prop · GF03164 · 1992-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1991/92:164 med redogörelse för verksamheten inom Regeringen överlämnar till enligt bifogade utdrag ur regeringsprotokollet redogörelse för verksamheten inom . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet . , ordförande, och statsråden gebo, , , , , , , Dinkel spiel, , , , , P. , : statsrådet med redogörelse för verksamheten inom I resolution 319 (1966) om förbindelserna med de nationella parlamenten uppmanar regeringarna att lägga fram en rapport om verksamheten i inför sina parlament. Regeringen har lämnat sådana redogörelser för åren 1967--90, senast med skr. 1990/91:165. En redogörelse för verksam heten inom har utarbetats inom efter samråd med cheferna för justitie-, social-, utbildnings-, arbetsmarknads-, kultur-, civil- och miljö- och naturresursde partementen samt det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om bl.a. familjerätt och stats- och förvaltningsrätt, det statsråd som har till upp gift att föredra ärenden om hälso- och sjukvård och socialförsäkringar, det statsråd som har till uppgift att föredra bl.a. idrottsärenden, det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden som rör det offentliga skolväsendet och därtill anslutande särskilda utbildningsformer, fristående skolor och frivilligt folkbildningsarbete och det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om bl.a. markanvändning och fysisk planering. Redogörelsen bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga. Jag hemställer att regeringen överlämnar redogörelsen till . Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Bilaga Redogörelse för verksamheten inom I. Ministerkommittémöten 1. Allmänt Verksamheten i ministerkommittén kom i hög grad att präglas av omvälv ningarna i . Stort intresse ägnades också åt rådets relationer till ESK-processen. övertog för en halvårsperiod ordförandeskapet i ministerkommit tén vid slutet av det 88:e ministerkommittémötet . I det tal som dåvarande utrikesministern höll tog han upp de områden som ville lägga tonvikten vid under ordförandeskapet. Som första område angavs att skulle fortsätta att stödja re formsträvandena i . Denna allmänna viljeinriktning bland medlemsstater resulterade sedermera i att det 89:e mi nistermötet stödde generalsekreterarens förslag om att upprätta ett särskilt treårsprogram för utveckling av lag och demokrati i . Utrikesministern fäste i sitt tal också vikt vid en reformering av övervak ningsorganen för Konventionen om de mänskliga rättigheterna i syfte att nedbringa de alltför långa handläggningstiderna för enskilda mål. Vid det 89:e ministerkommittémötet uttalade ministrarna sin oro över den långa tidsutdräkten och instruerade ställföreträdarna att som en första prioritet påskynda arbetet med en reform. Två andra viktiga punkter i talet var förhållande till ESK-processen samt översyn och bättre planering av verksamhet. I sin egenskap av ordförande reste utrikesministern till för att undersöka möjligheterna och viljan på albansk sida att utveckla kontakter med . Under ordförandeskapet ägde två s.k. fyrpartsmöten rum respektive november i . Deltagare vid dessa möten, som tillkom i syfte att stärka banden mellan och EG, är ministerkommitténs respektive ordförande, generalsekreterare samt president. Vid dessa bägge möten diskuterades främst utvecklingen i samt EG:s förhållande till Europarå det i ljuset av de då pågående förhandlingarna om en revidering av Romtrak taten. Som ordförande i ministerkommittén var utrikesministern också närva rande vid parlamentarikerförsamlingens sommarsession i och vid höstsessionen i , varvid redogörelser för verksamheten inom ministerkommittén lämnades. höll, som framgår ovan, två ordinarie möten och dess utom ett extra möte . sammanträdde tio gånger för att behandla allmänna frågor och åtta gånger för att behandla frågor rörande främst mänskliga rättigheter. Därtill höll ställföreträdarna sex extra endagsmöten, vid vilka i första hand