prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Deetiska frågorna bör, enligt , behandlas ireligionskunskapen. påpekar att ett genomförande avförslaget kräver en lärarkompetens som med säkerhet torde saknas . Angekommun ser ett problem att i glesbygd kunna finna all den kompetens som behövsför en bra undervisning. poängterar att det är viktigt attdet satsas resurser på utbildning av nya lärare samt fortbildning av redanverksamma lärare. Studie-och yrkesvägledning Prop. Remissinstanserna stödjer allmänt att särskild tid avsättsi timplanen för '" undervisning och orientering om utbildning och arbetsliv.Däremot an- ° ser ett antal instanser, t,ex, ,, , och , att tiden för syoinsatser inte fårreduceras, vilket är en konsekevens av förslag, Speciella förslag för gymnasieskolan och komvux lägger förslag till en gemensamläroplan för gymnasieskolan och komvux. Man anser att det är angeläget att sålångt möjligt ha gemensamma måldokument för skolformer . som nära skallsamverka med varandra för att ge både ungdomar och vuxna tillgång till ettstörre och rikhaltigare utbildningsutbud. Värden samt övergripande mål ochriktlinjer för arbetet är i huvudsak gemensamma redan i nuvarande läroplanerför gymnasieskolan och komvux. De delvis skilda uppgifter och mål som gällerför de båda skolformerna liksom vilka målgrupper de vänder sig till bör enligtLäroplanskommitténs mening i första hand framkomma i andra måldokument.Flertalet remissinstanser stöder förslaget att gymnasieskolan och komvux fåren gemensam läroplan. Detta anses förbättra förutsättningarna för ett livslångtlärande och minska risken för återvändsgränder. Man uppskattar också attförutsättningarna för samverkan mellan de båda skolformerna ökar. Det anses positivtmed ett gemensamt måldokument (). Många saknar dock en tydligmarkering vad gäller utbildningsmål och organisation i de olika skolformerna. , , , Ange och Bodens kommuner,Komvux , SAMVUX m.fl. framhåller att målskrivningarna måste korrigerasså att skolformernas skilda profiler tydligt lyfts fram. En översyn av förslagetbör göras så att det klart framgår vad som är unikt för respektive skolform.Ett särskilt avsnitt bör föras in i läroplanen om komvux mål, uppgifter ochprioriteringar. Det finns också remissinstanser som opponerar sig mot engemensam läroplan för gymnasieskolan och komvux. Elevkårernas () och () anser att vuxen- ochungdomsutbildning bäst gynnas av att utvecklas parallellt och helst medseparata läroplaner. ECO ser skäl att bevara, hålla samman och renodla det somkännetecknar vuxenutbildningen i stället för att röra ihop den med andrautbildningsformer. TCO anser också att det är mycket som talar för att detskall vara skilda läroplaner för gymnasieskolan respektive komvux, vilket intehindrar att vissa delar av innehållet kan vara gemensamt. Programmål för denkommunala vuxenutbildningen Prop. Programmålfinns för gymnasieskolans nationella program (gäller "" itillämpliga delar för gymnasial vuxenutbildning) och för den ° föreslår att ges i uppdrag atttill regeringen föreslå programmål för hela den kommunala vuxenutbildningen, 1programmålen skall anges de allmänna målen för vuxenutbildningen och vadkomvux uppgift är i relation tUl dem. Dessutom skall komvux målgrupper, måloch specifika riktlinjer för verksamheten framgå. Programmålen bör bestå av engemensam del och specifika delar för grundläggande vuxenutbildning, gymnasialvuxenutbildning respektive påbyggnadsutbildning. Endast ett mindre antalremissinstanser har yttrat sig i denna fråga. Åsikterna går isär. Tolkningen avsvaren kompliceras dessutom av att några instanser uppfattat förslaget som attsamtliga gymnasieskolans program borde ha en speciell komvuxversion, vilketinte har varit kommitténs avsikt. Defiesta tillstyrker förslag om gemensamma mål för komvux somhelhet, exempelvis , och AMS. Hälftenav dem som tillstyrker anser emellertid att termen programmål i detta fall ärolycklig. Man rekommenderar, som exempelvis kommim. , och kommuner, någon