prop · GG0388 · 1992-12-31 00:00:00 — iandra fell får anbud fmputsas, ora så kan ske utan att diskriminering av I och för sig skulle väsentliga ändringar kunnavara tillåtna erdigt besferaraelsen, föratsatt att särbehandling eller Risk för diskriminering kan uppkommaom den rättelse som görs innebär att anbudet i praktiken blir ettannat än det sora ursprangligen lämnats. enhetenskall agera för att undvika sådan otillåten särbehandling anges inte,utan får avgöras av den upphandlande enheten från fall till fall. Besferaraelseni andra stycket om nollsfellning innebär bl.a. att enheten skall kunna fekontakt med anbudsgivare och fråga t.ex. om alla kringkostnader beträffandearbetskraft är medräknade i ett visst anbud. Det kan finnas skäl därtill t.ex.om det angetts i annonsen hur anbuden skall se ut och det inte fraragår avanbuden att kravet har iaktfegits. Vidare kan det förekomma att ett anbud ärdunkelt på en punkt cfer ett annat anbud är klart. För att dessa två anbudskall kunna jämföras kan nollsfellning behöva tillgripas. RRV har betonatvikten av att besfemmelsen utnyttjas restriktivt. Jag delar verketsuppfattning. Besfemmelseraamotsvarar de "utfelanden" av rådet och koraraissionen sora liggersist i direktiv /440/EEG och 90/531/EEG. I22 § första meningen anges de grandläggande kraven på anbudsprövning, närmarebesfemt att det anbud skall anfes som har lägst anbudspris eller det anbud soraär det ekonoraiskt mest fördelaktiga med hänsyn till samtliga omständighetersåsora pris, driftkostnader, funktion ra.m. Enligtandra meningen åligger det en upphandlande enhet söm avser att tillämpa regelnom det ekonomiskt raest fördelaktiga anbudet att ange detto iförfrågningsunderlaget eller i annonsen och ange vilkaorasfendigheter sora den tillmäter betydelse, om raöjligt i rangordning. Ävendessa besferaraelser är grandläggande för att en fri konkurrens skall uppnås.Regeln ora lägsfe anbud är enkel och lättillärapad för såväl upphandlande enhetsora leverantör. Den passar emellrtid inte alltid i många upphandlingar cferman vid bedömningama av nödvändighet raåste to hänsyn till flera faktorer änpriset. Enfråga sora kan väckas är ora det är tillåtet att upphandla dyrare medhänvisning till miljövänlighet. Frågan får besvaras med utgångspunkt i regelnom det ekonoraiskt mest fördelaktiga anbudet, som öppnar en sådan raöjlighet.Den upphandlande enheten måste cfe ange att enheten tor hänsyn tillmiljöpåverkan och om möjligt också rangordna vilka olika slag av påverkan mantillmäter betydelse. Detbör därför vara möjligt att med stöd av denna besfemmelse, dvs.kvalitetskravet, kräva att föremålet för upphandlingen skall uppfylla enhetensmiljökrav, oavsett hur standarder som inte är bundna av EGdirektiv ärutformade i den delen. Ettannat exempel är upphandling av byggentreprenader, cfer t. ex. en Prop.1992/93:88 byggnad visserligen kan tillhandahållas billigt, raen därbesfellaren fer särskild hänsyn till hur byggnaden och dess material motsferhårcfe klimatiska villkor som sferk kyla eller sferk värme. Sorajag närande i den allmänna motiveringen för regeln om det ekonomiskt mestfördelaktiga anbudet med sig att en upphandlande enhet, genora hänvisningentill det "ekonoraiskt" raest fördelaktiga anbudet, bör göra klart försig redan från början hur olika oraständigheter kan värderas i ekonomiskatermer. Det är visserligen inte möjligt att värdera varje enskild omständigheti dessa termer, raen enheten bör redan vid upphandlingens påbörjande värderakringomständigheteraas ekonoraiska betydelse. Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 25, 71/305/EEG art. 29.1, 90/531/EEG art. 27 och92/50/EEG art. 26. Ävenom en upphandlande enhet angett att den skall ante det lägsto anbudet har denen möjlighet att förkasto sådana anbud som verkar vara alltför låga. Ett sådantundanfeg får emellertid inte ske utan att enheten undersöktanledningen till det låga priset. I 23 § anges att sådana orimligt låga anbudraåste utredas och får förkastas först sedan man funnit att det inte går att fåsvar eller att de svar man fått inte är tillräckligt förklarande. Om enhetenvalt ett dyrare anbud skall den vid varaupphandling avge en rapport till för offentlig upphandling och vidbyggentreprenadupphandling dessutora avge en motsvarande rapport till . Sättetför infordrande av en förklaring till ett orimligt lågt anbud varierar mellandirektiven. För vara- och byggentreprenadupphandling anges inget särskiltformkrav. Vad gäller upphandling enligt övriga direktiv skall förklaringenbegäras skriftligt. Jag bedöraer det vara ett lämpligt införlivande att detformkrav som gäller enligt de något yngre direktiven skall gälla även för deäldre. Kravet på skriftlighet gäller därför i lagtexten för all upphandling,alltså också för upphandling under tröskelvärdena. Jag menar att det ärlämpligt med detfe formkrav även för den mindre upphandlingen, eftersora detkan förekomma at en enhets prövning ifrågasätts. Det kan då vara av värde förenheten att med ett dokument kunna visa att man imdersökt ett visstförhållande. Den förklaring jag här felar om behöver inte utformas på ettsärskilt sätt utöver den skriftliga forraen. Det kan alltså räcka med ettenkelt brev. Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 25.5 och 7, 71/305/EEG art. 29.5, 90/531/EEG art. 27.5och 92/50/EEG art. 37. Paragrafeninnehåller besfemmelser om viss skyldighet att bevara dokuraentotion och harsin raotsvarighet i upphandlingsförordningen. Särskildaskyldigheter för upphandlande enheter Prop. 1992/93 :J Enligt25 § åligger det en upphandlande enhet, sora i visst fall inte själv upphandlarmen sora fmansierar mer än hälften av kostnaderaa, att se till att den somskall göra upphandlingen följer besfemmelseraa i lagen. Syftet är att denupphandling som i vid mening är offentlig skall göras på ett enhetligt sätt ochenligt upphandlingslagens regler, även ora i något fall den som skall genomföraupphandlingen inte har någon offentlig anknytning på det sätt som avses i 1 kap.Besfemmelsen tillärapas på säväl upphandling av byggentreprenader för detangivna äncfemålet som på upphandling av tjänster för sarama ancfemål. Besfemmelsenmotsvarar 71/305/EEG art. la i dess lydelse enligt 89/440/EEG och 92/50/EEGart. Paragrafeninleds raed en begränsning av tillärapningsorarådet för kapitlets besfemmelsertill upphandling av varor. Därefter sker en begränsning till sådan upphandlingsom överstiger något tröskelvärde. Tvåtröskelvärden används dels 200 000 ecu vad gäller varaupphandling som görs avandra enheter än de som är s.k. GATT-myndigheter, dels det värde som gällerför GATT-upphandling, nämligen det värde i svensk valufe som motsvarar dettröskelvärde sora anges i GATT-överenskoraraelsen. Detto värde i svenska kronoranges i föreskrifter, senast i SFS 1990:99. Vicfereanges en regel för beräkning av upphandlingens värde vid upphandling som görsav andra enheter än GATT-myndigheter. Enligtdirektiven bör beräkningen göras med utgångspunkt i värdet av ecun vid tidenför annonsen (77/62/EEG art. 5.1 (b) i dess lydelse enligt 88/295/EEG). Jaganser emellertid att ett sådant krav inte kan införas i svensk lagstiftninggenerellt, eftersom det förekommer upphandling utan föregående annonsering.Enligt min raening bör det räcka att enheten gör en uppskattning av värdet medutgångspunkt i en rimlig bedömning av värdet i svenska kronor av ecun. flesfe fall kommer denna osäkerhet rimligen inte att innebära några storasvårigheter, eftersom det övervägande antolet upphandlingar inte koraraer attligga så nära gränsen att några gränsfall skall behöva uppkomma. FörGATT-myndigheter gäller det nyssnämncfe värdet som gäller. För deras del uppkommer därför inte någon motsvarandeosäkerhet. Det finns utrymme för att det motsvarande svenska valufevärdetfestsfells och publiceras i en föreskrift på samma sätt som gäller förtröskelvärdet enligt . Detfe skulle i så fall kunna göras av Nämnden föroffentlig upphandling. publiceringsker för övrigt i EGT enligt t.ex. direktiv /62/EEG art. Prop. 1992/93:885.1 (c), i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 5.1 (a) i dess lydelse enligt 88/295/EEG. I2 § anges undantog från tillärapningen av besferaraelseraa i kapitlet.Motsvarande besferaraelser återkonuner i fråga ora byggentreprenadupphandlingi tredje kapitlet och, raed en annan utforraning, i femte kapitlet. Undanfegetavser upphandlingar sora skall göras uteslutande enligt regleraa förförsörjningssektorema. Besferaraelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 2.2 (a) i dess lydelse enligt 90/531/EEG art. 35.1. 