prop · GG03250 · 1992-12-31 00:00:00 — Pågrund av svenskämnets centrala roll för kunskapsutveckling och på grund av debrister i skriftlig framställnig och förmåga till kritisk prövning, somframkommit i revisorers granskning av resultatet i gymnasieskolan,föreslår en förstärkning på de studieförberedande programmenav ämnet svenska inom ramen för karaktärsämnena. Kommittén föreslåratt dessa tas från ämnet idrott och hälsa som därmed får sammatimtal som i övriga program. De flesta remissinstanser har inte yttrat sigspecifikt i denna fråga. Av dem som yttrat sig är en övervägande majoritetpositiva till förstärkt svenska men de flesta vill inte att timmarna skall tasfrån idrott. De som avstyrker neddragning av ämnet idrott och hälsa har oftastinte något alternativt förslag till varifrån timmarna skall tas. Det finnsockså en del som generellt avstyrkt neddragning i idrottsämnet i gymnasieskolani samband med att man uttalat sig om idrott i allmänhet eller i . Detfinns önskemål om att den separata kursen i svenska även skall kunna erbjudasstuderande på övriga program som individuellt tillval. Flera instanser föreslårockså andra sätt att förstärka svenskämnet inom ramen för nuvarande timplan. ExempelvisUniversitetet i , LR, , och Uppsalakommun stöder förslaget eftersom alla måste kunna kommunicera,men man är tveksam till om timmarna skall tas från idrott. Olika förslag tillförstärkning framförs: en större andel hemuppgifter ochsjälwerksamhet, eleverna måste möta menings- Prop. 1992/93:220 fullaskrivsituationer också i andra ämnen. SAF anser att kursen i sven- Prop.1992/93:250 ska bör kunna arrangeras inom ramen för enkursutfor- Bilaga 2 mad skola utan att tid speciellt reserveras från någotannat ämne. Högskolani påpekar att höjningen med fördel skulle kunna användastill delning av undervisningsgrupper för att göra en intensivare, mer avanceradoch mer individanpassad språkträning möjlig. Ännu en del skulle kunna användastill förstärkt förberedelse inför specialarbetet. Dessa synpunkter delas ocksåav . i påpekar att svenskamåste ses i ett 1-12-perspektiv. Förbättringar på får genomslagäven på gymnasieskolan. , samt och Halmstadskommuner anser att även elever på yrkesinriktade program skall erbjudasutökning av svenskämnet. De förordar därför en nationell tillvalskurstillgänglig för alla elever oberoende av studieprogram. ,och kommuner avstyrker bestämt flyttning av timmar från idrotttill svenska. Man framhåller att det speciellt kommer att drabba flickor, somröker i större omfattning och är mindre engagerade i idrottsaktiviteter på sinfritid än jämnåriga pojkar. Problemet inrymmer således även enjämställdhetsdimension. Lärarevid Lerums gymnasieskola är kritiska till förslaget om en gemensamreferensgrupp för samtliga elever på gymnasieskolan i ämnet svenska. "Meningsfullt stofF' betyder inte samma sak i olika program. Vid integreras svenskan i yrkesämnet på de yrkesförberedandelinjerna. Den delen är omöjlig att jämföra med de studieförberedande linjernassvenskundervisning. Om målen inte skall sättas högre än att alla elever kanuppnå dem, då är av eleverna fullärda redan innan de börjargymnasieskolan. Härges många olika förslag till förstärkning av ämnen, ofta utifrån särintressen.Bland ämnen som förslås tillkomma eller utökas märks idrott, företagsekonomi,datateknik, ordbehandling inkl. tangentbordsteknik, miljökunskap, historia,filosofi, psykologi, konst- och musikhistoria, engelska, svenska somandraspråk, finska och samiska som modersmål, sexual- ochsamlevnadsundervisning samt punktskrift för vuxenblinda. Västeråsoch kommuner samt SAF anser att man också bör se över tillgängligheten förövriga praktiskt estetiska ämnen under utrymmet för tillval. De estetiskavalämnena inom individuella valets ram ställs mot språkvalen. Detta innebär enklar försämring jämfört med tidigare vad avser valmöjligheterna och ingenförstärkning av språkens ställning, LOhävdar att utifrån den bildnings- och kunskapssyn som redovisats avLäroplanskommittén och som LO stöder, är det svårt att börja disku- tera "timmar hit ochtimmar dit" inom de olika ämnesområdena. 