prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — har godkänt riktlinjer för vissaförändringar i pensionsförsäkringen (prop. 1992/93:50, bet. I992/93:FiUl,rskr. 1992/93:134) bl.a. att den allmänna pensionsåldera bör höjas successivtmed ett kvartal fr.o.m. tills pensionsåldera höjtstill och att pensionsutbetalningaraa ska ske efterdet att pensionsåldem inträtt. Folkpensionsförmånema är indexreglerade, vilketinnebär att pensionsbeloppen automatiskt ändras i takt med basbeloppetsutveckling. I proposition 1992/93:116 har regeringen föreslagit att vidberäkning av bl.a. ålderpensionsförmåneraa skall ett belopp användas som utgörsav basbeloppet minskat . Ålderspension utges för den som har rätt till fullpension för år räknat av fastställt basbelopp för ensam pensionär ochmed sammanlagt för två pensionsberättigade makar. För den som inte harATP eller har lågt ATP-belopp kompletteras folkpensionen med pensionstillskott.Regeringen har i prop. 1992/93:134 föreslagit att pensionstillskottet skallhöjas så att det fr.o.m. utges av basbeloppet förensam ålderspensionär och för makar gemensamt. Pensionstillskottetavräknas krona för krona mot utgående ATP-pension. Däremot görs ingen avräkningmot annan pension eller annat slag av inkomst. Bestämmelserna om folkpensionsförmånema finns ilagen (1962:381) om allmän försäkring samt i lagen (1969:205) ompensionstillskott. Vidberäkningen av folkpensionskostnaderaa för /94 harRiksförsäkringsverket utgått från ett uppskattat antal utbetalda pensioner ochutbetalt medelbelopp . Verket har uppskattat antaletålderspensionärer till 1 571 000. Med utgångspunkt från detta antal och basbeloppet34 750 beräknar anslagsbehovet för här aktuellapensionsförmåner till för /94. Folkpensionemasgrandbelopp kommer under föratsättning av godkännande avregeringens förslag i prop. 1992/93:116 fr.o.m. att uppgåtill för en ensam pensionär och för ettpensionärspar. För den som saknar ATP eller har lågt ATP-belopp kompletterasfolkpensionen med ett pensionstillskott som kan uppgå till för enålderspensionär. För /94 beräknar jag, mot bakgrandav beräkningar, med hänsyn till utvecklingen avbasbeloppet samt med hänsyn till effektema av övriga av regeringen föreslagnaregelförändringar som berör pensionsförmåneraa, de sammanlagda kostnadema underdetta anslag till . Jaghemställer att regeringen föreslår att till Ålderspensioner för /94anvisa ett förslagsanslag på 52 . 1991/92 Utgift 1 691 000 000 1992/93 Anslag 1 730 000 000 1993/94 Förslag 1 720 000 000 Från detta anslag bekostas folkpensionsförmåneraaomställningspension, särskild efterlevandepension och änkepension samtpensionstillskott till dessa förmåner. Pension till vuxna efterlevande kan ges i form avomställningspension och särskild efterlevandepension till såväl män som kvinnorfömtsatt de inte fyllt . Omställningspensionen utges efterdödsfallet men kan betalas ut till den som har vårdnaden ombam under . Särskild efterlevandepension kan betalas ut till den som vidomställningsperiodens slut inte kan försörja sig genom eget förvärvsarbete ochinte har rätt till förtidspension. De nya pensionsreglema för efterlevande som träddei kraft är försedda med omfattande övergångsregler. Omställningspension och särskildefterlevandepension från folkpensioneringen utges för år räknat avdet fastställda basbeloppet. Vid beräkningen av beloppets storlek används basbeloppetminskat . För den som inte har någon ATP eller har lågt ATP-beloppkompletteras folkpensionen med pensionstillskott. Pensionstillskottet avräknaskrona för krona mot utgående ATP-pension. Bestämmelserna om efterlevandepension finns i lagen(1962:381) om allmän försäkring och lagen (1969:205) om pensionstillskott. De förändringar rörande regler för pensionsförmånersom regeringen föreslagit i prop. 1992/93:116, prop. 1992/93:134 kommer attpåverka efterlevandepensionerna till vuxna. . . BU. Riksförsäkringsverketberäknar anslagsbehovet för efterlevandepensioner till vuxna under budgetåret1993/94 till utgående från ett