prop · GG03169 · 1992-12-31 00:00:00 — Därigenom kanåtgärderna anpassas till respektive universitets eller högskolas egnaförutsättningar och planer. Jag anser att ett sådant förfarande är det endarimliga då huvudansvaret för kvaliteten åhgger varje universitet och högskola.Högskoleutredningens förslag till kvalitetshöjande åtgärder, såsom användningav externa examinatorer, pedagogisk utbildning av lärarna och ökning avandelen lärare med forskarutbildning är exempel på åtgärder som framförts avflera universitet och högskolor. Regeringen kommer också att fördelasärskilda medel för sådana åtgärder. Dessa åtgärder bör efter regeringensprövning anges i regleringsbrev och preciseras på ett sådant sätt att det iefterhand är möjligt att avgöra om åtagandena har fullföljts eller ej. Omåtagandena inte fullföljs utlöses en sanktionsåtgärd av ekonomisk karaktär,vilken kommer att framgå av regleringsbrevet. Denandra komponenten i resurstilldelningssystemet är resurstilldelning i form avkvalitetspremie. Den s.k. Resursberedningen (U 1992:5) har bl.a. till uppgiftatt lämna förslag beträffande formerna för detta (dir. 1992:85). Jag räknar medatt beredningen kommer att kunna lämna förslaget i sådan tid att regeringenefter sedvanlig remissbehandling kan redovisa sitt ställningstagande ianslutning till budgetproposition. Enligt min bedömning innebär dettaatt en kvalitetspremie kan betalas ut , grundad på verksamhetenunder /95. Jagvill också erinra om att en utvärdering gjorts av Rådet förgnmdläggande högskoleutbildning av den brittiske professorn , som inrättades som försöksverksamhet efter förslag avHögskoleutredningen, var ursprungligen knutet till dåvarande Universitets- ochhögskoleämbetet. har rådet en självständig ställning. Avutvärderingsrapporten (Ds 1992:120) - an evaluation reporton the work of newal of UndergraduateEducation framgår att utredaren var övervä- Prop. 1992/93:169 gande positivtill hur rådet bedrivit sitt hittillsvarande uppdrag. Jaganser därför att rådet nu bör permanentas. För att möjliggöra ökade insatser,bl.a. för jämställdhet, fortsatta stimulansåtgärder för miljöinslag i olikautbildningar och för att stödja ett internationellt utbyte av de akademiskalärama bör rådets resurser förstärkas. Jag beräknar därför under anslaget D41. Rådet för grundläggande högskoleutbildning en sammanlagd förstärkning med28 för /94. Jagvill gärna i anslutning härtill framhålla att intensifierade satsningar påJämställdhet kommer att vara nödvändiga om vi skall nå tillräckligt högkvalitet i grundutbildningen som andelen högskoleutbildade ökar. Jagåterkommer i det följande till frågor om jämställdhet (avsnitt 6.4). SammanfattningsvisvUl jag när det gäller kvaliteten framhålla att konkurrenskraften i den svenskagrundutbildningen kommer att avgöras av i hur hög grad verksamheten bedrivs avkompetenta lärare och motiverade studenter som tar till vara alla möjligheteratt förbättra den. En indikation på hur väl detta lyckas kommer att varaomfattningen av det internationella utbytet av såväl lärare som studenter. 3.1 Nya principer för tilldelning av resurser Riktlinjerfor det nya resurstilldelningssystemet Ipropositionen 1992/93:1 Universitet och högskolor - Frihet för kvalitetföreslogs att resurstilldelningen till grundläggande högskoleutbildning skullekunna ske enligt följande huvuddrag. - Huvuddelen av resurserna tilldelas varje universitet och högskola meden per capitatilldelning upp till de antal helårsprestationer eller examina somanges i utbildningsuppdraget. - En del av anslaget till grundutbildning fördelas på grundval av i förvägfastställda och kända kvalitetsindikatorer. - En "rörlig resurs" som varje aktiv student för med sigskulle kunna komplettera dessa former för resurstilldelning. Vidriksdagsbehandlingen framhölls i utbildningsutskottets betänkande följande: "Utskotteterinrar om att kommer att få ta slutlig ställning tillresurstilldelningen inför /94 när regeringen lagt fram sinproposition om grundläggande högskoleutbildning . Med deklarlägganden som i det föregående redovisats anser utskottet att riksdagenkan godkänna de i propositionen anförda principema för dimensionering ochresurstilldelning."