prop · GG03140 · 1992-12-31 00:00:00 — När det gäUer enöverenskommelse vars bestämmelser berör myndigheters eUer enskUdas handlandekan tvä olika metoder komma i fråga, ttansformation eUer inkorporering. Vidtransformation omarbetas de delar av den intemationelfe överenskommelsen sombehöver införUvas med svensk rätt tiU en förfettningstext. I dessa feU användsden teknik i firåga om systematik och språkbruk sora används vid intem svensk lagstiftning.Inkorporering innebär att det i en feg eUer annan författning föreskrivs attkonventionens bestäraraelser direkt gäUer i och skaU tillämpas av desvenska myndighetema. Om mkorporering används, blir den autentiskakonventionstexten - på ett eUer flera språk -gäUande förfettningstext i svenskrätt. Ifråga om överenskommelser där en autentisk svensk text saknas anses huvudregelnböra vara införUvande genom transformation. I förevarande feU arprotokoUet mte avfettot på svenska. ProtokoUet mnehåUer tiUsammans med bifegomaen lång rad bestämmelser som uite kräver någon fegstiftning. Detto gör att manbör förfåra enUgt huvudregehi och tiUämpa transformation. Jag anser att frägan omvar de nya bestämmelsema skaU införas i den svenska lagstiftningen, bör avgörasmot bakgmnd av kretsen av inttessenter, myndighetsuppgifter i anslutning tiUbestämmelserna och tydUghet gentemot andra fördragsstoter. Av min tidigareredogörelse (avsmtt 3.1) framgår att det finns viss svensk lagstiftning somberör havsmUjön och som kan tiUämpas även utanför det svenska territoriet.Någon svensk mUjöfegstiftning som kan tillämpas pä land- ochisbaserad verksamhet i föreUgger dock inte. De redovisade fegamaskuUe i och för sig kunna kompletteras med särskUda bestämmelser i fråga omverksamheter avseende havsmUjön vid . råden är emeUertidbetydUgt mer begränsade än de förhållanden som Prop. 1992/93:140 regleras genomAntarktisfördraget. MUjöskyddsprotokoUet avser specifika verkningar för justAntarktis. har ett högt skyddsvärde för forskningen. Den krets avinttesisenter som direkt berörs av ifrågavarande fegstiftning är refetivtbegränsad men torde likväl ha inttesse av att bestämmelsema samlas på ettstäUe. De myndighetsuppgifter som kommer i fråga med anledning av den nyafegstifitningen framgär tydUgare om aUa bestämmelserna samfes i en feg.SlutUgen skaU enUgt åtogande i mUjöskyddsprotokoUet för de andrapartema redovisa vidtegna åtgärder för skyddet av mUJö. Deredovisade skälen talar för att regleringama bör införas i en ny lag omAntarktis. MUjöskyddsprotokoUettiU Antarktisfördraget jämte bifegor innehåUer bestämmelser av deklamatoriskiirt, foUcrättsUga bestämmelser om tvist-lösning och skUjedomsförfarande,bestämmelser ora förbjudna aktiviteter och om sådana verksamheter som kantiUåtas efter tiUståndspröv-nmg. NågonsärskUd fegstiftning knivs inte för att de deklamatoriska artUc-lama, defolkrättsUga bestämmelsema och bestämmelserna om tvistiösning samtskUjedomsförfarande skaU bU gällande. godtar ifrågavarandebestämmelser genom att ansluto sig tiU protokoUet. På samma sätt godtarSverige bestämmelsema beträffande inrättandet av en mUjöskyddskommitté. EnAntarktislag bör byggas upp genom en defimtion av det område lagstiftningenavser, förbudsregler, tiUåtUghetsregler, regler om tiUstånd och tiUsyn samtansvarsregler. Jag kommer att särskUt redogöra för vissa av dessa frågor.Regelvertet bör avse svenska medborgare, medborgare i andra länder som harhemvist i och svenska