1992/93:220 helhetssyn på elevernas inlärning borde utgå ifrån att de professionella iProp. 1992/93:250 skolan själva gör en bedömning utifrån varje elevs behov. Läroplanskommitténföreslår att får i uppdrag att utveckla ett nytt kurssystem i B-ochC-språk i gymnasieskolan liknande det som skisserats för engelska. mening bör man uppmuntra försöksverksamhet med undervisning påfrämmande språk i andra ämnen (bilingual education). Däremot avvisar kommitténett återinförande av kravet på B-språksstudier i för de språk manönskar studera i de studieförberedande programmen. De flesta som uttalat sighar varit positiva till förstärkning av utrymmet för främmande språk. Manbetonar ofta vikten att se språken i ett 1-12-perspektiv, dvs, den gymnasialakvalitetsnivån är beroende av vad man uppnår i . Manär tveksam till vissa delfrågor, speciellt om gruppstorlekar och antal grupperi språk, eftersom eleverna kommer från både med många språk ochmed många nivåer, såväl organisatoriskt (B-och C-språk i olika antal år) somindividuellt. Kommer små kommuner i praktiken att kunna ge ett tillräckligtstort utbud av kurser i språk? Blandandra KTH ställer sig positiv till ökad tid för främmande språk. Som avnämaretill gymnasieskolan ser KTH helst att betoningen av främmande språk läggs påtyska och franska med minst tre årskurser i något av dessa språk i stället föratt erbjuda ett mycket varierande utbud av främmande språk; en civilingenjörbör kunna behärska minst två främmande språk. Högskolani påpekar att garantitiden för kärnämnet engelska innebär en minskningav timtalet och uttrycker oro för att svaga elever inte kompenserar dettabortfall av språk. Liknande anmärkningar framförs av ,/och kommun. anser det önskvärt att utrymmet för orientering om och studium avockså andra språk och kulturer hålls öppet. Utöver den nordiska aspekt som allsvensk undervisning bör kännetecknas av finns goda skäl att stimulera intressetför t.ex, , de baltiska staternas och språk och kultur, vidareinvandrarnas språk och kulturområden, t.ex. arabiska. Den nordiska aspektenbetonas även av Svenska Språk-närrmden. och kommun tillstyrker utveckling avbilingual education där förutsättningarna är gynnsamma. En mer realististisktanke är i annat fall att man uppmuntrar till läsning av texter på tyska ochfranska i vissa kursavsnitt av andra ämnen. framhåller betydelsen avatt elever läser engelskt material i alla ämnen. Svenska Språknämndenframhåller att det kan uppstå diskutabla kon- Prop; 1992/93:220 sekvenserav undervisning på engelska i andra ämnen: de enskilda ele- Prop.1992/93:250 vemas svenskkunskaper kan försämras. Det finns också risk attvälut- Bilaga 2 bildade svenska elever inte kan tala om teknik, ekonomi etcpå svenska, och att svenska språket utarmas och inte kan användas i sådana sammanhang.Man frågar sig också hur det sociala umgänget påverkas och vem som utvärderaroch sprider information om dessa aspekter. Liknande synpunkter framförs ävenav . Högskolani och Universitet i tycker att ett återinförande av kravet påB-språksstudier för de studieförberedande programmen bör övervägas. Arvikaoch kommuner hävdar att vissa av kommitténs förslag till förändringar iundervisningen av moderna språk är orealistiska för små skolor, t.ex.alternativkurser inom B- och C-språk, kraftiga inslag av programspecifikatexter och dubbla timtal i ett språk i stället för vanligt timtal i två språk.Först vid en skolstorlek på 6-8 paralleller kan kommitténs förslag blitillämpliga. Liknande åsikter framförs av som räknar med attförslagets konsekvenser kan bli att grupperna på olika nivåer blir så små attundervisningen ej kan komma till stånd. påpekar att finska språket har en särställning blandhemspråken. En minskning av hemspråksundervisning i finska kan åstadkommaökade kostnader på andra områden, t.ex. äldreomsorgen som kräver ökande andeltvåspråkig personal. Eftersombegreppet