antaget basbelopp om och ett beräknat antal efterlevandepensioner i december 1993.Uppdelat på respektive förmån utgör detta antal 55 000 änkepensioner, 4 100omställningspensioner och högst några tiotal särskilda efterlevandepensioner. Folkpensionensgrandbelopp vid omställningspension och särskild efterlevandepension kommerunder föratsättning av godkännande av regeringens förslag i prop.1992/93:116 fr.o.m. att uppgå till . Förden som saknar ATP eller har lågt ATP-belopp kompletteras folkpensionen med ettpensionstillskott som kan uppgå till högst . Mot bakgrund av beräkningar,med hänsyn till utvecklingen av basbeloppet samt effekteraa av övriga avregeringen föreslagna regelförändringar som berör pensionsförmånema, beräknarjag kostnaderaa under detta anslag till för budgetåret1993/94. Jaghemställer att regeringen föreslår att till Efterlevandepensioner till vuxna /94 anvisa ett förslagsanslag på 1 . Bidrag till kommunala bostadstillägg till folkpension 1991/92 Utgift 1 670 969 040 1992/93 Anslag 1 655 000 000 1993/94 Förslag 6 700 000 000 Från detta anslag finansieras statsbidrag tillkommuneraas kostnader för kommunala bostadstillägg till folkpension (KBT) ochsärskilda kommunala bostadstillägg till folkpension (SKBT). KBT skall enligt de nya statsbidragsregler somträder i kraft före avdrag på grand av inkomst täcka minst80 % av varje del av den månatliga bostadskostnaden som överstiger 80 kronormen inte för ogift pensionär och för makar. Kommunskall utöver ordinarie statsbidrag av sina bidragsberättigade kostnaderför KBT dessutom erhålla bidrag av sina kostnader för KBT fr.o.m. den1 . SKBT skall täcka den del av bostadskostnaden som inte betalas iform av KBT, för de pensionärer som p.g.a låga inkomster och höga bostadskostnaderinte når upp till norm för socialbidrag. En kommun skallutöver ordinarie statsbidrag av sina kostnader 5 1992/93. för SKBT dessutom erhållabidrag av sina kostnader för Prop. 1992/93:100 SKBT fr.o.m. den 1januari 1993. Förslag till ovan angivna statsbidrag Bil. 6 till KBT och SKBThar lagts av regeringen i proposition 1992/93:116 och avses gälla t.o.m.febraari 1993. Regeringen har i proposition 1992/93:134 föreslagUförbättringar av KBT och en jämnare fördelning av tillgängliga medel för KBTmellan kommuneraa i syfte bland annat att underlätta ett framtidaförstatligande av KBT. Förslaget innebär att kommuneraa får statsbidrag för bostadskostnadersom överstiger men som ej överstiger permånad. Dessutom skall KBT utges med lägst men högst av pensionärensbidragsberättigade bostadskostnad fr.o.m. . Statsbidragetföreslås bli av kommunens kostnad inom det statsbidragsgrandandeintervallet. Bestämmelseraa om statsbidrag till kommunalabostadstillägg till folkpension finns i lagen (1962:392) om hustratillägg ochkommunalt bostadstillägg till folkpension och förordningen (1979:830) omstatsbidrag till kommunalt bostadstillägg till folkpension. Bestämmelseraa omstatsbidrag till särskilda kommunala bostadstillägg till folkpension finns ilagen (1991:162) om särskiU kommunalt bostadstillägg tiU folkpension ochförordningen (1991:228) om statsbidrag till särskilt kommunalt bostadstilläggtill folkpension. Medutgångspunkt från gällande lagstiftning och ett antagande om oförändradhyresnivå efter 1992 har beräknat anslagsbehovet /94 fill . Motbakgmnd av beräkning, den /94förlängda lagen om SKBT och med beaktande av utvecklingen av bostadskostnademasamt de förslag regeringen lagt i prop. 1992/93:134 beräknar jag utgiftemaunder detta anslag till för /94. Jaghemställer att regeringen förslår att till Bidrag till kommunala bostadstillägg tillfolkpension för /94 anvisa ett förslagsanslag på 6 700 000 000kronor. 