prop · GG03210 · 1992-12-31 00:00:00 — Omenskild väg som har ställts i ordning och upplåtits för allmän ttafik gär övertomtmark kommer således ett mera långtgående krav på gaturenhållning att gällaän det som föreskrivs i 1 kap. 3 § ttedje stycket EVL (se avsnitt 5.2). Någonsärskild bestämmelse i EVL om detta har inte ansetts behövas. Dock börframhållas att bestämmelsen i 18 § andra stycket renhållningslagen inte mednödvändighet måste innebära en skärpning i förhållande till vad som gäller enligtEVL eftersom åtgärdema enligt 18 § skall anpassas efter behovet i det enskildafallet Itredje stycket begränsas fastighetsägares m.fl. skyldighet att hålla rent ochvidta andra åtgärder sä till vida att skyldigheten ankommer på kommunen attuppfylla i fråga om mark för allmän ttafik i vilken nyttjanderätt eller annansärskild rätt har upplåtits till kommunen enligt 14 kap. 2 § PBL. Sådant områdesom kan komma att omfattas av undantaget i tredje stycket är mark som enligtbestämmelser i detaljplan är avsedd för enskilt byggande men som skall användasäven för en allmän ttafUcanlägg-ning eller för en ttafikanläggning som ärgemensam för flera fastigheter. Gaturenhållningsskyldighetenenligt 18 § andra stycket renhållningslagen kommer att medföra en motsvarandebegränsning av kommunens städningsskyldighet enligt 20 § samma lag. Fjärdestycket motsvarar bestämmelsen i 18 § andra stycket renhåll- Prop.1992/93:210 ningslagen. 19§ Kommunen kan ålägga en fastighetsinnehavare inom ett område med detaljplandär kommunen är huvudman för allmänna platser att utföra de åtgärder som avsesi 18 § första stycket i fråga om gängbana eller något annat utrymme utanförfastigheten som behövs för gångttafiken. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en kommun fär meddelanärmare föreskrifter ifråga om de åtgäider som skall vidtas av fastighetsinnehavaren. Iförstastycket har gjorts en redaktionell änching som innebär att bestämmelsen haranpassats till regleringen i PBL om allmän plats samt en justering av språklignatur. Vidare har lUcsom i 18 § begreppet fastighetsinnehavare förts in ilagtexten. Bestämmelsenom underställningsskyldighet, som enligt nuvarande ordning finns i andrastycket, har utgått då underställningsskylcUgheten har slopats i PBL och i dennya ordningslagen. Iandra stycket har tagits in en bemyndigandebestämmelse som ger regeringen och,efter vidaredelegation, en kommun rätt att meddela detaljföreskrifter förfastighetsinnehavare. Av 1 § fjärde stycket förevarande lag följer att medfastighetsinnehavare skall förstås fömtom fastighetens ägare också den somenligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen skall anses som fastighetsägare.Sädana föreskrifter kan t.ex. avse fastighetsinnehavamas skyldighet att utföravinterväghällning pä visst sätt eller att undanröja sand eller motsvarandefr.o.m. 24,§ Till böter eller fängelse skall den dömas som med uppsåteller av oaktsamhet 1. bryter mot 7 § första stycket, 2. bryter niot 7 § andra stycket genom att yrkesmässigt eller annars istöne omfattning samla in och forsla bort avfall, .3. inte fullgör vad som åligger honom enligt föreskrift som meddelats med stödav 9 a §. fringa faU döms inte till ansvar. TiU böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet inte full görsin skyldighet enligt 18 § andra stycket, eller 19 § som fastighetsinnehavare. Tillansvar för gärning enligt första eller tredje stycket döms inte om ansvar kanådönvas enligt . Densom övemätt vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligtdenna lag för gäming som omfattas av föreläggandet eller förbudet Itredje stycket har tagits in en bestämmelse om straff för fastighetsägare ellerden som enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen skall anses som fastighetsägareoch som inte fullgör vad som åligger honom enligt 18 § ancha stycket eller 19§. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2). En underlätenhet att fullgöra renhällningsskyldighet skall intemedföra ansvar enligt renhållningslagen, om ansvar kan ådömas enligtbrottsbalken, viUcet framgår av fjärde stycket. 