prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — kommun hävdar att det inte alltid karms som omförfattarna till kursplaner och beräknama av timplaner har läst den egnainledningen. Enligt Sundsvalb kommun är det en kvalitativ förändring avundervisningen som behövs och inte kvantitativ, mer lärartimmar, somLäroplanskommittén föreslår. räcker systemet med en garanterad minimitid för att tillgodosekravet på likvärdighet över landet. Det bör dock överlåtas till varje enskildkommun att fördela timmarna över hela grundskoletiden. Bestämmelserna omsenaste tidpunkt för att införa vissa ämnen är tillräckliga som reglering,menar . RHS föreslår att timplanen görs friare för att ge störremöjligheter till temastudier och mera övergripande kunskapsområden. Östersundsoch kommuner är inne på möjligheten att helt låta läroplanen medtillhörande kursplaner styra undervisningens mål. SFS menar att frågan om hurmålen i kursplaner och läroplan bäst uppnås, borde åligga varje skola attavgöra utifrån varje elevs behov och skolans förutsättningar. I detta arbeteär, enligt SFS, timplanen ett hinder. Högskolani anser att relationen mellan teoretiska och praktiska ämnen i timplanenutgår från argument som inte är analyserade. En analyserad argumentering iförslaget kunde, enligt Högskolan, ha lett till andra pedagogiskt sakligaalternativ. Utbildningssamrådetför grundskollärarstudenter anser att den ämnesindelning som timplanenföreskriver är irrationell. Frågan om hur målen i kursplanerAäroplaner bästuppnås, borde åligga varje skola att avgöra. 1 detta arbete är timplanen etthinder, fastslår Utbildningssamrådet, och reserverar sig mot helatimplaneförslaget. frågar sig hur Läroplanskommitténmotiverat varför lärandet skall delas upp i just de ämnen kursplaner ochtimplaner avser och med just den angivna blandningen av akademiskt motiveradeämnen och skolmotiverade ämnen. RHS ställer sig kritisk till en striktuppdelning av timplanen i traditionella skolämnen, i stället för en uppdelningi kunskapsområden. konstaterar att förslaget innebär enminskning av disponibel tid för de fastlagda ämnesstudierna. Det kan därfördiskuteras om utrymmet är tillräckligt för att ge de baskunskaper som behövsför struktur och förståelse och som skall betygsättas. SAFanser att man genom att på lämpligt sätt fördela elevens totala arbetstidmellan traditionell lärarledd undervisning, eget arbete med tillgång tillhandledning och helt självständigt arbete, kan frilägga resurser i skolan.Dessutom menar SAF att timtalet på lågstadiet bör kunna utökas med inomramen för oförändrade resurser. Detta gör det t.ex. möjligt att organisera omtimplanen i så att ett ökat utrymme för t.ex. C-språk eller andraämnen med låg timtilldelning skapas. Även anser att man, pålängre sikt, måste höja det totala timtalet i skolorna. Detta kan man, enligtVästerås kommun, göra genom att ta ut flertimmar eller förlänga skolåret. 1992/93:220 abtyreben efterlyser en utredning av möjligheterna att förlänga den tota- Prop.1992/93:250 la veckoarbetstiden i . Vissakommuner har ur ett glesbygdsperspektiv synpunkter på timplaneförslaget. I ochmed att timplanen skall ange en minsta garanterad undervisningstid för elevernafrågar sig kommun bl.a. om det kommer att uppstå skillnader mellankommuner på grund av olika resurser och om det kommer att uppstå problem förelev som byter skola mellan kommuner med olika system. kommunframhåller att förslaget för en landsbygdskommun kommer att medföra vissaproblem och ökade kostnader. Detta gäller i främsta rummet dels den meräm-nesinriktade undervisningen i orienteringsämnen från årskurs 6, delsB-språket från samma årskurs. Stadieindelning,kontrolbtation i årskurs 5 och ämnesuppdelning i årskurs 6. Dåden föreslagna kontrollstationen i årskurs 5 och ämnesuppdelningen av natur-och samhällsorienterande blocken i årskurs 6 hänger så intimt sanmian medfrågan om stadieindelning, behandlas dessa frågor delvis ihop. Förslagetom avskaffandet av nuvarande stadieindelning tillstyrks