prop · GF03134 · 1992-01-01 00:00:00 — För att renskötselrätten inte skall försvagas och vara beroende av upplåtelser bör rennäringslagen ändras så att renskötsel får bedrivas i de områden av och som vid utgången av tillhörde staten och då var särskilt upplåtna till renbete. Genom ändringar i rennäringslagen bör vidare de upplåtna rättigheterna till skogsfång, jakt och fiske i huvudsak kvarstå oberoende av upplåtelse. 4.3 Ströängar i och läns lappmarker Med stöd av bestämmelserna i lappmarksreglementet fick de personer som tog upp nybyggen inom och läns lappmarker ofta rätt att tills vidare bruka vissa avsides belägna slåtterängar, s. k. ströängar. Det förutsattes i lappmarksreglementet att en slutlig gränsbestämning av nybygget skulle ske . Därvid kunde inte nybyggaren göra anspråk på att exakt den mark han dittills hade brukat skulle tilläggas fastigheten. Denna slutgiltiga gränsbestämning kom att dröja ända till andra och . Regleringen skedde då som avvittring enligt Kungl. stadgan om avvittring i och läns lappmarker. Enligt stadgan kunde markägare vara skyldig avstå vissa skiften, framför allt ströängar, mot ersättning i annan mark. Syftet var bl. a. att återföra ströängarna till kronan mot att fastighetsägaren fick mark närmare själva fastigheten. Då avvittringen genomfördes kvarstod ofta behovet för fastighetsägaren att nyttja ströängen som det rådde brist på markområden som kunde användas som utbyte mot ströängen. Med stöd av särskilda beslut fick därför ofta ströängarna behållas tills vidare. Dessa ströängar, som alltså låg avsides från fastigheten, kom att bilda enklaver på främmande mark, i regel kronoparker, kronoöverloppsmarker eller allmänningar men ibland även på enskild mark. Genom tilläggsavvittring enligt Kungl. Maj: ts kungörelse angående tilläggsavvittring i vissa delar av läns eller genom särskilda förrättningar med stöd av lagen (1921: 378) om ströängars indragande till kronan har åtskilliga ströängar indragits till kronan medan vissa andra undantagits härifrån och fått behållas, s. k. reglerade ströängar. Andra ströängar är fortfarande oreglerade. De problem som föreligger med dessa oreglerade ströängar är komplexa till sin natur och kan inte få sin lösning i detta sammanhang. Jag vill dock något beröra problemen. En oklarhet är vilken rätt ströängsinnehavaren har till ströängen. I den frågan kan det konstateras att hans rätt är stark och närmast kan jämföras med äganderätt. Den största inskränkningen i hans rätt är skyldigheten för honom att avstå ströängen mot vederlag i ersättningsmark (NJA 1986 s. 165). Jag bedömer att ett överförande av mark, på vilken finns ströängar, från staten till det nya bolaget inte kommer att påverka statens eller ströängsinnehavarnas rätt till ströängen. 4.4 Övriga enskilda intressen 4.4.1 Arrende och hyra Övriga enskilda intressen, som kan beröras vid bolagiseringen, utgörs i första hand av upplåtelser av arrende och hyra. Antalet sådana upplåtelser uppgår till cirka 13 000. Förhållandet mellan domänverket och nyttjanderättshavaren är reglerat genom skriftliga avtal. Tiden för upplåtelserna varierar. I vissa fall kan avtalet vara begränsat i tiden så att det under alla förhållanden upphör före bolagiseringen. I flertalet fall torde dock besittningsskyddet och rätten till förlängning av avtalet medföra att avtalet löper vid tiden för fastighetens övergång till bolaget. Vid överlåtelsen av fastigheten åligger det överlåtaren, dvs. staten, enligt 7 kap. 11 § jordabalken att göra förbehåll om upplåtelsen, om inte inskrivning av rättigheten är beviljad. Ett sådant förbehåll medför att upplåtelsen gäller mot den nye innehavaren. I överlåtelseavtalet bör därför förbehåll göras för berörda nyttjanderätter. Även om förbehåll inte har gjorts gäller emellertid, med vissa undantag, skriftliga hyres- och arrendeavtal mot bolaget, om tillträde har ägt rum, till följd av regeln i 7 kap. 13 § jordabalken. Enligt lagen (1985: 658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället har en arrendator rätt att, under vissa angivna förutsättningar, förvärva arrendestället vid en eventuell överlåtelse av arrendestället. Denna rätt gäller bara om avtalet avser jordbruksarrende som omfattar bostad åt arrendatorn eller bostadsarrende. 