1991/92 Utgift 852000 000 1992/93 Anslag 905000 000 1993/94 Förslag 933000 000 Från anslaget bekostashandikappersättning dels som tilläggsförmån till folkpension, dels som självständigersättning. Handikappersättning utges till en person som fått sinfunktionsförmåga nedsatt innan han fyllt och därför behöver mertidskrävande hjälp av annan och/eller har merkostnader på gmnd av sitthandikapp. Ersättning för merkostnader i form av handikappersättning kan utgespå nivåema , eller av basbeloppet. Antalet handikappersättningarhar stigit med drygt 1 000 . Det sammanlagda antalethandikappersättningar beräknas stiga från 51 600 till 52 400 idecember 1993. Kostnadema för handikappersättningar beräknas av uppgå till . Med utgångspunkt i kostnadsberäkningaroch med beaktande av basbeloppets utveckling beräknar jag kostnaderaa underdetta anslag till under /94. Jag hemställer att regeringen föreslår att till Handikappersättningar /94 anvisa ett förslagsanslag på . 1991/92 Utgift 6853 060 1992/93 Anslag 12000 000 1993/94 Förslag 12000 000 Från anslaget bekostas särskilt pensionstillägg tillfolkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bara. Särskilt pensionstillägg sominfördes , utges till ålderspensionär som under (före 1juli 1992 ) vårdat sjukt eller handikappat barn och därvid avståttfrån förvärvsarbete och således inte intjänat någon pensionspoäng under dessaår. För sex tillgodoräknade vårdar är årsnivån för det särskildapensionstillägget av basbeloppet. För varje vårdar däratöver ökas beloppetmed . Maximalt belopp är av basbeloppet. Idecember 1991 hade 467 ålderspensionärer särskilt pensionstillägg. Prop.1992/93:100 Detta antal beräknas stiga till följd av de regelförändringar somhar Bil. beräknas antalet vara 800 och idecember 1993 ca 1 000. Kostnaden för särskilt pensionstillägg beräknas förbudgetåret 92/93 till vilket är lägre änanslaget. Bestämmelserna om pensionstillägget finns i lagen(1990:773) om särskilt pensionstillägg för långvarig vård av sjukt ellerhandikappat barn, ändrad senast (1992:276). Riksförsäkringsverketberäknar anslagsbehovet för särskilt pensionstillägg under /94till . Motbakgmnd av beräkning och med beaktande av basbeloppetsutveckling beräknar jag utgiftema under detta anslag till . Jaghemställer att regeringen föreslår att till Särskilt pensionstillägg för budgetåret1993/94 anvisa ett förslagsanslag på . 1991/92 Utgift 3 943 543 1992/93 Anslag 3 200 000 1993/94 Förslag 3 900 000 Frånanslaget bekostas tillägg på vissa äldre livräntor samt ersättning i anledningav skadefall, där ersättningen på grand av speciella författningar ellersärskUda beslut helt eller delvis utges av statsmedel. /94 beräknas medelsbehovet för äldre skadefall till 1,3 miljonerkronor, varav för kvarstående uppräkningskostnader förvissa livräntor från arbetsskade- resp. fiskarförsäkringsfonden. För nyareskadefall beräknas medelsbehovet till 2,6 miljoner kronor.Riksförsäkringsverket föreslår att anslaget förs upp med 3,9 miljoner kronormed utgångspunkt från ett basbelopp om . Jag harmed utgångspunkt i kostnadsberäkningar och med beaktande av basbeloppets utveckling beräknatkostnadema under anslaget till . Jag hemställer att regeringen föreslår att till Vissayrkesskadeersättningar m.m. för /94 anvisa ettförslagsanslag på . Ersättning till postverket m.m. Nytt anslag (förslag) 231 163 000' ' Anslaget har ingått i de tidigare anslagenRiksförsäkringsverket och Allmänna försäkringskassor. Från anslaget betalas ersättningtill postverket, respektive porto-kostnader för utbetalning av sjukförsäkringsförmåner,pensioner, allmänna bambidrag, m.fl. förmåner, porto- ochdistributionskostnader vid utsändning av information till allmänheten, förutlösen av svarsförsändelser med infordrade meddelanden, samt för tryckning avvissa blanketter. Anslaget disponeras av () och efterbeslut av RFV även av försäkringskassoraa. RFV räknar med viss volymökning främst såvitt avserutbetalning av studiebidrag. Det sammanlagda medelsbehovet uppgår enligt RFVtill . I överensstämmelse med RFV:s bedömning beräknar jagkostnaderaa för /94 till . För viss del av beloppetskall ersättning utgå från Allmänna pensionsfonden. Jag beräknar detta belopptill . Jag hemställer att regeringen föreslår att till Ersättning tillpostverket m.m. för /94 anvisa ett förslagsanslag på 231 163 