prop · GG0356 · 1992-12-31 00:00:00 — Förbudeti artikel 85.1 riktar sig mot avtal mellan minst två företag, beslut avföretagssammanslutningar eller samordnade förfaranden, avtalskriteriet. För attsamarbetet skall vara förbjudet fordras att det dels har lill syfte ellerresultat att konkunensen inom EG hindras, begränsas eller snedvrids,konkurrensbegränsningskriteriet, dels kan påverka handeln mellan medlemsstatema,samhandelskriteriet. Avartikel 85.3 följer att förbudet i artikel 85.1 kan förklaras inte till- Prop.1992/93:56 lämpligt, om de negativa verkningama av ett konkunensbegränsande förfarandeuppvägs i tillräcklig grad av positiva verkningar av förfarandet. Undantag fränförbudet kan ges i enskilda fall av efter att företagen haranmält avtalet etc. dit. Dessutom har kommissionen bemyndigats av rådet attutfärda förordningar om undantag för vissa bestämda typer av avtal, s.k.gmppundantag. Avtal som uppfyller villkoren i sådana gmppundantagsförordningarbehöver inte anmälas utan anses generellt undantagna från förbudet i artikel85.1. En beskrivning av gällande gmppundantag följer längre fram i dettaavsnitt. Förbudeti artikel 86 riktar sig mot åtgärder som företag med marknads-dominerandeställning vidtar mot andra företag. För att ett förfarande skall vara förbjudetfordras dels att det är fråga om missbmk av marknadsdominans, dels attförfarandet kan påverka handeln mellan medlemsstatema. Artikeln medger ingenmöjlighet till undantag. TUlEG:s konkunensregler hör också företagsförvärvskontrollen. Ifu-sionskontrollförordningen (förordning (EEG) nr 4064/89) föreskrivs att vissastöne företagsförvärv som har en gemenskapsdimension skall för-handsanmälastill kommisionen. Om ett förvärv skapar eller förstärker en sådan dominerandeställning som medför att den effektiva konkunensen inom den gemensammamarknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas, kan denförbjudas av kommissionen. Romfördragetinnehåller inga tillämpningsregler till artiklama 85 och 86. Sådana regler hartillkommit genom särskilda förordningar. Den gmndläggandetillämpningsförordningen är förordning (EEG) nr 17/62. I denna uttalasprincipen att alla konkunensbegränsande avtal, beslut och samordnadeförfaranden som avses i artikel 85.1 är förbjudna, utan att det krävs någotföregående beslut om det. Om de inte faller under något gmppundantag, måste dei princip anmälas till kommissionen och av denna beviljas undantag för att blitillåtna. Enligt förordningen ges möjlighet att efter ansökan till kommissionenfå besked om att artikel 85 eller 86 inte är tillämplig(icke-ingripandebesked). Förordningeninnehåller vidare sanktionsregler enligt vilka kommissionen bl.a. kan utdömaböter för överträdelser av förbuden samt vid vite ålägga företag att upphöramed pågående överträdelser. Genomförordning (EEG) nr 141/62 undantogs transporter från tillämpningsområdet förförordning 17/62, men senare har särskilda bestämmelser meddelats förtransporter på vägar, jämvägar och inre vattenvägar i förordning (EEG) nr1017/68, för havstransporter i förordning (EEG) nr 4056/86 och förlufttransporter i förordning (EEG) nr 3975/87. Även om det i förordning 1017/68finns bestämmelser som avviker något från artiklama 85 och 86 i ,har konstaterat att det beträffande transporter på vägar,jämvägar och inre vattenvägar är fråga om tilllämpning av artiklama 85 och 86. Kol-och stålområdet samt jordbruksområdet Förkol- och stålprodukter gäUer inte artiklama 85 och 86 i , utan pådetta område gäUer särskUda konkurrensregler intagna i Fördraget omupprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG-fördra-get).TUlämpningen av dessa regler sker dock i huvudsaklig överensstäm-melse medRomfördragets konkurrensregler. Vadavser jordbruksområdet gäUer enligt förordning (EEG) nr 26/62 i principartiklama 85 och 86 för produktion av och handel med jordbruksvaror, men medden begränsningen att artikel 85.1 inte gäUer sådana avtal, beslut eUersamordnade för&randen som utgör en del av en nationeU