prop · GG03159 · 1992-12-31 00:00:00 — Flertaletsjukvårdshuvudmän tillstyrker utredningsförslagen, allt under föratsättning attekonoraiska resurser i motsvarande omfattning tillförs dem för de olika verksamhetema.Några huvudraan menar dock att det inte finns några motiv för en förändring ochfrarahåller att dessa frågor raåste prövas i samband med en totalhuvudmannaskapsförändring. Vadgäller förslaget om ändrat huvudmannaskap för texttelefoner anserHandikappinstitutet att det inte är självklart att sjukvårdshuvudmännen skallta över detta. Ansvars- och kostnadsfrågoma raåste enligt institutet utredas raergrandligt. Även är kritiskt och ställer sig t.ex. tveksarattill om ett förändrat huvudmannskap skulle resultera i en ökad återanvändningav textelefoner. Vadgäller förslaget om en huvudraannaskapsförändring för kostnads- Prop.1992/93:159 fria förbrakningsartiklar anser att mycket talarför att Bilaga 1.6 sjukvårdshuvudmännen bör få ett ansvar för dessa. Även RFVframför liknande tankegångar. De sjukvårdshuvudmän som ansluter sig tillförslaget framhåller att ett absolut krav är att man får ekonomiskkompensation. Handikapporganisationema avvisar förslaget med hänvisning tillatt det nuvarande systemet fungerar bra och att någon förändring därför intebehövs. Ändra synpunkter är att förslaget kräver mer ingående analyser än deutredningen gjort. Enviktig princip är enligt utredningen att handikapphjälpmedel skall varakostnadsfria för den enskilde. Denna princip utesluter dock inte att vissaavgifter bör kunna tas ut vid tillhandahållandet av hjälpmedel, t.ex. vid utprovning. Ettantal sjukvårdshuvudmän framhåller att man redan infört olika slag av avgiftervid bl.a. tillhandahållande och lån av hjälpmedel. Vissa remissorgan avvisartanken på olika slag av avgifter. Bl.a. och handikapporganisationemaanser att de som behöver hjälpmedel skall få sådana kostnadsfritt. Vadgäller kompetens- och utbildningsfrågor kring handikapphjälpmedel föreslårutredningen en översyn av innehållet i de utbildningar där hjälpmedel ingår. UHÄliksora SÖ framhåller att man kommer att beakta hjälpmedels-frågoraa i deöversyner av berörda utbildningar som kommer att göras. Handikappinstitutetstryker under behovet av ökade utbildningsinsatser och är berett att ta framdet utbildningsmaterial som behövs. Utredningenanser det vara av avgörande betydelse att även ifortsättningen förblir det centrala organet inom hjälpmedelsverksamheten. Flertaletremissorgan framhåller att institutet har viktiga funktioner att fylla iframtiden. Förväntningaraa och önskemålen är många: institutet skall ha ettansvar för att ny teknik tas till vara inom hjälpmedelsområdet, tillgodosebehovet av bra och säkra hjälpmedel, vara ett behov samt bedriva egen informations- ochutbildningsverksamhet. Encentral funktion för är att ge ut en rekoraraen-derandeförteckning över provade handikapphjälpmedel. Utredningen föreslår att denrekommenderande funktionen upphör och att institutet istället informerar oraprovade hjälpmedel. Flertalet sjukvårdshuvudraän tillstyrker förslaget.Huvudmännen anser att ora landstingen har kost- nadsansvarför verksamheten bör den inte regleras från centralt håll Prop. 1992/93:159 genoraanvisningar och riktlinjer. Andra remissorgan anser, å andra Bilaga 1.6sidan, att den rekommenderande funktionen bör behållas, eftersom raan härigenomuppnår en större enhetlighet i landet. Socialstyrelsenställer sig tveksara till förslaget och befarar att den framtidatillsynsverksamheten koramer att bli betydligt svårare att genomföra. Utredningenbedömer att har viktiga samordningsuppgifter inomforsknings- och utredningsområdet. FRN ställer sig bakom förslaget attinstitutet även i fortsättningen skall ha denna samordningsfunktion. STU serpositivt på institutets FoU-roll och framhåller att det finns enmycket stor produktpotential att ta till vara för hjälpmedelsområdet bland deprodukter som förekommer på den allmänna marknaden. De korta serieraa begränsaremellertid det ekonomiska