prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — b)att skapa ett mönsterprograminom FNsystemet för intern återanvändning och återvinning av avfallsflöden,inklusive papper, c)att tillhandahåUa information,teknik och lämpliga politiska instrument för att uppmuntra tiU system för återanvändningoch återvinning av avfall och göra dessa operativa. 21.18 Regeringarbör, allt efter kapacitet och tillgängliga resurser och i sam arbete med FN och andra berörda organisationer, där så är lämpligt: a)främjatillräcklig ekonomisk och teknisk kapacitet på regional, nationell och lokalnivå, allt efter omständigheterna, för att genomföra politik och åtgärder för återanvändningoch återvinning av avfall, b)iindustriländerna och senast är 2010 i utvecklingsländerna införa nationellaprogram som i möjligaste mån omfattar särskilda mål för effektiv återanvändningoch återvinning av avfall. a)Lednings- och hanteringsfrågor 21.19 Regeringaroch institutioner och icke-statiiga organisationer, inklu sive konsumentgrupper, kvinnogrupper och ungdomsgrapper, bör, i samar bete med lämpliga organ inom FN-systemet, starta program för att demon- 354 streraoch göra klara för drift förbättrade system för återanvändning och Skr. 1992/93:13återvinning av avfall. Dessa program bör i möjligaste män bygga pä befintligeller planerad verksamhet och bör a)Utveckla och stärka dennationella kapaciteten för att återanvända och återvinna en ökande andelavfall, b)se över och reformera nationellavfallspolitik för att ge incitament för återanvändning och återvinning avavfall, c)utarbeta och genomföranationella planer för avfallshantering som utnyttjar och prioriterar återanvändningoch återvinning av avfall, d) ändrabefintliga standarder eller inköpsspecifikationer för att undvika dislcriminering mot återvunna material, med beaktande av besparingen i energi och råvaror, e) utformafolkbildnings- och medvetandekampanjer för att främja an vändning av återvunna produkter. 21.20Information och forskning behövs för att för varje land utveckla lovande,socialt acceptabla och kostnadseffektiva metoder för återanvändning ochåtervinning av avfall. Stödåtgärder som vidtas av nationella regeringar ochlokala myndigheter i samarbete med FN och andra intemationeUa organisationerkan t.ex. omfatta: a)En omfattande översyn avvalmöjligheter och teknik för återanvändning och återvinning av alla slagsfast hushållsavfall. En politik för återanvändning och återvinning bör utgöraen integrerad del av nationella och lokala program för avfallshantering, b)utvärdering av omfattningen avden befintliga verksamheten för återanvändning och återvinning av avfall ochval av metoder för att bygga ut och stödja denna verksamhet, c)ökade anslag tillförsöksprogram för försök med olika metoder för återanvändning ochåtervinning, inklusive småskaliga hemindustrier för återvinning, kompostering,bevattning med renat avloppsvatten och energiätervinning från avfall, d) utformningav riktlinjer och lämpliga metoder för återanvändning (Kh återvinning av avfall, e) intensifieradeinsatser för att samla, analysera och sprida relevant in formation om avfallsproblem till viktiga målgmpper. SärskUda forskningsan slag kan ges till utvalda sökande för innovativa forskningsprojekt för återvin ningsteknik, f) förslagpä möjliga marknader för återvunna produkter. c)Samarbete och samordning på intemationell och regional nivå 21.21Stater bör, genom bilateralt och multUateralt samarbete, inklusive genom FNoch andra internationella organisationer: a) Utföra regelbundnaundersökningar av i vilken omfattning länder åter använder och återvinner avfall, 355 b)undersöka effektiviteten hosteknik och metoder för återanvändning Skr. 1992/93:13 och återvinning avavfall och metoder för att öka tillämpning av dessa i länder, c)se över och uppdaterainternationella riktlinjer för säker återanvändning av avfall, d) startalämpliga program för återanvändning och återvinning av avfall för att stödja industrier