen attbestämmelsen att åtal skall väckas inte gäller i annat fall än dårätten utsatt sådan tid. 26 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med dela föreskrifter som gäller utförande och besiktning av anläggning för motorsport eller olycksberedskap vid sådan anläggning eller som i övrigt behövs från säkerhetssynpunkt Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att andrabestämmelser än som föreskrivs i denna lag skall gälla i fråga om tid för ingivandeav och innehållet i ansökan eller anmälan om Prop. 1992/93:210 tävling eller uppvisning i motorsport. 3 Förslag till Prop. Bilaga 2 Lag om ordning och säkerhet i kollektivtrafik 1 § Denna lag gäller i fråga om ttafUc med tunnelbanaoch spårväg samt sädan yrkesmässig trafik för personttansporter som avses i yrkesttafiklagen(1979:559). 2 § Med ttafiktjänsteman förstås den som är anställdhos ett ttafikföretag och har uppgifter som avser ordningen och säkerheten inomföretagets område. Lagens bestämmelser om trafiktjänsteman gäller dock endastden som genom att bära uniform eller märke eller på något annat sätt visar atthan är ttafiktjänsteman. 3 § En trafiktjänsteman får meddela de anvisningareller tillsägelser som behövs för att ordningen och säkerheten inom ttafikföretagetsområde skall upprätthållas. 4 § Spritdrycker, vin eller starköl fär inte förtärasinom ett ttafUcföretags område. Vad som har sagts nu gäller inte i fråga omdrycker som har sei-verats vid tillåten servering och inte heller om ttafikföretagetför särskilt fall har medgett förtäringen. 5 § Utan trafikföretagets tillstånd fär inte någon bettädaspårområde för tunnelbana eller sådan del av spårvägs spårområde för vilken detgenom stängsel, skyltar eller på annat liknande sätt klart framgår attallmänheten har tillträde. 6 § Utan ttafikföretagets tillstånd får inte egendomsom är av farlig beskaffenhet eller som kan orsaka avsevärd olägenhet medförasinom företagets område. 7 § TiUttäde till ett ttafikföretags område fårvägras den som medför egendom som avses i 6 § eller är bemsad eller annars uppttäderpä ett sådant sätt att det finns anledning att befara att han kommer att störaordningen eller äventyra säkerheten i ttafiken. Densom bryter mot 46 §§ eller är berusad eller pä annat sätt stör ordningeneller äventyrar säkerheten i ttafUcen är skyldig att på uppmaning av trafUctjänstemanlämna ttafUcföretagets område. Detsamma gäller den som inte efterkommer ensådan anvisning eller tillsägelse enligt 3 §, som har väsentlig betydelse förordningen eller för säkerheten i ttafiken. Tredskasden som vägrats tiUttäde enligt första stycket eUer som uppmanats att lämna n-afikföretagetsområde enligt andra stycket, får en poUsman eller en ordningsvakt avvisa elleravlägsna honom. 8 §Den som bryter mot 4 eller 5 § döms till böter, högst , om inte gärningen är belagd med stt-aff i annan författning. densom genom att vidröra manöver- eller signalanordningar eller på Prop.1992/93:210 liknande sätt äventyrar säkerheten i trafiken. 9§ Spritdrycker, vin eller starköl som påttäffas hos den som förtär sådana dryckeri strid mot 4 § skall, oavsett vem dryckerna tillhör, förklaras förverkade, ominte särskilda skäl talar mot det. Ifräga om chycker som kan antas vara förverkade enligt denna paragraf gäller 2och 3 §§ lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaUiga drycker m.m. 4 Förslag till Prop. Bilaga 2 Lag om införande av ordningslagen (0000:000) ochvissa andra författningar om ordning och säkerhet 1 §Denna lag samt följande lagar ttäder i kraft den nämligen 1. ordningslagen (0000:000), 2. lagen (0000:000) om aUmänna sammankomster och offentiiga tillställningar,samt 3. lagen (0000:000) om ordning och säkerhet i kollektivttafUc. Vidikraftträdandet skall följande författningar upphöra att gälla, nämligen 1. lagen (1956:618) om allmänna sammankomster, 2. allmänna ordningsstadgan (1956:617), 3. förordningen (1874 nr 26 s. 11) angående hamnordningar och andraordningsföreskrifter för allmänna hamname i riket, samt 4. kungörelsen (1950:153) med vissa tillämpningsföreskrifter till förordningen(1874 nr 26 s. 11) angående hamnordningar och andra ordningsföreskrifter förallmänna hamnarne i riket. Vidikraftttädandet skall taxor och reglementen som har beslutats med stöd av 23 §ordningsstadgan för rikets städer (nr 22) eller med stöd av 25§ allmänna ordningsstadgan upphöra att gälla. Lokalordningsstadga som har beslutats med stöd av ordningsstadgan för rikets städerden eller med stöd av allmänna ordningsstadgan skall upphöra attgälla senast den Hamnordningoch andra ordningsföreskrifter för hamn som har beslutats med stöd avförordningen angående hamnordningar och andra ordningsföreskrifter förallmänna hamnarne i riket skall upphöra att gälla senast den Föreskriftersom har beslutats med stöd av 10 § länsstyrelseinsttuktionen (1971:460) skallupphöra att gälla senast den 2 § Om inte annat sägs i det följande tillämpasbestämmelserna i ordningslagen (0000:000) och lagen (0000:000) om allmännasammankomster och offentliga tillställningar i fall då ansökan eller anmälanenligt en författning som anges i 1 § andra-femte styckena har gjorts före ikraftttädandetmen då ännu inte har slutligt prövats. 3 § Godkännande enligt 6 § tredje stycket allmännaordningsstadgan (1956:617)gäller till och med den som tillstånd enligt 6 § ttedje stycketordningslagen (0000:000). 4 § Utan hinder av 10 och 11 §§ lagen (0000:000) omallmänna sammankomster och offentliga tillställningar får ett samlingstälteller en tivolianordning användas för sitt ändamål till dess första besUctningsker, om skriftlig ansökan om besiktning görs före den 5 § Ansökan om undantag från bestämmelsen i 21 §första stycket första punkten allmänna ordningsstadgan (1956:617) handläggs avlänsstyrelsen även efter ikraftträdandet av lagen (0000:000) om allmänna sammankomsteroch offentiiga ullställningar. 6 § I fråga om talan mot ett beslut enligt enförfattning som avses i 1 § andra-sjätte styckena som har meddelats före ikraftttädandetav ordnings- lagen (0000:000) och lagen(0000:000) om allmänna sammankomster och Prop. 1992/93:210 offentliga tillställningar gäller äldre bestämmelser. 7§ Förekommer i lag eller annan författning hänvisning till föreskrift som harersatts genom en bestämmelse i ordningslagen (0000:000) eller lagen (0000:000)om allmänna sammankomster och offentliga tillställningar, tiUämpas i ställetden nya bestämmelsen. Sammanställning av remissinstanser som har yttrat sig Prop.1992/93:210 över betänkandet (SOU 1985:24) Ordningslag (utom såvitt ''8 avserfrågan om gatumusik, kap. 17.3) Efterremiss har ytttanden över betänkandet avgetts av Justitiekanslem (JK),Riksåklagaren (), (), Hovrätten för Övre Non-land.Kammarrätten i , , och Östesunds tingsrätter, Polismyndighetemai , , , , , , , ,, , och , Länsstyrelsema i , Göteborgsoch län. och Västemonlands län.Kommerskollegium, , Statens jämvägar (SJ),, , , (), , Statens kultunåd. Statens naturvårdsverk.Arbetarskyddsstyrelsen, . Statens energiverk.Sprängämnesinspektionen, . , ,Turisträd, Justitieombudsmannen (JO), , , , , , ,, , , och kommuner. Tjänstemännens centtalorganisation(TCO), Centtal-organisationen /SR, , , , (), , ,, Hamn, , Torg- ochMarknadshandlarnas (), Svenska vatten- ochavloppsverksföreningen (VAV), , , . (), . Svenska Liv-räddningssällskapet-Simfrämjandet (SLS), . Förening, Aktiebolaget (), Spårvägar, (), Västerlänggatansmiljögrupp. , för cirkuskonstens bevarande iSverige, , AB och . RÅhar överiämnat ytttanden från överåklagarna i åklagardisnikt och vidregionäklagarmyndighetema i , och . Till resp.