4.4.2 Tomträtt har upplåtit tomträtt i cirka 400 fastigheter. De flesta av dessa fastigheter ligger i och och representerar betydande värden. Ett mindre antal tomträtter finns dessutom ovanför odlingsgränsen. De upplåtna tomträtterna påverkas inte av att fastigheten övergår till bolaget. Däremot kan bolaget inte upplåta nya tomträtter. Sådana upplåtelser får nämligen bara ske i fastigheter som tillhör staten eller kommun eller som eljest är i allmän ägo. Med det sistnämnda avses exempelvis kyrklig jord och universitetens donationsfastigheter men däremot inte fastigheter som ägs av statliga aktiebolag. Det nya bolaget kommer därmed, som jag nämnde, inte att kunna upplåta nya tomträtter. För tomträttshavarna innebär alltså bolagiseringen ingen förändring. Om det nya bolaget antingen säger upp tomträttsavtalet eller begär omprövning av avgälden har tomträttshavarna, precis som , rätt att få frågan prövad vid fastighetsdomstol. 4.4.3 Jakt Upplåtelse av rätt att jaga på en fastighet är enligt bestämmelserna i jordabalken att anse som nyttjanderätt. Vid överlåtelse av fastighet åligger det därför, i enlighet med vad jag har anfört, överlåtaren att göra förbehåll om upplåtelsen, om inte inskrivning av rättigheten är beviljad. Därför bör i överlåtelseavtalet sådant förbehåll göras för berörda jakträtter. 4.4.4 Fiske har upplåtit rätt att fiska på ett stort antal fastigheter. Upplåtelserna har skett dels till yrkesfiskare enligt lagen (1957: 390) om fiskearrenden, vilka upplåtelser normalt gäller , dels till allmänheten i övrigt genom domänfiskekortet. Dessa upplåtelser varierar i tiden från någon enstaka dag -- i vissa fall t. o. m någon enstaka timme -- till . Antalet skriftliga avtal är cirka 2 200. Arrendeavgifterna för dessa uppgår till . Upplåten fiskerätt är, liksom upplåten jakträtt, enligt jordabalkens bestämmelser att anse som nyttjanderätt. I överlåtelseavtalet bör därför staten göra förbehåll för berörda fiskerätter. Bestämmelser om vården och förvaltningen av statens fisken i enskilda vatten finns i förordningen (1981: 1217) om förvaltningen av statens fisken m. m. vari anges att statens fiske vårdas och förvaltas av den myndighet under vilken vattenområdet hör. Dessutom ges vissa föreskrifter om hur fiskerätt får upplåtas. Förordningen gäller myndigheters förvaltning och vård av staten tillhöriga fisken. En överlåtelse till bolaget medför att förordningen inte längre blir tillämplig på bolagets fiskevatten eftersom dessa inte längre tillhör staten. För yrkesfiskare innebär bolagiseringen dock i de flesta fall ingen förändring eftersom deras fiskerätt har upplåtits enligt lagen om fiskearrenden, vars bestämmelser även gäller för bolaget. För övriga fiskare innebär bolagiseringen däremot att bolaget, liksom andra enskilda ägare av fiskevatten, självt får avgöra frågor om upplåtelse av fiskerätt. 4.4.5 Kronoholmarna kuster, framför allt i och , finns en mängd och skär som tillhör staten. Dessa s. k. kronoholmar uppgår till flera hundra. Ett stort antal av dessa är oregistrerade, dvs. de är inte åsatta fastighetsbeteckningar. I syfte att åstadkomma en systematisk fastighetsregistrering, vilket endast genomförts för läns kust, pågår eller kommer att påbörjas förrättningar enligt lagen (1971: 1037) om äganderättsutredning och legalisering för övriga kustavsnitt. Ett stort antal av holmarna är bebyggda med såväl permanentbostäder som fritidsbostäder. Till övervägande del disponeras mark för bostadsändamål med arrenderätt men i ett mindre antal fall är marken upplåten med tomträtt. Även avtalsmässigt oreglerade markdispositioner förekommer. Tvist pågår sedan ett antal boende på i väckt talan mot staten och därvid yrkat rätt att för evärderlig tid kostnadsfritt få nyttja marken för boende. svarar