000kronor. Hälso- och sjukvård Prop. 1992/93: lOO Målenför och inriktningen av hälso- och sjukvården Tillhälso- och sjukvårdens uppgifter hör att förebygga ohälsa och återfall itidigare sjukdom, att behandla och bota efter utredning och diagnos samt attlindra och stödja genom habilitering/rehabilitering, omvårdnad ochsmärtlindring. Det övergripande målet för hälso- och sjukvården iSverige är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen.Motsvarande mål gäller för tandvården, dvs. en god tandhälsa och en tandvård pålika villkor för hela befolkningen. Dessa mål omfattar alla, oavsett ålder ochkön, sociala förhållanden, inkomst samt bostadsort. har också anslutit sig till de mål som WHOangivit för hälsoutvecklingen i sitt program Hälsa 2000. Enligt enresolution skall medlemsländeraa bl.a. betrakta hälsotillståndet irespektive land, särskilt bland underpriviUgierade gmpper, som en indikator påsamhällsutvecklingens kvalitet. För en utvecklad verksamhetsuppföljning ochkvalitetssäkring inom hälso- och sjukvården måste de övergripande målenpreciseras i delmål. Dessa bör avse såväl det medicinska som sociala innehålleti verksamheten och omfatta medicinska mål, omvårdnadsmål och servicemål. Somexempel på det sistnämnda vill jag nämna vårdens tillgänglighet. Ävenpersonalpolitiska och organisatoriska mål bör formuleras och fastställas föratt tillgängliga resurser skall kunna utnyttjas på ett effektivt sätt. Att formulera delmålen är främst en uppgift försjukvårdshuvudmännen och dem som är verksamma inom sektora. Sammantagna skalldelmålen leda till att det övergripande målet om att alla medborgare skall hatillgång till en god vård uppnås. Jag vill här skjuta in att en föratsättning för aude olika sjukvårdshuvudmännen skall kunna skapa likvärdiga villkor i fråga omatt upprätthålla en god kvalitet i hälso- och sjukvården också är att resurseraakan fördelas över landet efter befolkningens vårdbehov. Flera faktorer, såsom uppväxtförhållanden, socialmiljö, arbetsmiljö, fysisk miljö och ärftliga faktorer, påverkar den enskildeshälsa. firms det skillnader i sjuklighet och dödlighet mellankönen, mellan sociala grapper och mellan regioner. Det finns till och med datasom tyder på att skillnaden i ohälsa ökat mellan olika grapper under detsenaste decenniet. En betydelsefull förbättring av folkhälsan totalt sett kanuppnås om de mest utsatta grappemas hälsa förbättras. Detta är en angelägenuppgift i det fortsatta folkhälsoarbetet och kräver samverkan mellan olikasektorer. Den pågående fömyelsen av hälso- och sjukvården iSverige är angelägen av många skäl. Ett viktigt inslag i denna fömyelse är enligt minmening en ökad kontinuitet mellan patienter och personal inom hälso- ochsjukvården, främst inom den öppna vården och i förhållande till läkama. planerade husläkarreformenär ett led i sådana strävanden. Andra viktiga inslag i denna förnyelse är ökadvalfrihet för den en- Bil. 6 skilde i hans vårdsökande, men också förpersonalen vad gäller driftoch arbetsformer, bl.a. för att ett effektivareresursutnyttjande skall kunna uppnås. Nya verksamhetsformer, som är merflexibla, och olika altemativ till den offentligt producerade hälso- ochsjukvården bör prövas. Styrning, ledning och organisation av den offenfligaverksamheten behöver därvid successivt ses över och revideras. Initiativ tillatt föraya den offenfliga sektom bör uppmuntras. Ett ökat inslag av privatavårdgivare och personalkooperativ, både vad gäller den öppna och den slutnavården, kan skapa en konkurrenssituation som kan bidra till ett intensifieratutvecklingsarbete. Staten bör bidra till en sådan utveckling genom attundanröja etableringshinder och skapa fömtsättningar för konkurrensneutralitetmellan olika vårdproducenter. Ett arbete med denna inriktning har påbörjats ochkommer att intensifieras. Etableringsfrihet skall införas stegvis för bl.a.läkare och tandläkare. Ett första steg tas genom husläkarreformen. Hurytterligare steg kan tas mot etableringsfrihet för läkare under