annan benämning, t.ex."utbildningsmål" eller "gemensamma mål". Norrköpingskommun liksom anser att komvux mål med fördel kan tas in i läroplanen. Deflesta av dem som yttrat sig tillstyrker också separata mål för komvux olikadelar. Även här föreslår hälften av instanserna, bl,a. LR, annan benämning änprogrammål, t,ex, "särskilda mål" eller "speciella mål". Läroplanskorrunitténföreslår att får i uppdrag att till regeringen förslå programmål förgymnasieskolans individuella program, specialutformade program,kompletteringskurser samt lärlingsutbildning på motsvarande sätt som för vuxenutbildningen.Endast ett tiotal instanser har uttalat sig i denna fråga. Remissbilden ärsplittrad och svårtolkad: ungefär hälften tillstyrker läroplanskommitténsförslag medan övriga är helt negativa eller anser att programmål för de nämndautbildningsvägarna inte kommer att behövas i en kursutformad gymnasieskola. ,, och kommuner är i stort sett positiva tillLäroplanskommitténs förslag. anser dock attkompletteringskurser inte kommer att behövas i en kursutformad skola, eftersomdet skapas möjlighet till lokalt profilerade kurser av kompletteringskaraktär.Norrköpings kommun och Företagarnas Riks- 4 1 .saml. Nr 220, 250 bilagor organisation ifrågasätterom de föreslagna programmålen alls behövs i Prop. 1992/93:220 en kursutformad gymnasieskola. Kommunförbundetanser att det är styrelsen för individuella program, Bilaga 2 specialutformadeprogram och lärlingsutbildning som fastställer inriktningen. De individuellaprogrammen skall utgå från de enskilda elevernas behov och från de lokalaförutsättningarna. De specialutformade programmen skall tillgodose de krav ochönskemål som inte ryms inom de nationella programmen. Lärlingsutbildningkombinerar studier på gymnasieskolan och utbildning på ett företag.Kommunförbundet anser att de syftesangivelser som finns i skollag ochgymnasieförordning räcker. Några insnävningar genom särskilda programmål ärinte nödvändiga. Skolverketdelar kommitténs uppfattning om att det behövs styrdokument även förindividuella program, där det specifika med dem poängteras. Termen programmålär dock inte lämplig menar , som för detta anför samma motiv somKommunförbundet. För lärlingsutbildningen bör enligt också fastställasett måldokument, som dock endast bör omfatta kärnämnena. mening kommer utvecklingen mot en kursutformad gymnasieskola attkräva en prövning av de nuvarande programmålen för de nationella programmen,eftersom besluten om nationella program har fattats utifrån något andraförutsättningar än dem som konwner att gälla för en kursutformad utbildning.Skolverket anser därför att det bör göras en förutsättningslös prövning avutformningen av målen för såväl gymnasieskolan som den kommunalavuxenutbildningen, Bl.a. anser att alla programmål förgymnasieskolans nationella program bör flyttas över till Mål och riktlinjer iläropla- Atthöja den gymnasiala utbildningens kvalitet Medutgångspunkt i läroplanens mål som innebär mål att sträva efter definierarläroplanskommittén kvalitet som hög måluppfyllelse. Man väljer också ut fördiskussion vissa speciella faktorer: tid, elevernas förkunskaper,studieorganisatoriska förutsättningar, gymnasieutbildningen som förberedelse förhögskolestudier och yrkesliv, lärarnas kompetens samt lokaler och utrustning.Inga remissinstanser kommenterar närmare betänkandets kvalitetsdefinition. Läroplanskommitténsåsikt är att man skall låta målen styra mer än tiden och låta elever gå vidarenär målen är nådda. Vidare vill kommittén att man överväger en annan fördelningmellan lärarledd undervisning, handledning och elevens eget arbete. Mångaremissinstanser påpekar i skilda sammanhang att tidsstyrning och organisationsstyrningstår i principiell motsats till kravet på mål- och resultatstyrdutbildning, likaså till själva bildningsbegreppet. Så gott Prop.1992/93:220 som alla som berör frågan anser att målen skall styra och inte tiden. ExempelvisKatrineholms och kommuner samt RHS vill att Bilaga 2 målen skallstyra och tidsåtgången anpassas utifrån elevernas förutsättningar och behov.Malmö kommun framhåller att en längre studietid är lämplig bl.a. förhandikappade elever. Ett gymnasieförberedande år är viktigt för att göragymnasieskolan till en skola som alla elever kan klara av. Kommunförbundetkonstaterar att den hierarki av styrdokument som föreslås i betänkandet i stortsett är ändamålsenlig ur synpunkt. Man ifrågasätter dock om encentralt reglerad timplan är förenlig med en mål- och resultatstyrd skola.