prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — De bör ocksåutveckla tekniken och den inhemska vetenskapliga och tekniska kapaciteten. 17.14Internationella organisationerpå subregional, regional eller global nivå bör, då sä är lämpligt, päkuststaternas begäran bistä dem i arbetet med ovanstående åtgärder och därvidägna utvecklingsländema särskild uppmärksamhet. 17.15Kuststaterna skall främja ochförenkla organisationen av undervisning och utbildning om integreradförvaltning av kustnära och områden och om hällbar utveckling för bl.a.forskare, tekniker, lednings- och förvaltningspersonal och användare, även pälokal nivå, samt för ledare, ursprungsbefolkningar, fiskare, kvinnor och ungdomar.Frågor om förvaltning, utveckling, miljöskydd och lokal planering skall förasin i utbildningsplaner och program för att höja allmänhetens medvetenhet, medvederbörligt beaktande av traditionell ekologisk kunskap ochsamhällskulturella värden. 17.16Internationella organisationer,på subregional, regional eller global nivä, allt efter omständigheterna skaU påbegäran bistå kuststater, i synnerhet utvecklingsländer, inom de områden somanges ovan. 17.17 Oinskränktsamarbete skaU på begäran erbjudas kuststater i deras ka pacitetsuppbyggande arbete. Där så är lämpligt skall kapacitetsuppbyggnad ingå i det bilaterala och multUaterala utvecklingssamarbetet. Kuststater kan överväga att vidta bl.a. följande ätgärder: a)Säkerställa kapacitetsuppbyggnadpå lokal nivå, b)rådgöra med lokala myndigheter,näringslivet, universitetssektorn, re-sursanvändargrapper och allmänheten omfrågor som rör kustnära och omräden, c)samordna program för olikasektorer i samband med kapacitetsuppbyggnaden, d) kartläggabefintiiga och potentiella föratsättningar, resurser och behov för kunskapsutveckling (Kh för en infrastraktur för vetenskap och teknik, e) utvecklavetenskapliga och tekniska medel samt forskning, 250 f) främjaoch underlätta kunskapsutveckhng och UtbUdning, Skr. g) stödja"kunskapscentra" för integrerad förvaltning av kustnära (Kh resurser, h)stödja pilotprogram i demonstrationssyfte och projekt inom integreradförvaltning av kustområden och omräden. Skydd av den miljön 17.18Förstöringen av den marinamiljön härrör från en mängd olika källor. Landbaserade källor står för avhavsföroreningarna medan sjötransporter och dumpning i haven stär för 10%vardera. De största hoten mot den miljön kommer frän avloppsvatten,närsalter, syntetiska organiska föreningar, sediment, avfall och plaster,metaller, radioaktiva ämnen, olja/kolväten och polycykliska aromatiska kolväten(PAH). De olika föroreningskällornas betydelse varierar mellan länder ochregioner, beroende pä omständigheterna. Mänga föroreningsämnen fränlandbaserade källor utgör särskilt allvarliga hot mot den mUjön, då desamtidigt är toxiska och svårnedbtytbara och ackumuleras i näringskedjan. Detfinns ingen global plan att angripa havsföroreningar från landbaseradekällor. 17.19Den miljön förstörsockså av en mängd olika landbaserade verksamheter. Bebyggelse, markanvändning,uppförande av infrastraktur längs kusterna, jordbmk, skogsbruk,tätortsutbyggnad, turism CKh industri kan påverka den mUjön.Stranderosion och igenslamning är särskilt allvarliga problem. 17.20Sjöfart och havsbaseradverksamhet förorenar också den miljön. Omkring olja hamnarårligen i världshaven till följd av normal sjöfart, olyckor och otiUätnautsläpp. Utsläpp till luften från utrustning för utvinning av olja och gas tillhavs regleras av intemationella överenskommelser och sexregionala konventioner för kontroll av utsläpp från plattformar hardiskuterats. Omfattningen och typen av miljöpåverkan från offshore-verksamhetför utvinning och produktion av olja utgör i allmänhet en mycket liten del avhavsföroreningarna. 