hänsynstagandedels till behovet av en rättvis regional fördelning av tillgängliga läkarebl.a. med hänsyn ull glesbygdens behov, dels till de ekonomiska konsekvensemaoch behovet av ett totalkostnadstak utreds inomregeringskansliet. Etableringsfriheten skall inte verka kostnadsdrivande på deoffentliga utgiftema utan skall rymmas inom nuvarande ekonomiska ramar. För att åstadkomma en bättre hushållning medresursema krävs också en bättre samordning av de resurser som finns inom hälso-och sjukvården, inom och inom socialförsäkringen. Sektorsgränser,som kan inverka negativt på resursanvändningen och som kan försvåra enanpassning av den offentliga sektoras resurser till befolkningens behov, böröverbryggas. Det fortsatta fömyelsearbetet inom hälso- ochsjukvärden måste också ske inom en resursram som är förenlig med ensamhällsekonomi i balans. Detta understryks av den finansiella situation somsjukvårdshuvudmännen nu står inför. Jag vill i detta sammanhang hänvisa tillvad finansministem tidigare anfört om den kommunala ekonomin. beräknar att landstingensskatteintäkter för kommer att svara för av finansieringen avhälso- och sjukvården, statsbidragen inkl. ersättningar från sjukförsäkringenför och övriga inkomster, bl.a. patientavgifter, för resterande . Statsbidragens betydelse som finansieringskälla förhälso- och sjukvården har successivt minskat . Nya vägar kanbehöva sökas vad gäller statsmaktemas möjligheter att följa utvecklingen avhälso- och sjukvården ur ett riksperspektiv och verka för att de övergripandemålen uppnås. Utvecklingen av och effektiviteten hos nuvarande hälso-och sjukvårdssystem Prop.1992/93:100 BU. Den svenska hälso- och sjukvården är i ett intemationelltperspektiv av hög klass och har stora personella och ekonomiska resurser tillsitt förfogande. Utvecklingen av kostnadema för hälso- och sjukvården har underde varit likartad i större delen av den industrialiseradevärlden. bromsades den tidigare kraftiga volymökningenupp främst till följd av ökad konkurrens med andra samhällssektorer. Efter år1980 har de reala kostnadema för hälso- och sjukvården ökat i stort sett i sammatakt som BNP. Hälso- och sjukvårdens totala utgifter som andel (%) avBNP i olika länder 1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 Vid jämförelse med andra länderbör man ha i åtanke att har en förhållandevis hög andel äldre ibefolkningen och att kostnadema för långtidsvård ingår t.o.m. . Detfinns även andra skillnader och osäkerhetsfaktorer i underlaget, som gör attjämförelsen inte blir helt rättvisande och bör ske med stor försiktighet. I de flesta betalas vården antingen genomskattefinansierade sjukvårdssystem, såsom i och övriga nordiska ländersamt , eller också via ett försäkringssystem där förmånstagarenhar rätt till behandling enligt vissa regler. Detta är fallet i t.ex.Nederländema, och . Båda systemen har sina för-och nackdelar.I de flesta länder har.därför resp. system modifierats och lånat drag avvarandra. I pågår ett förändringsarbete med ambitionenatt dra nytta av de positiva elementen i marknadens sätt att fungera utan attgöra avkall på det övergripande måletför hälso- och sjukvården, dvs. en god hälsa och vård på lika Prop.1992/93:100 villkor för hela befolkningen. De s.k. Dala- ochStockholmsmodelleraa BU. 6 samt det förändringsarbete som påbörjats iBohuslandstinget är exempel på detta. Ett gemensamt inslag i dessa verksamheterär en strävan att skilja politikemas roller som konsument- resp. producentföreträdare. Utvecklingen syftar även till att fördelalandstingens totala ekonomiska resurser för hälso- och sjukvård från centralnivå till primärvårdsdistrikt eller nämnder. Ambitionen är att anslagen skallfördelas i relafion till befolkningsunderlaget med viss justering förskillnader i befolkningssammansättningen. Enligt Landstingsförbundets uppgifterfrån tillämpade 8 landsting ett sådant system förresursfördelningen och ytterligare 13 planerade att införa det. Där dessa principerhar prövats har det dock i flera fall