(bet. 1992/93:UbU3 s. 54, rskr. 1992/93:103) Dessa nya principeriimebär en övergång till ett mål- och resultatin- Prop. 1992/93:169 riktatsystem. Ytterligareunderlag för mina ställningstaganden Ienlighet med intentionerna i propositionen tillsatte jag enkommitté med uppdrag att dels utveckla det nya resurstilldelningssystemet,dels följa införandet av detta. Kommittén, som antog namnet Resursberedningen,har lämnat ett delbetänkande (SOU 1993:3) Ersättning för kvalitet ocheffektivitet - utformning av ett nytt resurstilldelningssystem förgrundläggande högskoleutbildning. Resursberedningen avser att lämnaytterligare betänkanden avseende dels utformningen avkvalitetspremien, dvs. de resurser som skall fördelas på grundval avkvalitetsindikatorer, dels prestationsrelaterad resurstilldelning tillforskning och forskarutbildning. Ensammanfattning av de förslag som beredningen nu har lämnat bör bifogasprotokollet i detta ärende som bilaga 2. Synpunkterpå Resursberedningens förslag till utformning av resurstilldelningssystemetframfördes av företrädare för universitet och högskolor samt berördamyndigheter vid en s.k. hearing . En dokumentation av dennahearing har gjorts i departementspromemorian Ds 1993:9. Jagvill också erinra om slutbetänkande (SOU 1992:44) Resurserför högskolans grundutbildning. I betänkandet analyserades på pedagogiskagrunder det relativa resursbehovet för olika ämnesområden. Bl.a. föreslogs enlägsta basnivå, vilken innebär en relativt kraftig förstärkning av percapitatilldelningen till de flesta humanistiska, juridiska ochsamhällsvetenskapliga ämnena. föreslog att dennaförstärkning skulle finansieras genom en sänkning av resursnivån till detekniska, medicinska och odontologiska utbildningarna. En sammanfattning avbetänkandet bör bifogas protokollet i detta ärende som bilaga 3. Högskoleutredningensbetänkande har remissbehandlats och en sammanställning av remissynpunkternabör bifogas protokollet som bilaga 4. Jag har redan tidigare erinrat om att dekvalitetsförstärkningar som beslutat (prop. 1992/93:42, bet.1992/93:UbU5, rskr. 1992/93:159) innebär att flertalet av Högskoleutredningensförslag till kvalitetshöjande åtgärder kan genomföras utan att någonmotsvarande besparing behövt göras inom område. Principernaför det nya resurstilldelningssystemet för grundutbildningen har redangodkänts av . Resursberedningens förslag till utformning av systemetbygger på dessa principer. Mina förslag ansluter till vad beredningen angivitmed vissa modifieringar som framgår av det följande. En given utgångspunkt förresurstilldelningssystemet är att den nya Prop. 1992/93:169 friarestudieorganisationen medför att all grundutbildning organiseras i kurser. Varjekurs måste därför kunna hänföras till ett utbildningsområde. I enlighet medpropositionen bör utbildningsområdena motsvara de traditionellafakultetsområdena, undervisnings- och vårdutbildningsområdena samt detkonstnärliga området. Därtill föreslår jag ytterligare ett område för sådanakurser inom nuvarande lärarutbildningar som inte naturligen kan inordnas i denyss nämnda områdena samt för kurser inom bibliotekarie- ochjournalistutbildningarna. Detta område benämns tills vidare övrigt. Innanjag går närmare in på hur resurstilldelningen bör gå till vill jag förtydlighetens skull återge vissa definitioner av begrepp som angavs iResursberedningens betänkande. Tillhandahållnaårsstudieplatser används i nuvarande verksamhetsredovisningar och avser detantal studieplatser som erhålls när antalet nybörjarplatser erdigtplaneringsramen för en utbildningslinje multipliceras med nominell studietid(räknat). För ett universitet eller en högskola erhålls det totala antalettillhandahållna årsstudieplatser genom att summera alla Unjers tillhandahållnaårsstudieplatser med motsvarande antal för fristående kurser. Helårsstudenterär antalet