i små samhällen i utvecklingsländerna. a) Finansieringoch kosmadsberäkning 21.22 Konferenssekretariatethar beräknat att om ett belopp motsvarande av de kommunala utgifterna för avfallshantering användes för system för säker återanvändning av avfall, skulle de globala utgifterna för detta ända mål uppgå till . Sekretariatet har beräknat totalkostnaden (1993-2000) för att genomföra de ätgärder som redovisas i detta kapi tel till ca. från det internationella samfundet i bidrageller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiska kostnaderna och finan siella vUlkoren, inklusive icke-koncessionella villkor, beror bl.a. på vilka strategier och program som regeringarna beslutar att genomföra. b) VetenskapUgaoch tekniska medel 21.23 Återvinningoch återanvändning av avfall bör stödjas av tekniköver föring enligt följande: a)Överföring av återvinningsteknik,t.ex. maskiner för återanvändning av plast, gummi och papper, bör ingå i det bUateralaoch multilaterala tekniska samarbetet och biståndsprogram, b)utveckling och förbättring avbefintlig teknik, särskilt urspmngsbefolkningars teknik, och ätgärder för attunderlätta överföring av denna inom ramen för pågående regionala och interregionalaprogram för tekniskt bistånd, c)åtgärder för att underlättaöverföring av teknik för återanvändning och återvinning av avfall. 21.24 Detfinns många incitament för återanvändning och återvinning av av fall. Länder bör överväga följande möjligheter för att uppmuntra företag, institutioner, affärsföretag och enskilda människor att återvinna avfall i stäl let för att kasta bort det: a)Erbjuda incitament till lokalamyndigheter för att återvinna största möjliga avfallsmängder, b)ge tekniskt bistånd tillinformell verksamhet för återanvändning och återvinning av avfall, c)tillämpa ekonomiska medel CKhlagstiftning, inklusive skattesystem, till stöd för principen attavfallsproducenterna skall betala för hanteringen, d) skaparättsliga och ekonomiska förhållanden som stimulerar investe ringar i återanvändning och återvinning av avfall, e) tillämpasärskilda mekanismer, t.ex. pant/retursystem som incitament för återanvändning och återvinning. f) främjaseparat hämtning av sådant hushållsavfall som kan återvinnas. g) geincitament för att förbättra villkoren för marknadsföring av avfall som är tekniskt återvinningsbart, h)uppmuntra till användning av återvunna material, särskilt i förpackningar, därdetta är praktiskt genomförbart, i)genom införande av program uppmuntra utveckling av marknader för återvunnaprodukter. 21.25 Detbehövs utbildning för att ändra inriktningen på avfallshante ringen så att den omfattar återanvändning och återvinning av avfall. Rege ringar bör, i samarbete med FN, internationella och regionala organisatio ner, bl.a. vidta följande ätgärder: a)Ta med återanvändning och återvinningav avfall i interna utbildningsprogram och som en integrerad del av programför tekniskt samarbete vad gäller stadsplanering och utveckling av infrastraktur, b)bygga ut utbildningsprogram förvattenförsöijning och sanitära anläggningar så att de omfattar teknik ochpolitik för återanvändning och återvinning av avfall, c)låta undervisning om defördelar och medborgerliga skyldigheter som är förenade med återanvändning ochåtervinning av avfall ingå i skolans läroplaner och kurser i den allmännautbildningen, d) uppmuntraicke-statliga organisationer, lokala organisationer och kvinnograpper, ungdomsgrupper (Kh andra intressegrupper att i samarbete med lokala myndigheter mobilisera lokalt stöd för återanvändning och åter av avfall genom målinriktade lokala kampanjer. 