överåklagares ytttande har i sin tur fogats ytttande från åklagarmyndig-hetemai och åklagardlsn-Uct Länsstyreslen i och länhar överlämnat ytttanden från polismyndigheterna i och samtUddevalla kommun. i län har överiämnat ytttanden från polismyndighetemai och samt och kommuner. iÄlvsborgs län har överlämnat ytttanden från polismyndigheterna i ,och . i har överlämnatyttranden frän och kommuner. Statens kultunåd hartill sitt yttrande fogat en inom Statens mät- och provräd har överlämnat en Prop. skrivelse från ABStatens Anläggningsprovning. (LO), som berettstillfälle att avge remissytttande, har överlämnat ett yttrande av , till vilket LO hänvisat har avgett ett gemensamt ytttande.Svenska LokalttafUcföreningen har inte avgett något eget ytttandeutan hänvisat till ytttandet av AB AB GrönaLunds och har genom avgettett gemensamt ytttande. Ytttandenöver betänkandet har avgetts även av dåvarande . () och yrkesinspektionen i . Skrivelseroch yttranden med anledning av betänkandet har inkomnUt också från FöreningenSveriges polischefer och Föreningen (gemensamtyttrande). , , ,och (gemensamt yttrande).Svenska Renhållningsverks-Föreningen, (avd. 24 iGöteborg), Kungl. ,() och Firma . PM angående möjligheterna att ingripa mot störande Prop.1992/93:210 gatumusik "g4 Promemorianupprättad i anslutning till remiss av ordningsstadgeutredningens betänkande (SOU1985:24) Ordningslag. Ibetänkandet (SOU 1985:24) Ordningslag ges (avsnitt 17.3.1) en ingåendebelysning av det nuvarande läget när det gäUer möjligheterna att ingripa motstörande gatumusUc. Av skäl som närmare framgår av betänkandet har denna frägapä senare tid fått en aUt stöne aktualitet och det har därför tett sig angelägetatt överväga vissa lagstifmingsåtgärder i ämnet. Ett stalUiingstagande tillbehovet och utformningen av sådana åtgärder bör lämpligen ske i samband medbehandlingen av ordningsstadgeuttedningens betänkande. Dethar därför bedömts lämpligt att till remissen av ordningsstadgeuttedningensbetänkande foga en särskild inom upprättad promemoria medvissa ytteriigare synpunkter och förslag i frågan. Vadsom ytterst avgör hur en eventuell lagstiftning på området bör utformas ärregleringen i regeringsformen (RF) om under vilka förutsättningar mötesfrihetenfår begränsas (2 kap. 14 § RF). 1 denna promemoria behandlas däiför först fräganom innebörden av denna reglering (avsnitt 2). Därefter diskuteras frågan om enändring av lagstiftningen i syfte att öka möjligheterna till ingripanden motstörande gatumusik (avsnitt 3). 2 Förutsättningarna för begränsning av mötesfriheten Enligt2 kap. 14 § första stycket RF fär mötesfriheten begränsas endast av hänsyn tillrikets säkerhet, till ordning och säkerhet vid sammankomsten eller till ttafikeneller för att motverka farsot. Motsvarande gäller i fräga om demonsttationsfriheten.Här skall endast behandlas frågan om vad som bör anses vara innebörden avuttrycket "ordning och säkerhet vid sammankomsten". Medhänvisning till bl.a. ett uttalande av JO i ämbetsberättelsen /84 (JO1983/84 s. 85) har ordningsstadgeuttedningen gett utttyck för uppfattningen attstörningar som inttäder till följd av en sammankomst men som inte drabbar demsom deltar i sammankomsten - utan endast ancha som vistas i närheten - inte kanåberopas som skäl för begränsning av mötesfriheten. Enligt Uttedningen är emellenidde konsekvenser som bestämmelsen med denna tolkning leder till uppenbarUgenorimliga, och uttedningen säger sig inte kunna tto att de är avsedda eller ens fömtsedda(SOU 1985:24, s. 290). Uttedningenanser därför att den berörda bestämmelsen i regeringsformen bör ändras så attmötesfriheten och demonsttationsfriheten fär begränsas av hänsyn till ordningoch säkerhet inte bara vid sammankomsten eller demonsttationen. Med hänsyntill att yttrandefrihetsutredningen föreslagit omfattandeändringar i 