8.4 Förslaget till lag om ändring ijärnvägssäkerhetslagen Prop. 1992/93:210 (1990:1157) 25§ Utan spärinnehavarens eller ttafUcutövarens tUlstånd får inte någon beträdaspårområdet för jämväg utom på platser där det av skyltar, utjämning avhöjdskillnaden mellan spåren och markplanet, gängfållor eller andra anordningarklart framgår att allmänheten har tiUttäde. Enligtnuvarande ordning regleras rätten att bettäda tunnelbanas och spårvägsspårområde i förevarande paragraf. I det föregående (avsnitt 4.4.1) haremellertid föreslagits att bestämmelser om ordning och säkerhet i viss kollektivpersontrafik skall regleras i ett särskilt kapitel (4 kap.) i den nya ordningslagen.Sålunda har där föreslagits att bestämmelser som reglerar hur tunnelbanas ochspårvägs spårområde får beträdas tas in i 4 kap. 5 § ordningslagen.Förevarande paragraf i järnvägssäkerhetslagen har änckats i enlighet härmed. 25 a§ Alkoholdiycker får inte förtäras inom järnvägens område och dess färdmedel. Förbudet gäller inte ifråga om förtäring av drycker vid tiUåten seiyering och inte heller om järnvägen för särskilt fall har medgett förtä ringen. Med alkoholdrycker förstås spritdrycker, vin, starköl och öl i den betydelse dessa beteckningar har i lagen (1977:292) om tillverkning av drycker, m.m. Pai-agrafen,som är ny, har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.3) ochinnehåller bestämmelser om förtäringsförbud inom jämvägens område och dessfärdmedel. Paragrafen motsvarar i sak vad som har föreslagits för denkollektivttafik som regleras i den nya ordningslagen. Därför kan hänvisas tiUspecialmotiveringen till 4 kap. 4 § i det lagförslaget. Bettäffandeandra meningen i paragrafen bör påpekas att avsikten är att jäinvägen skallkunna tillåta att medhavd folköl förtärs av de resande på fjäntäg. 26 §En befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid jämväg fär från järnvägens område och dess färdmedel avlägsna den som överttäder förbudet i 25 § första stycket, den som uppträder bemsad eller stör ordningen och den som genom sitt uppttädande äventyrar säkerheten i järnvägsdriften. Om det är absolut nödvändigt, fär han omhänderta en sädan person. Om så sker, skall polisen underrättas. Den om händertagne fär hällas kvar till dess att han har överlämnats till en polisman eller det inte längre finns skäl till omhändertagande, dock längst . En befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg fårfrån järnvägens område avlägsna den som öveträder förbudet i 25 a §. Iförstastycket har - i enlighet med vad Lagrådet anfört - gjorts ett förtydligande avvar en befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg har rättatt ingripa. Sålunda har en sådan befattningshavare rätt att ingiipa såväl inomjärnvägens område som på dess färdmedel. 1andra stycket ges en järnvägstjänsteman i säkerhets- eller ordningstjänstmöjlighet att från järnvägens område avlägsna den som öveträder förtäiingsförbudeti 25 a §. Rätten till avlägsnande gäller således inte järnvägens färdmedel.Avgränsningen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.3). Någon möjlighet till omhändertagande vid Prop. 1992/93:210överttädelse av förtäringsförbudet har inte ansetts påkallad. Om den somöverträder förbudet är berusad eller stör ordningen eller äventyrar säkerheteni ttafiken kan han emellertid med stöd av första och andra meningen i förstastycket omhändertas pä dessa gmnder. 33a § I fråga om beslag och föiyerkande av alkoholdiycker hos den som förtärsådana drycker i strid med 25 a § finns bestämmelser i lagen (1958:205) omföiyerkande av alkoholhaltiga diycker m.m. Bestämmelsemamotsvarar i sak vad som har föreslagits gälla för den kollektivttafik somregleras i den nya ordningslagen. Därför hänvisas till specialmotiveringen tUl4 kap. II § i det lagförslaget. 