17.21Ett synsätt som baseras päförsUctighetsprincipen och på förebyggande åtgärder, snarare än ettåterställande synsätt, är nödvändigt för att förhindra att den miljönförstörs. Detta kräver bl.a. att förebyggande åtgärder,miljökonsekvensbeskrivningar, rena produktionsmetoder, återvinning ochavfallsredovisning införs samt att avfallsmängderna minimeras, reningsverkuppförs och effektiviseras och att kvalitetskriterier för korrekt hantering avmiljöfarliga ämnen införs. Dessutom behövs en samlad strategi för hantering avskadliga effekter frän luft, land och vatten. Ätgärder på detta område skallocksä omfatta förbättringar av kustnära bebyggelse samt integrerad förvaltningoch utveckling av kustomräden. 17.22 Staterbör, i enlighet med bestämmelserna i om skydd och bevarande av den miljön och i enlighet med egen poli tik, samt egna prioriteringar och resurser, verka för att förhindra, minska och bemästra miljöförstöringen i den miljön, så att dess livsuppehål lande och produktiva kapacitet upprätthålls och förstärks. För det ändamål är det nödvändigt att: a)Tillämpa förebyggande (Khföregripande synsätt som baseras på försiktighetsprincipen för att förhindraatt den miljön förstörs och för att minska risken för långsiktiga ellerirreversibla miljöskador, b)göra miljökonsekvensbeskrivningarav verksamheter som kan ge allvarliga skador på den miljön, c)integrera skyddet av den marinamUjön i den övergripande miljöpolitiken, i scKialpolitiken och iutvecklingspolitiken, d) förhindramiljöförstöring av den mUjön genom att utveckla ekonomiska incitament, där så är lämpligt, för att tUlämpa ren teknik samt andra styrmedel som innebär att mUjökostnadema beaktas som en del av totalkostnaden, t.ex. principen att förorenaren betalar, e) förbättrakustbefolkningars levnadsstandard, i synnerhet i utvecklings länderna, för att bidra tiU att minska miljöförstöringen i kustnära (Kh områden. 17.23 Stateraaär överens om att tUlskott av additionella ekonomiska resur ser, genom lämpliga internationella mekanismer, samt tiUgång tUl renare teknik och relevant forskning krävs för att stödja utvecklingsländemas åtgär der för att genomföra detta åtagande. a)Ledrungs- och hanteringsfrågor Förhindrande,minskning och uppsikt över förstöringen av den mUjön från landbaseradeverksamheter n.2AFör att förhindra förstöring av den miljön från landbaseradeverksamheter bör staterna vidta åtgärder som är förenliga med åtgärderna underprogramområde A. Dessa ätgärder bör vidtas på nationell och, där sä är lämpligt,på regional och subregional nivä, samt beakta riktiinjema frånMontreal-konferensen om skydd av den mUjön från landbaseradeföroreningskällor. 17.25För detta ändamål (Kh med stöd från berörda intemationeUa organisationer förmUjöfrågor, forskning, teknik och finansiering, bör statema samarbeta för attbl.a: a)I förekommande fall uppdatera,förstärka och utvidga riktiinjema från , b)där sä är lämpligt bedömabefintliga regionala överenskommelsers och handlingsplaners effektivitet, isyfte att fastställa metoder för att vid behov vidta kraftigare åtgärder föratt förhindra, minska och hålla uppsikt över förstöringen av den mUjönfrån landbaserad verksamhet, 252 c) vid behov, där sä ärlämpligt, ta initiativet till och främja tillkomsten av Skr. 1992/93:13 nya regionala överenskommelser, d) utvecklamedel för att på basis av de senaste forskningsrönen ge tek nisk vägledning för att angripa de viktigaste typerna av föroreningar av den nuljön från landbaserade källor, e) utarbetariktlinjer för lämpliga globala finansieringsmekanismer, f) identifieraytterligare åtgärder som kräver internationellt samarbete, 17.26FN:s miljöstyrelse ()uppmanas att, sä snart det är praktiskt möjligt, sammankalla ett möte med representanterför ländernas regeringar om skydd av den miljön frän landbaseradverksamhet. 