dryftades ärenden avseende samt relationer med ESK. Till ställ företrädarna har av praktiska skäl delegerats rätten att behandla och fatta beslut i ärenden inom ministerkommitténs kompetensområde, när minist rarna inte är samlade. Sex ordinarie fackministerkonferenser arrangerades inom . Sålunda hölls en kommunministerkonferens den 15--i Bergen, en migrationsministerkonferens den 17--i , en ministerkonferens om massmediepolitik den 9--i , en familjeministerkonferens den 15--i , en utbildningsminis terkonferens den 16--i och en ministerkonferens om regio nalplanering den 4--i . Vidare anordnades den 24--i regi, på initiativ av , en ministerkonferens i om migrationsrörelser från . En konferens på ministernivå om rehabilitering av handi kappade, arrangerad av för handikappfrågor, ägde rum den 7--i . Härtill kom tre informella ministermöten, nämligen ett kulturministermöte den 21--i i , ett sport ministermöte den 16--i och ett justitieministermöte den 17--i . Den Europeiska sociala stadgans 30-årsjubileum hög tidlighölls med ett högnivåmöte den 21--i . ordinarie budget uppgick till ca . totala bidrag till organisationen (inklusive bidrag till vissa underordnade verksamheter) uppgick till ca . 88:e ministerkommittémötet höll sitt 88:e ministerkommittémöte i under ordförandeskap av den spanske utrikesministern . Den svenska delegationen leddes av dåvarande utrikesministern . Under mötet diskuterade ministrarna främst utvecklingen av Europarå dets kontakter med länderna i , roll i ESK-processen, situationen i samt det initiativ (''''''''ESK-M'''''''') som några medlemsländer tagit beträffande en konferens om säkerhet och samarbete i . Ministrarna ansåg att skulle fortsätta sin öppna politik gent emot länderna i för att därigenom bidra till en ut veckling mot demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och rättssta tens principer. I detta sammanhang underströks betydelsen av samarbets- och biståndsprogram för mänskliga rättigheter och lokal demokrati, liksom på de rättsliga och sociala områdena, för de länder som förpliktar sig till de mokratiska reformer. Beträffande upprepade ministrarna att de hoppades se snabba framsteg mot demokrati och marknadsekonomi och full respekt för de mänskliga rättigheterna i landets alla delar samt att landets territoriella inte gritet skulle kunna upprätthållas. Ministrarna inbjöd att tillträda den Europeiska kulturkonventionen och noterade med intresse utsikterna för kontakter med . Ministrarna hoppades att reform- och demo kratiseringssträvandena i skulle stärkas och ansåg att genomgri pande reformer, fullständig demokratisering kombinerad med full respekt för de mänskliga rättigheterna, skulle kunna förhindra massutvandringen från landet. Ministrarna noterade med tillfredsställelse att samarbetet med fortsatte att utvecklas. Ministrarna upprepade att på lämpliga områden bör fort sätta att lämna bidrag till ESK-processen, i synnerhet beträffande den mänskliga dimensionen och på kulturområdet. I denna anda instruerades ställföreträdarna att aktivt fortsätta förberedelserna med bi drag till om kulturarvet i --samt till mötet om minoriteter i den 1--. I detta sammanhang betonades det potentiella värdet av och dess kulturkonvention. Minist rarna upprepade sin önskan att skulle beredas tillfälle att lämna ett bidrag till i om den mänskliga dimensionen . Beträffande upprepade ministrarna sitt fördömande av de flagranta, brutala och massiva kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. Djupt oroade över det öde som hundratusentals flyktingar, särskilt kurder och shii ter rönte, försäkrade ministrarna sin beredskap att samarbeta med intresse rade parter, särskilt och , samt humanitära organisationer och för att lämna bistånd och hjälp till dem som utsatts för förtryck och fördrivning. Ministrarna noterade med intresse de pågående förhandlingarna mellan EFTA-länderna och EG om etablerandet av en Europeisk ekonomisk sfär. Ministrarna studerade med intresse det intiativ som , , och tagit beträffande en konferens om säkerhet och samar bete i . 