Även ur pedagogisk synvinkel ifrågasätts denna tidsstyrning, speciellt medhänsyn till att centralt reglerade timplaner är ganska unikt i eninternationell jämförelse. föreslår inte ett avskaffandeav nationella timplaner men anser att frågan bör övervägas i ett längreperspektiv. Förslagetom en annan fördelning mellan lärarledd tid, handledning, elevens eget arbeteoch utrymmet för stöd till vissa elever tillstyrks av flera instanser, t.ex.Norrköpings och kommuner. Man påpekaratt förslaget är intressant både ur ekonomisk och studieteknisk synvinkel.Malmö kommun framhåller dock att förslaget måste både förankras och utvecklaslokalt och blir beroende av om arbetstidsöverenskommelser kan göras. Om de förändringar som föreslagit för grundskolangenomförs, kommer eleverna att ha bättre förkunskaper när de kommer tillgymnasieskolan. I många ämnen blir det då möjligt att se kunskapsutvecklingen iett 12-årsperspektiv. förordar en utveckling mot grundskole-och gymnasieutbildning som en sammanhängande studiegång, med gemensammakommentar- och referensmaterial och gemensamma kursplaner.Kunskapsprogression genom de olika skolformerna tillstyrks av remissinstanserna.Det påpekas att det bara är möjligt i de ämnen som verkligen följer elevernagenom grundskola och gymnasieskola. Man framhåller också att det är viktigt mednära samarbete mellan och gymnasieskolan, bland annat för attförhindra onödig repetition. Det finns dock delade meningar om hur nära bandenskall knytas. Flera instanser, exempelvis LR, Ekumeniska Skoldelegationen,kommun och tillstyrker tanken på progressiongenom alla skolformer och anser att den bör genomföras konsekvent. Östersundsoch kommuner påpekar dock att svårigheterna inte får underskattas,exempelvis de båda skolformernas skilda mål och uppgifter och elevernasspännvidd i ålder, förkunskaper och mognad. Jönköpingskommun är tveksam till om strävan efter helhetssyn, över- Prop. 1992/93:220blick och kontakter skall drivas så långt som till gemensamma kurspla- Prop. 1992/93:250 ner, bl.a. med hänsyn till det betygssystem somBetygsberedningen före- Bilaga 2 slår. Grundskola och gymnasieskola måsteäven i fortsättningen betraktas som olika skolformer med skilda målsättningar. I propositionen Växa med kunskaper (prop. 1990/91:85)presenterades tankegångar om en kursutformad gymnasieskola. Regeringen angavunder i propositionen om vissa gymnasie- och vuxenutbildningsfrågorm.m. 1991/92:157) ännu tydligare en sådan inriktning. Läroplanskommitténförordar en snabbare utveckling mot en kursutformad gymnasieskola samt ökadflexibilitet i gymnasieskolans organisation så att det finns möjligheter förelever att genomföra ett nationellt program än . De flestaremissinstanserna har inte uttalat sig specifikt om kursutformning utan iallmänna ordalag tillstyrkt förslaget för gymnasieskolan och komvux i desshelhet. Av dem som uttalat sig om en kursutformad gymnasieskola är de flestaövervägande positiva, bland annat med hänvisning till den ökade flexibilitetenoch valfriheten. Det råder dock en viss osäkerhet om den exakta innebörden aven kursutformad gymnasieskola. Nästan alla verkar ta för givet att utvecklingen går motett kurssystem med hänvisning till ovan nämnda propositioner. Många är intebara välvilligt inställda utan dessutom entusiastiska. Trots detta ser även deinstanser, som är positiva, svårigheter som måste övervinnas, och de uttryckertveksamhet inför vissa aspekter. Å andra sidan visar också de, som ärövervägande negativa, intresse