registrerade eller fortsätt-ningsregistreradestudenter på en kurs multiplicerat med kursens poäng di\aderat med 40 poäng. Helårsprestationerär antalet godkända studenter på en delkurs multiplicerat med delkursens poängdividerat med 40 poäng. Percapitaersättning avser det belopp som statsmakterna skulle vara beredda attbetala för varje enhet. Per capitaersättningen för en tillhandahållenårsstudieplats har av Resursberedningen föreslagits delas upp i dels enstudentpeng, dels en ersättning för helårsprestation. Studentpengen är detbelopp som statsmakterna betalar för en helårsstudent inom respektiveutbildningsområde. Jagvill inledningsvis erinra om att de övergripande målen för grundutbildningenåterfinns dels i den nya högskolelagen, dels i den nya högskoleförordningen. Resultatetav budgetdialogen mellan och ett universitet eller enhögskola bör dokumenteras i ett utbildningsuppdrag avseende grundutbildningenför aktuell treårsperiod. De ersättningsbelopp som ingår i utbildningsuppdragetfastställs efter riksdagsbehandlingen slutligt i regleringsbrev för vart ochett av budgetåren. Av utbildningsuppdraget bör framgå målen för den verksamhetuniversitetet eller högskolan skall bedriva och de ersättningar som kanpåräknas för detta. Där bör, i enlighet med Resursberedningens förslag, angesdels det högsta totala antalet helårsstudenter som kan ge ersättning,dels det högsta antalet helårsprestationer inom respektive utbildningsområde ellergrupp av utbildningsområden som kan ge ersättning under treårspe- Den högsta samladeårliga ersättningen för helårsstudenter och Prop. 1992/93:169helårsprestationer, benämnt takbelopp, bör som utgångspunkt för planeringanges för vart och ett av budgetåren i treårsperioden. fatter dockårsvis beslut om anslagsbeloppens storlek. Som jag redan tidigare anfört(avsnitt 2.2) bör också eller högskolans åtgärder för att säkrakvaliteten framgå av utbildningsuppdraget i regleringsbrevet. Jag utgår frånatt användningen av externa examinatorer därvid kommer att vara ettframträdande inslag i den interna kvalitetssäkringen. Jagkommer senare att under varje universitets och högskolas anslag återgehuvudinnehållet i respektive utbildningsuppdrag. Jag vill peka på att dethögsta antalet ersättningsberättigade helårsprestationer och helårsstudenterangivits med marginal i förhållande till vad som faktiskt ryms inomtakbeloppet. Därmed ges varje universitet och högskola betydandehandlingsfrihet att dels anpassa utbildningsutbudet till studenternasefterfrågan, dels göra avvägningar avseende antalet studenter och derasprestationer. Detta innebär alltså att ersättning för högsta antalethelårsprestationer som anges i utbildningsuppdraget för varje utbildningsområdeeller grupp av utbildningsområden och det högsta antalet helårsstudenter intesamtidigt ryms inom takbeloppet. Jagvill i detta sammanhang nämna att jag har tegit fasta på de synpunkter somframfördes från samtliga berörda universitet och högskolor beträffande percapitaersättningarna för socionomutbildningen. De aktuella utbildningsuppdragenhar därför utformats så att de tillåter att det för avkursutbudet utbetalas ersättning enligt per capitabeloppen för vårdområdet.Jag vill också påpeka att tekbeloppen för av Resursberedningenberäknats så att de tilllåter per capitaerättningar förkonservatorsutbildningen och den bebyggelseantikvariska utbildningen enligtdet naturvetenskapliga området även om inte detta explicit framgår avbetänkandet. Detta är nämligen i överensstämmelse med att kurser ifortsättningen bör klassificeras utifrån sitt ärrmesinnehåll och inte utifråndet tilltänkta yrkets sektorstillhörighet. Föratt fullfölja intentionerna i proposition 1992/93:1 att ge universiteten ochhögskolorna frihet att besluta om utbildningens innehåll och möjlighet att låtastudenternas efterfrågan slå igenom på utbildningutbudet börutbildningsområdena utgöra den lägsta nivå för vilka kvantitativa mål avseendehelårsprestationer anges. Vad gäller vissa examina kan dock mål anges på