marknadsorganisationeUer som behövs för att uppnå målen för den gemensamma jordbmkspoUtiken enUgtRomfördragets artikel 39. Konkurrensreglernai artiklama 85 och 86 är aUmänt hållna och kompletteras av en om&ttandepraxis från och tillkännagivanden frän kommissionen som har storbetydelse för förståelsen av EG:s konkunens-rätt. Exempelvis anses vissaförferanden i praxis inte strida mot konkurrensreglerna på gmnd av de berördaföretagens storlek, det inbördes förhåUandet mellan företagen ellerförfarandets art. Enligt praxis ärfömtsättningen för att artUcel 85.1 skall vara tUlämplig att det förekommerkonkunens mellan företag och att denna konkunens begränsas. Avtal meUanmoderbolag och deras dotterbolag eUer dotterbolag sinsemellan (dvs. mellanföretag som utgör en ekonomisk enhet) anses under två fömtsättningar inteomfattas av förbudet i artikel 85.1. Dotterbolaget skaU för det första inte hanågon reeU handUngsfrUiet på marknaden. Moderbolagets aktieinnehav är ettkriterium för detta. Vidare fär avtalet endast beröra arbetsfördelningen inomkoncemen. EnUgt praxis krävs ocksåatt ett avtal måste påverka konkurrensen på ett märkbart sätt för att omfettasav förbudet i artUcel 85.1. Många avtal som träffas av smä och medelstoraföretag anses därför inte strida mot konkurrensreglerna pä grund av att derasekonomiska verkningar inte är tillräckUgt betydande. Som en rikUinje harkommissionen utfärdat ett tiUkännagivande om s.k.bagateUavtal (EGT nr C 231/2, 12.9.86). EnUgt detta tillkännagivande anserkommissionen att avtal i aUmänhet inte feUer under förbudet i artikel 85.1 omtvå villkor som avser marknadsandel och omsättning är uppfyUda. De varor eUertjänster som berörs av avtalet fär, tiUsammans med de deltagande företagensövriga varor eUer tjänster som på gmnd av sina egenskaper, pris och tUltänktaanvändning av konsumentema betraktas som Ukvärdiga, inte utgöra mer än 5procent av den totala marknaden för sådana varor eUer tjänster inom den del avgemenskapen där avtalet har verkningar. Vidare fiir de deltagande företagenstotala sammanlagda årsomsättning inte överstiga 200 mUj. Är 1962 utfärdadekommissionen ett tiUkärmagivande om ensamåterför-säljaravtal med handelsagenter(nr 139, 24.12.62). missionenprincipen att en huvudmans avtal med sin handelsagent inte Prop. 1992/93:56omfettas av artikel 85.1 under vissa angivna fömtsättningar. Rättsutvecklingensedan 1962 har lett till en viss förändring av rättsläget, och ett nytttillkännagivande är under utarbetande. Avgörande för bedömningen torde vara omagenten är ekonomiskt integrerad med huvudmannen eller inte. utfärdade tillkännagivanden är inte bindande för . Förhållandetmellan EG.s konkurrensregler och nationella konkurrensregler Romfördragetskonkurrensregler är direkt tillämpliga på konkunensbe-gränsningar med effekt påsamhandeln mellan medlemsstatema. Enligt EG-rätten har dessa regler högredignitet än regler i den nationella rätten och tar alltså över i de fall dekolliderar med nationell konkunensrätt. Närdet gäller ett enskilt ärende avseende konkunensbegränsande samarbete ellermarknadsdominans kan formellt sett både nationella konkurrensregler och EG:skonkunensregler vara tillämpliga. I fall där såväl nationellkonkunensrätt som EG:s konkunensrätt har jurisdiktion kan huvudregeln sägasvara att nationell rätt inte får tillämpas så att det inverkar menligt påtillämpningen av EG-rätten. Vadavser fusionskontrollområdet gäller särskilda regler om fördelningen avkompetensen mellan och nationella myndigheter. Huvudregeln är häratt om en fusion har gemenskapsdimension får den bara prövas av kommissionen. Förnärvarande finns inom EG gmppundantag för bl.a. specialiseringsavtal, avtal omforskning cx;h utveckling, ensamåterförsäljaravtal, exklusiva inköpsavtal,försäljnings- och serviceavtal för motorfordon, franchiseav-tal,patentlicensavtal och know-how-licensavtal. Gmppundantagsförordningamahar i stort sett en likartad uppbyggnad. De reglerar närmare vilka avtalstypersom är undantagna och under vilka villkor undantag