för kursutformning i ett längre perspektiv. Många remissinstanser framhåller behovet av individuellstudieplanering och en stödjande syofunktion i samband med kursutformning. Sevidare härom under . Bl.a. , ,, /och AMS välkomnar förslaget om enkursutformad gymnasieskola, inspirerad av komvux erfarenheter. Det skulle radikaltkunna bidra till en önskvärd flexibilitet och frihet i utbildningsvalet ochvara anpassningsbar till de enskilda människornas varierande intressen ochbehov av yrkesutbildning, kommun utgår från att man kommer att byggavidare på erfarenheter från tidigare försöksverksamheter (dubbelt timtal ispråk, grund- och tilläggskurser m.m,). t,ex, ser det som en stor fördel, såvälur samhällets som ur den enskildes perspektiv, att den enskilde eleven gesstort utrymme till individuella val, dels ur motivationssynpunkt, dels ocksåmed hänsyn till att vi därigenom erhåller en variations- och innehållsrikkunskapsmångfald. räknar dock med att det ald- rigkan bli en total frihet, eftersom yrkesförberedande program rimligt- Prop.1992/93:220 vis måste leda fram till en fastlagd kompetensnivå. Skolverketpåpekar att en gymnasieskola än ligger i Bilaga 2 linjemed att skolan är mål- och resultatstyrd. Det bör dock prövas om förslagetöverensstämmer med beslut om minsta garanterad undervisningstid. Ensådan är främst ett medel att garantera elevers rätt till undervisning ochsåledes en likvärdighetsgaranti. Nackakommun tillstyrker kursutformning och en flexibel organisation, eftersomgymnasieskolan nu skall ta emot elever från med mycket skiftandeförkunskaper och tillgodose alla elevers behov och krav. , , Högskolan för lärarutbildningi , och kommuner tillstyrker en övergång kursutformad gymnasieskola men hyser tveksamhet utifrån elevernas socialasituation utan klassgemenskap. Man räknar med att det kan vara en fara för desvagare, lågpresterande och tysta. RBU anser att flexibiliteten behövs menbehöver kombineras med ett tydligare ansvarstagande i fråga om skol- ochundervisningssituationer för elever med funktionshinder. ,, och kommuner bland andra påpekar attkursutformningen ställer stora organisatoriska och schematekniska krav och attde ekonomiska aspekterna av en sådan utveckling bör belysas.Skolledarförbundet hyser samma farhågor och framhåller även att samverkan överämnesgränserna försvåras. Elevorganisationeni , TCO och ställer sig tveksamma tillkursutformning. Kurser blir lätt stoffuppbyggda och kurserna blir hårt styrdavilket minskar elevinflytandet. TCO rekommenderar ett omfattandeutredningsarbete där frågan blir allsidigt och förutsättningslöst belyst. Blandandra KTH och framhåller att kursutformningen skullegöra det svårt för högskolorna vid intagningen. Eventuellt får högskolornaanordna egna behörighetsprov. SAFoch föreslår en modell med färre kärnämnen.Föreningen i Samhällskunskap och Socialkunskap samt Komvux iMalmö anser att det är riktigt att varje kärnämne skall ha en gemensam baskursför alla program och sedan inriktas mot respektive programs speciella profil. Högskolanför lärarutbildning i , och kommun anserdet tveksamt om det går att leva upp till önskad valfrihet i kommuner utanförstorstadsregionerna och hyser farhågor att de mindre kommunerna kan få storasvårigheter att erbjuda ett brett programutbud. Samverkan med komvux kan varaen lösning i detta avseende. framhåller att det i landetskommuner finns ett stort intresse av att utveckla egna modeller för kursutformning.Det är därför viktigt att denna utveckling inte hämmas av en centralt fastställdmodell. Bland andra Danderydskommun räknar med att kursutformning Prop. 1992/93:220 kommer att ställakrav på en reformering av lärarnas arbetstidssystem, Prop. 1992/93:250 Detbör då vara ett lokalt ansvar att se till att arbetsbördan svarar mot Bilaga 2 arbetets krav och de enskilda lärarnas förutsättningar. Vissainstanser, t.ex. kommun, framhåller att kursindelningen kan varasvår att förena med det betygsförslag som Betygsberedningen föreslår. BetygenGodkänt