intresset och gör att de större företagen sällan koramerin på området. Vadgäller frågan om den fraratida finansieringen av drift,föreslår utredningen att verksamheten bör ges en fast budget med treårigafinansieringsramar. Staten föreslås bidra till finansieringen raed anslag överstatsbudgeten. Landstingens bidrag till institutet bör sora lämnasinom ramen för ersättningen från sjukförsäkringen. I den raån kommunema blirhuvudmän för viss hjälpmedelsverksamhet bör de också delta i finansieringen avinstitutet. De remissorgan som tagit upp frågan ställer sig bakom utredningensförslag. frarahåller att institutet också är beroende av exteraaprojektanslag för att kurma genomföra mer omfattande insatser. Uppföljiungoch utvärdering av hjälpmedelsverksamheten bör uppföljning och utvärdering av hjälpmedelsförsörjningen iframtiden ske på ett mer aktivt sätt. och börkunna komplettera varandra och ge goda föratsättningar för en aktivtillsynsverksamhet. föratser att man kommer attfölja upp hur olika handikappgrapper får sina hjälpmedelsbehov tillgodoseddaoch hur hjälpmedelsverksamheten utvecklas i olika delar av landet.Handikappinstitutet ställer sig bakom förslaget att Socialstyrelsenstillsynsfunktion bör förstärkas. Flertalet reraissorgan tillstyrker förslagetom en aktivare tillsyn inom området. Vissa remissorgan framhåller häratöver attstyrelsens och institutets ansvarsområden måste preciseras ytterligare. Medhänvisning till en ökande andel äldre-äldre och utvecklingen av ny teknik m.m. föratserutredningen en fortsatt kraftig volymtillväxt av hjälpmedelsförsörjningen och därraedåtföljande kostnadsökningar. Överslagsmässigt beräknas kostnadsökningaraa till20-30 mkr . Ändras huvudmarmaskapet inom äldre- och handikappomsorgensker en kostnadsmässig omfördelning mellan huvudmännen. Ettantal remissorgan tar upp utredningens analys av den framtida Prop. 1992/93:159kostnadsutvecklingen av hjälpmedelsverksamheten. Bl.a. menar man att Bilaga 1.6utredningen borde ha försökt sig på att analysera effekteraa av de vårdpolitiskasträvandena att minska antalet institutioner till förmån för vård i hemmet.Några remissorgan saknar en diskussion om altemativa lösningar ochprioriteringar inom hjälpmedelsverksamheten i syfte att dämpa den framtidakostnadsutvecklingen. Detnuvarande systemet innebär att staten via en särskild hjälprae-delsersättninginom ramen för den allmänna sjukvårdsersättningen svarar för en viss del avfinansieringen av hjälpmedelsförsörjningen. Utredningen föreslår atthjälpmedelsersättningen slopas och inordnas i den allmännasjukvårdsersättningen. Merpartenav sjukvårdshuvudmännen tillstyrker förslaget. Enligt handikapporganisationemabör staten ha det övergripande ansvaret för finansieringen av hjälpmedel. Förklaring av förkortningar Prop. AFL Lagen(1962:381) om allmän försäkring DHB Riksförbundetför döva, hörselskadade och språkstörda bara FfdN Föreningenför de neurosedynskadade FUB Riksförbundetför utvecklingsstörda bara, ungdomar och vuxna HSL Hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) HSL Högskolanför läraratbildning i LSS Lagen(1993:000) om stöd och service till vissa funktions hindrade LVU Lagen(1990:52) raed särskilda bestämmelser om vård av unga POMS Föreningenpsykologer inom orasorgsverksainheten RBA Föreningenför ben- och armamputerade RBU Riksförbundetför rörelsehindrade bam och ungdomar 2) 1992/93 1 sami Nr 159 321 Rekapp Riksförbundetför enskild handkappomsorg Prop. RfCF Riksförbundetcystisk fibros Bilaga 1.7 RTP Riksförbundetför trafik- och polioskadade RHL Riksförbundetför hjärt- och lungsjuka RMT Riksförbundetför mag- ochjarmsjuka RmA Riksförbundetmot astma och allergi RSMH Riksförbundetför social och mental hälsa för handikappfrågor i skolan SoL Socialtjänsflagen(1980:620) STIL Stockholms-kooperativetför Independent Living STU Styrelsenför teknisk utveckling US unga synskadade BUaga 1.7 UHÄ Universitets- och högskoleämbetet Lagförslagen i lagrådsremissen Prop. Bilaga 1.8 1 Förslag till Lag om stöd och service tillvissa funktionshindrade 1 §Denna lag innehåller bestämmelser om insatser för särskilt stöd och särskild service åt personer 1.med utvecklingsstöraing, autismeller autismliknande tillstånd, 2.med betydande och beståendebegåvningshandikapp efter hjäraskada i vuxen ålder föranledd av yttre våldeller kroppslig sjukdom, eller 3. medandra stora och varaktiga fysiska eller psykiska funktions hinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, men som för orsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande stödbehov. 