studiekontrakt har vissa nackdelar, föreslår i stället termen "individuell studieplan". Kommittén föreslår vidareatt det läggs på rektors ansvar att varje elev i dialog med skolan gör upp enindividuell planering för sina studier. Den lokala skolan bör själv besluta omutformning och rutiner. Av dem som uttalat sig om studiekontrakt är nästan allapositiva. De flesta använder dock hellre uttrycket individuella studieplaner.Många betonar att studievägledning blir en mycket viktig uppgift för skolan isamband med elevernas studieplanering i en kursutformad gymnasieskola.Tveksamhet gäller om svårigheter av organisatorisk och schemateknisk art. Allasom uttalar sig om syo gör det för att betona dess viktiga roll, dels förindividen, dels för ett optimalt utnyttjande av samhällets utbildningstjänster.Man påpekar också behovet av information om internationellautbildningsmöjligheter. Några vill ändra benämningen till studie- ochyrkesvägledare. Positivatill kommitténs förslag är bland andra RHS, och kommuner,CSN och . i tycker att beteckningenindividuell studieplan är bra, däremot inte "studiekontrakt": det ärmycket viktigt att ömsesidigheten vid utfor- mandet av den individueUastudieplanen betonas. I och Prop. 1992/93:220 Karlstadskommuner anser man med tanke på den ekonomiska situation Prop. 1992/93:250som råder att förslaget bör utformas som en rekommendation i Bilaga 2stället för att göras till ett åliggande för rektor. AMSframhåller att behovet av vägledning kommer aU öka inte bara förgymnasieskolans elever utan även för personer i vuxen ålder och att det ärviktigt att se samhällets syo som en samlad resurs. En gemensam uppgift förvägledarna i skolan och på arbetsförmedlingarna är att gemensamt tydliggörautvecklingen i arbetslivet och de förändringar som har betydelse förutbildnings- och yrkesvalet. SAF,och /understryker att syo skallvara ett gemensamt ansvar för aUa som arbetar i skolan. Detta måste fåkonsekvenser för grundutbildning och fortbildning av lärare. För en vidgadintegration av arbetslivsinformation i alla ämnen ställs större krav pålärarnas kännedom om yrkeslivet utanför skolan, LOpåpekar att yrkesråden är en viktig kanal mellan skolan och arbetslivet. BådeSAF och LO anser att näringsliv och arbetsmarknadens parter bör ta på sig ettstörre ansvar för aktiv information, anser att den informationsom skolan skall ge om internationella utbildningsmöjligheter måste ökabetydligt, Umeåkommun efterlyser i läroplansförslaget något avsnitt om den extra riktaderådgivning som elever med långvariga sjukdomar och handikapp behöver(medicinsk syo) och som ges av skolhälsovården i samverkan medsyokonsulenterna. Högskolanför lärarutbildning i och anser att nr 142om yrkesvägledning och yrkesutbildning vid utveckling av mänskliga resurser börläggas till i bilaga 2, Internationella överenskommelser, Kommitténhar inte haft som specifikt uppdrag att lägga förslag om tidpunkt förikraftträdande, plan för genomförande eller för implementation och fortbildningmen lämnar ändå vissa synpunkter. Läroplanenoch övriga måldokument för gymnasieskolan och komvux hör naturligt samman medden pågående reformeringen av gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Detsammagäller flertalet av de övriga förslag kommittén lägger med inriktning att höjakvaliteten på den gymnasiala utbildningen. Kommittén nämner den 1 juli 1993som datum för ikraftträdande. De förslag som berör är av en mergenomgripande karaktär och berör större delen av organisation.Olika alternativ för ikraftträdande och genomförande är tänkbara. Kommitténföreslår dock att den nya läroplanen i princip till-lämpas för hela grundskolanfrån , De flesta som uttalar sig i frågan betonar behovet av engenomföranderesurs och en omfattande fortbildning. Flera kommuner önskar ett successivt införande medangivande av en sista tidpunkt. Man framhål- Prop. 1992/93:220 ler också att det är viktigt med synkronisering mellan införande av pro- Prop.1992/93:250 gram och kursutformning samt