visat sig att avvikelsema från dentraditionella produktionsbaserade resurstilldelningen blivit så stora au detskapat problem vid genomförandet. Resursfördelningen har därför ofta baseratspå en kompromiss mellan traditionell fördelning, tilldelning enligtbefolkningsbaserade principer och förhandlingar mellan berörda parter. Utvecklingsarbetet har hittiUs av naturliga skäl ihuvudsak utgått från den uppgifts- och ansvarsfördelning som finns mellankommuner, landsting och staten. finns det dock möjligheteratt pröva en annan fördelning enligt lagen (1991:1136) om försöksverksamhetmed kommunalt huvudmannaansvar för primärvården. Ett villkor förförsöksverksamheten är att kommuner och landsting är överens. I sex kommuner,Ale, , , , och pågår ensådan försöksverksamhet. kommer även kommunatt överta primärvården från inom ramen för derma försöksverksamhet. Genom att utvidga lagen (1985:1089) omförsöksverksamhet inom hälso-och sjukvårdens område har ocksåbeslutat (prop. 1990/91:44, bet. 1990/91 :KU17, rskr. 1990/91:52) att allakommuner inom ett landsting, som ingår i frikommunförsöket, kan åta sig primärvårdsuppgifter.I dessa fall avser försöksverksamheten driftansvaret, men inte ett överförandeav huvudmannaansvaret. Detma typ av försök bedrivs i ett par kommundelar iÖrebro kommun samt i . Vidare kommer, som jag närmare redogjort för iinledningen till avsnittet C, lokala försök med finansiell samordning mellansocialförsäkring och hälso- och sjukvård att inledas ienlighet med beslut (prop. 1991/92:105, bet. I991/92:SfU 17, rskr.1991/92:347). Målen för försöksverksamheten är att utnyttja resursema inomhälso- och sjukvård och socialförsäkring på ett mer effektivt sätt samt attreducera de samhällsekonomiska kostnadema för socialförsäkringen genom attminska det s.k. ohälsotalet. Försöksverksamhet kommer att bedrivas inom vissaområden i fem län, , , , och Västmanlandslän. Generellt sett harbefolkningens hälsa successivt förbättrats i takt med attden allmänna levnadsstandarden har höjts. Hälsoläget i är bättre än ide flesta andra jämförbara länder. Medellivslängden är bland de högsta ochspädbarnsdödligheten är bland de lägsta i världen. Den medicinska och tekniskautvecklingen bidrar till att allt fler och allt äldre patienter kan behandlasoch rehabiliteras. Skillnaderaa i hälsa mellan olika grapper är dockfortfarande stora. Det finns också betydande skUlnader i detta hänseende mellaninfödda svenskar och invandrare. Det finns även tendenser till att vissa hälsoproblemökar. Detta gäller t.ex. sjukdomar i rörelseorganen och allergier, men äveninsjuknande i vissa cancerformer. För att bryta en sådan utveckling krävs attde primärpreventiva insatsema, dvs. arbetet med att förhindra att skadauppkommer eller sjukdom bryter ut, intensifieras. Särskilda insatser är också nödvändiga för attbekämpa spridningen av det vims, humant immunbrist vims (hiv), som kan ledatill sjukdomstillståndet aids (acquired immune deficiency syndrome - förvärvadimmunbrist). Den omfattande intemationella smittspridningen i kombination medett ökat resande över landets gränser och pågående invandring innebär risk förfortsatt smittspridning, som måste mötas med kraftfulla åtgärder. Endast en mindre del av det primärpreventivaarbetet kan dock hänföras till hälso- och sjukvårdssektorn. Insatser inomflera andra områden har stor betydelse i dessa sammanhang, t.ex. förbättringarav arbetsmiljön och skolmiljön, bekämpande av luft- och vattenföroreningar,bättre kontroll av livsmedelshanteringen och åtgärder som skapar en bättretrafikmiljö m.m. Tillkomsten av är enligt minmening ett viktigt led i folkhälsoarbetet. Institutets verksamhet skall ha enutpräglat tvärsektoriell inriktning. Även inrättandet av ett epidemiologiskt centmm vidSocialstyrelsen förväntas få stor betydelse för det fortsatta folkhälsoarbetet.Huvuduppgiften för detta centmm är att på nationell nivå följa och analyseraorsaker till ohälsa och förkomst av sjukdomar. Primärvårdenutgör basen i den svenska sjukvården.