och Väl Godkänt räcker för delkurser. De kurser ett ämne delas in imåste vara väl definierade och lika över riket. Kursindelningen bör alltså skecentralt. bör man först genomföra programgymnasiet för att sedansuccessivt anpassa kursutformning och arbetssätt i undervisningen till utökadvalfrihet. har liknande åsikter. EnUgt kommundäremot är det angeläget och önskvärt att kommunerna ges möjlighet att gå olikavägar mot en kursutformad gymnasieskola, eventuellt även utan att först gå"omvägen" över program. Skolverketsförslag till kursutformad språkutbildning Skolverkethar utvecklat ett förslag till kursutformad språkutbildning (Ett kursutformatgymnasium - förslag till kurssystem, kravnivåer och betyg i engelska.Skolverket ). Kommittén föreslår att också för andra ämnenpå likartat sätt utvecklar och prövar modeller för kursutformning. Endast ettmindre antal remissinstanser har kommenterat kursplan i engelska.Meningarna är delade. ExempelvisLR och kommun tillstyrker kommitténs förslag. iSverige och hävdar att grundkursen i engelska måste ge allmänbehörighet. Göteborgskommun ser fördelar med generella kursmål i språk, eftersom svaga elever kanfå betyg i engelska som C- eller B-språk, medan duktiga elever kan uppnå A-eller B-nivå i flera språk. Man tillstyrker däremot inte det föreliggandeförslaget till kursutformning av engelska utan rekommenderar att erfarenheternafrån komvux i första hand tas till vara. Läroplanskommitténföreslår att en översyn görs av utbildning och kompetenskrav för yrkeslärarna.Kommittén instämmer i de synpunkter som framförs i propositionen omlärarutbildning (prop. 1991/92:75) om vikten av att olika åtgärder vidtas föratt öka antalet forskarutbildade lärare i den gymnasiala utbildningen. mening är det både möjligt och önskvärt att på olika vägarstimulera kontakterna mellan den gymnasiala utbildningen och högskolan liksommellan gymnasieskolan och arbetslivet. översyn av utbildning ochkompetenskrav för yrkeslärarna tillstyrks Prop. 1992/93:220 genomgående.Flera instanser varnar dock för att yrkesläraren-prakti- Prop. 1992/93:250kem byts ut mot en teoretiker. Flera tillstyrker också en ökning av an- Bilaga 2 talet lärare med forskningsinriktning. För att inte skolan skallförlora de lärare som vidareutbildar sig föreslår några instanser att det förlärare skall räcka med en något kortare väg med slutmålet licentiatexamen. Mångainstanser framhåller att en kvalitetshöjning av gymnasieskolan kräver enkvalitetshöjning av hela lärarkåren. Förutom fortbildning krävs översyn av alllärarutbildning. Man bör beakta konsekvenser även för lärarutbildare. , , , Verkstadsindustrier,SAF, LO, TCO, LR, , , ett tiotal högskolor,ett tiotal kommuner samt uttalar sig övervägandepositivt till kommitténs förslag. Lyckselekommun saknar i betänkandet en analys av läroplansförändringarnas konsekvenserför grundläggande lärarutbildning och för lärarutbildare. Bland andraHögskolan i , /, , SFSoch önskar en översyn av utbildningen för allagymnasielärare, eftersom den kunskapssyn som beskrivs i betänkandet ställernya och stora krav på läraren. För att förslagets intentioner skall kunnagenomföras krävs ett förändrat innehåll i lärarutbildningen. Universiteteti påpekar att det är stor risk att gymnasielärare som ägnar fem åt doktorandstudier, inte återvänder till gymnasieskolan. Universitetetföreslår därför en kortare väg som leder till en licentiatexamen med tonviktenförskjuten mot doktorandkurser. anser att ett samarbete medhögskolans lärare i gymnasieskolan är i högsta grad önskvärt vad avserföreläsningar, tjänstebyten och läromedelsutveckling. Man konstaterar att detdock är nödvändigt att formulera incitament för en sådan verksamhet vadbeträffar högskolans lärare, SAFhävdar att det är viktigt att det skapas möjlighet för gymnasieskolor atterbjuda statligt finansierade påbyggnadsutbildningar i anslutning till skolormed teknisk och ekonomisk profil. Man föreslår att utbildningarna utformastillsammans för företrädare för