17.27Med avseende på avloppsvattenbör staterna prioritera följande ätgärder: a)Integrera avloppsfrägor iutarbetande eller revidering av utvecklingsplaner för kustomräden, inklusiveplaner avseende den byggda miljön, b)uppföra och driva reningsverkför avloppsvatten i enlighet med nationeU politik och utifrån ländernaskapacitet (Kh i den utsträckning som är möjlig genom internationellt samarbete, c)placera utlopp för avloppsvattenlängs kusterna på sådant sätt att en miljömässigt godtagbar kvalitetupprätthälls och att mussel- och snäckbe-stånd, vattenintag och badplatser inteutsätts för sjukdomsalstrande organismer, d) främjamiljöanpassad samhantering av avloppsvatten frän hushåll och likartade industriutsläpp, och där sä är möjligt, införa kontrollmekanismer för att förhindra att utsläpp som inte bör ingå i systemet tillförs detta, e) främjaprimär rening av kommunalt avloppsvatten som släpps ut till floder, flodmynningsområden och havet, eller andra, för specifika platser, lämpliga lösningar, f) efterbehov upprätta och förbättra lokala, nationella, subregionala och regionala program för reglering (Kh övervakning av utsläpp av avloppsvat ten, med hjälp av minimiriktlinjer för utsläpp av avloppsvatten och kriterier för vattnets kvalitet, samt med beaktande av egenskaperna hos recipienter och föroreningarnas typ och omfattning. 17.28 Medavseende pä andra föroreningskällor bör de åtgärder som sta-, terna prioriterar onrfatta följande åtgärder: a)Efter behov upprätta ochförbättra program för reglering och övervakning av utsläpp av avloppsvattenoch emissioner, inklusive utveckling och tillämpning av kontrollmetoder ochteknik för återvinning, b)främja risk- (Kh miljökonsekvensbedömningarför att bidra till att säkra en godtagbar miljökvalitet, c)där så är lämpligt främjabedömningar och samarbete på regional nivå med avseende på tfllförsel avföroreningar frän punktkällor i nya installationer, d) stoppaemissioner eller utsläpp av organiska halogenerade ämnen där risk för ackumulation till farliga niväer i den miljön föreligger, e) minskaemissioner eller utsläpp av andra syntetiska organiska för eningar där risk för ackumulation till farliga niväer i den miljön före ligger. f) främjakontroU av antropogen tillförsel av kväve (Kh fosfor tiUkustvatt- Skr.1992/93:13 nen, där problem som t.ex. eutrofiering hotar den mUjön och dess g) samarbetamed utvecklingsländema, genom ekonomiskt och tekniskt stöd, för att uppnå bästa möjliga reglering och minskning av avfall och äm nen som är toxiska, stabUa och bioackumulerbara, samt i fråga om avfalls hantering utveckla mUjöanpassade landbaserade alternativ tUl dumpning i havet, h)samarbeta i utvecklingen och genomförandet av mUjöanpassade markanvändningsmetoderoch förfaranden för att minska sådan avrinning till vattendrag ochflodmynningsomräden som ger upphov tUl förorening eller försämring av denmarina miljön, i)främja användning av mindre mUjöfarliga bekämpnings- (Kh gödningsmedel (Kh avalternativa metoder för skadedjursbekämpning, samt överväga förbud motmiljöfarliga medel, j)ta nya initiativ på nationell, subregional och regional nivå för kontroll avtillflödet av föroreningar som inte härrör frän punktkällor (Kh som kräverstora förändringar av hanteringen av avfall och avloppsvatten samt av jordbrak,gruvdrift, byggnadsindustri och transporter. 17.29 Prioriteringarnaför att motverka den fysiska mUjöförstöringen i kust nära och omräden som leder till försämring av den mUjön bör bl.a. omfatta reglering av och förebyggande ätgärder för att förhindra stranderosion och igenslamning tUl följd av antropogena faktorer, t.ex. markanvändning och byggnadsteknik. TUlsyn och förvaltning av avrinnings- områden bör främjas i syfte att förhindra, bemästra och minska försäm ringen av den miljön. Förhindra, minska och kontrollera försämringen av denmarina mUjön tUl följd avhavsbaserad verksamhet 17.30 Statemaskall genom egna, bUaterala, regionala eller multUaterala åt gärder samt inom ramen för IMO och andra berörda internationella organi sationer på subregional, regional eller global nivå, allt efter omständighe terna bedöma behovet av ytterligare ätgärder för att hejda försämringen av den miljön: a)till följd av sjöfart, genom att: i)Stödja ratificering och genomförande från fler länders sida av relevantakonventioner och protokoll avseende sjöfarten, ii)underlätta de processer som avses under i) genom att hjälpa