2 §Varje landsting skall, om inte annat överenskoms enligt 17 §, svara för insatser enligt 9 § första stycket I. Varjekommun skall, om inte annat överenskoras enligt 17 §, svara för insatser enligt9 § första stycket 2 - 10. 3§ Vad som föreskrivs förlandsting i denna lag gäller också kommuner som inte ingår i något landsting. 4§ Denna lag innebär ingeninskränkning i de rättigheter som den enskUde kan ha enligt någon annan lag. 5 §Verksamhet enligt denna lag skall främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som avses i 1 §. Målet skall vara att den enskilde får möjlighet att leva som andra. 6 §Insatseraa enligt denna lag skall vara varaktiga, samordnade och ges i samarbete med andra berörda samhällsorgan och myndigheter. Verksamhetenskall vara grandad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt ochintegritet. Den enskilde skall i största raöjliga utsträckning ges inflytandeoch raedbestämmande över insatser som ges. Förverksamheten enligt denna lag skall det finnas den personal som behövs för attett gott stöd och en god service och omvårdnad skall kunna ges. 7 §Personer som avses i 1 § har rätt till insatser i form av särskilt stöd och särskild service enligt 9 § 1-9, om de behöver sådan hjälp i sin livsföring och om deras behov inte tillgodoses på annat sätt. somavses i 1 § 1 och 2 har, under samma föratsättningar, även rätt till Prop.1992/93:159 insatser enligt 9 § 10. Denenskilde skall genom insatsema tillförsäkras goda levnadsvillkor. Insatsemaskall anpassas till mottagarens individuella behov samt utformas så att de ärlätt tillgängliga för de personer som behöver dem och stärker deras förmåga attleva ett självständigt liv. 8 §Insatser enligt denna lag skall ges den enskilde endast om han begär det. Den som är eller uppenbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan skall i stället få insatsema på begäran av vårdnadshavare, god man, förmyndare eller förvaltare. Insatsemaför särskUt stöd och särskUd service 9 §Insatsema för särskilt stöd och särskild service är 1. rådgivningoch annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om problem och livsbetingelser för människor raed stora och varaktiga funktionshinder, 2.biträde av personlig assistenteller ekonoraiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till dendel behovet av ekonomiskt stöd inte täcks av assistansersättning enligt lagen(1992:000) ora assistansersättning, 4.biträde av kontaktperson, 5.avlösarservice i hemmet, 6.korttidsvistelse utanför detegna hemmet, 7.korttidstillsyn för skolungdomöver utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov, 8.boende i familjehem eller ibostad med särskild service för bara och ungdomar som behöver bo utanförföräldrahemmet, 9.bostad med särskild service förvuxna. 10. dagligverksamhet för personer som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig, 1insatseraa enligt första stycket 5-10 ingår också omvårdnad. I insatseraabostad raed särskild service för bara och ungdomar samt bostad med särskildservice för vuxna ingår också fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter. 10 §1 saraband raed att insats enligt denna lag beviljas kan den enskilde begära att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd raed honom eller henne. 1 planen skall även åtgärder av andra organ redovisas. Planen skall fortlöpande och minst en gång omprövas. Landstingetoch kommunen skall underrätta varandra om upprättade planer. 