prop · GG0343 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:43 Regeringenöverlämnar denna proposition till . Chefenför har varit föredragande vid regeringssammanträdet. Stockholmden På regeringens vägnar Ipropositionen föreslås ändringar i socialtjänstlagen (1980:620), hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), tandvårdslagen (1985:125) och lagen (1991:1136) omförsöksverksamhet med primärvård. Förslagen syftar till att ökainslagen av konkurrens i den kommunala verksamheten. Ipropositionen redovisas också regeringens bedömningar i fråga om kommunernasmöjligheter att åta sig uppdrag utanför det egna området, upphandlingsamt bättre uppföljning och jämförelser av kommunernas kostnader ochprestationer. Lagändringarnaavses träda i kraft . Ökad konkurrens i verksamhet 1 Inledning Regeringenbeslutade att ge konkurrenskommittén (C 1989:03) tilläggsdirektiv(dir. 1991:41) om att i nära samverkan med företrädare för kommuner ochlandsting närmare överväga vissa frågor om förstärkt konkurrens i kommunalverksamhet. Kommitténöverlämnade betänkandet (SOU 1991:104) Konkurrensen inom denkommunala sektorn. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna återfinns i bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandenafinns tillgänglig i (Dnr. C92/668/KOM). Landstingsförbundethar i en skrivelse till regeringen hemställt att initiativtas för att undanröja oklarheter och författningsmässiga hinder för att väljaalternativa driftformer. Regeringenlägger i det följande fram förslag som syftar till att underlätta för konununeroch landsting att öka inslaget av konkurrens inom , hälso- ochsjukvården samt tandvården (avsnitt 4). Vidare redovisas regeringensbedömningar i fråga om kommunernas möjligheter att åta sig uppdrag utanför detegna området (avsnitt 5), upphandling (avsnitt 6) samt i fråga ombättre uppföljning och jämförelser av kostnader och prestationer (avsnitt 7). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande överförslagen till ändringar i socialtjänstlagen (1980:620), hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), tandvårdslagen (1985:125) och lagen om försöksverksamhet medkommunal primärvård (1991:1136). Lagrådsremissens lagförslag finns i bilaga 2. Lagrådet har inte haft någon erinran mot lagförslagen. Lagrådet haremellertid haft synpunkter på frågan om sekretess och tystnadsplikt föranställda som inte ingår i den i 1 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100) angivnakretsen. Lagrådets yttrande återfinns i bilaga 3. Underde har den kommunala verksamheten expanderat mycketkraftigt. Konununer och landsting har stått för en stor andel av tillväxten iproduktion och sysselsättning. svarade kommunerna ochlandstingen för över hälften av den totala sysselsättningsökningen trots attden kommunala konsumtionen växte något långsammare än BNP. Under de närmastedecennierna måste den kommunala verksamheten ställas om från expansion tillhushållning. Organisation och verksamhetsformer måste förändras för att mötaden nya ekonomiska situationen. statsmakternasbeslut vid förra (1991/92:150 del II, FiU29,rskr. 1992/93:43:; 345) om den kommunala ekonomin innebär att dettillskapas ett nytt generellt statsbidrag till kommunerna. Bidraget kallasstatligt utjämningsbidrag till kommuner och syftar till att skapa likvärdigaekonomiska förutsättningar för kommunerna. Därmed skapas förutsättningar för enökad flexibilitet i verksamheten och utrymme för förnyelse och utveckling. Imånga kommuner och landsting har inslaget av konkurrens i verksamheten redanökat i omfattning. Man använder sig i många fall av konkurrens mellan olikaresultatenheter inom den kommunala förvaltningen, så kallad intraprenad. Dettahar skett t.ex. genom att förvaltningen har organiserats om i beställar- och utförarenheter.Det finns även exempel på kommuner och landsting som aktivt uppmuntrarpersonalen att starta kooperativ eller personalägda aktiebolag för att drivakommunal verksamhet på entreprenad. Med entreprenad avses sådan