89:e ministerkommittémötet 89:e ministerkommittémöte ägde rum i under ordförandeskap av utrikesminister , som tillika ledde den svenska delegationen. Ministerkommittémötet inleddes med en ceremoni för att markera inträde i . blev därmed 26:e medlemsland. Vid ceremonin höll utrikesministern, i egenskap av ordförande i minister kommittén, ett tal där varmt välkomnades in i det demokratiska . Även generalsekreterare och ordföranden i parla mentarikerförsamlingen höll välkomsttal. Den polske utrikesministern höll ett tal där han uttalade sin djupa tillfredsstäl lelse över medlemskap. Diskussionen vid ministerkommittémötet kom främst att kretsa kring roll i det nya , förhållandet till ESK, mänskliga rättig heter samt situationen i . Under mötet gavs även tillfälle att föra en diskussion med utrikesministrarna från , och om samarbetet mellan dessa stater och . Ministrarna betonade behovet av att vidareutveckla roll som en samlingspunkt och ett forum för samarbete i det nya . utgjorde en direkt tillgänglig struktur för mottagande av och samarbete med länderna i . För detta hade dessa län der ett behov och hade därtill visat ett starkt intresse. Mot denna bakgrund önskade ministrarna ge en klar politisk signal om beredskap att leva upp till de politiska krav organisationen har att uppfylla. Ministrarna instruerade ställföreträdarna att i detalj granska en plan för ut veckling av lag i samt ett program för lokal demo krati. De beslutade också att djupare dryfta vissa förslag som framlagts be träffande skyddet av nationella minoriteter. Ministrarna betonade vikten av en fortsatt politisk dialog i ministerkommittén, såväl i allmänhet som i syn nerhet vad avser mellanstatliga aktiviteter. Åt ställföreträ darna uppdrogs att, i samverkan med parlamentarikerförsamlingen, aktivt fortsätta studera de reformförslag som lagts i arbetsgruppen om rådets institutionella roll. Ministrarna uttryckte sitt stöd för stärkandet av ett effektivt samband med ESK i syfte att på bästa sätt utnyttja erfarenhet och kapacitet. Ministrarna välkomnade medlemskapsansökningarna från , , och och hoppades att dessa länder skulle vara i stånd att bli medlemmar . Ministrarna uppmuntrade fortsatt och intensifierat samarbete med och , vilket borde kunna hjälpa dessa länder med demokratiska reformer och därmed bana väg för framtida medlemskap. Ministrarna inbjöd vidare att tillträda den Europeiska kulturkonventionen. Ministrarna underströk det mycket värdefulla arbete som utförs av kom missionen och domstolen för de mänskliga rättigheterna. De uttryckte emel lertid sin oro över att den redan tunga arbetsbördan, som medförde långa handläggningstider, kunde öka i och med att fler stater ansluter sig till den Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Ställföreträdarna in struerades att, som en första prioritet, påskynda arbetet med en reform av konventionens övervakningsorgan. Ministrarna var eniga om behovet av att erforderliga finansiella resurser avsätts i detta syfte. Ministrarna uttryckte djup oro över krisen och de fortsatta stridigheterna i . De fördömde ånyo det maktmissbruk, de kränkningar av de mänskliga rättigheterna och de övergrepp mot civilbefolkningen som föranlett ministerkommittén att suspendera samarbetet mel lan och de jugoslaviska myndigheterna. Ministrarna bekräf tade sitt stöd för de ansträngningar som EG, ESK och gjorde för att få till stånd en fredlig och allsidig politisk lösning. Fogad till den kommuniké som utfärdades vid mötet fanns en deklaration som fördömde agerande i . Extra ministerkommittémöte Ett extra ministerkommittémöte ägde rum i . Mötet hade kallats för att diskutera utvecklingen av förbindelser med länderna i , samt roll i och då särskilt relationen till ESK-processen. Ordförande för mötet var den spanske utrikesministern . Den svenska dele gationen leddes av dåvarande utrikesministern . Ministerkommittémötet inleddes med en ceremoni för att markera inträde