enskUda stater attövervinna hinder för genomförandet, om staterna begär detta, iU)samarbeta för att övervaka föroreningar av den miljön (t.ex. genomflygövervakning) tiU följd av utsläpp frän fartyg, i synnerhet illegalautsläpp, och genom att se till att efterlevs, iv)bedöma omfattningen av föroreningar tUl följd av sjöfart i områden som IMObedömt som särskUt känsliga, CKh verka för att lämpliga åtgärder, där så ärnödvändigt, vidtas inom sådana områden för att se till att allmänt vedertagnaintemationella regler efterlevs. v)vidta åtgärder för att se tfll att respekten upprätthålls för de områ- Skr.1992/93:13 den, som kuststaterna, i enlighet med folkrätten, har avsatt inomsina exklusiva ekonomiska zoner i syfte att skydda och bevara sällsynta ochkänsliga ekosystem, t.ex. korallrev och mangroveskogar, vi)överväga lämpliga regler för utsläpp av ballastvatten för att förhindraspridning av organismer som inte förekommer naturligt i omrädet, vii)främja säkerheten tUl havs genom tillfredsställande kartering av kuster ochsjöfartsmtter, vuijbedömabehovet av striktare internationella regler för att ytterligare minska riskenför olyckor (Kh föroreningar från lastfartyg (inklusive bulkfårtyg), ix)uppmana IMO och lAEA att samarbeta för att anta ett regelverk förfartygstransport av radioaktivt kärnbränsle i behållare, x)revidera och uppdatera för kämbränsled-rivnahandelsfartyg och diskutera hur ett sådant reviderat regelverk bör tUlämpas påbästa sätt, xi)stödja lMO:s pågående arbete med att utarbeta lämpliga åtgärder för att minskaluftföroreningar genom utsläpp tUl luften frän fartyg, xii)stödja IMO:s pågående arbete med att utarbeta ett internationellt regelverk förfartygstransporter av miljöfarliga och giftiga ämnen, samt ytterligarediskutera om ersättningsfonder av samma typ som de som inrättats enligtFondkonventionen vore lämpliga med avseende på föroreningsskador som uppkommitgenom utsläpp av andra substanser än olja. b) Tillföljd av dumpning, genom att: i) Stödja ratificering, genomförande och aktivt deltagande frän fler länderssida i konventionema om dumpning tUl havs, bl.a. för att snabbt komma fram strategi för framtiden inom ramen för om dumpning, ii)uppmana parter att vidta lämpliga åtgärder för att stoppadumpning och förbränning av miljöfarliga ämnen till havs. c) tillföljd av vericsamhet på offshoreplattformar för utvinning av gas och olja, genom att utvärdera redan vidtagna åtgärder avseende utsläpp till luft och vatten och säkerhet, samt bedöma behovet av ytterligare åtgärder, d) tillföljd av verksamhet i hamnar, genom att underlätta uppförande av mottagningsanläggningar i hamnama för uppsamling av olje- och kemikalie rester och avfaU frän fartyg, i synnerhet i MARPOL-områden, samt genom att stödja uppförande av mindre anläggningar i smäbäts-och fiskehamnar. 17.31IMO och andra berörda FN-organskall på berörda staters begäran, där så är lämpligt, bedöma tillståndet i denmarina miljön i omräden med stor fartygstrafik, t.ex. högtrafikeradeintemationella sund, i syfte att se tfll att allmänt vedertagna intemationellaregler följs, särskUt sädana regler som avser olagliga utsläpp från fartyg, ienlighet med bestämmelseraa i del III av . 17.32Staterna skall vidta ätgärderför att minska vattenföroreningar som 255 orsakas av tennföreningar som ingår ibeväxningshämmande bottenfärger. 17.33 Stateraa skallöverväga ratificering av Konventionen om beredskap. 1992/93:13 åtgärder och samarbete avseende oljeföroreningar som bl.a. tar upp bered skapsplaner på nationell och internationell nivå, inklusive material för olje bekämpning och utbildning av personal, samt om denna konvention skall omfatta åtgärder vidkemikalieutsläpp. 