verksamhet somutförs av annan producent än kommunens eller egna organ. () har i rapporten (1992:4) Kommunalatjänsteentreprenader redovisat omfattningen av entreprenader inomprimärkommunal verksamhet . Av kommunernas totala kostnader gick 6 %till entreprenader (exklusive byggnads- och anläggningsentreprenader). Dentotala entreprenadandelen har i huvudsak varit oförändrad sedan mitten av 1980-taletdå i en undersökning fann att entreprenaddelen uppgicktill (exklusive byggnads- och anläggningsentreprenader). Någonbetydande skillnad mellan olika kommungrupper förelåg inte , vilket betyder att stöne städer, mellanstora kommuner och glesbygds- konununer i genomsnitt hade ungefär samma entreprenadandel. Sprid ningen i total entreprenadahdel mellan enskilda kommuner var inte heller stor. av kommunerna hade en entreprenadandel som var eller mindre. av kommunerna hade en entreprenadandel som var . Bland dessa märks en kommun (Åre) som hade en entreprena- . dandel som uppgick till . Ettstort antal utländska, främst amerikanska och engelska, undersökningar harjämfört kostnaderna vid privat och offentlig produktion. Flertalet undersökningarvisar att de privata alternativen ofta är effektivare och att de också tvingatde kommunala utförarna att bli effektivare. I en litteraturstudie utförd vidhögskolan i (Offentlig eller privat. och ,1989) konstateras att av 48 undersökningar visade 34 attde privata entreprenaderna hade lägre kostnader . motsvarande offentliga utförare. SPKkonstaterar i sin rapport att det har gjorts ett litet antal utvärderingar , aveffektema av byten mellan egen regi och entreprenad i . Bland de kommuner som ingick i SPK:s studie hade endast fem genomfört skriftliga utvärderingar av genomförda entreprenader. Dessa pekar på att betydande kostnadsbesparingar kan uppnås genom upphandling av kommunernas ser viceverksamhet. Den process som föregår en upphandling kan även i sig leda 3 till kostnadsbesparingar,dels genom att omfattningen av efterfrågad verksamhet preciseras, dels genomatt hotet om en eventuell entreprenad leder till en kostnadspress i egenregi-produktionen. Inom Civildepartementethar initiativ tagits till systematiska studier av alternativaverksamhetsformer i kommuner och landsting. En rapport (Ds 1992:7) ommarknadsorientering av verksamhet har utarbetats. Regeringen beslötden att bemyndiga civilministern att tillkalla enparlamentarisk kommitté () med uppgift att övervägaolika åtgärder för att stärka den lokala demokratin (dir. 1992:12). Ikommitténs uppdrag ingår därvid att utarbeta förslag som är inriktade på attunderlätta införandet av alternativa produktions- och driftformer i denkommunala verksamheten. 3 Behovet av ökad konkurrens Regeringensbedömning: Konkurrens är ett viktigt medel för att uppnå ökad effektivitet inomden kommunala sektorn. Derättsliga förutsättningarna för entreprenader i specialreglerad kommunalverksamhet är i vissa fall oklara. Konkurrensär ett viktigt medel för att uppnå ökad effektivitet inom den kommunalasektorn. Bristen på konkurrens har i många fall inneburit att tillgängligaresurser inte har tagits till vara på ett effektivt sätt. Genomatt i ökad utsträckning utnyttja marknadsmekanismema bör den kommunalaverksamheten också i större utsträckning kunna anpassas till de enskildamänniskornas önskemål och behov. I detta sammanhang måste emellertid despeciella förutsättningar som gäller för serviceproduktion beaktas. Denkommunala självstyrelsen innebär att verksamheten i grunden styrs avmedborgarna i kommunen eller genom förtroendevalda representanter.Rollen som konsument av service som tillhandahålls av en kommun eller ettlandsting skiljer sig därmed från den gängse konsumentrollen genom möjlighetenatt via valda ombud påverka tjänsternas utformning och omfattning. Ävenom erfarenheterna från utlandet inte direkt kan överföras till svenskaförhållanden visar också studier som SPK har genomfört av erfarenheter från koimnunalaentreprenader i att kostnadsminskningarna har varit betydande. Derättsliga