i organisationen som dess 25:e medlemsland. Vid mötet framträdde presidenten i parlamentarikerförsamlingen och re dogjorde för sina intryck från en resa som en församlingsdelegation gjort i . Bland parlamentariker i Ryska republiken hade farhågor ut tryckts för att konservativa krafter skulle slå tillbaka. Samarbetet med borde vara flexibelt men principfast och styrande härvidlag bör vara den utsträckning i vilken mänskliga rättigheter respekteras. De central- och östeuropeiska ländernas närmande till väl komnades och organisationen skulle även framgent aktivt utveckla kontak terna med dessa länder. Ministrarna uppdrog åt ställföreträdarna att skynd samt utvärdera samarbetet med dessa länder och indikera vilka åtgärder som måste vidtas för att anpassa det till de rådande behoven, särskilt vad beträf far utbildning av bl.a. tjänstemän och lärare. Ministrarna hälsade med tillfredsställelse att i den 19--uttryckligen hade erkänt och den bety delsefulla roll det spelar i dagens . Ministrarna uttryckte förhopp ningen att skulle beredas tillfälle att delta vid i om den mänskliga dimensionen . Ministrarna uppma nade ordförandelandet i att så långt möjligt befrämja rådets intressen i ESK-processen. Ministrarna föreslog att expertmöten organiseras på de områden där har särskild expertis och erfarenhet att bi dra med i ESK-processen, t.ex. mänskliga rättigheter och regionalt samar bete. Vid mötet berördes även Gulfkrisen och ministrarna uppmanade att ovillkorligen och utan inskränkningar leva upp till säkerhetsrådets resolutio ner för att på så sätt öppna vägen för fred. Vid en informell avslutande session deltog även utrikesministrarna från , och för en diskussion om det framtida samarbetsmönstret i . Efter mötet hölls en ceremoni där anslöt sig till den Euro peiska kulturkonventionen. Verksamheten inom organisationens nio huvudsektorer 1. Mänskliga rättigheter och jämställdhetsfrågor Mänskliga rättigheter arbete på MR-området präglades av utvecklingen i . Den Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och dess till läggsprotokoll undertecknades av , och i sam band med dessa staters inträde i . Per hade nämnda tre länder inte ratificerat konventionen. Också andra östeuro peiska stater har ansökt om medlemskap i och kan förväntas underteckna konventionen . På grund av det ökade antalet konventionsstater har reformeringen av konventionens övervakningsmaskineri kommit i fokus. Under sitt ordföran deskap i ministerkommittén underströk den svenske utrikesministern beho vet av att snabbt finna en lösning på hur övervakningssystemet bäst skall kunna reformeras så att det kan fungera på ett effektivt sätt också då kon ventionsstaternas antal ökar. Syftet är att åstadkomma att prövningen inför konventionsorganen påskyndas så att ett slutligt avgörande uppnås snabbare än vad som är fallet. kan det ta innan den enskilde klaganden erhåller ett slutligt avgörande. Från svensk sida har också konkreta förslag lagts fram om hur processen skall kunna rationaliseras så att den enskilde klaganden snabbare erhåller ett avgörande (se regeringens skrivelse till 1990/91:165 avseende verksamheten i ). Vid sitt 89:e möte gav ministerkommittén högsta prioritet åt arbetet på en reformering av processen. Mot bakgrund av de etniska motsättningar som visat sig i vissa europeiska stater ägnades också minoritetsfrågorna ökad uppmärksamhet. Kommissionen för demokrati genom lag, den s.k. , har lagt fram ett förslag till en särskild konvention för säkerställandet av mi noriteters rättigheter. gav styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) i uppdrag att vid ett extra möte överväga åtgärder för att förbättra det internationella skyddet för nationella minorite ter, bl.a. ändamålsenligheten av en särskild medlingsmekanism för minori tetskonflikter inom ram. Också andra initiativ har tagits på detta område, vilka behandlas i CDDH. övervakade fortlöpande verkstäl landet av domar och granskade och överprövade de rap porter som den Europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna av gett över enskilda klagomål. antog 36 resolu tioner i sådana ärenden. Fem av dessa rör klagomål mot . Det löpande arbetet på det mänskliga rättighetsområdet bedrevs i övrigt i CDDH och i dess expertkommittéer. utarbetade CDDH ett tionde tilläggsprotokoll till konventionen, vilket antogs av ministerkommittén. Protokollet innebär att kravet på två tredjedels majoritet för konstaterande av konventionsbrott en ligt artikel 32 i konventionen avskaffas. Sedan protokollet trätt i kraft kom mer sådana beslut alltså att kunna fattas med enkel majoritet. Vidare ändras ministerkommitténs procedurregler såtillvida att även kommitténs beslut om ersättning till enskilda vid konventionsbrott förutsätts bli folkrättsligt bin dande för staterna på samma sätt som domstolens domar. har aktivt stött båda dessa reformer. Som nämnts fokuserades intresset på hur man skall kunna han tera det ökade antalet individuella klagomål till kommissionen på ett effek tivt sätt. registrerades 1 648 nya klagomål hos kommissionen, varav 90 mot . Motsvarande siffror för var 1 657 resp. 125. I ett stort antal mål som kommit in till kommissionen har handläggningen över huvud taget inte hunnit påbörjas. I genomsnitt tar det innan ett mål slutligen avgjorts av konventionsorganen. Vissa brådskande mål, t.ex. sådana som rör brott mot artikel 3 -- skyddet mot tortyr m.m. -- behand las dock med förtur. Genom avgöranden och tolkningar klargörs den när mare innebörden av de förpliktelser som konventionen innehåller. Domsto len får därigenom ett stort inflytande på den nationella rättstillämpningen, särskilt i de länder där konventionen och dess tilläggsprotokoll införlivats med den nationella rättsordningen som nationell lag. Ökningen av antalet klagomål till kommissionen har också börjat återspeglas i domstolens sta tistik. hänsköts 93 mål till domstolens prövning. Fram t.o.m. hade domstolen meddelat dom i endast 31 mål. Vid utgången av hade domstolen avgjort 307 mål, varav 72 enbart . Av de 307 avgjorda målen rör 24 klagomål mot . En redovisning av de fram meddelade domarna i mål mot finns i prop. 1990/91:79 om avgivande av förklaring enligt artikel 46 i den Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande frihe terna. Publikationen Utrikesfrågor 1991 innehåller referat av de domar som meddelats i mål mot . I regeringens skrivelse till 1990/91:165 avseende verksamheten i ministerkommittén redogjordes kortfattat för de åtgärder som vidtagits för att komma till rätta med arbetsbelastningen. Det där nämnda åttonde tilläggsprotokollet, som bl.a. ger kommissionen möjlighet att arbeta på kamrar, har lett till en snabbare behandling av klagomålen. Det från svensk sida framlagda förslaget om en reformering av övervakningssys temet överensstämmer i allt väsentligt med ett nederländskt förslag som la des fram med det svenska. Dessa reformförslag analyserades un der året närmare i en av de expertkommittéer som arbetar med att ta fram förslag om förbättringar av processen. Denna analys kommer att avslutas . Då väntas också ett beslut komma att fattas efter vilken linje konventionssystemet skall reformeras. för utveckling av de i konventionen upptagna rättighe terna gavs i uppdrag att analysera förutsättningarna för att i ett tilläggsprotokoll till konventionen introducera vissa rättigheter till skydd för intagna i fängelser och andra frihetsberövade. I styrkommittén förbereds också olika rekommendationer på området mänskliga rättigheter, bl.a. en rekommendation om information om HIV- smittades rättigheter. I detta sammanhang kan finnas anledning att nämna i vilken utsträckning tilläggsprotokollen till ratificerats av medlemssta terna. Uppgifterna gäller förhållandet . Som nämnts ovan hade själva konventionen ratificerats av samtliga medlemsstater utom , och . Samtliga stater som ratificerat konventionen har också accepterat den enskilda klagorätten samt domstolens jurisdiktion. Det första tilläggsprotokollet, som rör