gäller. Avtal som går utövervillkoren för gmppundanta-get kan anmälas till kommissionen för individuelltundantag. Förordningamainnehåller som regel en "svart lista" över avtalsvillkor som medföratt undantag inte gäller men även exemplifierande uppräkningar över villkorsom kan godtas. förordningar som har utfärdats föreskrivs ett invändningsförfarandeenligt vilket avtal som innehåller konkunensbegränsningar som inte uttryckligentillåts ändå kan omfattas av gmppundantag. Sådana avtal skall anmälas tillkommissionen, som har på sig att göra invändning. Om ingeninvändning görs inom fristen, är avtalet automatiskt undantaget. Gmppundantagetför specialiseringsavtal (förordning (EEG) nr 417/85) undantar enligt denärmare villkor som anges i förordningen avtal om specialiseringdär företag för avtalets giltighetstid accepterar ömsesidiga /93:56 förpliktelser a)att inte tillverka eller låtatillverka vissa produkter utan i stället överlåta åt andra parter atttillverka eller låta tillverka dessa produkter, eller b)att endast gemensamt tillverkaeller låta tillverka vissa produkter. Förordningenär tillämplig bara när de specialiserade produktema tillsammans med likvärdigavaror som tillverkas av partema inte har en marknadsandel som överstiger 20procent inom den gemensamma marknaden eUer en väsentlig del av den, och densammanlagda omsättningen för de deltagande företagen inte överstiger 500 milj.ecu. Förordningen,som har haft föregångare och , upphör att gälla den 31december 1997. Gmppundantagetför forskning och utveckUng (förordning (EEG) nr 418/85) undantar enligt denärmare villkor som anges i förordningen avtal mellan företag som syftar till a)gemensam forskning CKhutveciding i fråga om produkter eller metoder och gemensamt utnyttjande avresultaten av denna forskning och utveckling, b)gemensamt utnyttjande avresultaten av forskning och utveckling i fråga om prcxlukter eller metoder därforskningen och utvecklingen har utförts gemensamt enligt tidigare avtal mellansamma företag, eller c)gemensam forskning ochutveckling i fråga om prcxlukter eller metoder utan gemensamt utnyttjande avresultaten, i den mån sådana avtal faller under förbudet i artikel 85.1. Förordningenär inte tillämplig om avtalspartema är konkunerande tillverkare Ompartema inte är konkunerande tillverkare, eller om de är konkunerandetillverkare men inte har en marknadsandel för de berörda produkterna somöverstiger 20 prcKent, gäller undantag enligt förordningen så länge forsknings-cx;h utvecklingsprogrammet gäller. För de fall resultaten utnyttjas gemensamtgäller undantag för av från det att av-talsprcxJuktema förstmarknadsförs inom den gemensamma marknaden. kanundantag fortsätta att gälla så länge som partemas prcxluktion avavtalsproduktema och andra likvärdiga produkter inte överstiger 20 prcxent avden totala marknaden för sådana produkter inom den gemensamma marknaden elleren väsentlig del av den. Förordningenupphör att gälla . Gmppundantagetför ensamåterförsäljaravtal (förordning (EEG) nr 1983/ 83) undantar enligt denärmare villkor som anges i förordningen avtal där bara två företag äravtalsparter och en part förbinder sig att bara till den andre leverera vissavaror för vidareförsäljning inom hela den gemensamma marknaden eller ettbestämt område av denna. Förordningen,som hade en föregångare i förordning (EEG) nr 67/67, upphör att gälla den 31december 1997. Exklusivainköpsavtal behandlas i förordning (EEG) nr 1984/83. 