förutsättningarna för kommunala entreprenader Prop.1992/93:43 Förmöjligheterna att lägga ut verksamhet på entreprenad till privaträttsligasubjekt gäller också vissa rättsliga förutsättningar och begränsningar. Kommuneroch landsting har rätt att i viss utsträckning använda sig av privaträttsligaorgan för sin verksamhet. Det har ansetts följa av den allmänna kompetensregeln,numera i 2 kap. 1 § konmiunallagen (1991:900), och har också stöd irättspraxis. Genomden nya kommunallagen har kommunernas och landstingens möjligheter att lämnaöver förvaltningsuppgifter till privaträttsliga organ också ytterligareförtydligats. Sålunda föreskrivs i 3 kap. 16 § kommunallagen att konununer ochlandsting genom beslut av fullmäktige får lämna över vården av en kommunalangelägenhet, för vars handhavande någon särskild ordning inte harföreskrivits, till ett aktiebolag, ett handelsbolag, en ekonomisk förening, enideell förening eller en stiftelse. 1 paragrafen erinras om att vården av enangelägenhet som innefattar myndighetsutövning enligt 11 kap. 6 § regeringsformenfår överlämnas bara om det finns stöd för det i lag. Regelni 3 kap. 16 § kortununallagen har visserligen kommit till för att regleraförutsättningarna för att lägga ut verksamhet på konununala företag. Regeln haremellertid getts en sådan utformning att den allmänt reglerar förutsättningarnaför kommunema och landstingen att lämna över förvaltningsuppgifter tillprivaträttsliga subjekt, t.ex. genom avtal om entreprenaddrift (jfr bet. 1990/91:KU38s. Somfömt har sagts och som också framgår av 3 kap. 16 § kommunallagen gäller vissabegränsningar i fråga om konununers och landstings möjligheter att ombesörjavården av deras angelägenheter genom privaträttsliga organ. Engrundläggande princip är att den verksamhet som överlämnas till privaträttsligaorgan skall falla inom den kommunala kompetensen och att risken för kompetensöverskridandenvid verksamhetens utövande skall vara ringa. Samma konununalrättsliga principersom styr den rent kommunala verksamheten styr också kommuners och landstingsverksamhet genom privaträttsliga subjekt. De får därför inte heller anlita t.ex.ett bolag för åtgärder som de inte själva får vidta. Enytterligare begränsning gäller på de specialreglerade områdena. En kommunalangelägenhet får i princip inte överlåtas till ett särskilt rättssubjekt, om deti en författning har angivits att ett visst kommunalt organ skall handha denna.Detta utesluter dock inte att vissa delar av en specialreglerad uppgift, t.ex.vissa driftsfrågor eller andra verkställighetsuppgifter, kan bedrivas iprivaträttsliga former. Möjlighetema till detta är främst beroende av hurspeciallagstiftningen är utformad inom det aktuella området. Enförvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning får överlämnas till ett privaträttsligtsubjekt bara om det finns särskilt lagstöd för detta. Detta följer av 11 kap. 6§ regeringsformen. Också andra författningsbestämmelser kan innebära attverksamheten skall bedrivas i viss form. Exempel på detta finns bl.a. i skollagsttftningennär det gäller rektors uppgifter. Ävenom det numera framgår tydligare av kommunallagen att konununer och landstingkan lägga ut verksamhet som inte innebär myndighetsutövning 1* 1992193. på privaträttsligasubjekt, finns det en osäkerhet om hur långt möjligheterna sträcker sig. Detgäller särskilt i de fall där det har föreskrivits särskilt att kommunen ellerlandstinget skall svara för en viss verksamhet eller att en eller flera nämnderskall fullgöra de uppgifter som ankommer på kommunen eller enligtden särskilda lagstiftningen. Regeringensförslag: Genom ändringar i socialtjänstlagen, hälso- och sjukvårdslagen,tandvårdslagen och lagen om försöksverksamhet med primärvård klarläggsatt entreprenad skall vara tillåten i sådan verksamhet som inte innefattarmyndighetsutövning. Något motsvarande klarläggande när det gällerrenhållningslagen behövs inte. Frågan om behovet av ändringar i räddningstjänstlagenövervägs ytterligare. Förslag till ändringar i omsorgslagen kommer att lämnas vidett annat tillfälle. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna:Av de remissinstanser som yttrat sig om förslaget om ökade möjligheter attlägga ut verksamheter på entreprenad har de flesta varit positiva. Mångaremissinstanser har påpekat att rättsläget behöver belysas ytterligare, främsti fråga om innebörden av begreppet myndighetsutövning. Socialstyrelsenanser att betänkandet är alltför översiktligt för att ge underlag för beslutom lagändringar. Skolverketdelar inte kommitténs slutsats att det utan författningsändringar är möjligtmed försöksverksamhet med entreprenaddrift inom det offentliga skolväsendet. Skälenlör regeringens förslag: Som har redovisats i föregående avsnitt visar såvälsvenska som utländska erfarenheter att anbudskonkurrens inom kommunalverksamhet ofta leder till ökad produktivitet. Entreprenörer kan också bidratill att utveckla den kommunala verksamheten, tillämpa nya produktionsmetoderoch ett bredare tjänsteutbud än vad som är möjligt om verksamheten drivs ikommunal regi. Detär därför angeläget att främja en ökad entreprenadupphandling. skallframhållas att entreprenader inte alltid är den mest fördelaktiga verksamhetsformen.En viktig förutsättning är t.ex. att det finns verklig konkurrens mellan fleraaktörer på den lokala marknaden. Undersenare år har strävandena varit att minska detaljregleringen av olika kommunalaverksamheter och att öka kommunernas och landstingens frihet att väljarationella produktionsmetoder. Ökade möjligheter att använda entreprenaderligger i linje med denna utveckling. Detfinns, som förut har redovisats, i huvudsak två begränsningar när det gäller möjlighetemaatt lägga ut verksamhet på entreprenad. För det första fär uppgiftersom innefattar myndighetsutövning lämnas över till privaträttsligaorgan bara om det finns stöd för det i lag. För det andra får Prop.1992/93:43 vården av en angelägenhet inte lämnas över till någonannan, om det har föreskrivits en särskild ordning för handhavandet avuppgiften. och även flera remissinstanser har påpekat råder det en vissosäkerhet om rättsläget i båda avseendena. Det gäller dels innebörden avbegreppet myndighetsutövning, dels hur långt möjligheterna att använda sig aventreprenaddrift sträcker sig när lagstiftningen har föreskrivit att en ellerflera nämnder skall sköta kommunens uppgifter. Uttrycketmyndighetsutövning används i flera olika sanunanhang i lagstiftningen. Sålundaåterfinns det i 11 kap. 6 § regeringsformen, där det föreskrivs att enförvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning inte får överlämnas tillenskilda rättssubjekt utan stöd av lag. Uttrycket återfinns också t.ex. inomskadestånds- och strafflagstiftningen, i kommunallagen och socialtjänstlagen. Beträffandeinnebörden av uttrycket myndighetsutövning i 11 kap. 6 § regeringsformen har iförarbetena hänvisats till den definition som fanns i den fömtvarandeförvaltningslagen (1971:290). Enligt denna lag avsågs med myndighetsutövning"utövning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet,skyldighet, disciplinär bestraffning eller annat jämförbart förhållande"(jfr prop. 1971:30 del 2 s. 330 ff). I den nu gällande förvaltningslagen(1986:223) definieras inte termen "myndighetsutövning". I sak har dockbegreppet i den nya förvaltningslagen sainma innebörd (prop. 1985/86:80 s. 55).Begreppet myndighetsutövning förekommer också med samma betydelse isocialtjänstlagen (jfr prop. 1979/80:1 s. 565). Uttrycketmyndighetsutövning har således en central betydelsepå flera områden. Inom specialreglerad verksamhet kan det i vissafall vara svårt att skilja mellan vad som är att anse som myndighetsutövningoch vad som är serviceverksamhet. Uttryckets närmare innebörd på olikaförvaltningsområden fastställs ytterst genom rättspraxis. I specialmotiveringentill lagförslagen behandlas frågan ytterligare. Deområden som konununema och landstingen ansvarar för har en mycket storbetydelse för vår välfärd. De tar i anspråk en stor