rättssubjekt i övrigt, samt i vissa M utländskamedborgare som mte har hemvist i . Medhänsyn tiU vad som anförts av någon remissinstans viU jag påpeka att idet här sammanhanget endast bör genomföra sådana lagstiftningsåtgärder förvilka det finns skyldighet och foUcrättsUgt stöd i Antarktisfördraget ochmUjöslcyddsprotokoUet. TUl följd därav bör inte reglera frågor som hörsamman med verksamhet av stoter som inte har anslutit sig tiUAntZLrktisfördraget. Mitt förslag:Den som skaU vistas eUer bedriva verksamhet i skaU ha tiUstånd tiUdetto och skaU vidto nödvändiga åtgärder för att skydda mUjön i . Promemoriansförslag överensstäraraer raed raitt försfeg. Remissinstansernahar inte invänt raot försfeget. Skälenför mitt förslag: Artikel 2 (x:h 3 i protokoUet innefettar en programförklaringför hefe protokoUet cx;h fär ses som en bakgmnd tiU den lagstiftning sombehövs. Där festslås att skyddet av mUjön i och därav beroende eUerdärmed sammanhängade ekosystem samt inneboende värde, inbegripet dessvUdmark och estetiska värde samt dess värde sora ett område för bedrivande avvetenskapUg forskning, särskUt forskning som är nödvändig för att förstå denglobafe mUjön, skaU vara utgångspunkt för planering cx;h bedrivande av aUverksamhet i Antarktisfördragets område. Det festslås även att om entiUståndsgiven verksainhet påverkar eUer hotar påverka mUjön i sttid medbestämmelserna i protokoUet skaU verksamheten avbrytos. ProtokoUets artikel 8 tarupp frågan om mUjökonsekvensbeskrivningar (MKB), och av artikel 1 bifega I,framgår att en bedömning av mUjökonsekvensema skaU göras enUgt en nationeUprocedur mnan en aktivitet tar sin början. Det framgår att verksamhetensmUjöstörande effekt har graderats i tte olika nivåer aUt eftersom verksamhetenbedöms ha a) en niindre än obetydUg eUer övergående påverkan, b) en obetydUgeUer 'övergående påverkan, eUer c) mer än en obetydUg eUer övergående påverkan.MUjökonsekvensbeskrivningamas utformning och omfettning avgörs utifrån denmUjöstörande effekt verksamheten bedöms fä i det enskUda fåUet. ProtokoUetsbifega II upptar bestämmelser för bevarande av feuna ochflora i . EnUgt artikel 3 i denna bifega skaU det råda förbud motinsamling eUer skadUg påverkan avseende den naturUgt förekommande feunan eUerfloran. Vidare skaU enUgt artikel 4 i bifegan i princip förbud råcfebeträffande införsel tiU avseende där icke naturUgt förekommandeväxt- (x;h djurarter. Undantog kan göras för vetenskapUg forskning. IprotokoUets bifega IQ finns detaljerade bestämmelser avseende omhändertogandeav avfeU. EnUgt artUcel 2 fär ett antal ämnen eUer produkter föras in i områdetendast på särskUcfe villkor. SärskUda regler gäUer för förbränning av avfeUenUgt artikel 3, annat omhändertogande av avfaU på land enUgt artikel 4,kvittbUvning av avfeU i havet enUgt artUcel 5 och fegring av avfeU enUgtartikel 6. EnUgt artikel 7 i bUagan gäUer att vissa ämnen mte fär föras in påland, på isshelfen eUer i vattaet i Antarktisfördragets område. Vidare finns iartikel 8 bestämmelser om att platser som varit föremål för tidigare verksamhetskaU förtecknas med hänsyn tUl att man skaU kunna beakto detto vid planering 3 1992/93. avframtida vetenskapUga program avseende t.ex. snöns kemi, förö- Prop.1992/93:140 reningar i fevar och borrning av iskämor. BUagaIV tiU protokoUet innehåUer bestämmelser omförhindrande av havsföroreningar. Artiklama 3-6 inrymmer regler om förbud motoljeut-sfepp, utsfepp