för förvaltningen av flertalet av kronoholmarna. Riktlinjerna för domänverkets förvaltning har fastställts av (prop. 1985/86: 110, FiU32, rskr. Riktlinjerna avser i allt väsentligt frågor rörande överlåtelse av äganderätt till kronoholme eller del av sådan och frågor angående upplåtelse av nyttjanderätt. I fråga om äganderätten till kronoholmarna följer av riktlinjerna att staten bör bibehålla äganderätten till en kronoholme om denna behövs för statligt ändamål eller om den är av riksintresse för naturvården, kulturminnesvården eller friluftslivet enligt riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. I de fall en kronoholme inte behövs för något sådant ändamål bör, enligt riktlinjerna, kommunerna få företräde att förvärva holmen helt eller delvis. I det fall att inte heller kommunen har något intresse av ett förvärv finns utrymme för enskilda att förvärva egendomen. När det gäller upplåtelse med nyttjanderätt framgår av riktlinjerna att i första hand arrende skall komma ifråga och att arrendeavtalen skall ha skriftlig form samt att arrendeavgifterna skall vara marknadsanpassade och ge full kostnadstäckning. har , på förslag av finansutskottet (1991/92: FiU1), modifierat riktlinjerna enligt följande. Presumtionen bör i fortsättningen inte vara fortsatt statligt ägande av marken på kronoholmarna utan presumtionen bör vara att marken skall få friköpas av de boende. förutsätter att den redan påbörjade överlåtelsen av mark till husägare fortsätter. Sedan någon tid pågår upplåtelse av mark med tomträtt till husägarna på . Motsvarande kommer att ske på . Jag anser att de nu gällande riktlinjerna för förvaltningen av kronoholmarna i princip bör gälla även i fortsättningen. Detta medför att de flesta kronoholmarna inte kan förvaltas endast utifrån marknadsmässiga synpunkter, vilket talar för att holmarna kvarblir i statens ägo. På , och Brämön med Kalven har domänverket gjort och planerar omfattande investeringar. Dessa utgör inte någon olägenhet från allmän synpunkt och får anses ligga väl i linje med riktlinjerna för förvaltningen av kronoholmarna. Jag anser därför att de nämnda kronoholmarna bör överlåtas till det nya bolaget. Den fortsatta exploateringen, i enlighet med de modifierade riktlinjerna, får då ske genom tomtförsäljning eftersom bolaget inte kan upplåta tomträtt. På pågår arbetet med att anta områdesbestämmelser. Dessa bestämmelser syftar till att säkerställa den kulturhistoriskt riksintressanta miljön på . Med hänsyn till detta bör bolaget i överlåtelseavtalet åta sig att inte överlåta fastigheter på förrän områdesbestämmelser har meddelats för fastigheten i fråga. Det jag nu sagt gäller endast kronoholmar som har en omfattande bebyggelse. Övriga är i huvudsak obebyggda. Dessa utgörs till största delen av improduktiv mark som oftast är av stort intresse för naturvården, vilket även det talar för ett fortsatt statligt ägande. Mot bakgrund av dessa överväganden föreslår jag att samtliga kronoholmar med undantag av , och Brämön med Kalven undantas från överlåtelsen till bolaget. 4.4.6 Kronotorp Beteckningen kronotorp används som en sammanfattande benämning på lägenheter under domänverkets förvaltning som enligt olika regler har upplåtits för uppodling och bebyggande. Upplåtelser av detta slag har förekommit . Huvudsyftet har varit att främja uppkomsten av mindre jordbruk och egna hem. motiv var att underlätta kronoparkernas vård och att säkra det statliga skogsbrukets behov av arbetskraft. Förvaltningen av kronotorpen sker enligt av antagna riktlinjer (prop. 1979/80: 74, NU64, rskr. Dessa riktlinjer behandlar främst beräkning av avträdesersättning då en kronotorpare lämnar sitt torp samt rätten att friköpa kronotorp. Bolagiseringen får inte medföra någon ändring i kronotorparnas ställning. Bolaget bör därför i överlåtelseavtalet åta sig att förvalta kronotorpen i enlighet med de riktlinjer statsmakterna meddelar. Kronotorpen utgör i allmänhet inte egna registerfastigheter, varför de utgör delar av en fastighet. Om