del av våra gemensammaresurser. Det gäller inte minst , hälso- och sjukvården samttandvården. Isträvandena att effektivisera den offentliga sektom intar dessa områden ensärställning. som samhället skall ha ett ansvar för att medborgarnaerbjuds en god vård och omsorg ställs också kravet att de resurser som denoffentliga sektorn förfogar över skall utnyttjas på ett så effektivt sätt som möjligt. Dessamångskiftande uppgifter med sainma övergripande välfärdsmål kan och bör för ett effektivt resursutnyttjande kunna utföras på varierande sätt, beroende på olika tänkbara och tillgängliga altemativ. Med den utgångs- 7 punktenär det rimligt att det faktiska verkställandet av kommunernas an- Prop.1992/93:43 svar kan ske i konkurrens mellan olika aktörer. Det kan vara aktöreri form av förvaltningar eller enheter inom kommunen, eller aktörer i form avutomstående personer eller företag (entreprenörer). Enligtregeringens mening är det angeläget att på väsentliga områden för den specialregleradekommunala verksamheten undanröja de oklarheter som kan finnas när det gälleratt lägga ut verksamheten på entreprenad. Syftet med detta är både attklargöra möjligheterna och stimulera kommunerna att utsätta sin verksamhet förkonkurrens. Därmed ökar förutsättningarna för ett effektivt utnyttjande av deresurser som samhället som helhet förfogar över. Enviktig och mycket resurskrävande del av kommunernas verksamhet utgör derasansvar för . Det gäller inte bara kommunernas ansvar att allmäntbistå konununmedlemmarna och andra som vistas i kommunen, utan även att svaraför vissa i lagen angivna uppgifter bl.a. när det gäller omsorgen om barn ochandra som behöver stöd. 14§ socialtjänstlagen (ändrad senast 1990:1403) föreskrivs att kommunernasuppgifter inom skall fullgöras av den eller de nämnder som kommunfullmäktigebestämmer. Ordalydelsen av den bestämmelsen kan föranleda tolkningen attsamtliga uppgifter inom i praktiken måste utföras av en kommunalnämnd. Att bestämmelsen inte skall tolkas så snävt framgår dock av rättspraxis.Lagstöd för att lägga ut förvaltningsuppgifter som innefattarmyndighetsutövning saknas dock i socialtjänstlagen. Ingethindrar sålunda en kommun att lägga ut driften av t.ex. en förskola ellerhemtjänsten på entreprenad till ett personalkooperativ, ett kommunalt företageller något annat privaträttsligt subjekt. Eftersomoklarheter råder om dessa möjligheter bör genom ett tillägg i socialtjänstlagenklargöras att kommunen får sluta avtal med andra om att utföra kommunensuppgifter enligt lagen. bör klargöras att denna möjlighet inte gälleruppgifter som innefattar myndighetsutövning. Enligthälso- och sjukvårdslagen (1982:763, omtryckt 1992:567) skall varje landstingerbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom (3 §).Även om det i förarbetena till den aktuella bestämmelsen klart har uttalats attden inte innebär att självt måste bedriva verksamheten (prop.1981/82:97 s. 33) råder osäkerhet huruvida kan träffa avtal med någonannan om driften. Detsammagäller en kommuns skyldighet att inom ramen för en försöksverksamhet erbjudaen god primärvård och en god distriktstandvård enligt lagen (1991:1136) omförsöksverksamhet med primärvård. Påsamma sätt som föreslås beträffande socialtjänstlagen bör i de båda nu berördalagarna införas ett tillägg som klargör att respektive kommunenfår sluta avtal med någon annan om att utföra de lagreglerade Prop.1992/93:43 uppgifterna. Även här bör anges att en uppgift som innefattarmyndighetsutövning inte får lämnas över till ett privaträttsligt organ. Varjelandsting skall enligt 5 § tandvårdslagen (1985:125, ändrad senast 1991:1950)erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inom . Vidare harfolktandvården, som enligt samma paragraf definieras som den tandvård somlandstinget själv bedriver, bl.a. till uppgift att avgiftsfritt tillhandahållabarn och ungdomar till och med det år de fyller fullständigtandvård. Enligtuttalanden i förarbetena till tandvårdslagen innebär ansvar inteett absolut krav på