17.34 Stateraabör intensifiera det intemationeUa samarbetet för att stärka eller vid behov inrätta regionala centra eller, då sä är lämpligt, mekanismer för hantering av olje- och kemUcalieutsläpp, i samarbete med berörda subre gionala, regionala eller globala meUanstatiiga organisationer (Kh, där så är lämpligt, med näringslivets organisationer. b)Data och information 17.35 Stateraabör, då sä är lämpligt, och allt efter de medel som står tiU deras förfogande samt med hänsyn till deras tekniska och vetenskapliga ka pacitet och resurser, göra systematiska observationer av tillståndet i den ma rina miljön. För detta ändamål bör statema överväga att: a)Införa observationssystem föratt mäta den miljöns kvalitet, bl.a. orsaker till och följderna av attden miljön försämras, som grand för förvaltningsätgärder, b)regelbundet utbyta informationom miljöförstöringen till havs från landbaserad och havsbaserad verksamhet,samt om åtgärder för att förhindra, hålla uppsikt över och minska sådanmiljöförstöring, c)stödja och bygga utinteraationella observationsprogram, t.ex. mussel-programmet, pä basis avbefintliga resurser och med särskild tonvikt pä utvecklingsländerna, d) inrättaett centralt organ för information om kontroll av miljö föroreningar bl.a. processer och teknUc för sädan kontroll samt för att stödja överföring av sådan teknik tiU utvecklingsländer och till länder med ett up penbart behov av sädan kompetens, e) upprättaen global översikt och databas med information om källor, ty per, mängder och effekter av föroreningar av den miljön frän landba serad verksamhet i kustomräden och från havsbaserad verksamhet, f) avsättatillräckliga medel för kapacitetsuppbyggnad och utbildnings program för att ge utvecklingsländema möjlighet att delta i full utsträckning, i synnerhet i internationella FN-program för insamling, analys och använd ning av data och information. a)Finansiering och kostnadsberäkning 17.36 Konferenssekretariatethar beräknat den ärliga kostnaden för att genomföra åtgärdema i detta program tUl frän det internationella samfundet i form av bidrag eller för månliga krediter. Dessa beräkningar är endast ungefärliga uppskattningar och har inte granskats av regeringarna. De faktiska kostnaderna (Kh finan sieringsvillkoren, inklusive ickekoncessionella villkor, beror bl.a. pä vUka strategier och program för genomförandet som regeringarna beslutar om. b) Vetenskapligaoch tekniska medel Skr. 17.37 Tekniköverföringi enlighet med kapitel 34 krävs, där så är lämpligt, för att genomföra nationella, subregionala och regionala handlingsprogram. Dessutom krävs ekonomiska resurser, i synnerhet för utvecklingsländernas vidkommande, som bl.a. bör omfatta: a)Stöd till industrin för attutarbeta och införa teknik för ren produktion eller kostnadseffektiv teknik förreglering av föroreningar, b)planering för utveckling ochanvändning i utvecklingsländer av avfallsanläggningar och teknik föravfallshantering med låga installations- och underhällskostnader, c)laboratorieutrustning försystematiska observationer av mänsklig och annan påverkan på den miljön, d) kartläggningav lämpliga material att bekämpa olje- och kemikalieut släpp, bl.a. billiga, lokalt framställda eller lokalt tillgängliga material och tekniker som är lämpliga vid kritiska föroreningssituationer i utvecklingslän derna, e) granskningav användningen av svårnedbtytbara organiska halogene rade ämnen som ackumuleras i den miljön, i syfte att fastställa vilka ämnen som inte kan bemästras på ett tillfredsställande sätt och för att ge en grand för beslut om en tidsram för avveckling av sådana ämnen så snart detta är praktiskt möjligt, f) upprättandeav ett centrum för information om förhindrande av havs föroreningar och om metoder och teknik för marin miljövård samt stöd för överföring av sådan information till till utvecklingsländer och andra länder som har behov av stöd. 17.38 EnskUteller i samarbete med varandra och med stöd av internatio nella organisationer, på subregional, regional eller global nivå, allt efter om ständigheterna, skall staterna: a)Tillhandahålla utbildning förpersonal som behövs för ett fullgott skydd av den miljön enligt deberäkningar som gjorts över utbildningsbehoven pä nationell, regional ochsubregional nivå, b)främja tillkomsten av kurser omskyddet av den miljön i