av skadUga flytende ämnen, kvittbUvmng av fest avfeU ochutsfepp av toalettevfeU i luivet. Bestämmelsema kan inte tiU fiiUo ansesreglerade genom MARPOL 73/78. IprotokoUets bifega V upptas bestämmelser avseende särskUt skydcfede områdensom skaU vara helt fredade från mänskUg påverkan. Bestämmelsernaom mUjökonsekvensbeskrivningar medför att aU vistelse och verksamhet inomfördragsområdet skaU komma under en nationeU myndighets konfroU innan den tarsm början. Lagen bör därför mnehåUa en bestämmelse om att aU vistelse eUerverksamhet inom området blir tiUståndspUktig. Övrigai dette avsmtt angivna bestämmelser medför att förbud, villkor eUerföreskrifter skaU gälfe för vistelse eUer verksamhet i Antarktisfördragetsområde. Mitt förslag: Ilagen införs bestämmelser om att regeringen eUer den myndighet som regeringenbestämmer får meddefe tiUstånd för svensk verksamhet i Anterktis. VidtiUståndsgivningen får även särskUda viUkor uppställas för verksaniheten. Promemoriansförslag överensstämmer i huvudsak med mitt försfeg. Remissinstanserna har inteinvänt mot försfeget med undanteg för . har invänt att omPoferforskningssekretariatet utses tiU tiUståndsmyndighet så. tiUgcxloses intekravet på ttovärdighet och objektivitet för en sådan myndighet, eftersomsekretariatet ofta har egna inttessen i den verksainhet som bedrivs iAntarktis. Skälen för mitt förslag:Som jag redogjort för kommer verksamhet i Antarktisfördragets områdeatt behöva underställas ett nationeUt organ för prövning av tiUstånd innanverksamheten påbörjas. Polarforskningssekretarfetetuuättodes och dess verksamhet fick sm nuvarande form år 1987.Myndigheten lyder under UtbUdningsdepartementet. Sekretariatet har tiUuppgift att främja och samordna svensk polarforskning och svensktutvecklingsarbete med anknytning därtiU. Sekretariatet skaU bl.a. planerasvensk forskning och utvecklingsarbete i polarområdena. Däremot bedriverPoferforskningssekretariatet inte egen forskningsverksamhet, annat än iundantegsfeU. Huvudmän för forskningsprojekten är istäUet de universitet ochhögskolor som utför projekten. Polarforskningssekretarfetet har huvudansvaretför logistiken bestående av transporter och annan understödjande verksamhetför bl.a. expeditionerna tiU polarområdena. Sekretariatet skaU samverka medmyndigheter, andra organ och orgamsationer vars verksamhet har an- Förordningen (1988:1199) med instmk- Prop. tion för reglerar närmare sekretariatets Vidbehandling av forskningsfrågor bör sekretariatet inhämto råd firånVetenskapsakademiens polarforskningskommitté. Denna upprättodes som ettfomm för polarforskningsfrägor mom . IntemationeUtdeltar inom Antarktisfördragets ram bl.a. med attutarbeto gemensamma intemationelfe riktlinjer för hur verksamheten skaUbedrivas i . Medanledning av invändning mot promemorieförsfeget attPolarforskningssekretarfetet skaU vara tiUståndsmyndighet vUl jag peka på hurmotsvarande frågor lösts i viss annan fegstiftning. EnUgtvägfegen (1971:948) handhar väghållningen för stotens räkning. Förbyggande av väg skaU en arbetsplan upprättas i vilken bl.a. skaU anges den marksom skaU tas i anspråk för vägbygget. Arbetsplanen feststäUs av isamråd med och vid oenighet hänskjuts frågan om planensfeststäUelse tiU regeringens prövning. Vågrätt uppkonimer genom attväghållaren tar mark i anspråk för väg bl.a. genom feststäUd arbetsplan.Väghållare kan vara stoten. Luftfartslagen(1957:297) upptar bestämmelser