8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker 56§ Pä serveringsställe, för vilket tillstånd till servering av alkoholdryckergäller, får ej någon dricka eller tillåtas dricka andra alkoholchycker än somhar serverats i enlighet med tillståndet. Vad som har sagts nu gäller inte ifråga om förtäring av öl på järnvägståg i inrikes trafik, om järnvägen för särskiltfall har medgett förtäringen. Ejheller får någon dricka eller tillåtas dricka alkoholcUycker påserve-lingsställe där alkoholdrycker ej fär serveras eller i lokal, somyrkesmässigt upplåtes för anordnande av sammankomster i slutna sällskap vid vilkamat och dryck tillhandahålles av innehavaren eller genom dennes försorg och därservering av alkoholdrycker ej är tillåten. Alkoholdrycksom ej får serveras i lokal som avses i denna paragraf får ej heller förvaras isådan lokal eller därtill hörande utrymmen annat än om det är uppenbart attdrycken ej är avsedd att drickas pä stället. allmänna motiveringen (avsnitt 5.3) föresläs att bestämmelser skall tas ini järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) om förbud mot förtäring av aUcoholch-yckerinom jämvägens område och dess färdmedel i andra fall än i samband med tillåtenservering av sådana drycker. Om järnvägen för särskilt fall har medgetttillstånd till det får enligt förslaget dock förtäring av medhavd folköl ske ijärnvägståg, även om tillstånd till sådan servering finns. Detta innebärsålunda ett avsteg frän vad som gäller enligt 56 § första stycket lagen omhandel med drycker. I första stycket andra meningen har därför tagits in enbestämmelse om möjlighet för jämvägen att för särskilt fall tillåta förtäringav medhavd folköl på järnvägståg i inrikes ttafik. Det kan i sammanhanget pekaspå att undantaget från förbudet gäUer för endast järnvägståg och således inteför ttafikföretagets område i övrigt. 8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Utredningenföreslår att förverkandebestämmelser - när det gäller drycker som förtärs ellerförvaras i strid med föreslagna bestämmelser - tas in i de fölfattningar därförbudsbestämmelsen finns. Sålunda skulle lagen om förverkande avalkoholhaltiga drycker m.m. (förverkandelagen) komma att in- nehållabestämmelser om endast beslag. Den föreslagna ordningen har mött Prop.1992/93:210 kritik från endast något håll under remissbehandlingen. Det ståremellertid mycket att vinna ur äskådlighetssynpunkt om beslags- och förverkandebestämmelsemasammanförs och inte sprids ut pä flera olika författningar. Mot den bakgmndenhar övervägande skäl ansetts tala för att bestämmelserna om förverkande avdrycker som förtärs eller förvaras i strid med bestämmelsema i den nyaordningslagen eller jämvägssäkerhetslagen tas in i förverkandelagen. 1§ Alkoholhaltiga chycker eller andra bemsningsmedel, viUca påttäffas hos densom brutit mot 4 § eller 4 a § lagen (1951:649) om sttaff för vissatta-fikbrott, 30 § jämvägssäkerhetslagen (1990:1157), 13 kap. 1 §luftfartslagen (1957:297) eller 325 § eller 325 a § sjölagen (1891:35 s. 1)skall förklaras förverkade, om det inte finns särskilda skäl mot det. Detsammaskall gälla om sådana chycker eller bemsningsmedel påttäffas hos den sommedföljt vid tillfället, om berusningsmedlen kan antas ha varit avsedda ävenför den som begått gärningen. Spritdiycker, vin eller starköl, som påträffas hos den som förtäreller förvarar sådana drycker i strid med villkor enligt 2 kap. 16 § andrastycket första meningen eller med 2 kap. 18 § ordningslagen (0000:000) ellermed lokal ordningsföreskrift skall, oavsett vem diyckerna tillhör, förklarasförverkade, om inte särskilda skäl talar mot det. Detsamma skall gälla alkoholdryckersom påträffas hos den som förtär sådana diycker i strid med 4 kap. 4 §ordningslagen eller med 25 a § järnvägssäkerhetslagen. Vadsom har sagts i tredje stycket gäller också i fråga om sådana diycker som avsesdär och som påträffas hos någon som vid tillfället var i sällskap med den sombröt mot bestämmelsen, om det är sannolikt att dryckerna var avsedda även förden . Ienlighet med