läroplanen för studieprogram om haven, c)anordna kurser för utbildningav personal för bekämpning av olje- och kemikalieutsläpp, i samarbete, där säär lämpligt, med oljeindustrin och den kemiska industrin, d) anordnaseminarier och kurser om miljöfrågor i samband med hamn verksamhet och utveckling i hamnområden, e) stärkaoch tillhandahålla en säker finansiering av nya och befintliga in ternationella fackskolor för yrkesutbildning på sjöfartsområdet, f) staternabör genom bUateralt och multilateralt samarbete stödja och komplettera nationeUa åtgärder i utvecklingsländerna för kunskapsutveck ling i syfte att förhindra och minska försämringen av den miljön. 17 1992/93. d) Kapacitetsuppbyggnad Skr. 17.39Nationella planerings- ochsamordningsorgan skall ges kompetens och behörighet att granska all landbaseradverksamhet och alla landbaserade föroreningskällor med avseende på deraspåverkan på den miljön, samt föreslå lämpliga kontrollåtgärder. 17.40Forskningsresurserna börstärkas och, där så är lämpligt, utvecklas i utvecklingsländerna för attmöjliggöra systematiska observationer av föroreningar,miljökonsekvensbeskrivningar och utarbetande av rekommendationer förmiljötillsyn. verksamhet bör ledas och bedrivas av lokala experter. 17.41Särskilda arrangemang ärnödvändiga för att förse utvecklingsländerna med tillfredsställande ekonomiskaoch tekniska resurser för att därmed hjälpa dem att förhindra och lösa problemi samband med verksamheter som hotar den miljön. 17.42En internationell finansieringsmekanismbör skapas för utnyttjande av lämplig teknik och uppförande av anläggningar föravfallsbehandling. En sådan mekanism bör omfatta bidrag eller förmänligakrediter frän internationella institutioner liksom regionala fonder somåtminstone delvis fyUs på enligt ett roterande system genom användaravgifter. 17.43Vid genomförande av dessaprogramåtgärder bör särskilt beaktas de problem som följer av attutvecklingsländerna får bära en orimligt stor börda, genom deras brist påresurser, expertis eller teknisk kapacitet. Hållbar användning och bevarande av tillgångarpå det fria havet 17.44Under harfisket på det fria havet ökat kraftigt och utgör nu av alllandad fisk i världen. Bestämmelserna i om marinalevande resurser på det fria havet föreskriver staters rättigheter ochskyldigheter med avseende pä bevarande och utnyttjande av dessa resurser. 17.45Tillsynen av fisket iinternationella vatten, liksom införande, övervakning och genomförandet aveffektiva åtgärder för resursbevarande, är dock OtUlfredsstäUande i många delarav världen och många tUlgångar överutnyttjas. Problemen omfattar bl.a.oreglerat fiske, överutnyttjande, för stora fiskeflottor, omflaggning avfartyg för att undvika tillsyn, otillräckligt selektiva fiskeredskap,otUlförlitliga databaser och bristfäUigt samarbete mellan staterna. Statervars medborgare och fartyg fiskar på det fria havet mäste vidta åtgärder, ochdessutom krävs samarbete på bilateral, subregional, regional och global nivä, isynnerhet med avseende på migrerande arter och gränsöverskridande bestånd.Sådana åtgärder och sådant samarbete bör inriktas på brister med avseende påfiskemetoder och biologiska kunskaper, fiskestatistik och bättre system fördatabehandling. Tonvikten skall också läggas på beaktande av mångfalden avfiskslag och på hänsyn till samspelet mellan Skr. 1992/93:13 olika arter, isynnerhet med avseende på utrotningshotade arter, men även för att fastställaundemtnyttjade eller outnyttjade populationers potential. 17.46 Statemaåtar sig att verka för bevarande och hållbar användning av levande tillgångar. För detta ändamäl är det nödvändigt att: a)Utveckla och öka levandetillgängars potential för att möta människans näringsbehov, såväl som socialaoch ekonomiska mäl och utvecklingsmål, b)bibehålla och återställapopulationer av arter pä och till nivåer som kan ge maximalt hällbaravkastning, utifrån de begränsningar som sätts av miljömässiga och ekonomiskafaktorer, och med beaktande av samspelet mellan arterna,