om luftfart. Flygpfetser och andra anfeggningarför luftfarten skaU uppfylfe säkerhetens krav. Regeringen eUer den myndighetregeringen bestämmer utövar tiUsynen över allmänna flygpfetser. Allmännaflygpfetser får inte inrättos eUer drivas utan tiUstånd av regeringen eUer denmyndighet regeringen bestämmer. EnUgt förordningen (1988:78) med instmktionför har verket hand om firågor som rör den civife luftferten.Huvuduppgiftema är bl.a att driva cx:h förvalto stotens flypfetser för civUluftfart och att utöva tiUsyn över flygsäkerheten i den civife luftfarten.Vidare framgår att det mom finns bl.a. flygpfetser. EnUgtde förfettningar jag redovisat tillkommer det aUtså ochLuftfartsverket att ansvara för tiUståndsgivning (x;h tiUsyn av egna beslut.Besluten har ingripande festighetsrättsUga och ekonomiska följder för denenskUde. Denpersonkrets som i berörs av tiUståndsgivning för verksamhet iAntarktis är begränsad, vilket bör underfetto de administtativa åtgärder somkan behövas i samband med prövningen. Poferkunskap är en specifik kunskap somendast ett begränsat antal personer besitter. Det är aUtså lämpUgt att sä långtsom möjUgt utayttja befintUga organ kring tiUståndsgivningen. Avvad som tidigare redovisats i detto avsnitt framgår att Polarforskningssekretariatetär den planerande och såvitt gäUer logistiken verkställande myndigheten vadgäUer stotUgt finansierad forskning i . Själva forskningen utförs avuniversitet cx;h högskolor. För det feU tiUståndsgivnmgen skuUe feggas päPolarforskningssekretarfetet uppkommer frågan om det är lämpUgt att denverkställande myndigheten skaU tiUdelas sådan behörighet inom sitt eget område. Ettsätt att komma tiUrätto med nänrnda problem vore att överföra 35 besluten itUlståndsärendena tiU en annan myndighet. delsatt en mte obetydUg ny adminisfration skuUe behöva byggas upp, Prop.1992/93:140 dels att det av andra skäl, såsom kunskapsskäl, framstår somlämpUgt. I detto sammanhang viU jag framhåUa att KungUga isitt remissyttrande betonar att erferenhet ochkunskap när det gäller förhåUanden som rör polartrakterna gör att sekretariatetframstår som i stort sett enda tänkbara svenska myndighet för tiUståndsgivningoch tillsyn avseende vistelse och verksamhet i . Motdenna bakgmnd bör i de fiUl en verksamhet genomförs av någon annan änPolarforskningssekretoriatet, eUer har en annan huvudman än sekretariatet,någon tveksamhet beträffande objektivitet eUer ttovärdighet inte göra siggäUande om tiUståndsgivningen Ugger på sekretariatet. NärPolarforskningssekretarfetet bedriver egen verksamhet eUer är huvudman för enverksamhet firms det skäl att den mUjökonsekvensbeskrivningPolarforskningssekretarfetet skaU upprätto granskas av någon annan myndigheteUer att andra särskUcfe föreskrifter införs som gör att kravet på objektivitettiUgodoses. Poferforskningssekretarfetets mUjökonsekvensbeskrivning kanunderställas en annan kompetent myndighet för yttrande. Sistaämnda myndighetbör därvid ges befogenhet att lämna erinringar före tiiUståndsgivnmgen och attöverkfega tiUståndsbeslutet. Ävende mUjökonsekvensbesliiivmngar som upprättas för den verksamhet som skaUbedrivas av annan än sekretariatet bör remitteras tiU samma myndighet för attalfe bedömningar i mUjöhänseende skaU bU likartede. Det bör vidare finnasmöjUghet att överkfega beslut i tiUståndsfrigoma. Enannan möjUghet är givetvis att de tiUstånd som gäUer sekretariatets verksamhetmeddelas dfrekt av