ställningstagandet att beslags- och förverkandebestämmelserna istörsta möjliga utsttäckning bör hållas samman i en författning har i tredjestycket tagits in bestämmelser om förverkande av alkoholhaltiga drycker i falldå någon bryter mot reglema i den nya ordningslagen ellerjärnvägssäkerhetslagen om förbud att förtära eller förvara sädana drycker. Bestämmelseniförsta meningen i ttedje stycket innebär att aUcoholhaltiga drycker i form avsprit, vin och starköl skall förverkas hos den som förtär eller förvarar sädanadrycker i sttid med vilUcor enligt 2 kap. 16 § andra stycket första meningeneller med 2 kap. 18 § ordningslagen eller i strid med lokal ordningsföreskriftsom har utfärdats med stöd av 3 kap. 8 § ordningslagen. Även om dryckematillhör någon annan än den som har brutit mot något av nyssnämnda förbud, kanförverkande ske. I fall då särskilda skäl talar mot det skall emellertid inteförverkande komma,i fräga. Om förverkande skall ske eller inte, fär sålundaavgöras mot bakgmnd av omständighetema i det enskilda fallet. Iandra meningen i ttedje stycket föreskrivs att förverkande skall ske också hosden som bryter mot förtäringsförbudet i 4 kap. 4 § ordningslagen eller 25 a §jämvägssäkerhetslagen. TUl skillnad från bestämmelsen i första meningen kanförutom spritdrycker, vin och starköl också folköl förverkas i dessa fall.Förverkandebestämmelsen i ancha meningen har nämligen knutits an tilldefinitionen av alkoholdrycker i lagen (1977:292) om tillverkning av ch-ycker,m.m. Avgränsningen av de alkoholdrycker som avses 21 1992/93. gälla med bestämmelsen iandra meningen i ttedje stycket har behandlats i Prop. 1992/93:210 denaUmänna motiveringen (avsnitt 4.4.2). fjärde stycket finns en bestämmelse om att förverkande kan ske också hos någonsom är i sällskap med den som har bmtit mot något sådant förtärings- ellerförvaringsförbud som anges i ttedje stycket. Förverkande hos någon annan än densom har brutit mot förbudet kan emellertid komma i fråga bara om det ärsannolikt att dryckema var avsedda också för den . Det kan här pekas påatt förverkande hos någon annan än den som har överttätt aktuella förbud börske med viss försiktighet. Förverkande bör således komma i fräga endast om detstår helt klart att den hos vilken åtgärden vidtas också är i säUskap mednågon som har överttätt förbudet. Detkan här erinras om att beslag och förverkande av alkoholdrycker frän ungdomarofta kan ske med stöd av 79 § första stycket lagen (1977:293) om handel meddrycker. 2§ Angående beslag av egendom som avses i 1 § skall vad i allmänhet är stadgatom beslag i brottmål äga motsvarande tillämpning med följande avvikelser: Beslagtagenegendom må bevisligen förstöras om dess värde är ringa eller egendomens förstörande eljest måste anses försvarligt. I annat fall må egendomen försäljas, spritdrycker, vin eller starköl till det i lagen (1977:293) om handel med drycker omnämnda partihandelsbolaget, öl till tillverkare av sådan vara och annan egendom på sätt som med hänsyn till egendomens beskaffenhet finnes lämpligt. Belopp, som erhållits vid försälj ning av beslagtagen egendom, tillfaller kronan. Beslutom förstörande eller försäljning meddelas av undersökningsledaren elleråklagaren. I fall som avses i 23 kap. 22 § första stycket första punktenrättegångsbalken får sådant beslut meddelas även av polismyndigheten. Gårbeslag åter och är egendomen jämlikt denna paragraf förstörd eller såld, skallersättning av allmänna medel utgå med belopp, som motsvarar egendomens pris vidförsäljning till allmänheten eller eljest finnes skäligt. Beslut om ersättningmeddelas av åklagaren. Är den som drabbats av beslaget missnöjd med beslut omersättning, äge han inom en månad frän det han erhöll del av beslutet påkallarättens prövning därav. Ansökan härom göres vid den domstol, som ägt upptagafräga om beslagets bestånd. Ersättning utbetalas av efterframställning av åklagaren. Vad i 27 kap. 7 § är stadgat om att åtal skall väckasinom skall ej gälla