bl.a. äganderättsskyddet, har ratifi cerats av samtliga konventionsanslutna stater utom och Liechten stein. Det fjärde tilläggsprotokollet, som rör bl.a. rätten till rörelsefrihet och rätten att lämna sitt land samt förbud mot kollektiv utvisning av utlänningar, har ratificerats av samtliga konventionsanslutna stater utom , , , , , och . Det sjätte tilläggsprotokollet, som förbjuder användning av dödsstraff i fredstid, har ratificerats av samtliga konventionsanslutna stater utom Bel gien, , , , och . Det sjunde tilläggsprotokollet, som bl.a. anger vissa rättssäkerhetsgaran tier vid utvisningsförfaranden samt rätt till överprövning av brottmålsdomar, har ratificerats av samtliga konventionsanslutna stater utom , Cy pern, , , , , , , , och . Det nionde tilläggsprotokollet, som ger också den enskilde rätt att erhålla prövning av ett enskilt klagomål i domstolen, om domstolen ger prövnings tillstånd, hade vid utgången av inte ratificerats av någon stat. För del sammanhänger detta med att ändamålsenligheten av protokol let måste ses i ljuset av de mer långtgående reformförslag som för närva rande bereds. Detta protokoll har således inte trätt i kraft. Övriga protokoll, som med undantag av det tionde alla trätt i kraft, rör främst processuella ändringar i förfarandet inför konventionsorganen. I detta sammanhang bör också nämnas den Europeiska konventionen till förhindrande av tortyr, som antogs av ministerkommittén . Denna konvention hade vid utgången av ratificerats av 23 av rådets medlemsstater. ratificerades den av , och . Detta innebär att konventionen numera ratificerats av samtliga medlemsstater utom , och . Konventionen trädde i kraft . Den enligt konventionen bildade granskningskommittén på började sin egentliga verksamhet. Den företog då besök i , , , och . gjordes besök i , , , och samt ett nytt besök i . De rapporter som avgetts från besöken är inte offent liga. Att en sådan rapport är konfidentiell, om inte den berörda staten själv begär att den görs offentlig, följer av konventionstexten. För en närmare re dovisning av konventionens innehåll hänvisas till prop. 1987/88:133. Rap porterna från besöken i , och har, efter medgivande från dessa stater, numera offentliggjorts. Rapporten från besö ket i , som tillställdes , har också offentliggjorts. mellan kvinnor och män (CEEG) samman trädde två gånger . Kommittén fortsatte förberedelserna för den tredje europeiska jämställdhetsministerkonferensen som kommer att äga rum i . Huvudfrågor vid konferensen blir dels våld mot kvinnor, dels media. Vidare planerades en konferens med tema ''''''''Jämställd het mellan kvinnor och män i ett förändrat '''''''' som sedan ägde rum 1992 i , . Två arbetsgrupper etablerades, en för att utveckla begreppet ''''''''likhetsde mokrati'''''''' och en för att undersöka möjligheterna för en europeisk databank om jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett seminarium om ''''''''Åtgärder mot kvinnoförnedring och påtvingad prosti tution som övergrepp mot mänskliga rättigheter och individens värdighet'''''''' arrangerades i . Seminariet ledde till ett förslag om en arbetsgrupp för en fördjupning av de diskussioner som fördes under semi nariet. Kommittén påbörjade även ett arbete med en europeisk kampanj om jäm ställdhet mellan kvinnor och män. beslutades att även jämställdhetskommittén skall få status som styrkommitté. Massmediefrågor Rekommendationer och konventioner Den antagna rekommendationen R(91)14 om lagligt skydd för krypterade TV-sändningar tar sikte på den allt mer omfattande hanteringen av piratdekodrar. Det är i första hand tillverkning, import och spridning av sådana dekodrar som man vill bekämpa. Rekommendationen behandlar också möjligheten att kriminalisera bruket av piratdekodrar i kommersiellt syfte. I rekommendationen R(91)5 om rätten till korta rapporter från större eve nemang, trots att ett företag köpt ensamrätten till nyhetsbevakningen, följs vissa uttalanden i Konventionen om gränsöverskridande television upp.