en sådan fastighet överlåts vidare av bolaget måste denna överlåtelse innehålla garantier för att kronotorparens rättigheter bevaras. Bolaget bör därför också åta sig att inte sälja fastigheter, på vilka det finns kronotorp, utan att iaktta detta. Eftersom kronotorpen oftast inte utgör egna registerfastigheter måste vid friköp av ett kronotorp fastighetsbildning komma till stånd. I samband med att antog de riktlinjer jag nämnde antog också en lag enligt vilken fastighetsbildning i samband med friköp av kronotorp får ske även om villkoren i fastighetsbildningslagen inte är uppfyllda. Dessutom stadgas i lagen att förvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen inte behövs vid friköp av kronotorp. Denna lag bör fortsätta att gälla efter bolagiseringen, vilket kräver en viss redaktionell ändring i lagen. 4.4.7 Utmarksdelningsfastigheter var en kunglig jaktpark. Sistnämnda år beslöt Kungl. Maj: t att jaktparksinrättningen skulle upphöra. Genom beslut av Kungl. Maj: t tilldelades öns hemman större delen av skogen och utmarken på ön. Vissa delar undantogs dock som kronopark och allmänning. Dessutom undantogs cirka 190 områden om sammanlagt , vilka avsattes för allmänna behov till fiskelägen, stenbrott, lastplaner m. m. Maj: t av (prop. 1928: 135, JoU23, rskr. 179) att sälja eller, om det förelåg särskilda skäl, utan vederlag överlåta sådana utmarksdelningsfastigheter som inte användes för angivet ändamål. Med anledning av beslut uppdrog Kungl. Maj: t åt kammarkollegiet och domänverket att gemensamt utreda och handlägga ärenden angående dispositionen av områdena. Ett stort antal av områdena har därefter avyttrats. Frågan om dispositionen av de återstående för allmänna ändamål avsatta utmarksdelningsfastigheterna togs upp av revisorer. De ansåg i sin berättelse att avvecklingen även borde omfatta områden som alltjämt utnyttjades för det ursprungliga ändamålet. ansåg sig härefter (JoU 1965: 28) kunna förutsätta att nödvändiga åtgärder för en lämplig avveckling och disposition i övrigt av de berörda områdena kom att vidtas utan särskild åtgärd från sida. Utmarksdelningsfastigheterna förvaltas av domänverket enligt riktlinjer som meddelades av regeringen . Riktlinjerna har följande lydelse. "Regeringen uppdrar åt domänverket att i möjligaste mån avyttra de på domänverkets fond upptagna utmarksfastigheterna på . Därvid skall följande gälla. Fastighet som nyttjas för det ändamål vartill den avsatts bör som regel bibehållas i statlig ägo, men kan avyttras om ändamålet med fastigheten ändock kan tryggas. Särskild hänsyn skall tas till natur- och kulturminnesintressena. Vid avyttring av strandfastighet skall villkor ställas som säkerställer allmänhetens rätt till fiske enligt lagen (1950: 596) om rätt till fiske och enligt förordningen (1950: 597) om fiskerätten vid vissa kronan tillhöriga havsstränder, skär och m. m. Vid försäljning skall tillämpas föreskrifterna i förordningen (1971: 727) om försäljning av staten tillhörig fast egendom m. m. Ärende som avser avyttring utan vederlag skall underställas regeringen för prövning. Vid överföring av mark till annan myndighet skall gälla bestämmelserna i regeringens beslut angående ändrade bestämmelser om överföring i förvaltningshänseende av staten tillhörig egendom mellan olika kapitalfonder. I ärende om avyttring inhämtas yttrande från i län och, om särskilda skäl kan anses föreligga härför, från kammarkollegiet." Som framgår av riktlinjerna skall dessa fastigheter avyttras om de inte behövs för sitt ursprungliga ändamål. Detta innebär att en del av fastigheterna måste undantas från en eventuell överlåtelse till det nya bolaget. Om de återstående fastigheterna överlåts måste deras förvaltning kringgärdas med vissa förbehåll i enlighet med riktlinjerna. Jag anser mot denna bakgrund att utmarksdelningsfastigheterna bör undantas från överlåtelsen och att därmed staten även i fortsättningen får ansvaret för avvecklingen i enlighet med de gällande riktlinjerna. 