i annat faU än dä rätten utsatt sädan tid. Har förverkande av beslagtagen egendom ej förelagts och godkänts isamband med strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot och väckes ejåtal, prövar åklagaren, huruvida egendomen skall vara förverkad enligt I §.Förordnande därom meddelas skriftligen. Den, frän vilken beslaget skett, ägerhos åklagaren anmäla missnöje med förordnandet inom en månad frän det hanerhöll del därav. Anmäles missnöje, har åklagaren att, om ej beslaget finnesböra hävas, väcka talan om egendomens förverkande. Sker det ej inom en månadfrån det anmälan gjorts, skall beslaget gå åter. Om polisman verkställer beslag och förelägger förverkande av den beslagtagnaegendomen i föreläggande av ordningsbot, skall anmälan om beslaget göras hospolismyndigheten. I fräga om sådana drycker som avses i 1 § tredje stycket och som förtärseller förvaras i strid med viUkor enligt 2 kap. 16 § andra stycket förstameningen eller med 2 kap. 18 § eller med 4 kap. 4 § ordningslagen (0000:000)eller med 25 a § järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) har den som tjänstgör somordningsvakt vid en allmän sammankomst eller offentlig tillställning eller inomett trafikföretags område eller dess färdmedel eller som befattningshavare isäkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg samma rättatt ta egendomen i beslag som enligt rättegångsbaUcen tUlkommer en Prop.1992/93:210 poUsman. Ordningsvakteller befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg som harverkställt beslag skall skyndsamt anmäla detta till polismyndigheten ochöverlämna den beslagtagna egendomen. Paragrafenhar iförsta stycket punkt 5 kompletterats med de bestämmelser som behövs tillföljd av att en ordningsvakt som har förordnats att tjänstgöra vid en allmänsammankomst eller en offentiig tillställning eller inom ett ttafikföretagsområde eller dess färdmedel lUcsom en befattnmgshavare i ordnings- ellersäkerhetstjänst vid jämväg, skall fä verkställa beslag av sädana alkoholdryckersom förtärs eller förvaras i sttid med villkor som kan ha meddelats med stöd av2 kap. 16 § andra stycket första meningen eller med 2 kap. 18 § ordningslageneller med förtäringsförbudet i 4 kap. 4 § ordningslagen eller 25 a §jämvägssäkerhetslagen. Paragrafensandra stycke har justerats med hänsyn till den föreslagna bestämmelsen iförsta stycket punkt 5. Sålunda skall också befattningshavare i ordnings- ellersäkerhetstjänst vid jämväg tiU poUsmyndighet anmäla verkställt beslag och ditöveriämna den beslagtagna egendomen. 8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:688) om skydd för viss tjänsteutövning Skyddsom avses i 17 kap. 5 § skall tillkomma 1. befattningshavare som handhar säkerhets- ellerordningstjänst vid kanal- eller slussverk eller jämvägsanläggning eller allmänflygplats eller godkänd enskild flygplats; 2. den som för försvaret fullgör bevaknings- ellerordningsuppgift och därvid bär uniform eller märke som tydligt utvisar dennauppgift; 3. trafiktjänsteman för vilken bestämmelserna i 4 kap.ordningslagen (0000:000) gäller enligt vad som sägs i 2 § nämnda kapitel. 1 lagenhar tillkommit en ny punkt 3, som har behandlats i den allmänna motveringen (avsnitt 4.4.3). Tilläggeti lagen innebär att trafUctjänsteman skall omfattas av det förhöjdaSttaffskydd som är förenat med myndighetsutövning. Fömtsättningama för attskyddet skall gälla anges i 4 kap. 2 § i den nya ordningslagen. 