11§ någon till följd av ålderdorassvaghet,sjuklighet, långvarigt missbrak av beroendeframkallande medel eller någon annanliknande orsak är ur stånd att själv ta hand om sådant ekonoraiskt stöd somavses i 9 § 2, får komraunen besluta att ersättningen skall betalas ut tillnågon annan person för att användas till kostnader för personlig assistans fillden stödberättigade. 12§ Kommunen får besluta oraåterbetalning av ekonomiskt stöd som beviljats enligt 9 § 2, om den sorabeviljats stödet genora oriktiga uppgifter eller på annatsätt har förorsakat att det ekonomiska stödet har Prop. 1992/93:159 lämnatsfelaktigt eller med för högt belopp. Detsamma gäller ora det Bilaga 1.8 ekonoraiskastödet i annat fall har lämnats felaktigt eller med för högt belopp ochmottagaren skäligen borde ha insett detta. 13 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämraer får i fråga om verksamhet enligt 9 § 6-10 meddela föreskrifter till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa. 14§ Kommunen skall verka för attinsatser som skall tas upp i en plan enligt 10 § samordnas. 15§ Till kommunens uppgifter höratt 1. hållaen fortlöpande kunskap om vilka invånare i kommunen som har behov av stöd enligt lagen, 2.verka för att personer somavses i 1 § får sina behov tillgodosedda, 3.informera om mål och raedel förverksamheten enligt denna lag, 4.medverka till att personer somavses i I § får tillgång till arbete eller studier, 5. verkaför att det allmätma fritids- och kulturatbudet blir tillgängligt för personer som avses i I §, 6.anmäla till överförmyndaren nären person sora avses i 1 § kan antas behöva förrayndare, förvaltare eller godman samt när ett förmyndarskap, förvaltarskap eller godmanskap bör kunnaupphöra, samt 7.saraverka med organisationer soraföreträder raänniskor med omfattande funktionshinder. Gemensammabestämmelser om landstingens och kommimeraas ansvar 16 §Ansvaret enligt denna lag gäller gentemot dera som är bosatta inom respektive i kommunen. Ettlandsting eller en kommun skall efter ansökan ge den som tänker bosätta siginom respektive i kommunen förhandsbesked om rätt till insatserenligt 9 §. Vid en sådan prövning skall bestämmelsema i denna lag gälla.Landstinget eller kommunen skall utan dröjsmål planera och förbereda insatsersom förhandsbeskedet ger den enskilde rätt till under föratsättning att haneller hon bosätter sig inom respektive i kommunen. Densom vistas inom eller i kommunen skall ges det stödoch den hjälp som han eller hon behöver. 17 §Ett landsting eller en koramun får med bibehållet ansvar sluta avtal raed någon annan om att tillhandahålla av insatser enligt derma lag. Ettlandsting och en kommun som ingår i får träffa avtal om att ansvarför en eller flera uppgifter enligt denna lag överiåts från tillkommunen eller från konununen till . Om en sådan överlåtelse skerskall föreskriftema i denna lag om landsting respektive kommun i tillämpligadelar gälla för kommunen respektive . Omett landsting och en kommun har träffat en överenskommelse enligt andrastycket, får överlåtaren lämna sådant ekonomiskt bidrag till mottagaren sommotiveras av överenskommelsen. skettfrån ett landsting till sarafliga komrauner som ingår i , Prop.1992/93:159 får komraunema lämna ekonomiska bidrag till varandra, om detbehövs Bilaga 1.8 för kostnadsutjämning mellan kommunema. 18§ Av dem som är berättigade attav allmän försäkringskassa få assistansersättning enligt lagen (1992:000) omassistansersättning får avgift för personlig assistans tas ut inom ramen försådan ersättning. 19§ Av dem som har folkpension iform av hel förtidspension eller hel ålderspension eller som har annanmotsvarande inkomst, får skäliga avgifter för bostad, fritidsverksamhet ochkulturella aktivUeter tas ut enligt de grander som komraunen bestämraer. Avgiftemafår dock inte överstiga kommunens självkostnader. Koraraunen skall se till attden enskilde får tillräckliga medel för sina personliga behov. 