en merdetaljerad nivå. Det gäller sådana fall där statsmakterna har ett särskiltintresse av att förvissa sig om att ett tillräckligt antal examina avläggs. Avutbildningsuppdragen för varje universitet och högskola bör framgå vilka examinasom regeringen för den nu aktuella budgetperioden bedömer vara av denkaraktären. Därutöver bör anges ett lägste antal för examina som avslutarutbildningar som är och längre. Detta kvantitativa mål är ettkvalitetsmål, då det ställer krav på fördjupnings- och specialiseringskurser. Med stöd av de synpunktersom framfördes vid hearingen anser jag att Prop. 1992/93:169 statsmakterna vadgäller de kvantitativa målen för i , Chalmerstekniska högskola och endast bör ställa krav på ettminsta antal civilingenjörsexamina respektive lakar- och tendläkarexamina. Fördessa specialhögskolor är nämligen prestationernas fördelning mellan olikautbildningsområden ointressant ur styrsynpunkt. Däremot bör naturligtviskurserna även inom dessa högskolor klassificeras på olika utbildningsområden såatt ersättning erhålls med de per capitabelopp som jag nu övergår till attredogöra för. Enligtproposition 1992/93:1 bör huvuddelen av resurserna tilldelas universitet ochhögskolor som en per capitaersättning för fullgjorda studieresultat, medan en"rörlig resurs" (studentpeng) bör följa varje aktiv student. Jag villi detta samnvanhang påpeka att studentpengen också bör tilldelas friståendeutbildningsanordnare som efter erforderlig kvalitetsprövning erhållit rättenatt utfärda examina. Ienlighet med intentionerna i propositionen bör universitet och högskolorerhålla lika stor per capitaersättning för alla kurser inom sammautbildningsområde. Det konstaärliga området omfattas dock inte av dermaprincip. Jag återkommer senare till resursberäkningen för de konstnärligautbildningarna. Jag vill beträffande per capitabeloppen för övrigautbildningsområden framhålla att de har beräknats så att de dels medger enbastilldelning motsvarande förslag till de lägst betaldautbildningsområdena redan fr.o.m. /94, dels inte skall leda tillomfördelningar av resurser mellan olika utbildningar. Jag vill också framhållaatt per capitatilldelningen för studenter och studieresultat har beräknats såatt 1992/utbildningsutbud samt konsekvenser av redan fattades beslut omdimensioneringsökningar ryms inom den totala resursram som bedöms finnastillgänglig för treårsperioden. Däremot leder principen om enhetligaersättningsbelopp för likartad utbildning till omfördelningar mellanuniversitet och högskolor, då den hittillsvarande resurstilldelningen inteutgått från denna princip. Idet nya systemet kommer således kursens ämnesinnehåll och inte vilken examenden eventuellt leder till att vara avgörande för statsmakternasresurstilldelning. Jag vill framhålla att de schabloner för fördelning avårsstudieplatser från linjer m.m. till utbildningsområden som tillämpades avResursberedningen endast var avsedda för tillämpningen av beräkningsmodelleninför övergången. Eftersom de centralt reglerade linjerna försvinner kommerdessa schabloner inte att vara styrande för uppläggningen av olikautbildningsprogram. och högskola kommer inom ramen för sittutbildningsuppdrag att själv avgöra vilka kombinationer av kurser inom olikautbildningsområden som skall leda till olika examina. Eftersom redovisningen avhelårsstudenter och prestationer kommer att göras per utbildningsområde kommerdet dock för resurstilldelningens skull att vara viktigt att alla kurserklassifi- cerasvad gäller områdestillhörighet på ett rättvist sätt. Jag avser därför Prop.1992/93:169 återkomma till regeringen beträffande en ny förordning omstudiedokumentation. Jagvill i detta sammanhang framhålla att jag noga övervägt de synpunkter somframfördes av en del högskoleföreträdare vid hearingen befräffande principen omenhetliga per capitabelopp, dvs. att alla universitet och högskolor erhållerlika stor per capitatilldelning för kurser inom samma utbildningsområde. Dethävdades att denna princip skulle missgynna vissa