allmänt avremissinstanserna. Däremot uppfattas den föreslagna avstäm-ningspunkten iårskurs 5 och ämnesuppdelningen av natur- och sam-häUsorienterande blockengenerellt som en ny stadieindelning 1-5 och 6-9, vilket flertalet instansermotsätter sig. Några instanser, däribland och Högskolan iÖrebro, efterlyser ett klargörande på den punkten. Ävennär det gäller frågan om en avstämningspunkt i årskurs 5 väger de negativarösterna över. Förutom att det framförs synpunkter på att kontrollstationenförstärker känslan av stadieindelning, riktar kritiken framför allt in sig påatt det är för få avstämningstillfällen och att första kontrolltillfälletkommer . Uppdelningenav natur- och samhällsorienterande blocken i årskurs 6 avstyrks av enövervägande majoritet av de instanser som kommmente-rat frågan.Remissinstanserna mcmar bland annat att ämnesuppdelningen förstärkerstadieindelningen. Vidare påpekar några remissinstanser att helhetsbilden gårförlorad och att man går miste om ämnessamverkan, vilket leder tillineffektivitet. Skolverketställer sig positiv till förslaget till timplan, med den reservationen attingen uppdelning görs i två skeden. Därigenom blir möjligheterna till lokalalösningar större, och hela grundskoletiden ses i ett samlat perspektiv, menarSkolverket. Skolledarförbundetfrågar sig om det inte finns en risk för att den nya stadietimplanen medföralltför många lokala varianter, som kan urholka begreppet en likvärdig skolacich försvåra möjligheterna att byta skola. KungL Vetenskapsakademienmotsätter sig avskaffandet av den nuva- Prop. 1992/93:220 rande stadieindelningen.Goda skäl talar, enUgt , Prop. 1992/93:250 för denna dåuppdelningen har motiverats av én successiv utveckling av Bilaga 2utbildningens innehåll och utformning. Bl.a. är det stimulerande och värdefulltför eleverna att få markera sina framsteg i utbildningen genom att vart tredjeår flyttas upp till ett högre skolstadium med nytt innehåll och nya lärare,menar . Stockholmskommun ställer sig däremot bakom förslaget till uppdelning av itvå stadier. framhåller dock att förslaget, tillsammans medförstärkt språkundervisning, ställer ekonomiska krav på skolorna, såväl vadgäller fortbildning av lärare som nya krav på lokalerna. kommun vändersig mot den föreslagna stadieindelrungen, men föreslår i stället attgrundskolan delas i två stadier, 1-6 och 7-9 med bibehållande av nuvarandehögstadium. för Specialpedagogik, , , , ,och Bodens kommuner, menar att helhetssynen, som framförs ibakgrundsdelen i betänkandet, går förlorad med en uppdelning i två skeden.T.ex. kommun hävdar att i och med derma uppdelning riskeraratt klyvas i två helt skilda delar. bör i stället, enligt Gävlekommun vara så väl sammanhållen som möjligt med helhetssyn på både elever ochkunskaper. Enligt strider förslaget mot målstyrning, decentraliseringoch den pedagogiska grundsyn som redovisas i betänkandets inledning. Barn-och tmgdomsdelegationen anser att förslaget till stadieindelning kanmissförstås och leda till en permanentning av den gamla tradition frånfolkskolans och realskolans tid som vi, enligt delegationen, aldrig lyckats bliav med. ser förslaget som ett steg i utvecklingen mot enstadielös grundskola, vilket uppfattas som positivt. De föreslagna tvåstadierna får dock, enligt kommunen, inte innebära att vi får ett"klasslärarstadium" och ett "ämneslärarstadium". Fleraremissinstanser, däribland , /,, , , , , , och kommuner,menar att förslaget dåligt korresponderar med intentionerna bakom dengenomförda förändringen av grundskollärarutbildningen. , , / Sandvikenoch , avvisar förslaget med hänvisning till att de saknarpedagogiska och organisatoriska motiveringar till skedesindelningen. FR anseratt uppdelningen endast får någon pedagogisk betydelse om de två blockenbetraktas som årskurslösa och respektive kursplan får klart definierade s.k.uppnåendemål. Enligt har förslaget inneburit negativakonsekvenser i den pedagogisk/didaktiska diskussionen. T.ex. kommunmenar att förslaget leder till organisatoriska konsekvenser som starkt kommeratt begränsa den lokala skolans möjligheter att välja "egen väg" framtill målen. 3Riksdagen 1 saml. Nr 220, 250 bilagor toret menar, att skedesindelningenkan medföra olika former av struk- Prop. 1992/93:220 turella och organisatoriska problem. Ettflertal kommuner har mr ett glesbygdsperspektiv synpunkter på Bilaga 2 denföreslagna skedesindelningen, med avstämningspunkt och ämnesuppdelning iårskurs 5. Trelleborgskommun anser att kontrollstationen i årskurs 5 inte får ha en sådan utformningatt det blir en avgränsning mellan årskurs 1-5 och 6-9. Den föreslagnatimplanen med garanterad undervisningstid bör följaktligen, enligt Trelleborgskommun, inte delas upp utan överlåtas till kommmunerna att själva a>'göranär de ämnen som kommittén föreslår skall starta i årskurs 6-9. /\ven Skarakommun avvisar en ny tvingande indelning i skeden och utgår från att manlokalt i varje kommun får möjlighet att lösa praktiska problem som kan uppståvid införande av en ny läroplan vad gäller årskursernas fördelning påskolenheten och lärarnas tjänstgöring på bästa sätt utan styrande regleringar.Kalmar kommun ställer sig tveksam till att dela upp timplanen i två skeden ochpåpekar att den kontrollstation som man lägger in i slutet av femte skolåretinte får uppfattas som ett organisatoriskt hinder för hur skolverksamheten kanorganiseras ute i kommunerna. Skolledarförbundetoch även och 'kommuner StäUer sig tveksamma till förslagetdå de ser en rad negativa konsekvenser: risk för nedläggning av vissaglesbygdsskolor, brist på utrymme i högstadieskolorna, ökadeskolskjutskostnader, dyrare undervisning, behov av lärarfortbildning och vissaproblem med lärartillgång. pekar även på extra kostnader dåorganisationen av arbetet med ämnesundervisning i fyra i stället för treårskurser kommer att kräva större skolledarresurser. Även Barn- och ,, , , och kommuner befarar ökade kostnaderoch problem för landsbygdsskolor. kommun efterlyser bättremotiveringar, analyser och konsekvensbeskrivningar. Ljusdab kommun anser attstadieindelningen kommer att innebära en omorganisation av skolan, främst iglesbyjjdskommuner med många låg- och mellanstadieskolor. Detta kommer, genomflyttning mellan kommuner eller mellan skolor med olika system, att medföraproblem för den enskilde individen, menar kommunen. kommun hävdar attden föreslagna skedesindelningen, för en glesbygdskommun, innebär betydandemerkostnader utan mots/arande pedagogiska vinster. Övertorneåkommun menar att förslaget innebär en "ny" stadieindelning somstarkt missgynnar de kommuner som försöker behålla småskolor i glesbygdeneftersom elevunderlaget minskar kraftigt. kommun och även Högskolan iKrbtianstad anser att förslaget innebär stora svårigheter att organiseraskolverksamheten i en kommun med många små skolor. Förslaget är mer anpassatför storstadsområde än genomtänkt för hela landet, hävdar kommunen ochhögskolan. Enköpingskommun ser ingen konflikt i att man i en årskurs 1-9 skola, från centralthåll, anger när vissa ämnen introduceras - exempelvis B-språk från årskurs 6,men anser att timplanen bör anges i ett 1-9 per- Även kommunanser att den bästa lösningen är att hela Prop. 1992/93:220 grimdskoletiden utgör ett stadium och att avgörandet om kontrollstatio- Prop.1992/93:250 neras placering får göras på lokal nivå. Skinnskattebergskommun föreslår att timplanen fastställs för hela och att varjekommun får besluta om fördelningen mellan årskurserna och att kontrollstationenutformas så, att den inte blir styrande för timmarnas utläggning på årskurser.Även förordar en sammanhållen kurs- och timplan förgrundskolan, dvs. för årskurs 1-9, där en garanti för förekomsten av de olikadelarna bör skrivas in i timplaneföreskrifterna. kommun föreslår attdet bör ligga på kommunens och skolstyrelsens ansvar att ur ett pedagogiskt,metodiskt och ämnesorganisatoriskt och administrativt perspektiv besluta omhur förändringen mellan årskurserna 5 och 6 skall genomföras. Linköpingskommun framhåller att en ny tvingande stadieindelning motsäger den överenskomnaansvarsfördelningen mellan stat och kommun om staten på nytt skall kunna styrakommunens organisation av skolverksamheten. Ettflertal remissinstanser, däribland , , , , , , , , , ,, och kommuner, avvisar förslaget om kontrollstation iårskurs 5 med hänvisning till att arbetet i skolan kontinuerligt bör stämmasav. Flera instanser menar att utvärderingen måste påbörjas tidigare. T.ex. RHSoch föreslår att kontrollstationen i årskurs 5 flyttas tillårskurs 4. DHRframhåller att det inte är acceptabelt att elever tidigt delas in i en A- ochen B-grupp. För att motverka detta måste skolan tidigt sätta in resurser förelever med särskilda behov. Skolan kan, enligt DHR, inte vänta med att göradetta tills en avstämningsstation har infunnit sig (efter årskurs 5 och 9).Utbildningssamrådet för grundskollärarstudenter föreslår att utvärdering görsvid olika tillfällen för olika ämnen. Det har, enligt Utbildningssamrådet,bl.a. framförts från företrädare för matematikämnet att det vore önskvärt meden tidigare kontroll av elevernas utveckling i matematik. Dessutom kan en storutvärdering bli alltför betonad så att den viktigaste utvärderingen, denkontinuerliga, blir åsidosatt, menar . och Elevorganbationen motsätter sig en avstämningspunkt iårskurs 5, då detta kan leda till att skolans resurser koncentreras till detandra skedet trots att det är bättre att koncentrera specialresurser till deförsta årskursema. SFS vill, för att motarbeta tendensema tillstadieindelning, sprida utvärderingarna så att olika ämnen utvärderas vidolika tillfällen. Även i motsätter sig den utformning somkontrollstationen i årskurs 5 fått i förslaget och förordar i stället engradvis ämnesdifferentiering och förändring i övrigt av strukturoch organisation. Eskibtuna kommun menar att det föreslagna systemskiftet i undervisningenmellan årskurserna 5 och 6, med bl.a. nya lärare i årskiurs 6, försvårar denönskade uppföljningen av elevernas fortsatta utveckling. tene kommun anser attbehovet av utvärdering efter årskurs 5 och års- Prop. 1992/93:220 kurs 9 kan lösas utan den föreslagna stadieindelningen. Katrineholmskommun ifrågasätter starkt gränsen mellan årskurs 5 och Bilaga 2 6 och menaratt ett genomförande av förslaget förutsätter, sett ur såväl pedagogisk somekonomisk synvinkel, att många olika organisatoriska lösningar tillåts.Högskolan i menar att både pedagogiska och ekonomiska skäl talar föratt mellanutvärderingarna i fördelas över flera årskurser.Timplanen bör därför, enligt Högskolan, då inte heller utformas så att denuppmuntrar en skarp stadiegräns, som lätt blir en ny skarp gräns mellanlärarkategorier och styr lokalutnyttjandet. vill understrykaatt årskurs 5 inte får ses som en "vattendelare" vad avseranvändandet av klass- respektive ämneslärare. , , LO och kommun tillstyrker förslaget omen obligatorisk skriftlig och muntlig utvärdering av varje elev i årskurs 5.Formerna för den övriga kontinuerliga utvärderingen av eleverna och kontaktenmellan skola och föräldrar bör dock, enUgt Kommunförbtmdet, vara en fråga förden enskilda kommunen eller skolan att avgöra. LO påpekar att det faktum att"ribban" läggs vid 5:e årskursen inte innebär någon frihet att avståfrån uppföljning av varje enskild elevs kunskapsutveckling under tidigareårskurser. Borgholmskommun tycker att kommitténs förslag om uppnåendemål för årskurs 5 respektive 9är bra. Kommunen anser dock att det vore önskvärt med en kontrollstation även iårskurs 8, för det nationella uppföljningssystemet. tillstyrker den föreslagna avstämnings-punkten i årskurs 5,vilken är positiv utifrån kommunens/skolans ansvar för elevernasstudieresultat. Östersundskommun anser att en kontrollstation efter fem och kan vara bra men ejnödvändig. Det viktigaste är, enligt kommunen, att en kontinuerlig uppföljningsker , med individuell utbildningsplanering och uppföljning aveleverna med ett eventuellt åtgärdsprogram. Närdet gäller förslaget om ämnesuppdelningen av natur- och sam-häUsorienterandeblocken framhåller ett flertal instanser att helhetssynen i undervisningen gårförlorad. Några exempel på instanser som framför denna åsikt är ,och , , Sundsvalb, , , ,, , , , , och Umeåkommuner. TCOhävdar att i liten utsträckning intresserat sig förkopplingen mellan skolan och det omgivande samhället. Om konmiittén hade gjortdet skulle den knappast ha föreslagit en starkt ämnesuppdelad undervisning. Ekumenbkaskoldelegationen finser däremot att ett blockämne som samhällslära försvåraröverblick och progressionstänkande för kursplanemas utformning och för delärare som skall tolka och tillämpa dem. Skoldelegationen menar att varje ämnebehöver en egen kursplan i samtliga årskurser ochsamhällslära bör därför ersättas med samma se- Prop. 1992/93:220 parata ämnen som i årskurs 6-9. Högskolani och även och kommuner menar att Bilaga 2 en tematiskuppläggning av studierna är väsentlig och avvisar därför förslaget. RBU anseratt ämnesuppdelningen blir speciellt problematisk för elever med rörelsehinder.För dessa elever är det, enligt RBU, väsentligt att det finns möjligheter tilltematisk läsning och sammanhängande arbetspass utan avbrott och tidspress.Barnmiljörådet vill betona att ett ämnesöverskridande arbetssätt underlättarett arbetssätt som utgår från barns egna frågor, vilka sällan är insnävade inomett enda ämne. RHShävdar att ämnesuppdelningen är ett hinder för det ämnesövergripandearbetssätt, som utredningen själv argumenterar för. Karbkrona kommun anser attsamverkan mellan de undervisande lärarna i respektive block ytterligare börbetonas. vill att samverkan, såväl inom som mellanämnesgrupperna, tydligare bör skrivas fram. förordar attskolan uppmuntras att använda sig av ämnesövergripande studier och avprojektarbetsmetodik i undervisningen. anser att det somskrivs i läroplansförslaget om skolans värdegrund och uppgifter måsteförverkligas i samverkan mellan ämnena. Trelleborgskommun framhåller att ämnesuppdelningen kommer att leda till en splittrad och ikunskapshänseende ineffektiv undervisning. vill, tillsammansmed t.ex. kommun, peka på risken för att undervisningen blirfragmentarisk. TCO anser att förslaget om en ämnesuppdelad undervisning gårstick i stäv med utvecklingen i arbetslivet. Boråskommun anser att avskaffandet av blockämnen innebär ett stort steg tillbaka ochpåpekar, tillsammans med t.ex. , att den nyagrundskollärarutbildningen bygger på ett ämnesintegrerat arbetssätt. ser förslaget som en tillbakagång och anser att undervisningenbör organiseras utifrån ett tvärvetenskapligt och problemorienterat synsätt.Umeå Universitet ser förslaget som olyckligt och menar att det inomlärarutbildningen gjorts goda erfarenheter vad gäller integration och samverkanmellan olika delämnen inom natur- respektive samhällslära. Högskolani menar att den trygghet och arbetsro barnen och ungdomarna behövermotverkas och påpekar även att den komplexa verkligheten inte är uppdeladämnesvis. Högskolani Krbtianstad varnar för att förslaget kan uppfattas som en återgång till dengamla realskolans tradition, där ämnena lästes isolerade från varandra.Lärarförbundet anser bl.a. att en strikt ämnesindelad undervisning motverkararbete i lärarlag, står i strid med decentraliseringssträvandena och attårskurs 6 kan komma att betraktas som en del av det traditionella högstadiet.Oskarshamns kommun anser att samhälls-och naturlära tidigast kan uppdelas iårskurs 7. Barn-och tmgdomsdelegationen anser att undervisningen organisato- riskt och pedagogiskt böranordnas så att man får en växelverkan mel- Prop. 1992/93:220 lan ämnesuppdelning och integration. Skinnskattebergskommun föreslår att varje enskild kommun ges befo- Bilaga 2 genhet att självfatta beslut ifall undervisningen skall ske integrerat eller med mer omfattandeämnesfördelning samt att kommunens befogenhet inrymmer möjlighet att själv avgörai vilken årsklass och i vilken omfattning i övrigt ämnesfördelningen skallgenomföras. menar att det borde falla inom ramen för denpedagogiska professionen - läraren