1992/93:56ordningen har tre delar. Del1 behandlar exklusiva inköpsavtal med kort eller medellång gUtighetstid.Enligt de närmare villkor som anges i förordningen är gmppundantaget i dendelen tillämpligt på avtal där bara två företag är avtalsparter och varigenomen part - återförsäljaren - avtalar med den andre - leverantören - att förvidareförsäljning köpa vissa i avtalet angivna varor bara från leverantören,från ett tiU denne anknutet företag eUer från ett företag som leverantören haranförtrott försäljningen av sina varor. Den längsta Ullåtna varaktigheten fören sådan skyldighet är . Del2 och 3 innehåller särskilda bestämmelser för ölleveransavtal respektive bensinstationsavtal. Förordningenupphör att gälla . Enviktig skillnad mellan förordning 1983/83 cx:h förordning 1984/83 är att enligtden förra kan detaljisten ges ett exklusivt försäljningsområde vilket inte gårenligt den . Gmppundantagetför försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (förordning (EEG) nr123/85) undantar enligt de närmare villkor som anges i förordningen avtal därbara två företag är parter cx;h där en avtalspart åtar sig leveranser av vissamotorfordon för återförsäljning inom ett bestämt område av den gemensammamarknaden bara till den andra parten, eller bara till den andra parten och tillett visst antal företag inom ett distributionsnät. Förordningenupphör att gälla . Gmppundantagetför franchiseavtal (förordning (EEG) nr 4087/88) avser franchiseavtal vidåterförsäljning av varor cx:h tillhandahållande av tjänster till slutförbmkare.Den avser även huvudfranchiseavtal enligt vilka fran-chisegivaren överiåterrätten att utnyttja en franchise för att träffa ett franchiseavtal med tredjeman. Iförordningen undantas enligt de närmare villkor som anges i förordningenfranchiseavtal och huvudfranchiseavtal där bara två företag är parter och sominnehåller en eller flera av följande konkunensbegränsningar: a) Skyldighetför franchisegivaren att inom ett visst område inom den gemensamma marknaden inte -till tredje man överlåta rättenatt helt eller delvis utnyttja franchisen, -själv utnyttja franchisen ellerenligt ett liknande system marknadsföra de varor eller tjänster som omfettas avfranchisen, -själv leverera sina varor tilltredje man. b)Skyldighet förhuvudfranchisetagaren att inte utanför sitt avtalsområde träffa franchiseavtalmed tredje man. c)Skyldighet för franchisetagarenatt utnyttja franchisen bara från i avtalet angivna lokaler. d) Skyldighetför franchisetagaren att avstå från att utanför sitt avtalsom råde söka kunder till de varor eller tjänster som omfettas av franchisen. e) Sk7ldighetför franchisetagaren att inte tillverka, sälja eller i samband med tillhandahållande av tjänster använda varor som konkunerar med sådana franchisegivarens varor som omfettas av franchisen. förfranchisen är försäljning eUer användning i samband med tillhandahållandet avtjänster, vissa typer av varor samt reservdelar (x;h tiUbehör tiU dessa, färdenna skyldighet inte åläggas i fräga om dessa reservdelar eUer tiUbehör. Förordningenupphör att gälla . Gmppundantaget förpatentlicensavtal (förordning (EEG) nr 2349/84) undantar enUgt de närmarevillkor som anges i förordningen vissa patentlicensavtal och vissa avtal medUcens för patent och know-how i kombination. Förordningen gäUer för avtal därbara två företag är parter, där licensgivaren ger Ucenstagaren exklusiv rättoch där licenstagaren godtar vissa begränsningar i friheten att aktivtmarknadsföra produkten pä annat häU inom gemenskapen. Förordningenupphör att gälla . Gmppundantaget förknow-how-licensavtal (förordning (EEG) nr 556/89) avser säväl renaknow-how-licensavtal som Ucensavtal avseende både know-how och patent som inteomfettas av palentUcensförordningen. Know-how definieras i förordningen som"en viss mängd tekmsk information som år hemlig, substansiell ochidentifierad i någon lämplig form". Förordningenär uppbyggd på liknande sätt som palentUcensförordningen. Den upphör att gälladen . EG: gmppundantag är somframgått tidsbegränsande. Vid behov kommer nya tUl och gamla revideras. F.n. ärdet aktueUt med ändringar i gmppun-dantagen om specialiseringsavtal, forskningoch utveckling samt patentii-cens- cx;h know-hcjw-licensavtal. Vidare har ettförslag lUl etl nytt gmppundantag för försäkringsområdet lagts fram. Avsiktenär att förändringama skaU träda i kraft . 