högskolor då den varken toghänsyn till smådriftsnackdelar eller till att vissa geografiska lägen medförhögre kostnader. Jag vill för det första påpeka att universitet och högskolor idet nya systemet i väsentlig utsträckning själva kan påverka utbildningsutbudetoch därmed kan anpassa dess bredd till vad ersättningen medger. För det andravill jag framhålla att det även inom stora universitet bedrivs mångaverksamheter som inte ger stordriftsfördelar. De småämnen som uten särskildersättning ingår i de särskilda åtagandena är de tydligaste exemplen på detta,fördjupningskurser och specialiseringar inom flera ämnen är andra exempel. Vadgäller kostnadsnivåerna medger jag att dessa visserligen kan variera mellanolika orter, men att de sammantagna effekterna verkar utjämnande. Högreresekostnader motverkas av lägre löneläge etc. Sammanfattningsvisär min bedömning att de befarade negativa effekterna inte är av den karaktärenatt de behöver förhindra att enhetliga per capitabelopp tillämpas. FörHögskoleutbildning på gäller dock speciella omständigheter, då samtligakurser anordnas av något universitet eller högskola med tillresande lärare. Idetta speciella fall anser jag att särskilda medel bör anslås för attkompensera dessa merkostnader. Jag återkommer till detta senare under anslagetD 28. Jagvill i detta sammanhang påpeka att de analyser som gjorts av Resursberedningeninte tyder på att någon viss typ av eller storlek på universitet ellerhögskola i jämförelse med nuvarande tilldelningssystem skulle gynnas ellermissgynnas av de enhetliga ersättningsbeloppen. Innanjag går vidare vill jag erinra om att de principer jag här redogör för avserstatsmakternas resursdildelning till universitet och högskolor. Det ankommersedan på respektive styrelse att besluta om hur de tilldelade medlen fördelasoch används internt för att fullgöra utbildningsuppdraget. Ansvaret förkvaliteten i verksamheten måste vara vägledande för de fördelningsprincipersom universiteten och högskolorna till-lämpar internt. Resursberedningenansåg att den "rörliga resursen" - studentpengen -skulle vara"studentvårdande", dvs. att universitet och högskolor genomstudentpengen skall ges incitament att stödja och behålla sina studenter.Beredningens bedömning var att studentpengen, dvs. det belopp som utbetelasfrån statsbudgeten för en helårsstudent, borde utgöra av den percapitaersättning för en tillhandahållen årsstudieplats som beräknatsinledningsvis. 2 1992/93. 1 samL Nr 169 Rättelse: S. 19 rad 16 Står: 138 900 Rättat till: 38 900 Vid hearingen framfördesfarhågor från en del håll om att en allt för Prop. 1992/93:169 stor tilldelningpå grundval av prestationer skulle kunna leda till försämrad kvalitet. Jag ärför egen del övertygad om att studentpengens viktigaste syfte är att varastudentvårdande så som Resursberedningen angett. Om en väsentligt större andelav resurserna skulle tilldelas som studentpeng närmar man sig vad som upplevssom marginalkostnaden för en tillkommande student. Därmed ökar sannolikhetenför att universitet och högskolor hellre skulle välja att ta in fler studenterän att anstränga sig för att förbättra studieresulteten. Avomsorg om studentema förordar jag därför att resurstilldelningssystemetutformas så att det ger incitament till att förbättra undervisningen och tillett aktivare stöd till och uppföljning av den enskilde studenten. Vad gällerrisken för sänkt kvalitet är jag övertygad om att den professionalitet somfinns hos lärarna och de krav som ställs av studenterna tillsammans med deövriga åtgärder som jag tidigare redovisat för att värna om kvaliteten, bl.a.extema examinatorer, (avsnitt 2) kommer att undanröja den risken. Jagvill i detta sammanhang markera att reform bygger på förutsättningenatt universiteten och högskolorna är mogna för och beredda att bedrivaundervisning och forskning med höga krav på kvalitet. ellerden högskola som inte alltid sätter kvaliteten främst kommer snabbt förlora sintrovärdighet gentemot studenterna, arbetsgivarna och stetsmaktema