en närliggande högskola och för aktuellbransch. Förberedelseför högskolestudier och yrkesverksamhet Kommitténanger som ett mål i läroplanen att eleverna skall kunna ta allt större ansvarför sina studier, kunna arbeta självständigt, överblicka större kunskapsfält,utveckla kritiskt tänkande och ett alltmer vetenskapligt sätt att arbeta ochtänka. De instanser som uttalat sig i frågan tillstyrker enhälligt. Centralt initieradfortbildning Prop. Läroplanskommitténframhåller att den förändrade ansvarsfördel- "' ningenoch nya måldokument ställer krav på en professionell ut- ° vecklingoch kompetenshöjning med fokus på mål- och resultatstyrningens konsekvenser pålokal nivå. Kommittén föreslår att en genomföranderesurs ställs tillkommunernas förfogande under exempelvis en treårsperiod. Remissinstansernaframför genomgående starka önskemål om resurser för omfattande fortbildning somen förutsättning för implementering. Många skilda områden föreslås, exempelviskunskapssyn, värdegrund, media, nya ämneskunskaper, fördjupade språkkunskaper,didaktik, internationella frågor, etniska frågor, etik, kultur, lokalaarbetsplaner, utveckling av elevmedmerkan, kursutformning, målformulering ochutvärdering, LRbetonar särskilt behovet av ämnesfortbildning, speciellt i nya ämnen som tillkommitgenom gymnasiereformen. Vidare behövs fortbildning om och i den kursutformadegymnasieskolan samt i metoder för målbeskrivningar och utvärderingar,vill för rektoremas del ha fortbildningsinsatser inomområdena målformulering, planering och utvärderingsmetodik. Högskolani /framhåller att fortbildningen kring en ny läroplan måstevara processinriktad med den egna skolverkligheten som arbetsmaterial ochkopplas samman med utveckling av lokala måldokument. Med en högabstraktionsnivå går det att dölja motsättningar, men ju konkretare målen blirdesto mer kontroversiella kan de te sig. Att utveckla fortbildning på dettaområde är en grannlaga uppgift som måste få såväl tid som ekonomiska resurser.Liknande tankegångar framförs av flera remissinstanser. Läroplanskoitunitténframhåller att en modern utbildning kräver tillgång till ändamålsenliga lokaleroch kvalificerad utrustning. Man pekar på värdet av att utveckla kunskapscentrasamt på möjligheterna att använda modeller, prototyper och simuleringsprogramför att minska investeringsbehovet. Remissinstanserna instämmer iläroplanskommitténs synpunkter. Vissa påpekar att alla skollokaler bör varaanpassade för elever med funktionshinder. För att spara resurser föreslåssamverkan med museer och bibliotek samt med andra utbildningsanordnare. DHRoch SHR framhåller att det är mycket viktigt att alla skolor blir tillgängligaför alla elever och att funktionshindrade elever får anpassade hjälpmedel ochläromedel. Om så inte sker begränsas valmöjligheterna kraftigt för elever medfunktionshinder. Kommunförburuletpekar på att en utökad samverkan mellan utbildningsanordnare och arbetsliv,bland annat i fråga om lokaler och utr- ustiiing, kan främjautvecklingen av yrkesutbildningen. Man framhåller Prop. 1992/93:220 också vikten av samråd beträffande ekonomiska konsekvenser av olika Prop.1992/93:250 kursplaneförslag. Läroplanskommitténvill att den avreglering som skett på skolans område skall fortsätta för attskapa utrymme för lokal utveckling som kan medföra högre kvalitet. Mångaremissinstanser instämmer helt allmänt i att avregleringen skall fortsätta utanatt precisera område. Det fåtal konkreta förslag som lämnas gäller i regelolika former av tidsreglering. Blandandra och kommuner samt anser attnuvarande tids- och organisationsreglering måste granskas noga och omprövas,kommun reagerar mot bestämmelser om vad som får ingå i individuella valoch lokala tillägg, Jönköpingskommun ställer i princip upp på ökad flexibilitet liksom en fortsattavreglering men rekommenderar ändå att man tar ett steg i taget; det kan annarsskapas ett system som blir organisatoriskt och administrativt svårhanterat ochman riskerar den nationella jämförbarheten.