4 Behovet av en skärpt konkurrenslagstiftning Regeringensbedömning: En skärpt konkunenslagstiftning behövs som ett av många medel föratt främja tiUväxt cx;h effektivitet pä den svenska marknaden. Konkurrenskommitténsbedömrung: Överensstämmer med regeringens. Remissinstansema: Ungefärhälften av remissinstansema delar kommitténs bedömning. Det är bl.a.Näringsfrihetsombudsmannen, Statens pris-och konkurrensverk, KommerskoUegium,, ochLandstingsförbundet. ÅtskiUiga remissinstansermenar dock all det inte påvisats något behov av en skärptkonlcurrenslagstiftning. Det är framför aUt sådana remissinstanser somrepresenterar näringslivet, exempelvis , och Kcx)perativa förbundet. Dessa remissinstanser menar iaUmänhet att konkunenspolitiken behöver förstärkas men framhåller betydelsenför konkunensen av andra ätgärder, såsom slopande av offentUga regleringar och importhinder. Skälenför regeringens bedönming: Konkurrens pä marknaden skapas bäst av företagensjälva. Marknadsekonomin fömtsätter att företagen i tävlanmed varandra söker avsättning för sina produkter, och att företagen Prop.1992/93:56 därvid i princip har frihet att besluta i fråga om produktionen cx;hdistributionen. Föratt marknadsekonomin skall fungera på avseti sätt är det emellertid vUctigt attföretagen genom sina åtgärder inte får sätta konkunensen ur spel. Om så skerkan långsiktiga förluster för samhällsekonomin uppstå bl.a. genom att företagenförlorar incitament till kostnadskontroll cx;h förmåga UU långsiktig fömyelse.Friheten för förefegen måste därför till viss del vara begränsad genom ramarsom statsmaktema sätter upp. För de fall företagen begränsar konkunensen på ettsätt som är övervägande negativt för samhällsekonomin cx:h för konsumentemamåste sfetsmaktema ha effektiva instmment för att hindra detta. Somvi har konstaterat i avsnitt 2 är konkunensen otillräcklig inom viktiga delarav den svenska ekonomin. Enligt regeringens mening är del -fömtom genomfrihandel cx;h åtgärder som avreglering cx;h effektivisering av den offendigasektorn - nödvändigt att skapa etl effekUvare rättsligt instmment än dennuvarande konkunenslagen för att motverka konkunensbegränsningar inäringslivet. Den nuvarande konkunenslagen innehåller inte tiUräckligt fastaspelregler för konkunensen på marknaden, cx;h den har en alltför svag preventivverkan. skärpt konkunenslagstiftning bör utformas som en standard för konkunensencx;h innehålla möjligheter att direkt möta konkunensbegränsningar meclekonomiska sanktioner som drabbar de företag som vidtar åtgärdema. Syftet meden sådan ordning är i främsta mmmet att avhålla företagen från konkunensbegränsandesamarbete och missbmk av mark-nadsmakl. Denenligt vår mening viktigaste effekten av en skärpt konkunenslagstiftning ärsignalen till marknadens aktörer att regeringen är fast besluten att med olikamedel åstadkomma en fungerande marknadsekonomi som bygger på effekuv konkunensi såväl privat som offentlig verksamhet. Den närmareutformningen av regeringens förslag till en ny konkunens-lag presenteras inästa avsnitt. 5 Regeringens förslag till ny konkurrenslag 5,1 Förbjudna konkurrensbegränsningar 5.1.1Konkurrensbegränsande samarbete mellan företag och missbruk av dominerandestäUning Regeringensförslag: De materiella konkunensreglema för näringsverksamheten i Sverigeutformas med artiklama 85.1 cx;h 86 i som förebild. Det innebäratt det ställs upp principiella förbud mot konkunensbegränsande samarbetemellan företag cx;h missbmk från ett eller flera företags sida av endominerande marknadsställning. Promemoriansförslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstansema:En stor majoritet av remissinstansema är i huvudsak positiva till promemoriansförslag eller lämnar det utan erinran. Det är bl.a. Statskontoret, Närings- ochteknikutvecklingsverket. , ,Statens pris- och konkunensverk, . samt juridiska fakultetemavid och . Några remissinstanser, bl.a. , anser dock att anpassningen till inte bör ske före ettEG-medlemskap. Endastett fåtal remissinstanser, bl.a. , Kooperativa förbundet.Kooperativa insUtutet cx:h , är negativa eller tveksammatill förslaget. De menar att fördelama med den föreslagna modellen inteöverväger nackdelama och att det inte påvisats