regeringen. Motbakgmnd av de huvudlinjer jag nu angett avser jag att återkomma tillregeringen med försfeg i frågan om vUken myndighet som skaU ha ansvaret förtiUståndsgivningen. Den lösning som därvid väljs skaU givetvis tiUgodose dekrav på objektivitet och ttovärdighet man kan StäUa på förfarandet. Viden bedömning av objektivitetsfiägan bör även beaktas vad som anförs omtiUsynen. Huvuddelen av tiUsynen kommer att ske genom fördragspartemas försorg.Då fiiUständiga mUjökonsekvensbeskrivningar upprättos kommer de att skickas uttiU samtUga parter för kommentarer. AUa parter informeras årUgen om de s.k.initiafe mUjökonsekvensbeskrivningar som gjorts och de beslut som fettots tiUföljd av dessa. Dessa skaU göras tiUgängUga på begäran. Vicfere viU jag erinraom de mspektioner som sker i Antarklis av observatörer från andrafördrags-parter och den insyn dessa fär i den bedrivna verksamheten. Dekrav på objektivitet som gäUer tiUståndsgivningen gör sig även gäUandebeträffande tiUsyn över verksamheter i . Avvad som redovisats tidigare framgår att en mUjökonsekvens beskrivning skaU genomföras inför den planerade vistelsen eUer verk samheten i . MUjökonsekvensbeskrivningens omfettaing är beroende av vilken verksamhet som planeras. TiUståndsgivande myndig het bör få precisera de rättigheter och skyldigheter som skaU vara före- 36 nade med ett tiUstånd genom villkor i samband med prövning av varje För att fä ett tUlräckUgt beslutsunderfeg bör den myndighet somlämnar tiUstånd inhämto yttrande från övriga berörda myndigheter och från demsom besitter särskUda kunskaper eUer på annat sätt berörs av frågan. Ett tiUstånd bör i principvara tidsbegränsat. Det är inte nödvändigt att i lagen närmare reglera fråganom ansökan och prövning av tiUstånd. Dessa frågor kan regleras i en förordningknuten tiU fegen. TiUståndsgivande myndighet bör, med hänsyn tiU de olika kravsom kan ställas på en ansökan i det enskUcfe feUet, ges befogenhet att bestämmavilka uppgifter som skaU framgå av ansökan. Av fegtexten bör dock fi-amgå atten mUjökonsekvensbeskrivning skaU vara fogad tiU ansökan. Mittförslag: TiUsynen över och mspektionen av verksamhet i utövas avsvenska och andra länders nationeUa organ. En tiUståndshavare skaU lämna densom utövar tiUsyn eUer företar inspektion tiUträde tiU områden och lokaler därverksaniheten bedrivs och tiUhandahålfe erforderUga handlingar. Promemoriansförslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstansernahar mte invänt mot försfeget. Skälen för mitt förslag:När det gäUer övervakning och tiUsyn av verksamhet i bör ansvaret, i enUghetmed vad som firamgår av artUdama 13 och 14 i protokoUet, fördelas mellan ensvensk myndighet och officieUa observatörer firån andra konsultotiva parter. Deobservatörer som utses skaU i beredas tiUbde tiU anfeggningar,fertyg etc. och skaU ha tUlgång tiU de dokument som är nödvändiga förfuUgörandet av sin uppgift. Med tanke på den svenskaverksamhetens begränsade resurser kommer en stor del, froUgen huvuddelen, avmspektionsverksamheten att utövas av andra fördragsparters organ. Skyldighetenatt tiUåto inspektion såväl av svenska myndigheter som andra stoters organmåste festslås i en rättsUg bestämmelse för att denna skyldighet skaU föreUgga. Detbör ankomma på regeringen att utse tiUsynsmyndighet. Mitt förslag:Brott raot fegen skaU kunna straffas med böter eUer fängelse högst ett år.Egendom, eUer värdet därav, skaU kunna