20§ någon fåromvårdnad i ett annat hem än det egna med stöd av denna lag, är föräldraraaskyldiga att i skälig utsträckning bidra till kommunens kostnader föromvårdnaden. Kommunen får i sådant fall uppbära underhållsbidrag som avser baraet. 21§ 1 andra fall än som anges i18-20 §§ får avgifter eller erättning för kostnader inte tas ut för insatserenligt denna lag. 22§ Föreskrifter omverkställighet av bestämmelseraa om avgifter och kostnadsansvar i 18-20 §§ fårmeddelas av regeringen. 23 §Ledningen av verksamhet enligt denna lag skall utövas av en eller flera nämnder som utser. Ledningenav kommunens verksamhet enligt denna lag skall utövas av en eller flera nämndersom kommunfullmäktige utser. Fören sådan nämnd som avses i första och andra styckena gäller vad sora ärföreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900). 24 §Om en enskild yrkesraässigt vill bedriva sådan verksarahet som anges i 9 § första stycket 6-10 skall den enskilde söka tillstånd hos i det län där verksamheten skall bedrivas. har rätt att inspektera verksamheten. Enskildverksamhet skall stå under tillsyn av den eller de nämnder som avses i 23 § andrastycket i den kommun där verksamheten bedrivs. Om ansvaret för uppgiftenöverlåtits till enligt 17 § andra stycket skall verksamheten istället stå under tillsyn av motsvarande närand. Nämnden har rättatt inspektera verksamheten. 25 §Om det råder något allvarligt missförhållande inora en enskild verksamhet som avses i 24 §, skall förelägga den som har ansvaret för verksamheten att avhjälpa missförhållandet. Omlänsstyrelsens föreläggande inte följs, får återkallatillståndet. 26§ har dencentrala tillsynen över verksamhet enligt Bilaga 1.8 denna lag. Styrelsenskall följa, stödja och utvärdera verksamheten samt informera om den och stimuleratill vidareutveckling. 27§ har inom länettillsyn över verksamhet enligt denna lag och får då inspektera verksamheten. Länsstyrelsenskall också inom länet 1.informera och ge råd tillallmänheten i frågor som rör verksamheten, 2.ge kommunema råd i derasverksamhet samt 3.främja samverkan i planeringmellan kommunema, landstingen och andra samhällsorgan. 28 §Beslut av en sådan nämd som avses i 23 § får överklagas hos länsrätten om beslutet avser 1.insatser åt enskilda enligt 9 §, 2.utbetalning till någon annanenligt 11 §, 3.återbetalning enligt 12 §, 4.förhandsbesked om rätt tillinsatser enligt 16 § andra stycket, 5.tillstånd till enskildverksamhet enligt 24 §, eller 6.föreläggande eller återkallelseav tillstånd enligt 25 §. Debeslut som meddelats av en nämnd som avses i 23 §, , länsrätteneller kammarrätten i frågor som avses i första stycket gäller omedelbart.Länsrätten eller kammarrätten får dock förordna att dess beslut skall gällaförst sedan det vunnit laga kraft. 29 §Den som utan tillstånd driver en sådan verksamhet som avses i 24 § döms till böter. 30 §Den sora är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt denna lag får inte obe hörigen röja vad han därvid erfarit om någons personliga förhållanden. Föreskrifterom ikraftträdande av denna lag meddelas i lagen (1992:000) om införande avlagen (1992:000) om stöd och service till vissa funktionhindrade. 2 Förslagtill Prop. Bilaga 1.8 Lag om införande av lagen (1992:000) om stödoch service till vissa fianktionshindrade 1 §Lagen (1992:000) om stöd och service till vissa funktionshindrade träder i kraft den . Vidikraftträdandet skall lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl., lagen (1985:569) om införande av lagen (1985:568) omsärskilda omsorger ora psykisJct utvecklingsstörda m.fl. och lagen (1965:136)om elevhem för vissa rörelsehindrade bara m.fl. upphöra att gälla med deundantag som framgår av denna lag. 2 §1 denna lag avses med omsorgslagenlagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda ra.fl. införandelagenlill omsorgslagen lagen (1985:569) om införande av lagen (1985:568) omsärskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. elevhemslagenlagen (1965:136) om elevhem för vissa rörelsehindrade bara ra.fl. dennya lagen lagen (1992:000) om stöd och service till vissa funktionshindrade Befintligverksamhet enligt omsorgslagen och elevhemslagen 3 §Under tiden fram till och med den 31 deceraber 1995 skall, utan hinder av bestämmelsen i 2 § andra stycket nya lagen, varje landsting svara för insatser enligt 1.9 § första stycket 4 och 6-10nya lagen till personer sora orafattas av I § I och 2 samma lag, och 2.9 § första stycket 8 nya lagentill bara med fysiska funktionshinder som orafattas av I § 3 samma lag, i defall baraen till följd av funktionshindren eller av andra särskilda skäl är ibehov av särskUt boende för att kunna delta i undervisning i grandskola eller,beträffande bam före skolåldera, för att kunna få vård och förskoleundervisningsom påkallas av funktionshindren. Tillsynenligt 24 § andra stycket nya lagen utövas i dessa fall av landstingetsmotsvarande nämnd enligt 23 § första stycket sarama lag. 4§ Ett landsting och en kommuninom får träffa avtal ora att en eller flera uppgifter enligt 3 §överflyttas från till kommunen än den Ijanuari 1996. Vid sådan överenskommelse gäller vad som sägs i 17 § tredjestycket nya lagen. 5§ Den sora vid den nya lagensikraftträdande får omsorger enligt omsorgslagen eller inackordering enligt elevheraslagenskall utan särskilt beslut anses ha fortsatt rätt till motsvarande insatserenligt den nya lagen. Specialsjukhus och värdhem Prop. 6 §Landstingen och komraunema skall gemensamt planera för avveck- Bilaga 1.» ling av befintliga specialsjukhus och vårdhem. upprättas och inläranastill . Specialsjukhusoch vårdhera får användas för omsorg tills de har avvecklats helt. Landstingenär huvudraan för befintliga vårdhem, om inte annat överenskoms enligt 10 §,samt för specialsjukhus. Ledningen av verksamheten vid specialsjukhus ochvårdhem skall utövas av den eller de nämnder som utövar ledningen avverksamheten enligt den nya lagen. 7 §För innehållet i verksamheten vid specialsjukhus och vårdhem och för verksamhetens bedrivande i övrigt gäller bestämmelsema i den nya lagen i tillämpliga delar. Beträffande avgifter gäller dock i stället för 19 och 20 §§ nya lagen 4 § införandelagen till omsorgslagen. Socialstyrelsenhar tillsyn över verksamheten vid specialsjukhus och vårdhem. Styrelsen harrätt att inspektera verksaraheten. Förspecialsjukhusen tillärapas däratöver bestämmelsema i 13 och 14 §§ och 16 §första stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 8§ Nyintagning i specialsjukhuseller i vårdhem får inte ske i annat fall än sora anges i 11 §. 9§ En sådan närand soraavses i 23 § andra stycket nya lagen skall regelbundet och rainst en gång omåret i samråd med motsvarande nämnd överväga om boendet i specialsjukhuseller vårdhem i stället kan fortsätta i någon boendeform enligt den nya lagen. 10§ Ett landsting och en komraunsom ingår i får träffa avtal ora att kommunen i ställettillhandahåller omsorger vid vårdhera. Därvid gäller vad som sägs i 17 § tredjestycket nya lagen. 11§ Beträffande vård oberoende avsamtycke gäller fortfarande i tillämpliga delar 6-7 §§ införandelagen tillomsorgslagen. 12§ Den som har fått godkännandeatt driva enskild verksamhet enligt 17 § orasorgslagen, eller som anses hasådant tillstånd enligt 9 § införandelagen till omsorgslagen, skall anses hatillstånd att på de villkor som angivits i godkännandet bedriva verksamhetenenligt 24 § nya lagen. 13§ Om det i lag eller annanförfattning hänvisas till en föreskrift som har ersatts genom en bestäramelse iden nya lagen eller i denna lag, skall hänvisningen i stället avse den nya bestäraraelsen. Dennalag träder i kraft . 3Förslag till Prop. 1§ Denna lag innehållerföreskrifter om ersättning av allmänna medel till vissa funktionshindrade förkostnader för personlig assistans (assistansersättning). 2§ Frågor oraassistansersättning handläggs av och de allmännaförsäkringskassorna. Beslutom assistansersättning fattas av den allmärma försäkringskassa där sökanden ärinskriven eller skulle ha varit inskriven, om han uppfyllt åldersvillkoret i 1kap.