mellan kursplaner och betygssystem. Deflesta som uttalat sig om behovet av fortbildning (se avsnittet om Centraltinitierad fortbildning) har också poängterat att kommunerna får ett stortansvar för att implementera tankegångarna i betänkandet och få dessa attpåverka verksamheten i skolan. Många framhåller att genomförandet kräver storaresurser. , , , ,i , och ett antal kommuner, t.ex. ,och , uttalar sig med skärpa om att genomförandet står ochfaller med grundlig fortbildning och lokalt förankringsarbete för att leda tillden önskvärda kvalitativa förändringen. Ekumeniska skoldelegationen påpekar attockså lärarutbildningen måste få resurser till olika slag av utvecklingsarbetei anslutning till de nya styrdokumenten. Remissinstansernauttalar sig i regel inte om något exakt datum för införande av läroplanen förgymnasieskolan och komvux. Beträffande kursutformning finns dock skillnadermellan remissinstansernas önskan om i vilken takt utvecklingen skall gå.Norrköpings kommun exempelvis önskar gå direkt till en kursutformadgymnasieskola utan att ta omvägen över program. Andra remissinstanser, såsomSkolledarförbundet, vill att programgymnasiet först genomförs. Flerainstanser, t.ex. påpekar att det är angeläget med ensynkronisering vid införandet av den nya läroplanen av program och denkursutformade gymnasieskolan. Bland andra ochSkolledarförbundet vill ha en total samordning som också innefattar det nyabetygssystemet. Avde remissinstanser som kommenterat genomförandet av läroplan för grundskolanvill majoriteten senarelägga ikraftträdandet. Bland andra samtÖstersunds, , , och kommunerförordar att kommunerna själva skall få avgöra när den nya organisationen skallgälla, samt att detta knyts till en bestämmelse om sista tidpunkt förgenomförande. RHS vill också ha ett successivt införande för att ge rådrum förplanering och anpassning. ,kommun och anser att fortbildningsresursen skall gåöronmärkt till kommunerna för fördelning genom skolstyrelsen till skolorna.Detta hindrar inte att kan erbjuda informationsinsatser och stödtill utvecklingsarbete. betonar att ett informationsuppdrag kommeratt ta en betydande del av samlade resurser i anspråk undergenomförandeperioden. Elevorganisationeni och kommun framhåller att eleverna skall få en ny roll medreellt inflytande och ansvar. Läroplaner och kursplaner skall ingå som ennaturlig del av undervisningen och ställer förändrade krav på såväl lärare somannan personal. Sammanfattningav Betygsberedningens pp- i992/93:220 betänkande(SOU 1992:86) Ett nytt mtaT' Betygsberedningenhar som utgångspunkt för sitt arbete att ge förslag till ett nytt betygssystemhaft dels de fastställda direktiven, dels de tilläggsdirektivsom fastställdes . Dessa direktiv överensstämmer i detväsentligaste med varandra. Detta gäller främst den grundläggandeutgångspunkten, nämligen att "det nuvarande relativa betygssystemet skallavskaffas och ersättas med målrelaterade betyg" (dir. 1991:104), Beredningensuppgift att föreslå ett nytt betygssystem innebar att det var nödvändigt attutgå från att läraren vid betygsättningen måste kunna ange "hur elevernaskunskaper och färdigheter förhåller sig till uppställda mål" (dir,1990:62, s, 4), Beredningen kunde emellertid redan från början konstatera attviktiga utgångspunkter, t,ex. målen i läroplaner och kursplaner, saknades.Eftersom riktlinjer för arbete enUgt planerna skulleföreligga först , skulle inte ens sådana utgångspunkterfinnas för beredningens arbete förrän . - Med utgångspunktfrån att beredningens uppdrag enligt direktiven skulle vara slutfört med junimånads utgång , beslöt beredningen att begära tilläggsdirektiv med avseendepå tiden. Genomtilläggsdirektiven, som fastställdes , samordnadesBetygsberedningens och uppdrag tidsmässigt. Avsikten varatt det därigenom också skulle vara möjligt för beredningen att arbeta fram enlösning av betygsfrågorna, vilken bygger på samma kunskapssyn som läroplanernaoch således överensstämmer med läroplanernas. För att bereda väg för