8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar 2 §I fråga om andra författningar än lagar gäller att 4-9 §§ inte tillämpas pä en författning 1. som på grund av sekretesslagen (1980:100) inte får lämnas ut tillenvar eller 2. som endast reglerar en statUg myndighets inre förhållanden eller förhållandetmellan statliga myndigheter inbördes, fömtsatt att författningen inteinnehåller något som kan vara av väsentiigt inttesse för utomstående eller förberörda arbetstagares eller uppdragstagares rättsstäUning. Regeringenfär föreskriva dels att lokala ttafikföreskrifter eller föreskrifter som avsesi 3 kap. Il § ordningslagen (0000:000) inte behöver kungöras på det sätt som angesi 9 §, dels att föreskrifter om högsta tillåtna färdhastighet inte behöverkungöras på det sätt som anges i 6 §. IenUghet med vad som har anförts i det föregående (avsnitt 4.3.8) kan läns-Prop. 1992/93:210 styrelsema efter vidaredelegation från regeringen gesbefogenhet att meddela de föreskrifter som på gmnd av särskilda förhållandenbehövs för att skydda människor mot fara för liv eller hälsa. avses kunna gälla eller tills vidare och innebäraförbud mot att vistas inom t.ex. skade- eUer riskområden, gmvområden, skjutfälteller skjutbanor. Mot bakgmnd av att ifrågavarande föreskrifter fär utfärdasendast vid SärskUda händelser föreligger i regel ett behov av att de ttäderi-kraft med mycket kort varsel. Enligt9 § första stycket första meningen i förevarande lag skall en författning sombeslutas av bl.a. kungöras i författningssamlingen för resp. län.Om utomordentiiga förhållanden påkallar det kan regeringen enligt bestämmelseni andra stycket i den aktuella paragrafen medge att en sådan författningkungörs pä något annat sätt. I motiven till bestämmelsen (prop. 1975/76:112 s.77) anges krig och arbetskonflUct som exempel pä sädana särskilda situationerdä avsteg från huvudregeln om kungörande i länets författningssamling kantänkas vara påkallade. Föredragande statsrädet anförde i anslutning härtill i en sädan situation kunde tänka sig kungörande i någon annanförfattningssamling eller kungörande i någon annan ordning, tex. genom tidningsannonsering,anslag eller Uknande. Despeciella situationer där en länsstyrelse kan komma att meddela en föreskriftenligt 3 kap. 11 § i den nya ordningslagen kan emellertid i allmänhet inteanses innefatta sådana utomordentliga förhållanden som avses i förevarande lags9 § ancha stycke. Mot bakgmnd av behovet av att ifrägavarande föreskrifter kanttäda i kraft med kort varsel, har det öppnats en möjlighet för länsstyrelsenatt i brådskande fall frångå bestämmelsen i 9 § första stycket om föreskriftenskungörande i länets författningssamling. I linje med vad som gäller förkungörande vid utomordentiiga förhållanden bör kravet på kungörelse i deaktuella situationerna kunna tillgodoses genom att beslutet förs in i ortenstidningar eller läses upp i racUo. Föreskriften bör kunna ttäda i kraftomedelbart efter det att den har kungjorts pä detta sätt. Medhänsyn till det sagda har 2 § tredje stycket i förevarande lag kompletteratsmed ett bemyndigande för regeringen enligt vilket regeringen får föreskriva attföreskrifter som avses i 3 kap. 11 § ordningslagen inte behöver kungöras pådet sätt som anges i förevarande lags 9 § första stycke. Iövriga lagförslag har gjorts de följdändringar som behövs med anledning av dennya ordningslagen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslärriksdagen att anta förslagen till 1. ordningslag. 2. lag om ändring i lagen (1957:259) om rätt förkommun att uttaga Prop. 1992/93:210 avgift för vissa upplåtelser ä allmänplats, m.m., 3. lag om ändring i renhållningslagen (1979:596), 4. lag om ändring i jämvägssäkerhetslagen (1990:1157), 5. lag om ändring i lagen (1977:293) om handel meddrycker, 6. lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande avalkoholhaltiga drycker m.m., 7. lag om ändring i lagen (1975:688) om skydd för visstjänsteutövning, 8. lag om ändring i lagen (1976:633) om kungörande avlagar och andra författningar, 9. lag om änching i lagen (1980:578) omordningsvakter, 10. lag om änching i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor, 11. lag om änching i lagen (1990:1183) om tUlfällig försäljning. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. Allmännaordningsstadgan (1956:617) (AOst) innehåller dels allmänna ordningsföreskrifter,föreskrifter om offendiga tillställningar. Bestämmelser om allmännasammankomster finns i lagen (1956:618) om allmänna sammankomster (LAS).