4.4.8 Donationer handhar förvaltningen av ett begränsat antal donerade egendomar, bl. a. Huseby och . Där egendomen är testamenterad till staten med villkor att staten ej får avhända sig egendomen, är det inte möjligt att överföra den till bolaget varför den måste kvarbli i statens ägo. 4.5 Övrigt Enligt vapenlagen har polisman rätt att under vissa förutsättningar omhänderta vapen och att ta vapen i beslag. Samma rätt tillkommer vissa tjänstemän vid olika myndigheter, däribland domänverket. I och med bolagiseringen bör denna befogenhet för domänverkets personal tas bort ur vapenlagen. 5 Överföring av övriga tillgångar och skulder, m. m. Mina bedömningar och förslag: Domänkoncernen bör efter genomförd bolagisering ges en stabil finansiell struktur på grund av konjunkturkänsligheten i verksamheten och för att underlätta en framtida privatisering. Regeringen bör bemyndigas att närmare utforma villkoren för överföringen av tillgångar och skulder varvid i huvudsak följande bör gälla. Överföring av tillgångar och skulder sker i princip till bokförda värden. Bolaget övertar domänverkets pensionsskuld. Särskild inleverans framflyttas till /93. Skälen för mina bedömningar och förslag: Principerna för överföring av tillgångar och skulder vid bolagisering av domänverket är av central betydelse och bör därför enligt min mening underställas prövning. För bedömning av Domäns kapitalstruktur måste koncernens risksituation beskrivas. Domäns totala risk kan uppdelas i en rörelserisk och en finansiell risk. Rörelserisken består av variationer i rörelsens resultat och är beroende av konjunkturer samt bransch- och företagsspecifika faktorer. Den finansiella risken uppstår när verksamheten finansieras med lånade medel som ger finansiella kostnader vilka belastar resultatet. Det finansiella risktagandet ökar med minskad andel eget kapital, dvs. En hög rörelserisk kompenseras vanligen genom en hög soliditet. En hög soliditet ger företaget möjlighet att balansera variationerna i rörelseresultatet. Finansiell risk mäts vanligen genom olika mått på soliditeten dvs. andelen eget kapital i förhållande till totalt kapital. Domäns rörelserisk är påtaglig genom att de dominerande verksamheterna skogsbruk och träförädling arbetar inom konjunkturkänsliga branscher. Domäns finansiella risk är relativt låg till följd av hög soliditet. Den bokslut gjorda skuldföringen av domänverkets ovillkorade pensionsskuld om ca 1 000 milj. kr. sänkte dock den redovisade soliditeten från till . Räntetäckningsgraden, rörelseresultatet före räntekostnader i förhållande till räntekostnaderna, kan sägas avspegla balansen mellan den finansiella risken och rörelserisken. Domäns räntetäckningsgrad för var ca 2,4 vilket innebär att räntekostnaderna kan fördubblas eller rörelseresultatet halveras innan resultatet efter finansiella poster blir negativt. Vid utformningen av kapitalstrukturen, dvs. fördelningen mellan eget och lånat kapital för ett bolagiserat domänverk, har jag utgått från följande allmänna utgångspunkter. -- Domän skall ges en god finansiell stabilitet -- marknadsmässiga utdelningskrav skall ställas av ägaren med beaktande av koncernens förutsättningar -- Domän skall i bolagsform utvecklas vidare med utgångspunkt från den planerade omfattningen och inriktningen av verksamheten samt kunna väl hävda sig på marknaden Som tidigare framgått kommer viss del av domänverkets nuvarande mark- och fastighetsinnehav antingen förbli i statens ägo eller övergångsvis kvarbli i statens ägo i avvaktan på att vissa frågor av juridisk karaktär blivit lösta för att därefter överföras till bolaget. Som exempel på det sistnämnda vill jag nämna de fastigheter där försvaret eller har anläggningar och ledningar (avsnitt 4.1.3--4.1.4). Det viktigaste motivet till att föra över huvuddelen av domänverkets verksamhet till bolag är att effektivisera förvaltningen av statens kapital. Mot denna bakgrund anser jag det viktigt att det nya bolagets verksamhet kan påbörjas . Det bolagiserade domänverkets kapitalstruktur och värderingen av