ettsamarbete mellan de båda kommittéerna, fick beredningen uppdraget att varaparlamentarisk referensgrupp till . Itilläggsdirektiven från framhålls att huvudinriktningen idirektiven från "ligger fast - det nuvarandegrupprelaterade betygssystemet skall avskaffas och ersättas med målrelateradebetyg". De väsentliga ändringarna sammanfattas på följande sätt:"Jag föreslår nu att betygsberedningens direktiv ändras så att enutgångspunkt skall vara att betyg skall ges tidigare och i flera steg än idag.Betyg skall också kunna kompletteras i efterhand." Beredningens uppgiftvad gäller antalet steg skall vara att "analysera hur många nivåer sombehövs i ett kvalitativt inriktat betygssystem" (s. 2). I dessa direktivunderstryks också kravet på samarbete med : "Det ärangeläget att ett kunskaps- och målrelaterat betygssystem tas fram i närasamarbete med läroplanskommittén" (s. 1). Äveni Läroplanskommitténs nya direktiv (dir. 1991:117, ss. 5-6) påbjuds underhänvisning till Betygsberedningens olika direktiv samarbete mellan de bådakommittéerna: "Kursplaner resp. riktlinjer för sådana skall utformas såatt det blir möjligt att införa målrelaterad betygsätt- ning i en skala somomfattar mer än fem steg. Kommittén skall vad gäl- Prop. 1992/93:220 lergrundskolan också utgå från att betygsättning kommer att ske tidiga- Prop.1992/93:250 re än . Kommittén skall i denna del nära samråda medbetygsbe- Bilaga 3 redningen" (dir. 1990:62, 1991:53 och 104)." Dessasamlade dokument jämte de uppdrag beredningen initierat, t.ex, "Läraruppdraget"samt uppdrag till expertgrupper, ger underlag för de beskrivningar, förslag,rekommendationer och bedömningar, vilka sammanfattas nedan. Tillbetänkandet har fogats en reservation av ledamoten samtsärskilda yttranden av ledamöterna , kort tillbakablick på betygen i ges i kapitel 2 en överblick övervad betyg relaterats till och hur betyg definierats under olika periodert.o.m, . Dessutom redovisas olika betygsutredningars ställningstaganden idessa frågor . Skälen bakom införandet avbetygsättning med s.k. avpassad målrelatering i redovisas i avsnittetBetyg i omvärlden. Ikapitel 3 redovisas hur olika betygsutredningar sett påbetygens olika uppgifter och hur väl betygen ansetts fylla sina uppgifter. Ikapitel 4 föreslås i fråga om syn på kunskap och lärande attgrunden för betygssystemet skall vara att kunskapsutvecklingen betraktas som enprocess; den ser olika ut för olika individer och är relaterad tillämnesinnehåll i situationer och sammanhang. 1 skolan skall undervisningen ledatill att eleverna och genom erfarenhet omtolkar och omstrukturerarsitt kunnande mot allt större djup, relationen mellan mål och betygskriterier att betygskriterier skall vara knutna till kursplanernas mål; att kriterierna -till skillnad från målens uppräkningar av moment - formuleras så, att de utgörett koncentrat av listade moment, där kvaliteten i det ämneskunnande som avsesframträder, tydliga kravgränser att betygskriterierna skall arbetas fram ämnesvis, i förhållande till elevernaskunskapsutveckling i ämnet och i samarbete med lärare, eftersom betygsnivåerkvalitativt skall skilja sig från varandra, dvs. vara tydligt avgränsade,underlag för betygsättning att elevers kunnande bedöms och betygsätts utifrån de kvaliteter eleverna visarupp i förhållande till de betygskriterier som betygsstegen representerar, dvs,icke utifrån i förväg givna procentfördelningar, jämförbarhet attjämförbarheten i betygsättningen i första hand skall upprätthållas genom deämnesspecifika kriterierna för betygsnivåerna, eftersom de skall ange tydligakravgränser för varje betygssteg, formulerade och förberörda parter kända kriterier Prop, 1992/93:220 att betygskriterierna skall vara formulerade och därmed från början Prop.1992/93:250 kända av elever, föräldrar och avnämare. anmlbetygssteg, beteckning och benämning att ett betygssystem införs som omfattar sex betygssteg, varav fem steg avsergodkänd och däröver. Beteckningarna utgör initialer i betygsstegensbenämningar, vilka