förverkas. Promemoriansförsli överensstämmer med nutt försfeg. Remissinstansernahar inte invänt raot försfeget. Skälen för mitt förslag:Antiirktisfördragets artikel Vm 1 innehåUer bestämmelser avseende jurisdiktionöver observatörer utsedda enUgt artikel VU och vetenskapsmän utväxfede enUgtartikel III 1 b samt medlemmar av den personal som medföljer såcfena personer.Dessa personer skaU vara underkastade endast den fördragsslutande partsjurisdiktion vars medborgare de är vad gäUer alfe handlingar och försummelsersom inträffar medan de är i i syfte att fiiUgöra sitt uppdrag. MiljöskyddsprotokoUetinnehåUer inte någon annan reglering angående påföljdsåtgärder än en allmänskrivning i artikel 13. Av denna firamgår att varje part skaU vidto LImpUgaåtgärder inom sitt kompetensområde för att säkerstälfe efterlevnad avprotokoUet. Bestämmelserom svensk strafflags tiUämpUghet i mmmet finns i 2 kap. och ispecialsttaffrätten. I fråga om brott som har begåtts utomlands är svenskdomstol enUgt 2 kap. 2 § försto stycket 1 aUtid behörig om brottethar förövats av en svensk medborgare eUer av en utlänning med hemvist iSverige. LUcaså kan enhgt 2 § försto stycket 2 en utlänning utan hemvist iSverige dömas under fömtsättning att han efter brottet bUvit svensk medborgareeUer fått hemvist här eUer att han är medborgare i ett annat nordiskt land ochfinns i . SlutUgen kan enUgt 2 § försto stycket 3 även annan udänningdömas i , om han finns här och för brottet kan följa fängelse mer än sexmånader. I2 § andra stycket anges ett viktigt undantog från de nu nämnda reglema. Svenskdomstol sakiuir domsrätt om gämingen är fri från ansvar enUgt lagen pågämingsorten. Detsamma gäUer om gämingen begåtts mom ett område som intetillhör nägon stot och enUgt svensk lag svårare straff än böter inte kan följapå gärningen. Huvudregeln är att det skaU föreUgga vad som kdfes dubbelstraffbarhet. I defåU då svensk domsrätt föreUgger enUgt 2 § får mte dömas tiU påföljd som ärsträngare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enhgt lagen pågämingsorten. om detto finns i 2 § ttedje stycket. Genom3 § utsträcks den svenska domsrätten ytterUgare i vissa feU, då gärningen harbegåtts utanför svenskt territorium. Det gäUer bl.a. brott ombord på svensktfertyg eUer luftfartyg. EnUgt2 kap. 5 § andra stycbjt stodgas som huvudregel att för brott sombegåtts utomlands, åtal fär väckas endast efter särskUt förordnande sommeddefes av regeringen eUer den regeringen bemyndi- Genom ettkungUgt brev 1972:818 tiU RUcsåkfegaren om Prop. 1992/93:140 väckande av åtalenUgt 5 § och 5 a § i vissa feU har RUcsåkfegaren bemyndigats att förordna omåtal i de i praktiken vanUgaste feUen. Bestämmelseni 5 a § i nyssnämnda kapitel reglerar firågan i vUken utstiiickmng en utomlandsmeddelad dom i brottmål utgör hmder för lagföring i . Föratt väcka ätal krävs i enUgt 45 kap. , med vissaundantog, stämning pä den misstänkte. MöjUghetema att i brottmål delge stämningmed utlänning som vistas utrikes är begränsade och i försto hand beroende av deregler som i sädant hänseende gäUer i det ifirågavarande landet. För det feU ennusstänkt befinner sig utomlands kommer det i regel att bero på honom själv,ora han viU underkasto sig den svenska dorasrätten. Endast under vissavillkor, vUka framgår av 45 kap. 15 §, kan målet avgöras festan den tiUtafedeutebUvit. Regler om utlämning för brott från annat land enUgtutiämningskon-ventioner svarar mot dem som