tillgångar och skulder har stor betydelse för det nya bolagets utvecklingsmöjligheter och dess möjligheter att hävda sig på den svenska skogs- och fastighetsmarknaden. Bolagets villkor bör så långt det är möjligt vara likvärdiga med övriga svenska skogsföretag. Överföringen av domänverkets verksamhet till bolagsform avses formellt ske genom att det statligt ägda (nuvarande ) övertar domänverkets verksamhet med tillhörande tillgångar och skulder. Även de rättigheter och skyldigheter för domänverket som är förknippade med verksamheten övertas av det nya bolaget i den mån det är rättsligt möjligt. Avtal som det nya bolaget övertar kan i vissa fall innehålla bestämmelser om att de inte för statens vidkommande får ändras utan eller regeringens godkännande. Dessa bestämmelser bör upphöra att gälla i samband med bolagiseringen. Överföringen av affärsverkets tillgångar och skulder sker genom att förvärvar samtliga tillgångar och skulder i affärsverket med undantag för den fasta egendom som varaktigt av nämnda skäl skall kvarbli i statens ägo. Detta möjliggörs genom att staten tecknar aktier i bolaget. Kapitalstrukturen i det nya bolaget påverkar dess affärsmässiga förutsättningar. Med kapitalstruktur avser jag relationen mellan eget kapital och annan finansiering. Härvid bör beaktas att domänverkets fastigheter är bokförda till ett värde som understiger såväl ett beräknat marknadsvärde som taxeringsvärdet. Verkets tillgångar utgörs dock i huvudsak av fastigheter som i sig -- liksom de flesta fastigheter -- har en låg direktavkastning och därmed minskar möjligheterna för verksamheten att bära en hög räntebörda utan att löpande realisera tillgångar. Tillgångarna och skulderna bör därför överföras till bokförda värden. Som jag tidigare nämnt innehar domänverket av aktierna i (). Såväl domänverket som omfattas av bemyndigande (prop. 1991/92: 69, NU10, 92) att privatisera vissa statligt ägda företag. I syfte att underlätta en privatisering av anser jag att domänverkets aktier i även i fortsättningen bör ligga kvar i staten. Till följd av beslut med anledning av den tidigare regeringens skrivelse 1990/91: 50 om åtgärder för att stabilisera ekonomin och begränsa tillväxten av de offentliga utgifterna skall domänverket under /92 som särskild inleverans till staten, utöver ordinarie sådan för , inleverera 1450 milj. kr. Med hänsyn till att tidpunkten för ombildningen av domänverket till aktiebolag framflyttas till i stället för som tidigare planerats, kommer även tidpunkten för den särskilda inleveransen att flyttas fram. Den bör nu ske /93 i stället för /92. Denna skuld övertas av bolaget i den mån den inte regleras i annan ordning. Framflyttningen av denna inleverans kommer att medföra vissa positiva effekter på bolagets resultat och kapitalstruktur. Delar av domänverkets fastighetsinnehav kommer ägarmässigt att överföras till bolaget först fr. o. m. . Jag har vidare framhållit det angelägna i att det inom verket pågående fastighetsförsäljningsprogrammet kan fortsätta som planerat. Mot denna bakgrund kommer det nya bolaget att för statens räkning fullfölja planerade försäljningar . Dessa fastigheter överförs därmed inte till bolaget. Intäkterna från försäljningen som översiktligt f. n. beräknas uppgå till drygt 500 milj. kr. räknas i stället på lämpligt sätt av mot den särskilda inleveransen. Av ovan redovisade särskilda inleverans på 1 450 milj. kr. beräknas, efter avräkning av uppnådda försäljningsintäkter enligt ovan ca 950 milj. kr. En närmare avräkning av beloppen får ske i samband med att nämnda fastighetsförsäljningsprogram avslutats. Inleveransen beräknas ske under /93 . Från denna inleverans får dock på lämpligt sätt även avräknas högst 550 milj. kr. avseende transaktionskostnader för bolaget i form av stämpelskatter och lagfartsavgifter. Eventuell resterande del av nämnda 550 milj. kr. skall -- tillsammans med återstående del av den särskilda inleveransen -- levereras in när samtliga överlåtelser är genomförda. Enligt beslut av (prop.