13 § anges hur värdet av en upphandling skall beräknas i de fall kontrakten löperpå viss besfemd tid respektive . Om det förekomraer klausuler orat.ex. tilläggsbesfellningar, optionsklausuler ("option ")eller förlängningsklausuler skall värdet av dessa räknas in i totolvärdet somom de utnyttjats. Förstostycket tor sikte på kontrakt avseende leasing, hyra ra.m., dvs. sådanakontrakt som normalt sett har viss löptid. Andra stycket avser, föratom sådanakontrakt, även de rena köpekontrakten. Tredje stycket gäller för samtliganämnda kontraktstyper. Motsvarandebesfemmelser finns i GATT-överenskommelsen. Besfemmelseraamotsvarar 77/62/EEG art. 5.2-3 och 5 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Enligt4 § får en upphandlande enhet inte dela upp en till kvantitet recfen på förhandkänd upphandling på flera delar i syfte att underskrida tröskelvärdena. Besfemmelsenförbjuder alltså inte all uppdelning av en upphandling. Endast sådan uppdelningsom kan bedömas ha gjorts i visst oegentligt syfte är förbjuden. Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 5.6 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Omdet är fråga om flera upphandlingar av varor av samma typ som skall görassamtidigt skall enligt 5 § beräkningen av upphandlLagens värde göras gemensamtför alla delar i upphandlingen. Paragrafen innehåller en regel av innebörd atthänsyn inte skall tas till en uppdehiing av ett varakontrakt. Alla delar avkontraktet skall ingå i beräkningen av upphandlingens värde. Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 5.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Förhandsannonseringbehöver göras endast av de s.k. GATT-myndig-heteraa. For dessa uppkoraraerannonseringsskyldighet endast om värdet av den planerade upphandlingen för vaijebudgefer uppgår till eller överstiger 750 000 ecu. Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 9.1 i dess lydelse enligt 88/295/EEC. Besfemraelsenshänvisningar till 1 kap. 8-10 §§ raotsvarar de direktivbesferaraelser soraanges i koramentoren till nämnda paragrafer. Dennaparagraf innehåller besfemmelser ora annonseringsskyldighet inför den aktuellaupphandlingen. Hänvisningen till 10 § andra stycket eller 11 § innebär ettundantog från annonseringsskyldigheten under de föratsättningar sora anges idessa lagrara. Skyldigheten att också annonsera en avslutod upphandling näransinte här, utan fraragår recfen av 1 kap. 11 §. Besferaraelsenraotsvarar 77/62/EEG art. 9.2 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Iparagrafen anges huvudregeln för valet av upphandlingsförfarande, vilkenföreskriver att öppen upphandling skall tillämpas. Undanfeg från huvudregelnfår göras om de följande besfemmelseraa raedger det. Besfemmelsenraotsvarar 77/62/EEG art. 6.1 jämförd raed 6.5 i deras lydelser enligt 88/295/EEG. Iparagrafen anges de skäl som skall föreligga för att selektiv upphandlingskall få tillämpas. Så får ske beroende främst på upphandlingens art ochomfattning samt på kostnadema för selektiv upphandling i jämförelse med övrigaförfaranden. I direktiven anges kostnadsjämförelsen, varans karakfer m.m. encfestsom exempel på skäl som kan motivera valet av selektivt förfarande. Vidinförlivandet av direktivregeln har dessa exempel angetts som huvudskäl och vicferehar ytterligare ett visst utrymme lämnats genom uttrycket "andra särskilcfeskäl". Besfemmelsenmotsvarar 77/62/EEG art. 6.2, i dess lydelse enligt 88/295/EEG. 10 § Prop. Iförsta stycket anges föratsättningama för valet av förhandlad upphandling närdet förfarandet föregåtts av något av de övriga förfarandena. För att denförhandlade upphandlingen då skall kunna tillämpas fordras att de anbud somkommit in i en öppen upphandling eller selektiv upphandling inte raotsvarar dekrav sora sfellts i annonsen eller i övrigt inte kan ligga till grund förkontraktsskrivning. Utan föregående annonsering får dock förhandlad upphandlingtillärapas endast ora kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats. En anledningtill denna föratsättning är att raarknaden skall få kännedom om alla väsentligaförändringar. villkoren väsentligt ändrats raåste alltså förfarandetföregås av en armons om att den upphandlande enheten övergår till förhandlad upphandlmg. Besfemmelsenskall alltså tillämpas på följande sätt. Antog att en enhet har annonserat attden avser att upphandla en viss vara genora öppen upphandling. Enheten erhållerfera anbud. Inget av anbuden kan antos utan vidare, eftersora de allainnehåller någon avvikelse sora inte kan rättos till enligt regleraa orarättelse och nollsfellning. enheten anser att det är meningsfullt attförhandla med samtliga anbudsgivare kan den genast ingå i sådana förhandlingar.Om enheten eraellertid anser att endast två anbud är raeningsfiilla attförhandla, raåste den först genom en annons tillkännage att den avser attövergå till förhandlad upphandling. Omde ursprangliga kontraktsvillkoren väsentligt ändras får enheten dock inte på detfesätt övergå till förhandlad upphandling. I ett såcfent fall raåste nämligenupphandlingen betrakfes som en ny upphandling. Motsvarandetillämpning av annonseringskravet återfinns i andra stycket. I den besfemmelsenanges nämligen att enheten raåste annonsera att den övergår till förhandladupphandling om förhandlingen inte avses omfatfe samtliga korrekt avgivna anbud.Det iimebär att enheten, utan att annonsera på nytt, direkt kan föra bort anbudsora innehåller något forraellt fel, sora komrait in för sent eller därleverantören inte uppfyllt de krav upphandlande enhet haft rätt att sfella ochockså sfellt på vad avser t.ex. hans kapacitet eller ekonoraiska sfeUningra.ra. Besfemmelseraaraotsvarar 77/62/EEG art. 6.3 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Dennaparagraf innehåller föratsättningaraa för att en upphandlande enhet skall få använcfeförhandlad upphandling utan föregående annonsering. Detfe förfarande användasfår användas i fem fell. Fördet försfe ora det inte kommit in några anbud alls vid föregående förfarandenoch under föratsättning att kontraktsvillkoren inte väsentiigt ändras och atten rapport lämnas till EFTÄ:s övervakningsmyndighet. Fördet andra om varoraa framsfells endast för forskning, utveckling, experimenteller studier. Som ytterligare föratsättning för att deima besfemmelse skall fåtillämpas gäller dock att varoraa Lnte tillverkas i vinstsyfte(i grandtexten är benämningen "to esteblish commercial Prop. 1992/93:88 viability",i översättningen heter det "för att uppnå komraersiell lönsamhet"). Detferekvisit återkommer i övriga direktiv. I det senaste direktiv där begreppetförekommer (direktivet för försörjningssektoreraa) är föratsättningen i denengelska grandtexten "for the purpose of ensuring profit". Jag försferden tveksamhet kring de olika begreppen som arbetsgrappen angett i sin försto promeraoria(Ds 1992:4 s. 140). De två begreppen måste emellertid tolkas på samma sätt i deolika direktiven. Skillnaden i ordval får hänföras till att direktiventillkommit . Jag anser att det enklaste är att använda sararaabegrepp genom hela lagen och har stannat för att använda "ivinstsyfte", dvs. det begrepp som förekommer i det mera moderaadirektivet. Inteheller får frarasfellningen av varoraa ske för att fecka forskningsoch utvecklingskostnader("recover" research and developraent costs). Fördet tredje om varoraa är sådana att de kan tillverkas eller levereras av endasten viss leverantör och detto beror på antingen att leverantören har enensamrätt eller har vissa särskilda konstnärliga ferdigheter, som gör att han ipraktiken är den ende som kan utföra besfellningen. Fördet Qärde om de tidsfrister sora skall iaktfes vid öppen eller selektivupphandling i ett visst fall är så långa att det på grand av brådska inte ärpraktiskt raöjligt att tillämpa dessa förfaranden. Den tidsnöd som avses måsteha uppkommit på grand av omständigheter sora inte beror på den upphandlandeenheten. Det är alltså inte tillåtet att tillärapa detto alteraativ cfetidsnöden uppkommit på grand av bristande inköpsplanering. Fördet ferate slutligen ora fråga är ora tilläggsleveranser eller viss ytterligareanskaffning, föratsatt att besfellningen görs hos den sora tidigare levereratoch att ett byte av leverantör skulle medföra att raan vore tvungen att köpavaror sora inte är tekniskt förenliga raed de först anskaffade eller skulleleda till oskäligt höga kostnader eller oskäliga telcniska svårigheter vadavser drift och underhåll. Iandra stycket anges att tilläggsleveranser som regel inte får avse en längretid än . Ursprangsleveransen får således inte vara alltför avlägsen itiden. Bestämmelseraamotsvarar 77/62/EEG art. 6.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Paragrafeninnehåller besferaraelser om ännu en rapporteringsskyldighet. Om en enhetväljer något annat förferande än öppen upphandling skall enheten lärana enrapport till EFTA:s övervakningsrayndighet ora anledningen till valet.Rapporten skall överlämnas på rayndighetens begäran. Besferaraelsen innebäralltså inte att enheten skall skicka rapporten tillmyndigheten, raen däreraot att den skall upprätto en rapport i anslutning tillatt valet av förfarande görs, oaktot att rapporten kanske inte kommer attbegäras av myndigheten. Risken fmns annars att eventuell tidsutdräkt gör att detoljerkan ha glömts bort och att enhetendärför i en begärd rapport inte kan redovisa alla efterfrågade /93:88 omständigheter. Direktivbesfemmelsen innehåller regler ora vilka uppgifter rapporten skall innehålla. Dessa regler är att bedöraa sora ettslags ordningsföreskrifter som inte behöver anges i lag. Besferaraelsenraotsvarar 77/62/EEG art. 6.6 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Iparagrafen anges rainiinitiden för öppen upphandling. Tiden för mottogande avanbud skall vara rainst efter det att annonsen avsändes. EftersoraByrån för EGT har rätt att fe på sig för att publicera annonseninnebär tidsfristen i praktiken att upphandlingen måste hållas öppen i minst(52-12 = ) från det att annonsen publicerats i EGT (jfr 77/62/EEG art.9.6 andra stycket i dess lydelse enligt 88/295/EEG). I lagtexten anges endast"dagar". Därmed avses även och sön- och helgdagar. Om någotannat avses anges uttryckligen "arbetsdagar". Om slutdagen för entidsfrist Lafaller på en helgcfeg, lördag eller söncfeg går fristen utpåföljande arbetscfeg. Tidsfristen löper ut vid utgången av fristens sisfe cfeg. Oradet uppkoraraer behov av särskilcfe regler för tillärapning av tidsfristeraa idenna lag kan dessa ges ut i form av föreskrifter. För alla förekommandetidsfrister är dock lagen (1930:173) om beräkning av lagsfedgad tid tilläraplig. Eftersoraen tidsfrist besferats åligger det en upphandlande enhet att agera så snabbtsom möjligt när presumtiva anbudsgivare m.fl. vill ha ytterligare upplysningarför att kunna förberecfe ett anbud. Av det skälet anges i andra stycket vissatidsfrister som enheten skall iaktfe när det gäller att lärana utförfrågningsunderlag m.m. Dessa tidsfrister förefaller femligen snålt tilltognanär det gäller t.ex. utskick av förfrågningsunderiaget till utländskaleverantörer. De föratsätter att även raycket omfattande försändelser kommeratt levereras snabbt. Eraellertid bör det vara möjligt att komma överens raedenskilda anbudsgivare m.ra. ora undantog från den kortore tidsfristen, föratsattgivetvis att så kan ske utan att upphandlaren kommer i konflikt med regeln ora icke-diskriminering.Om en sådan överenskommelse träffas bör den upphandlande enheten antecknaöverenskommelsen och bevara anteckningen. Iarbetsgrappens förslag fanns vicfere en särskild regel om att tilläggsinformationoch förfrågningsunderlag får vara skrivna på svenska. Jag anser att en sådan besfemmelseär onödig. När inget särskilt sägs har en upphandlande enhet rätt att användasvenska. Anbudsgivare m.fl. har alltså inte rätt att få den ytterligareinformationen på ett visst språk. En annan sak är att det kan vara raöjligt attett strikt fasthållande vid svenska innebär att den upphandlande enheten intealltid uppnår den konkurrens den vill uppnå och kanske därför inte får in debilligaste anbuden. Idessa besfemmeler liksora i många av de senare besfemmelseraa förekommerbegreppet "rimlig tid". Det motsvarande engelska uttrycket är"in good tirae". Innebörden av begreppet är att en upphandlande enhet sorafår in ett önskeraål om ytterligare information inte skall vara Prop.1992/93:88 tvungenatt i varje enskilt fall hålla sig inora nu angiven tidsfrist. önskemåletnämligen framsfeUts så före tidsfristens utgång att det intefinns en rimlig möjlighet att hålla tidsfristen skall det vara tillåtet att länmainformationen vid ett senare tillfelle. Dock bör enheten sträva efter attlämna ut informationen så fort som möjligt. Besfemmelseraai försto stycket raotsvarar 77/62/EEG art. 10.1 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.Besferaraelsen i andra stycket försto meningen motsvarar 77/62/EEG art. 10.2. Besferaraelseni andra stycket andra raeningen raotsvarar 77/62/EEG art. 10.4. 1paragrafen anges motsvarande minimitider för den selektiva och förhandladeupphandlingen, näraligen . Där anges också hur inbjudan till anbudsgivningskall göras i den selektiva upphandlingen. Inbjudan skall vara skriftlig ochvid ett och samma tillfelle skickas till saratliga utvalda anbudssökande jämte förfrågningsunderiaget.Vidare anges en tidsfrist för motfegande av anbud. Besfemmelseni andra stycket behandlar inte hur utskick ra.ra. skall gå till vid förhandladupphandling. Även vid sådan upphandling förekomraer inbjudningar att läinnaanbud. Emellertid föreskriver direktiven inte någon tidsfrist för anbudsgivningi den förhandlade upphandlingen. Det är följdriktigt att direktivregleraa i detfefall inte heller föreskriver att utskick måste göras , eftersom ingentidsfrist är knuten till utskicket. Andra stycket behandlar alltså endast denselektiva upphandlingen. Även i förhandlad upphandling förekommer dock utskickav nämnda inbjudningar. Det är enligt min raening rimligt att enheten skickarut inbjudningar i det förfarandet på samma sätt som enligt andra stycket. Besfemmelsemamotsvarar 77/62/EEG art. 11.1-3 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Iparagrafen anges föratsättningar för det påskyndade förfarandet och desärskilda tidsfrister som gäller i detto förfarande. Påskyncfet förfarande fårtillgripas endast om de ordinarie tidsfristeraa inte kan tillämpas på grand avbrådska. Det anges inte i grandtexten vad som kan utgöra godtogbara skäl förtidsnöd. Klart är att brådskan inte får vara hänförlig till den upphandlandeenheten. Det får alltså inte vara fråga ora t.ex. bristonde inköpsplanering. Besferaraelseraaraotsvarar 77/62/EEG art. 12.1 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Paragrafeninnehåller regler om förlängning av tidsfrister i vissa fall. Sålunda anges atttidsfristema i de ordinarie förfarandena skall förlängas iskälig utsträckning om t.ex. anbudsgivning av angivna skäl måste Prop.1992/93:88 föregås av besök på platsen för leveransen. Någon förlängning av dekortare tidsfrister som tillärapas i det påskyndade förfarandet är däremot, av naturligaskäl, inte möjlig. 1paragrafen används sainma formulering sora i raotsvarande situation för byggentreprenaderaa(jfr 3 kap. 21 §). Varadirektiven innehåller visserligen inte en sådan likhet iformuleringaraa, men innebörden av de olika direktivbesferaraelseraa ärdensamma Det finns därför inte någon risk att tillämpningen blir oriktig oraden svenslca lagstiftningen använder samraa lydelse i de olika kapitlen. Vidareanger direktivbesfemmelsen att det i nu avsedda fall är endast tidsfristen i 13§ andra stycket sora får förlängas i skälig utsträckning.