att all folktandvård skall bedrivas i egenregi. Däremot förutsätts att i huvudsak självt skall svara för denfaktiska tandvården (prop. 1984/85:79 s. 63 och 65). Uttalandenai förarbetena till tandvårdslagen ger sålunda vid handen att landstingen kanöverlåta åt andra att utföra folktandvårdens uppgifter. Utformningen av bestämmelsemai tandvårdslagen är emellertid inte tydlig, vilket har lett till oklarheter omoch i vilken utsträckning det finns möjligheter för landstingen att lägga utverksamheten på entreprenad. Äveni tandvårdslagen bör därför genom ett tillägg till 5 § klargöras att landstingetfår sluta avtal med annan om att utföra uppgifter enligt lagen,med undantag för sådana uppgifter som innefattar myndighetsutövning. Konkurrenskommitténhar föreslagit att möjligheterna till entreprenad skall omfatta också denkommunala räddningstjänsten. Regeringen delar i princip kommitténsuppfattning. Man måste dock beakta det förhållandet att räddningstjänsten harett stort inslag av myndighetsutövning och att räddningsledaren har mycketstora befogenheter att göra intrång i annans rätt, prioritera mellan ohkaskadeobjekt när insatsen görs m.m. Räddningsledaren kan också beordraallmänheten, myndigheter, företag och kommuner att på olika sätt medverka i enräddningstjänstinsats. pågår dessutom ett reformarbete, sominnebär en integrering av fredsräddningstjänsten ochcivilförsvarsverksamheten. Regeringen har i prop. 1991/92:102 föreslagit att konununemaskall ha ansvar för genomförandet på lokal nivå också av den senare uppgiften. Detär angeläget att också den kommunala räddningstjänsten utvecklas ocheffektiviseras fortlöpande. Ett sätt att åstadkonuna detta är en ökad samverkanmellan kommunerna och andra myndigheter och organ som har lämpliga resurser förräddningstjänsten. En skyldighet att samarbeta finns redan inskriven iräddningstjänstlagen (1986:1102). Lagen ger också vissamöjligheter till samverkan med industrin. Om det vid en anläggning i en kommun har organiserats en särskild enhet för rädd ningsinsatser vid anläggningen får kommunen träffa avtal med ägaren eller 9 innehavarenav anläggningen om att enheten skall ingå som räddningsstyrka Prop. 1992/93:43 iräddningskåren. Ett 20-tal industriföretag medverkar numera på detta sätt i denkommunala räddningstjänsten. En kommun har ocksä rätt att överlåta åt någonannan att göra räddningsinsatser som kräver särskild kompetens. Ett antalkommuner använder med stöd av denna bestämmelse resurser inom den kemisktekniska industrin för att upprätthålla en beredskap för kemikaliebekämpning. IDanmark har Falcks Redningskorps A/S åtagit sig brandsläckningpå entreprenad åt framför allt små och medelstora kommuner. har ca 170danska kommuner avtal med Falcks. Det kan dock påpekas att den kommunalabrandinspektören har det primära ansvaret även i dessa kommuner. Enligtregeringens mening bör det tillskapas en möjlighet för en kommun som så önskaratt bedriva räddningstjänst i entreprenadform. Chefen för att föreslå regeringen att låta tillsätta en särskild utredare meduppgift att förbereda erforderliga beslut av statsmakterna i frågan. Utredarenbör bl.a. överväga hur det område inom den kommunala räddningstjänsten, somskall kunna utföras på entreprenad bör avgränsas. Det bör vidare klarläggas hurentreprenörens resurser för räddningstjänst skall inordnas i kommunenskrigsorganisation. utförs stora delar av det förebyggande brandskyddetoch utryckningsverksamheten inom samma organisation och till en del med sanunaresurser. Frågan hur sambandet mellan dessa båda verksamheter skallsäkerställas måste studeras. Slutligen bör också frågan hurmyndighetsutövningen i samband med överlåtelse av räddningstjänst till enentreprenör skall utformas och förlag till särskilda bestämmelser för dettaläggas fram. Särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda Enligtlagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen)svarar varje landsting för de särskilda omsorgerna åt psykisktutvecklingsstörda som är bosatta inom .