något behov av att frångå dennuvarande ordningen enligt KL. anser sig inte kunnata ställning till förslaget utan preciseringar. EG:skonkurrensregler bör vara modell Densvenska konkunenslagstiftningen bygger i huvudsak på den s.k. missbmksprincipen,dvs. ingripanden mot konkunensbegränsningar sker med verkan för framtiden sedandomstolen konstaterat skadlig verkan i det enskilda fallet. En fördel med dettasystem är att lagstiftaren vid utformningen av reglema inte behöver ta hänsyntiU de mångskiftande förhållanden som kan föreligga inom näringslivet. Istället kan ingripanden ske efter förhållandena i det enskilda fallet. ISverige har genom detta system efterhand utbildats en tämligen omfattande ochfast praxis som tjänar som vägledning för företagen. En nackdel med systemet äremellertid att det inte tillhandahåller ett preventivt direktverkandesanktionssystem. Endast för två typer av konkunensbegränsningar -anbudskarteller och bmttopriser -ställer KL upp straffsanktionerade förbud. Genom 1991 ärs lagstiftning Prop-1992/93:56 tillkom vissa straffsanklionerade förbud för jordbmksområdet. Detär naturUgt att vid utarbetandet av förslag tiU en ny konkunenslag ta närmandettUl EG som utgångspunkt. har stor betydelseför svenska företag som verkar på EG-marknaden. Genom EES-lagen kommerkonkunensregler som i princip är identiska med EG:s att bli gällande svenskrätt, cxh vid ett eventuellt medlemskap i kommer bestämmelseratt gälla direkt i . Flera svenska förefeg berörs alltså avRomfördragets konkunensregler cxh med kommer dessa regler iframtiden att få ökad betydelse för det svenska näringsUvet. Någotkrav inom EG på harmonisering mellan nationeU konkunenslagstiftning cxhEG-reglema finns inle . Det förekommer dock ett allt starkareinflytande från de gmndläggande principema i EG:s nationella konkunenslagar.Vissa av EG:s medlemssfeter, såsom , och , har nyligenantagit nationella konkunenslagar som innebär en direkt harmonisering med EG:smateriella regler. Konkunenskommitténsförslag innebär eU närmande system. Enligt regeringens mening böremellertid steget tas fullt ut cxh ett förbudssystem efter modell frånartiklama 85.1 och 86 i med principiella förbud mot konkunensbegränsandesamarbete mellan företag cxh missbmk från ett eller flera företags sida av endominerande ställning införas i . Genomen anpassning till EG-rättens och materiella konkurrensregleruppnås den fördelen att aktörer på den svenska marknaden inte behöver anpassasig efter olika konkunensrättsliga regler beroende på om det är fråga om handelinom landet eller handel över gränsema. Det torde cxkså underlätta företagensintemationalisering genom att kännedom om svenska konkunensregler automatisktockså ger kännedom om motsvarande intemationella regler. Denya konkunensregler som vi förordar bygger på en modell som Ullämpats inom EGunder flera decennier cxh som visat sig ha stor betydelse för företagensagerande och därmed för konkunensförhållandena i olika branscher. Svenskanationella konkunensregler som bygger på materiellakonkunensregler med generella förbud kan därför antas bidra till att görakonkunensen effekUvare även på den svenska marknaden. Ivårt förslag ligger att begreppet "företagundertaking" i EG-rätten och i , ersätter detnuvarande begreppet "näringsidkare". Även om det för närvarandeförmodligen inle föreligger några avgörande skillnader mellan begreppen bör mancxkså i detta hänseende välja en anpassning till EG-rätten. Begreppet"näringsidkare" är inle ett specifikt konkunensrättsligt begrepputan har påverkats och påverkas också av marknadsrätten i övrigt. Man kandärför inte utesluta aU begreppet genom rättsutvecklingen kan komma att avvikafrån det mer renodlade konkunensrättsliga begreppet "företag" iEG-rätten och i . Med"företag" i EG-rätten avses varje fysisk eller juridisk person - även StaUigaoch kommunala organ - som driver verksamhet av ekonomisk eller Prop.1992/93:56 kommersiell natur. Innebördenav förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete