prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — Åtgärderna inom ramen för dessa program bör bl.a, omfattaföljande: a)Upprätta en särskild enhet inomramen för den befintliga institutionella stmkturen för att med deltagande avbefolkningen planera (Kh igångsätta avfallshanteringssystem för fattigasamhällen där sådana saknas, b)ändra gällande regler för atttillåta användning av hela utbudet av billiga alternativ för avfaUshantering, c)bygga upp institutionellkapacitet och utarbeta ratiner för planering och igångsättning avavfallshanteringssystem. Kapitel 22 Skr. Säker och miljöanpassad hantering av radioaktivt avfall Att främja en säker och miljöanpassad hantering avradioaktivt avfall 22.1Radioaktivt avfall producerassåväl inom kärnbränslecykeln som inom andra tillämpningar där klyvbart materialanvänds (t.ex. radionuklider inom medicin, forskning och industri). Strålnings-och säkerhetsrisken från radioaktivt avfall varierar mellan mycket liten i kortlivat,lågaktivt avfall och mycket stor vad gäller högaktivt avfall. Varje ärproduceras ca lågaktivt och medelaktivt avfall och högaktivtavfall (och dessutom använt kärnbränsle för slutförvaring) från kärnkraftverki hela världen. Dessa volymer ökar i takt med att fler kärnreaktorer tas i bmkoch avvecklas och användningen av radionuklider ökar. Det högaktiva avfalletinnehåller av radionukliderna och utgör följaktligen den största sträl-ningsrisken.Avfallsmängderna frän annan användning av klyvbara material är mycket mindre,normalt några tiotals kubikmeter eller mindre och land. Koncentrationenav aktivitet, särskilt inom slutna strålkällor, kan dock vara mycket hög,vilket gör det nödvändigt med mycket stränga strålskyddsåtgärder. Ökningen avavfallsmängderna bör följas kontinuerligt och noggrant. 22.2En säker och miljöanpassadhantering av radioaktivt avfall, inklusive dess minimering, transport ochhantering, är viktig med hänsyn till avfallets egenskaper. I de flesta ländermed ett utbyggt kärnenergiprogram har tekniska och administrativa åtgärdervidtagits för att genomföra ett avfallshanteringssystem. I många andra länder,där ett kärnenergiprogram är på förberedelsestadiet eller därklyvbara material endast används inom andra tillämpningar, behövs ändå sädanasystem. 22.3 Måletför detta programområde är att säkerställa att radioaktivt avfall behandlas, transporteras, lagras och hanteras på ett säkert sätt för att skydda människors hälsa och miljön inom ramen för en interaktiv och integrerad syn på hantering och säkerhet vad gäller radioaktivt avfall. a)Lednings- och hanteringsfrågor ll.AStater bör, i samarbete med berörda internationella organisationer, där så är lämpligt: a) Främja politik och praktiska åtgärder för att minunera och begränsa, 365 där så är lämpligt,produktion av radioaktivt avfall och sörja för säker uppar- Skr. 1992/93:13betning, lagring, transport och förvaring, b)stödja ansträngningar inom lAEAatt utarbeta och utfärda säkerhetskrav eller riktlinjer och uppförandekoderbeträffande radioaktivt avfall som en internationellt accepterad basis försäker och miljöanpassad hantering och förvaring av radioaktivt avfall, c)främja i alla länder, särskiltutvecklingsländerna, säker lagring, transport och hantering av radioaktivtavfall, inbegripet använda strålkällor och använt bränsle från kärnreaktorer,avsedda för slutförvaring genom att underlätta överföring av lämplig teknUc tUldessa länder och/eller ätersänd-ning till strålkällornas leverantör efteranvändning i enlighet med gällande internationella bestämmelser eller riktiinjer, d) främjalämplig planering, inklusive miljökonsekvensbedömningar där sä är lämpligt, för säker och miljöanpassad hantering av radioaktivt avfall, inbegripet krisberedskap, lagring, transport och förvaring, före och efter ak tiviteter som producerar sådant avfall. b)Samarbete och samordning på intemationeU och regional nivå 22.5Stater bör, i samarbete med berörda internationella organisationer, där så ärlämpligt: a)I samarbete med vederbörande intemationellaorganisationer med ansvar för olika transportmedel, öka sina ansträngningarför att tillämpa uppförandekod för gränsöverskridande transporter avradioaktivt avfall, aktivt följa problematiken vad gäller sådana transporter,och därvid bl.a. överväga behovet av att sluta ett rättsligt bindande instramentpä detta område, b)anmoda omdumpning att påskynda arbetet med att avsluta sina studier om möjligheten avatt ersätta det nuvarande frivilliga moratoriet på utsläpp av lågaktivtradioaktivt avfall tUl havs med ett förbud, med beaktande avförsiktighetsprincipen, i syfte att fatta ett välgrundat beslut idenna fråga, c)inte främja eller tUlätalagring eller deponering av högaktivt, medelaktivt eller lågaktivt radioaktivtavfall nära havsmiljöer utan att ha konstaterat att det föreliggervetenskapliga resultat, presterade i enlighet med gäUande internationellt överenskorrmaprinciper och riktiinjer, som visar att sådan lagring eller deponering inteutgör en oacceptabel risk för människor eller havsmiljön och inte inkräktar päannan legitim användning av havet; försiktighetsprincipen bör tillämpas där såär lämpligt vid dessa överväganden, d) inteexportera radioaktivt avfall till länder som, individueUt eUer i en lighet med internationella överenskommelser, förbjuder unport av sådant avfall, t.ex. parterna i Bamakokonventionen om förbud mot införsel till Af rUca och kontroll av gränsöverskridande transporter av miljöfarligt avfall i , 4:e eller andra konventioner på detta omräde som innehåller sådana förbud, e) ienlighet med internationell rätt respektera beslut, i den män de gäller staten i fråga, som fattas av parter i andra regionala miljökonventioner angå ende andra aspekter av säker och miljöanpassad hantering av radioaktivt av- 355 fall. Medelför genomförande Skr. a) Finansieringoch kostnadsberäkning 22.6Kostnaderna pä nationell nivåför hantering och förvaring av radioaktivt avfall är stora och kommer attvariera beroende pä vUken teknik som används. 22.7Konferenssekretariatet harberäknat de internationella organisationernas totalkostnad per är (1993-2000)för att genomföra de åtgärder som redovisas i detta kapitel till ca. De faktiska kostnaderna och finansiella villkoren, inklusive icke-koncessionellavillkor, beror bl.a. på vilka strategier och program som regeringarna beslutaratt genomföra. b) VetenskapUgaoch tekniska medel 22.8 Staterbör, i samarbete med internationella organisationer, där så är lämpligt: a)Främja forskning och utvecklingvad gäller metoder för säker och miljöanpassad behandling, upparbetning ochförvaring, inklusive djupgeolo-gisk förvaring av högaktivt radioaktivt avfall, b)genomföra forskning ochutvärderingsprogram i syfte att utvärdera hälso- och miljöeffekterna avhantering av radioaktivt avfall. c) Kapacitetsuppbyggnad,inklusive kunskapsutveckling 22.9 Staterbör, i samarbete med berörda internationella organisationer, där så är lämpligt, ge bistånd till utvecklingsländerna för att skapa och/eller stärka infrastruktur för hantering av radioaktivt avfall, inklusivelagstiftning, organisationer, utbildad arbetskraft och anläggningar för hantering, uppar betning, lagring och förvaring av avfall som produceras vid annan använd ning av klyvbara material än kärnenergiproduktion. ATT STÄÄKA VIKTIGA Skr. 23.1Av avgörande betydelse för etteffektivt genomförande av de mål, den politik och de mekanismer om vUkaregeringar har enats för alla programområden i är ett engagemang ochverkligt deltagande från alla samhällsgrappers sida. 23.2En av de grundläggande fömtsättningamaför att uppnå en hällbar utveckling är ett brett allmänt deltagande ibeslutsprocessen. Dessutom har det på miljö- och utvecklingsområdet vuxit framett behov av nya former för deltagande. Detta omfattar bl.a. behovet förenskilda individer, grupper (Kh organisationer att delta vid utarbetandet av mUjökonsekvensbedömningaroch informera sig om och delta i beslut, särskilt sådana som kan påverka desamhällen där de lever och arbetar. Enskilda individer, grapper och organisationerbör få tillgång till information av betydelse för miljö och utveckling som ärtillgänglig hos nationella myndigheter, inklusive information om produkter ochåtgärder som har eller kan få betydande följder för mUjön och information ommiljövårdsåtgärder. 23.3Politik, definitioner ellerregler som päverkar tillgång till och deltagande av icke-statligaorganisationer i arbetet inom de FN-institutioner eller -organ som deltar igenomförandet av skall i lika hög grad gälla för alla viktigasamhällsgrupper. 23.4De programområden som beskrivsnedan behandlar åtgärder för att uppnå ett verkligt socialt samarbete till stödför gemensamma ansträngningar för en hällbar utveckling. Globala åtgärder för kvinnor med sikte på en hållbar ochrättvis utveckling 24.1 har godkänt flera handlingsplaner och konventioner som handlar om en fullständig, lUcaberättigad och positiv inte grering av kvinnor med all verksamhet som rör utveckling, särskilt de lång siktiga strategierna för förbättring av kvinnans ställning som antogs i robi, ' och betonar kvinnors deltagande i nationellt och internationellt beva rande av ekosystem och åtgärder mot miljöförstöring. Ett flertal konven tioner, inklusive Konventionen om avskaffande av alla former av diskrimine ring mot kvinnor (generalförsamlingens resolution 34/180, bilaga) och ILO- och UNESCOkonventioner har också antagits i syfte att fä slut pä könsdisk riminering och säkerställa tUlgäng för kvinnor tUl jord och andra resurser, UtbUdning och säker sysselsättning pä lika villkor. 1990 ärs Världsdeklara tion om bams överlevnad, skydd (Kh utveckling med dess handlingsplan (A/45/625, bilaga) är ocksä av betydelse i detta sammanhang. En föratsätt ning för ett effektivt genomförande av dessa program är att kvinnor deltar aktivt i den ekonomiska och politiska beslutsprocessen, vilket också är avgö rande för ett framgångsrikt genomförande av i sin helhet. 24.2 Följandemål föreslås för nationella regeringar: a)Att genomföra de långsiktigastrategierna för förbättring av kvinnans ställning som antogs i ,särskilt vad gäller kvinnors deltagande i nationellt och internationelltbevarande av ekosystem CKh åtgärder mot miljöförstöring, b)att öka andelen kvinnor blandbeslutsfattare, planerare, tekniska rådgivare, företagsledare (pä miljö- och utvecklingsområdet, c)att överväga att före är 2000utarbeta och utfärda en strategi för förändringar som är nödvändiga för attavskaffa konstitutionella, rättsliga, administrativa, kulturella,beteendemässiga, sociala och ekonomiska hinder för kvinnors deltagande i fullutsträckning i en hållbar utveckling och i det offentliga livet, d) attsenast skapa mekanismer på nationell, regional (Kh interna tionell nivå för att utvärdera genomförandet och effektema av utvecklings- och miljöpolitik och program för kvinnor och att säkerställa att kvinnor bi drar tfll att uppnå och fär del av de fördelar som uppnås, e) attutvärdera, se över, revidera och genomföra, allt efter omständighe- ' Rapport från för granskning ochutvärdering av resultaten av FNs kvinnoårtionde: jämlikhet, utveckling och fred, (FN:sskriftse rie, försäljningsnr E.85.IV.10), kap. I, avsnitt A. 24 1992/93. terna, läroplaner ochundervisningsmaterial i syfte att inom formell och an- Skr. 1992/93:13 nanutbildning samt utbildningsanstalter främja spridning till både kvinnor och mänav kunskaper som är av betydelse för jämställdhet och värdering av kvinnornasroll, i samarbete med icke-statliga organisationer, f) attutforma och genomföra en tydlig regeringspolitik och nationella riktlinjer, strategier och planer för att uppnå jämställdhet inom alla delar av samhä! !et, inbegripet främjande av läsoch skrivkunnighet, utbildning, yrkes utbildning, näring och hälsa för kvinnor och deltagande i nyckelställningar inom beslutsprocessen och i miljövårdsförvaltning, särskilt vad gäller kvin nors tillgång till resurser, genom att underlätta bättre tillgäng till allaformer av krediter, särskilt inom den informella sektorn, och åtgärder för att säker ställa kvinnors rätt att äga jord och få tillgång till insatsvaror förjordbruket och jordbruksredskap, g) attmed hänsyn till de särskilda förhållandena i varje land prioritera genomförande av åtgärder för att säkerställa att kvinnor och män har samma rätt att under frihet och ansvar besluta om hur mänga barn de skall ha och med vilka mellanrum samt att de har tillgång till information, utbildning och medel så att de kan utöva denna rätt utan inskränkning i deras frihet, värdig het och personliga värderingar, h)att överväga att anta, stärka och genomföra lagstiftning som förbjuder våld motkvinnor och vidta alla nödvändiga administrativa och sociala ätgärder och ätgärderinom utbildningsväsendet för att avskaffa våld mot kvinnor i alla dess former. 24.3Regeringar bör aktivt verka för att genomföra följande: a)Ätgärder för att se över sinpolitik och utarbeta planer för att öka andelen kvinnor som deltar sombeslutsfattare, planerare, chefer, forskare och tekniska rådgivare iutformning, utveckling och genomförande av politik och program för en hållbarutveckling, b)åtgärder för att stärka ochskapa förutsättningar för kvinnobyräer, icke-statliga kvinnoorganisationer ochkvinnogrupper att bidra till att förbättra kapacitet för en hållbarutveckling, c)åtgärder för att avskaffaanalfabetism bland kvinnor och öka inskrivningen av kvinnor och flickor iläroanstalter, främja målet att flickor och kvinnor skall ha allmän tillgångtill grandskole- och gymnasieutbildning och öka utbildningsmöjligheterna förkvinnor och flickor inom vetenskap och teknik, särskilt inom högre utbildning, d) programför att främja en minskning av kvinnors och flickors tunga ar betsbörda i och utanför hemmet genom att regeringar, lokala myndigheter, arbetsgivare och andra lämpliga organisationer inrättar fler daghem med överkomliga avgifter CKh genom att kvinnor och män delar på hushållsarbe tet pä lika villkor och program för att främja användning av miljöanpassad teknik som har utformats, utvecklats och förbättrats i samråd med kvinnor samt tillgäng till rent vatten, en effektiv bränsleförsörjning och acceptabla sanitära anläggningar, e) programför att införa och stärka förebyggande och kurativ hälsovård, 370 somomfattar hälsovård i samband med barnafödande som är kvinnoinrik- Skr.1992/93:13 tad, kvinnostyrd, säker och effektiv samt överkomlig, tillgängligoch ansvarsfull planering av familjestorlek och familjehälsovård utaninskränkning i kvinnors frihet, värdighet och personliga värderingar.Programmen bör vara inriktade på att tillhandahålla heltäckande hälsovård,inklusive prenatal värd, utbildning och information om hälsa och ansvarsfullt föräldraskap,oeh bör ge alla kvinnor möjlighet att amma sina barn åtminstone under de förstafyra månaderna efter födseln. Programmen bör till fullo stödja kvinnorsproduktiva och reproduktiva roll och välbefinnande och bör särskUt uppmärksammabehovet att ge alla barn likvärdig och förbättrad hälsovård samt minska riskenför dödlighet och sjukdomar hos mödrar och bam, f) programför att stödja och stärka jämställdhet på arbetsmarknaden och en rättvis lön för kvinnor inom de formella och informella sektorerna med fungerande ekonomiska, politiska och sociala stödsystem och tjänster, inklu sive barnomsorg, särskilt daghem och föräldraledighet och lika tiUgäng tUl krediter, jord och andra naturliga resurser, g) programför att skapa banksystem pä landsbygden i syfte att underlätta och öka landsbygdskvinnors tillgång tUl krediter och till insatsvaror för jord bruket och jordbruksredskap, h)program för att utveckla konsumentmedvetenhet och aktivt deltagande avkvinnor, med betoning av deras avgörande roll för att åstadkomma deförändringar som behövs för att minska eller avskaffa ohållbara konsumtions-och produktionsmönster, särskilt i industriländerna, för att uppmuntra tillinvesteringar i miljöanpassad produktion och främja en miljömässigt och socialtpositiv industriutveckling, i)program för att avskaffa svåratrotade negativa bilder, stereotyper, attityderoch fördomar mot kvinnor genom förändringar av socialiseringsmönster,medierna, reklam samt formell och annan utbildning, j)ätgärder för att följa upp utvecklingen pä dessa områden, inklusive utarbetandeav en gransknings- och utvärderingsrapport innehållande rekommendationer somskall läggas fram för om kvinnor är 1995. 24.4Regeringar uppmanas attratificera alla konventioner om kvinnor, om de inte redan har gjort detta. Desom har ratificerat konventioner bör införa rättsliga, konstitutionella ochadministrativa förfaranden för att införliva de överenskomna rättigheterna mednationell lagstiftning och bör anta åtgärder för att förverkliga dessa i syfteatt stärka kvinnors rättsliga kapacitet för deltagande i full omfattning ochpä lika villkor i beslut om en häUbar utveckling. 24.5Stater som är parter iKonventionen om avskaffande av aUa former av diskriminering mot kvinnor börsenast är 2000 se över och föreslå ändringar i denna i avsikt att stärka dedelar av konventionen som berör miljö och utveckling, med särskilt beaktandeav frågan om tUlgång och berättigande tUl naturresurser, teknik, kreativabanktjänster och billiga bostäder samt åtgärder mot föroreningar och gifter ihemmet och på arbetsplatsen. Parterna bör ocksä klarlägga konventionenstillämplighet vad gäller miljö- och utvecklingsfrågor (Kh begära att Kommitténför avskaffande av dislcriminering mot kvinnor utarbetarriktlinjer om hur sådana frågor skall rapporteras, vilket 371 krävs enligt vissaartiklar i konventionen. Frågor som kräverskyndsamma åtgärder Skr. 24.6Länder bör skyndsamt vidtaåtgärder för att avvärja den snabba miljömässiga och ekonomiska förstöring sompågår i utvecklingsländerna och som oftast påverkar kvinnor och barn pälandsbygden, som drabbas av torka, ökenspridning och avskogning, väpnadekonflikter, naturkatastrofer, giftigt avfall och verkningarna av användningenav olämpliga jordbrukskemikalier. 24.7För att uppnå dessa mäl börkvinnor delta i full utsträckning i beslutsprocessen och i genomförande av ätgärderför en hällbar utveckling. Forskning, datainsamling och spridning av information 24.8 Länderbör, i samarbete med akademiska institutioner och lokala kvinnliga forskare, utveckla databaser på grandval av jämställdhetskriterier, informationssystem (Kh forskning och politiska analyser inriktade på all mänt och aktivt deltagande för följande omräden: a)Kvinnors kunskaper ocherfarenheter av förvaltning och bevarande av naturresurser, vilka skalltillföras databaser och informationssystem för hällbar utveckling, b)effekterna på kvinnor avstrukturanpassningsprogram. I forskningen om strakturanpassningsprogram börsärskild uppmärksamhet riktas pä de effekter som drabbar kvinnor hårdast, bl.a.nedskärningar av social service, utbildning och hälsovård och avskaffandet avsubventioner pä mat och bränsle, c)effekterna på kvinnor avmiljöförstöring, särskilt torka, ökenspridning, giftiga kemikalier och väpnadekonflikter, d) analyserav de strakturella sjunbanden mellan relationerna mellan kö nen och miljö- och utvecklingsfrågor, e) inberäkningav värdet av obetalt arbete, inklusive sädant som för när varande betecknas som "hemarbete", i mekanismer för resursredovisning för att ge en klarare bild av värdet av kvinnors bidrag tUl ekonomin, på grundval av de reviderade riktlinjerna för FN-systemets nationalräkenska per som skall utkomma , f) åtgärderför att utveckla miljöanalyser, sociala analyser och analyser av olika effekter på kvinnor och män som ett nödvändigt steg i utveckling och övervakning av program (Kh politik, g) programför att skapa utbUdnings-, forsknings- och resurscentra pä landsbygden och i städerna i säväl de utvecklade länderna som utvecklings länderna som kan tjäna syftet att informera kvinnor om miljöanpassad tek nik. Samarbete och samordning på intemationell och regional nivå 24.9 FN:sgeneralsekreterare bör granska hur väl alla FN-institutioner, in begripet sådana med särskild inriktning på kvinnans roll, uppfyller utveck lings- och miljömål och avge rekommendationer om förstärkning av deras kapacitet.Institutioner som särskilt skall uppmärksammas i detta samman- 372 hängär bl.a. FN:s kvinnokommission och dess sekretariat (vid FN:s Center Skr.1992/93:13 för social utveckling och humanitära frågor i ), Förentanationernas utvecklingsfond för kvinnor (UNIFEM), Internationella forsknings-och utveckling (INSTRAW) och de regionalakommissionernas kvinnoprogram. Vid granskningen bör övervägas hur miljö- ochutvecklingsprogrammen inom varje FN-organ kan stärkas för att genomföra Agenda21 och hur kvinnofrågor kan införlivas med program och beslut om en hållbarutveckling. 24.10Varje organ inom FN-systemetbör se över antalet kvinnor på höga poster inom beslutsprocessen och, där så ärlämpligt, anta program för att öka detta antal i enlighet med Ekonomiska ochsociala rådets resolution /17 om förbättring av kvinnors status inomsekretariatet. 24.11UNIFEM bör inleda regelbundnasamråd med givarländerna, i samarbete med , med sikte pä att främjaoperativa program och projekt om hällbar utveckling som kan stärka kvinnorsdeltagande, särskilt vad gäller kvinnor med låga inkomster, i hällbarutveckling och i beslutsprocessen. UNDP bör utse en kontaktperson för kvinnorvad gäller utvecklings- och miljöfrågor inom vart och ett av dessrepresentantkontor för att ge information och främja utbyte av erfarenheteroch information inom dessa omräden. FN-organ, regeringar och icke-statiigaorganisationer som deltar i uppföljningen av konferensen och genomförandet avAgenda 21 bör tUlförsäkra att jämställdhetshänsyn beaktas i full utsträckning iall politik och samtliga program och åtgärder. a)Finansiering och kostnadsberäkning 24.12 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostnaden per är (1993- 2000) för att genomföra de åtgärder som redovisas i detta kapitel till ca. från det internationella samfundet i bidrag eller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiska kostnaderna och finansieUa villko ren, inklusive icke-koncessionella vUlkor, beror bl.a. på vilka strategier och program som regeringarna beslutar att genomföra. Barn och ungdomars roll för hållbar utveckling Inledning 25.1 Ungdomenutgör nästan 30%i av världens befolkning. Ungdomens del tagande i beslutsprocessen pä miljö- och utvecklingsområdet och i genomfö rande av program är avgörande för att skall lyckas på lång sikt. Att främja ungdomens roll och aktiva deltagande i skyddav miljön och främjande av ekonomisk och social utveckling 25.2Det är av största vUct attungdomen frän hela världen aktivt deltar pä alla nivåer i beslutsprocesseneftersom den päverkar deras liv och innebär konsekvenser för derasframtid. Fömtom deras intellektuella bidrag och deras förmåga att mobUiserastöd bidrar de med unika perspektiv som behöver beaktas. 25.3Talrika ätgärder ochrekommendationer inom det intemationella samfundet har föreslagits för attsäkerställa att ungdomen fär en säker (Kh sund framtid, inbegripet en god mUjö,en bättre levnadsstandard och tUlgäng tUl utbildning och arbete. Dessa frågorbehöver behandlas inom ramen för utvecklingsplanering. 25.4Varje land bör, i samråd medsina ungdomsgrapper, inleda en process för att främja en dialog mellan ungdomsgrapperoch regeringen och andra beslutande instanser på alla nivåer (Kh skapamekanismer som ger ungdomen tillgång till information och tUlfälle att ge sinasynpunkter pä regeringsbeslut, bl.a. vad gäller genomförandet av . 25.5Varje land bör senast år 2000se tUl att av dess ungdom på grandval av en balans mellan könen ärinskrivna eller har tUlgäng till lämplig gymnasieutbildning eller liknandeutbildning eller yrkesutbildning genom att är för är öka deras deltagande i ochtUlgäng till denna. 25.6Varje land bör ta initiativ i sjfteatt minska dagens ungdomsarbetslöshet, särskilt om den är oproportionerligthög jämfört med den allmänna arbetslösheten.