2 kap. RF har ordningsstadgeuttedningen dock avstått Prop.1992/93:210 frän att utarbeta något författningsförslag. Uttedningens förslag till lag om allmännasammankomster och offentiiga tiUstäUningar har utformats så att det är anpassattill den innebörd av gmndlagsstadgandet som uttedningen har utgått från. Somuttedningen har konstaterat skulle den nu redovisade tolkningen av gmndlagsstadgandetfä konsekvenser som inte är rimliga. Exempelvis skulle man inte ha möjlighetatt vägra tUlstånd tUl en allmän sammankomst ens i det fallet att sammankomstenfömtses leda tUl ett svårartat upplopp, mte bland de personer som deltar isammankomsten, utan bland personer i dess omedelbara omgivning. Inte hellerskulle sammankomsten kunna avbrytas, om ett sådant upplopp faktiskt uppkommit.Det är vidare klart att möjUghetema att ingripa mot t.ex. kraftigt störandebuller skulle allvarligt försväras med den angivna tolkningen. Förarbetenatill det aktuella grundlagsstadgandet (närmast SOU 1975:75 s. 129, 205 och prop.1975/76:209 s. Ill, 156) är - som uttedningen också har påpekat - kortfattade.Det synes emellertid inte finnas något uttalande i förarbetena som nödvändiggören så snäv tolkning av uttrycket "vid sammankomsten" som den som uttedningenoch tidigare JO har ställt sig bakom. Avsikten med regeln i denna del torde iförsta hand ha varit att göra klart att man här får beakta endast vad som kanhända eller har inträffat vid själva sammankomsten i den meningen att hänsyninte fär tas till att exempelvis ett offendigt anförande med hänsyn till sittinnehåll kan skapa ordningsproblem (jfr Holmberg-Stjemquist, Grundlagarna,s. Medallmänt språkbruk torde det däremot vara fullt förenligt att utgå frän att utttycket"vid sammankomsten" inte bara tar sikte på orchiing och säkerhetbland just de personer som deltar i själva sammankomsten utan också sådana oidnings-eller säkerhetsproblem som uppstår i sammankomstens omedelbara omgivning, försåvitt dessa utgör en direkt följd av sammankomsten och uppkommer meddenna. När propositionen "vid" används i lag-språk brukar dentilläggas en sådan innebörd, dvs. ungefärligen motsvarande "i anslutningtill" (se t.ex. 16 kap. 11 § BrB). En snävare tolkning skulle dessutom i sädangrad skilja sig från vad som har antagits gälla på området, att denrimligen borde ha följts av uttryckliga uttalanden i förarbetena, om den hadevarit avsedd. Detfinns mot denna bakgrund skäl för att utgå från att grundlagsbestämmelsen börläsas sä att även hänsynen tiU ordning och säkerhet i den omedelbaraomgivningen av en allmän sammankomst kan beaktas vid begränsning avmötesfriheten och demonsttationsfriheten, i den män fräga är om störningar somutgör en cUrekt följd av sammankomsten eller demonsttationen. 3 Möjligheterna att på grund av Ijudstömingar upplösa enallmän sammankomst där gatumusik framförs Fränki-avet pä tillstånd för allmän sammankomst har genom lagstiftning år 1982genomförts ett undantag som tar sikte på gatumusUc. förasutan tillstånd, om framförandet "med hänsyn till det väntade deltagaran- Prop. talet,den utvalda platsen och tiden för sammankomsten samt de anordningar ° somavses förekomma kan antas äga mm utan fara för ttafik eller allmän ordning".Undantaget, som alltså syftar till lättnader för gatumusUcen, finns intageti 3 § ttedje stycket lagen (1956:618) om allmänna sammankomster (LAS). Tillgmnd för denna undantagsbestämmelse låg uppfattningen att gatumusik av enbredare allmänhet sannolUct upplevs som ett ttevligt och oförargligt inslag istadsmiljön. Man var emellertid också medveten om att musiken ibland kanupplevas som synnerligen störande, särskilt förde människor som bor ellerarbetar invid platser som flitigt umyttjas av gatumusikanter. Iprincip innebär den nuvarande regleringen att de rättstillämpande myndigheterna- i