och sittanseende i det internationella vetenskapssamfundet. Denvikt jag anser bör läggas på kvaliteten avspeglas också i principen att en delav resurserna skall fördelas enbart utifrån kvalitetsbedömningar. Då vare sigomfattningen av eller formerna för denna resurstilldelning har beretts inomResursberedningen kommer emellertid resurstilldelningen itreårsperioden huvudsakligen att basera sig på per capitaersättningar. Jaganser dock för egen del att det kan finnas skäl att något justera beredningensförslag att studentpengen bör utgöra av per capitaersättningen fören tillhandahållen årsstudieplats. Jag förordar därför att studentpengen tillatt börja med skall utgöra av den beräknade per capitaersättningen. Föratt ge utrymme för finansiering av vissa nya ändamål har jag beräknatkompensationen för pris- och löneomräkningar på anslagen respektive på percapitebeloppen med en något lägre procentsats än de somberedningen tillämpade. Jag räknar således med 4 procents uppräkning av percapitabeloppen och anslagen. Med denna kompensation har jag tegit hänsyn tillkostnadsökningar med anledning av de avtal som framgår av proposition1992/93:100 (bil. 1, Statsbudgeten och särskilda frågor s. 111). Utöver därangivna avtalskostnader har jag också tagit hänsyn till i RÄLS 1989-90 avsattamedel för höjning av månadslönen fr.o.m. för anställda medmånadslön . Med utgångspunkt i deberäkningar som beredningen redovisat i sitt betänkande och de överväganden jagjust har redovisat anser jag att följande belopp bör tillämpas för budgetåret1993/94 dels för ersättning förhelårsprestationer inom respektive utbildningsområde eller grupper avutbildningsområden: Studentpeng Ersättning för (kr) en helårsprestation (kr) Humanistiskt, teologiskt, juridiskt, vetenskapligt Debelopp som jag har angivit i tabellen har - liksom tekbeloppen och övrigabelopp som ligger till grund för beräkningen av anslagsbeloppen - dockangivits utan hänsyn till de tekniska justeringar som måste göras till följdav ändringen av nivån på lönekostnadspålägget, den ändrade finansieringen förStatshälsan samt de nya principerna för budgetering av anslagen. Riktlinjernaför dessa förändringar har tidigare redovisats av chefen förFinansdepartementet i proposition 1992/93:100 (bil. 1, Statsbudgeten ochsärskilda frågor, avsnitt 2.2). När det gäller vissa konsekvenser för anslagentill universitet och högskolor återkommer jag till detta i avsnittetAnslagssystem m.m. Samtliga belopp - per capitabelopp, övriga belopp ochanslagsbelopp - kommer således att fastställas enligt de redovisaderiktlinjerna och kan därför komma att awika från de nu angivna beloppen.Huruvida nettoeffekterna av dessa förändringar medför en ökning eller enminskning av beloppen kan ännu inte överblickas. De korrekte beloppen kommeratt framgå av regleringsbrevet för universitet och högskolor /94. Vidhearingen framfördes en oro för att det nya resurstilldelningssystemet skullebidra till att universiteten och högskolorna inte aktivt skulle uppmuntrastudenter att genomföra en del av sina studier vid utländska universitet.Enligt min mening har Resursberedningen beaktet detta genom förslaget attsådana studenter skall ingå i underlaget för studentpeng även destuderar vid det utländska . Trots att detta egentligenstrider mot logiken i systemet vill jag därför Prop. 1992/93:169 ansluta migtill detta förslag. Det bör dock inte vara möjligt att räkna in sådanastudenter som bedriver en stor del av sina studier vid utländska universitet iunderlaget för studentpeng. Då jag föreslår att en större del avresurstilldelningen skall ske i form av studentpeng (i stället ) innebär dette att universitet och högskolor kompenseras i änstörre omfattning än vad beredningen föreslog. Utländska studenter som läser iSverige ingår givetvis i underlaget för såväl studentpeng som helårsprestetioner. Dekonstnärliga utbildningarna samt de konstnärliga inslagen i vissa lärarutbildningaringår inte i dessa enhetliga per capitaersättningar per utbildningsområde.