uppstäUs för utiämning firån SverigetiU annat land och som framgår av 2 kap. 8 § brottsbaUcen. Föratt åtal skaU kunna utföras i krävs, att det här finns en behörigdomstol. Av 19 kap. framgår vad som är fega domstol. EnUgtdess 2 § äger regeringen beträffande brott utom riket eUer på ufländskt fertygeUer luftfartyg anvisa fomm vare sig sådant annars skuUe sfe tUl buds eUer ej. Avvad jag nu framfört framgår att det inte behövs någon svensk fegstiftning omsttafflagens tiUämpUghet i mmmet på gmnd av förevarande lagstiftmngsärende omsöaffskalan mnehåUer sttängare sttaff än böter. Bettäffandede brott som kommer ifiäga bör påföljden bestämmas så att bestämmelsema i 2kap. 2 § brottsbaUcen inte utgör hmder för åtal. Därav följer att även fängelsebör mgå i sttaffskalan. MUjöskyddsprotokoUetmnehåUer som jag tidigare nämnt mte någon närmare reglering i firåga omsbskalor. Frågan om mUjöbrott i bör bedömas på ett Ukartat sätt somgäUer för sådant brott i . I mUjöskyddslagen (1969:387) är påföljdenangiven tiU böter eUer fängelse i högst . Lagen (1971:1154) om förbud motdump-nhig av avfeU i vatten upptar påföljderna böter och fängelse i högst ettär. Jagföreslår att maxunisfraffet sätts tiU fängelse i högst . Samarbeteförekommer, och skaU enUgt mUjöskyddsprotokoUet förekomma, meUan oUkanationer. Transportema tUl och frän sker i huvudsak med fertyg.Frägan om Jurisdiktionen avseende fertyg bör därför beröras. Ffeggstoten harjurisdUction över brott som begåtts ombord på ett fartyg medan det befunmt sigpå öppna havet. EnUgt 2 kap. 3 § 1 skaU den som har begått ettbrott på ett svenskt fertyg dömas enUgt svensk feg och vid svensk domstoloberoende av vem gämmgsmannen är och oavsett om brottet är begånget mom eUerutom riket. DärtUl kan aUtid dömas enhgt svensk feg och vid svensk domstol närbrott har begåtts i tjänsten av befäUiavaren eUer någon som tUlhördebesättningen på ett svenskt fiulyg. Flaggstotens rätt tiUjurisdiktion över fertyg som seglar under dess flagg har gammal hävd. EnUgtäldre uppfettning inom foUcrätten utgör åtminstone vissa typer av fertyg delarav den egna stotens territorium. I modem rätt är uppfettningen mer nyanserad.Ffeggstotens jurisdUction bestäms oUka för olika typer £lv fertyg. Att bincfe jurisdiktionen över fertyg tiU någonannan stot än den formelfe flaggstoten skuUe dock leda tiU en mycket kompUceradfegstiftning. Av dessa skäl och på gmnd av den hävdvunna uppfettningen momfolkrätten kan man mte frångå bindningen mellan flaggstot och feityg som gmndför straffrättsUg jurisdiktion. Det innebär att möjUgheten att utövastraffrättsUg konttoU över ett utiändskt fertyg på vilket t.ex. en svenskexpedition befinner sig inte kan regleras särskUt i denna feg. I vissa fåU kan det tänkasatt bofeg och andra juridiska personer kommer att bedriva verksainhet i/. EnUgt nuvarande svensk rätt kan juridiska personer påföras ensärskUd rättsverkan av brott, företogsbot, för brott som begåtts i utövningenav näringsverksamhet. Bestämmelser om detto finns i 36 kap. brottsbalken.Denna rättsverkan kan inte komma ifiäga för brott begångna utomlands. EnUgtvårt rättssystem är det egentUga brottssubjektet den eUer de fysiska personersom handlat för den juridiska personen. Ansvaret fär i dessa feU även avseendeAntarktisfördragets område uticrlvas av den eUer de personer som kan görasansvariga för brott begångna i . Lagen bör även omfettoutiändska medborgare som inte har hemvist i .