första hand polismyndigheten - har att avgöra frägan om tiUståndsplikt idet särskilda fallet. Den enskilde polismannen behöver naturligtvis riktiinjerför denna bedömning. När det t.ex. gäller i har poUsmyndigheteni utarbetat anvisnmgar för ingripande mot gatumusiken. Enligtanvisningama bettaktas all gatumusik i efter som tiUståndsplUctig.GatumusUc som bedöms som särskilt störande bettaktas - oberoende av tidpunkten -också som tillståndskrävande. Särskilt störande anses gatumusiken alltid, omhögtalare och förstärkare används eller om musikanten använder insttument varsljud bedöms vara genomttängande. Detsamma gäller om en hel orkester spelar. Ommusikframttädandet samlar så stor publik att ordningen och framkomligheten pågatan allvarligt försväras, fordras enligt polismyndigheten . Dessaanvisningar synes i och för sig stå i god överensstämmelse med förarbetenatill den aktuella undantagsbestämmelsen, även om de naturligtvis inte har någonrättsligt bindande verkan. Somframgår av ordningsstadgeuttedningens betänkande har svårartade stömingar pågrund av gatumusik uppkommit i praktiken. I synnerhet gällerdetta i . Problemen har antagit en sådan omfattning attdet har bedömts nödvändigt att överväga lagstiftningsåtgärder. Detbör då först konstateras att polisen, med den grundlagstolkning som förut harredovisats, hai- möjlighet att ingripa, om svårare oordning skulle uppstå tillföljd av Ijudstömingar. Det synes dock svårt att hävda att det i fall som äri fråga i praktUcen skulle röra sig om svårare oordning i det aktuella lagmmmetsmening. Vidaregäller att polisen redan nu har möjUgheter att ingripa, om gatumusikantenskulle göra sig skyldig till något allmänt brott, t.ex. ofredande ellerförargelseväckande beteende. Ett ingripande pä sädan gmnd anses inte utgöranågon begränsning av mötesfriheten (jfr SOU 1985:24, s. 293 O- Ofredande kanbestå i bl.a. att någon medelst oljud ofredar annan. Straffbestämmelsen ärtillämplig oavsett om den som ofredas befirmer sig på allmän eller enskildplats (se m.fl.. Kommentar till , band I, 1982, s. 198).Som ett modernt exempel på ofredande genom oljud nänuier för övrigt 23Riksdagen 1992/93. brottsbalkskommentaren"att hänsynslöst använda sin högtalare sä att man Prop. 1992/93:210 medvetet stör närboende" (a.a. s. 199). Ett ingripande pä en sädan grund ' somavses nu kan dock vara vanskUgt, och det har i praktiken visat sig kunnauppkomma subtila tillämpningsfrägor mot bakgmnd av den nuvarande regleringen iLAS. Enfräga som har aktualiserats är, om inte det införda tredje stycket i 3§ LAS borde upphävas. Emellertid torde de aktuella problemen -som utredningenhar konstaterat - inte ha något påtagligt samband med lagstiftning ombegränsningar av tiUståndsplUcten för bl.a. gatumusUc. I linje med vad uttedningenhar framhållit torde snarare gälla att problemen har samband med debegränsningar som finns i 10 § LAS av rätten att upplösa en allmän sammankomstoch som ytterst gär tillbaka på RF:s skydd för mötesfriheten. Dessa innebärför övrigt också att möjligheterna att upplösa en allmän sammankomst där gatumusikförekommer i regel inte påverkas av att gattimusUcen bedöms vara tiUståndsplUctig. Ipraktiken kan naturiigtvis gatumusik som vållar svära stömingar visserligen bettaktassom tillståndspUktig. Vad som - helt oberoende av den numera gällandeundantagsregeln - har visat sig vålla problem är det förhällandet att det frånpolisens sida ofta kan vara svårt att hantera situationen i det fallet att gatumusUcframförs utan att tillståndsplikten har iakttagits. PoUsen får ju inte upplösaen allmän sammankomst annat än i de mycket speciella fall som lagen medger. Attsammankomsten bedrivs utan tillstånd kan inte vara grund för upplösning annatän om tillstånd har vägrats. Nonnalt grundar inte heller enbart