är Ännu icke godkänd = ÄIG/Icke godkänd = IG Godkänd = G Välgodkänd = VG Mycket väl godkänd = MVG Framstående = F Utmärkt = U, atteleven för betyget Godkänd skall ha för vardagligt samhällsliv/yrkeslivnödvändiga kunskaper om och/eller i ämnet och kunna visa detta i ord ochhandling. För betyg under Godkänd skall ett steg finnas. Två benämningar användsför detta, nämligen Ännu icke godkänd i de årskurser där betyg ges till och medhöstterminen i årskurs 9 och Icke godkänd från och med vårterminen i årskurs 9, atteftersom det föreslagna betygssystemet är uppbyggt utifrån enkunskapsprogression i ämnet, endast de nivåer/steg skaU användas som rimligenkan vara aktuella, dvs, de nivåer som motsvarar sådana kvaliteter som elevernafaktiskt visar upp. Betygsstegen skall således irUe användas så, att man vidalla tillfällen försöker fördela alla steg inom en elevgrupp, eftersomsystemet inte bygger på grupprelatering med i förväg bestämdabetygsfördelningar, att det nya betygssystemet införs successivt med början i årskurs7 i och i årskurs 1 i gymnasieskolan och samordnas med införandetav nya läroplaner. I kapitel 5 belyses förutsättningarna för att införa någonform av betyg elleromdömen i ordning eller uppförande. att betyg i ordning och uppförande inte skall ges men rekommenderarsamtalsinstitutionen som en modell för att lösa de problem som måste hanteras iskolans vardag, samt att information till hemmen ges i form av mycket välstrukturerade omdömen. I kapitel 6 föreslås i fråga om attbetyg - med utgångspunkt från nuvarande stadieindelning - skall sättasterminsvis från och med höstterminen i årskurs 7. Om förändring avstadieindelning införs i , bör frågan prövas på nytt. 5 1 saml. Nr 220, 250 bilagor behörighet förgymnasieskolans nationella program Prop. att eleven skall vara godkänd i alla ämnen i avgångsbetyget från Prop.1992/93:250 för generell behörighet för gymnasieskolans nationel- Bilaga 3 la program, attden avlämnande har ett särskilt ansvar för elever som i sittavgångsbetyg har betyget Icke godkänd i fler än ett par ämnen eller i något avämnena svenska, matematik och engelska. Detta ansvar innebär att skolan skall -utöver betyg - avge omdömen i de ämnen som markerats med Icke godkänd. Dessaomdömen skall innehålla en beskrivning av elevens kunskapsutveckling ochstödåtgärder som satts in i , attskolan skall ta ställning till om omdömen skall ges i stället för betyg tillelever som till följd av olika slag av handikapp har betyget Icke godkänd i ettflertal ämnen - trots individuellt inriktade stödåtgärder och egnaansträngningar, attarbetsprover och provperioder (t.ex. inom vårdutbildning) i kombination medintervjuer används - med eller utan användning av betyg - som urvalsgrund tillutbildningsprogram i gymnasieskolan; att hänsyn också skall tas till verksamhetutöver , såvida denna är av värde för det söktautbildningsprogrammets inriktning eller elevens egen utveckling - i synnerhetom eleven visat intresse i form av upprepad ansökan; att beredningen förordaratt viktning av betyg används i vissa fall, nämligen i de fall då ytterligareurval mellan elever med jämngoda betyg behöver göras, attspecialarbetet i gymnasieskolan skall betygsättas enligt samma betygsskala somövriga ämnen, attkomplettering får göras av avgångsbetyg från såväl komvux som gymnasieskolanoch , dock tidigast för avgångsbetyg från slutet avvårterminen ; att prövning för komplettering i största möjligautsträckning skall göras för behöriga lärare i skolan, såväl i komvux som igymnasieskolan och . Ikapitel 7 - "Förankringen av betygssystemet" - behandlar beredningendels hur de olika beskrivningarna av betygskriterierna skall relateras tilloch förankras i måldokumenten läroplaner, kursplaner och lokala arbetsplanersamt i nationella och lokala prov, dels hur betygssystemet bör förankras iskolan genom fortbildning av lärareoch i lärarutbildning. Sammanställningav remissyttranden över Pop. Betygsberedningensbetänkande (SOU 1992:86) l'''' Ett nytt betygssystem