tillsammEins med eleverna - att avgöravilken organisationsprincip man vill arbeta efter. Renodlad ämnesundervisningeller temaundervisning med stolT från olika So-/No-ämnen är två organisationsprincipersom, enligt kommunen, bägge kan leda fram till de uppställda målen. Högskolanför lärarutbildning i poängterar att skrivningen i läroplanen omskolans/arbetslagetsAärarens möjlighet att organisera undervisningen som desjälva vill bör förtydligas. Högskolan vill peka på att även om betygen skasättas i varje enskilt ämne, kan undervisningen organiseras i störreämnesblock. framhåller att det klart bör framgå i skrivningarna ikursplanerna, att innehåll och organisation inte är givna av att varje ämnefår en garanterad undervisningstid. konstaterar vidare att dengarantin kan lösas på fler sätt än med en strikt ämnesindelning. Elevernasvalfrihet och skolornas profilering Majoritetenav de remissinstanser som yttrat sig i frågan ställer sig positiva till ökattimplaneutrymme för valfrihet för elever och lokal profilering. Avde kommuner som har negativa kommentarer kring förslaget utgör majoritetenkommuner av mindre storlek. Kritiken, som i huvudsak riktar in sig på denlokala profileringen, utgår från ett glesbygdsperspektiv. Några små kommunersom t.ex. , Gulbpångs, Ljusdab och kommuner och ävenandra instanser, t.ex. Uruversitet och , påpekaratt den lokala profileringen i praktiken kan medföra att valet för eleverinskränks för dem som ej kan välja skola. anser emellertid atten ännu större andel av den totala tiden i timplanen borde användas för lokalprofilering. Härigenom skulle kommunerna få större möjligheter att erbjudaeleverna ett rikare utbud inom bl.a. det praktiskt-estetiska området, menarKommunförbundet. Flerakommuner, och andra instanser, har kommentarer av olika slag till förslaget. Växjökommun påpekar att förslaget kommer att skapa svårigheter i den kommunalaverksamheten, på grund av bl.a. att kostnaderna ökar för mindre grupper och attprofileringen skapar problem för elever som byter skola. kommun menar attvalfriheten vid små enheter blir ytterst begränsad, eftersom ekonomin intetillåter små grupper. kommun menar attförslaget bygger på ett storstadstänkande, då Prop. 1992/93:220 möjligheterna att realisera detta förutsätter stort befolkningsunderlag, Prop.1992/93:250 stora skolor och god tillgång på välutbildade lärare. Katrineholmskommun menar att existensen av en mindre låg- och mellanstadieskola pålandsbygden kan bli hotad om rätten att välja skola görs obegränsad. Linköpingskommun bedömer det som orealistiskt med en utveckling som innebär att allaskolor skulle kunna erbjuda alla typer av efterfrågade ämnen/kurser inom ramenför elevernas fria val. Oskarshamnskommun föreslår att valfrihet och lokal profilering slås samman och att detöverlåts till kommunerna att avgöra fördelningen. Södertäljekommun är positiv till förslaget, men anser att det krävs att sektorsbidragetjusteras så att kommunerna ges ekonomiska möjligheter att leva upp tillförslaget. Skolverketkonstaterar att de ökade valmöjligheterna ställer stora krav påinformationsinsatser och kvalificerad studievägledning från skolans sida samten organisatorisk och pedagogisk utveckling inom skolan så att inte elevernasvalmöjligheter i praktiken begränsas till ett fåtal ämnen. HCKvill understryka att en ökad valfrihet inom skolväsendet inte får leda till attelever med funktionshinder drabbas av ökad ojämlikhet. DHR och poängteraratt alla skolor måste vara tillgängliga för alla elever. Universitetframhåller att omfattande "fria" val är förbundna med en klar riskför socialt baserad segregering. TCO påpekar att ett större utrymme för valalltid innebär en risk för skiktning av elevema efter kön och samhällsgrupp. Elevorganbationenavvisar förslaget om lokalt timplaneutrymme och elevens fria val med hänvisningtill att organisationen vill se en sammanhållen grundskola. Det problemorganisationen ser.med valfriheten är att den stjäl så mycket utrymme från deobligatoriska ämnena.