denomständigheten att sammankomsten vållar aUvarlig olägenhet för omgivningengenom störande ljud, rätt för polisen att upplösa den. Enpolisman fär alltså inte exempelvis omhänderta en gatumusikant enligt 13 § polislagen(1984:387) för att avbryta pågående brottslig verksamhet bara därför att denneutan tillstånd driver tillståndspliktig gattimusik i den allmännasammankomstens form. Inte heller fär polismannen pä denna grund ta med honomtill förhör enligt . Dethar rent av ifrågasatts om polismannen ens är befogad att upplysa gatumusikantenom att han bedriver en verksamhet som är förbjuden enligt LAS. Även ett sådant ingi-ipandeär ju ägnat att upplösa den allmänna sammankomsten. Ävenom en tillämpning av det synsätt som har redovisats sist uppenbarUgen skullegå för långt, äi- det tydligt att polisen måste ha stora svårigheter att agerai de aktuella fallen, i vart fall om endast LAS bedöms vara överttädd. Upplyserpolismannen gatumusikanten om att han bedriver verksamhet som är förbjudenenligt LAS och som kan besttaffas enligt den lagen, kan denne likväl lugntfortsätta att spela. Polisen fär ändå inte ingripa annat än i efterhand med enrapport för eventuellt sttafföreläggande eller åtal. Inte heller en sädan rapponkan emellertid i praktUcen göras med mindre än att polismannen på ett ellerannat sätt får reda på gatumusikantens identitet. Visserligenfinns det som förut nämnts möjlighet att ingripa, om ett allmänt brott, t.ex.ofredande, bedöms föreligga. Det är emellertid uppenbart att de nuvarandeförhållandena innebär en komplicerad och svårtillämpad ordning. Det måste ansesangeläget att regleringen ändras, för att underlätta förpolismyndigheten att upprätthålla lagens regler med tillböriig effektivitet Prop. 1992/93:210 och likfomilghet ''g" Avdetta skäl föresläs i bilaga till denna promemoria en komplettering av 18 § i uttedningensförslag till lag om allmänna sammankomster och offentliga tillställningar.Tanken med kompletteringen är att poUsmyndigheten skall kunna upplösa en allmänsammankomst för framförande av konsmärUgt verk även i det fallet attsammankomsten eller tillställningen vållar allvarlig olägenhet i den närmasteomgivningen genom störande ljud eUer på annat jämförbart sätt. Utttycket"konstnärligt verk" har avsiktligt valts i stället för "musikalisktverk" med hänsyn till inttesset av att gränsdragningsproblem skallundvikas vid olika slags blandade uttrycksformer. Möjlighetenatt upplösa sammankomsten på gmnder som har angetts bör dock inte stå tUlbuds i den män sammankomsten eller tiUstäUningen äger rum i enlighet medmeddelat tillstånd. Har exempelvis i tillståndet för evenemangetföreskrivits och denna överskridits, bör dock den nya regeln kunna tillämpas.Vidare bör gälla att den omständigheten att en sammankomst inte har varit tiUståndsplUctigej i sig bör fä hindra regelns tiUämpning. Förslaget har avfattats i enlighethärmed. Någonreell begränsning av mötesfriheten innebär knappast detta förslag. Rekvisitenhar nämligen utformats så att det i praktUcen måste fömtsättas ett beteende somligger mycket nära sttaffbart ofredande för att upplösning skall få ske. Enlagändring i enlighet med förslaget skulle emellertid innebära en väsentligtmindre sofistikerad ordning och underlätta för polisen att upprätthålla enkonsekvent lagtillämpning. Enfömtsättning för förslagets genomförande är givetvis att det står i överensstämmelsemed regeringsformen. Enligt den tolkning som ovan förordats är också dettaförhållandet. Självfallet kan det dock vara befogat att gmndlagen förtydligasi lämpligt sammanhang, t.ex. vid den fortsatta behandlingen av ytttandefrihetsuttedningensbetänkande. Utkast till komplettering av ordningsstadgeutredningens Prop. 1992/93:210 förslag till lag om allmänna sammankomster och offentliga Bilaga4:1 tillställningar