21.26 Kapacitetsuppbyggnadför att stödja ökad återanvändning och återvin ning av avfall bör koncentreras till följande åtgärder: a)Att omsätta nationell politikoch incitament för avfallshantering i praktiken, b)att ge lokala myndighetermöjlighet att mobilisera lokalt stöd för återanvändning och återvinning avavfall genom att bistä återanvändning och återvinning av avfall inom deninformella sektorn och påbörja planering för avfallshantering som omfattarmetoder för resursåtervinning. Att främja miljöanpassad avfallshantering Bakgmnd 21.27 Ävenom avfallsmängden minimeras kommer en del avfall att återstå. Trots behandling har alla utsläpp av avfaU en viss resterande effekt på den miljö som tar emot dem. Det finns därför utrymme för att förbättra metoder för avfallsbehandling och avfallshantering, t.ex. att undvika utsläpp av slam till havs. I utvecklingsländerna är problemet av mera grandläggande karak tär: av avfallet från städerna genomgår någon form av be- 357 handlingoch denna behandling uppfyller acceptabla kvalitetskrav endast i Skr.1992/93:13 liten omfattning. Behandling och hantering av exkrementer börprioriteras med hänsyn till de potentiella hälsorisker som är förknippade meddessa. 21.28Målet för detta programområdeär att behandla och på ett säkert sätt hantera en successivt ökande andel avdet avfall som produceras. 21.29Regeringar, institutioner och icke-statligaorganisationer bör, tillsammans med företag och i samarbete med FN och andraberörda organisationer, där sä är lämpligt, a)Senast är 2000 fastställakvalitetskriterier för avfallsbehandling och avfallshantering, mäl och kravbaserade på den omgivande miljöns karaktär och upptagningsförmäga, b)bygga upptillräcklig kapacitet för övervakning av av-fallsrelaterade miljöeffekter ochregelbunden kontroll, inklusive epidemiologiska kontroller, där så ärlämpligt, c)senast är 1995 iindustriländerna och i utvecklingsländerna säkerställa attminst av allt avloppsvatten och fast avfall behandlas, renas ellerhanteras i enlighet med nationella eller internationella riktlinjer för miljö-och hälsokvalitet, d) senastär 2025 hantera aUt avloppsvatten och fast avfall i enlighet med nationella eUer internationella riktlinjer för miljökvalitet. a)Lednings- och hanteringsfrågor 21.30 Regeringarbör, allt efter kapacitet och tillgängliga resurser och i sam arbete med FN och andra berörda organisationer, där sä är lämpligt, starta program för att förbättra kontroll av avfallsrelaterade föroreningar. Dessa program bör, där så är möjligt, bygga på befintlig eller planerad verksamhet och bör: a)Utveckla och stärka dennationella kapaciteten för behandling och säker hantering av avfall, b)omfatta översyn och reformeringav den nationella avfallshanterings-politUcen för att göra det möjligt attkontrollera avfaUsrelaterade föroreningar, c)uppmuntra länder att sökahantera sitt avfall inom sitt suveräna territorium och så näraproduktionskällan som möjligt, i den mån detta är förenligt med en miljöanpassadoch effektiv hantering. I en rad länder sker gränsöverskridande transporterför att säkerställa att avfall hanteras pä ett miljöanpassat och effektivtsätt. Sådana transporter sker i överensstämmelse med bestämmelser i konventionemapä detta område, inklusive dem som gäller för omräden som ligger utanför dennationella jurisdiktionen, d) utarbetaplaner för hantering av mänskligt avfall, med beaktande av utveckling och användning av lämplig teknik och tillgäng pä resurser för ge nomförande. b) Information Skr. 21.31 Införandeav krav och övervakning är två av de viktigaste medlen för att fä kontroll över avfallsrelaterade föroreningar. Följande särskilda åtgär der är exempel på stödåtgärder som kan vidtas av internationella organ, som t.ex. FN:s boende- och bebyggelsecentrum (HABITAT), och : a)Att sammanställa och analyseradet vetenskapliga stödet för den miljöförstöring som orsakas av avfall i syfteatt utforma och utfärda rekommenderade vetenskapliga kriterier och riktlinjerför en miljöanpassad hantering av fast avfall, b)att rekommendera nationella ocheventuellt lokala miljökrav baserade på vetenskapliga kriterier och riktlinjer, c)att i program ochöverenskommelser om tekniskt samarbete inkludera tillhandahällande av övervakningsutrastningoch den utbildning som är nödvändig för att den skall användas, d) upprättaen informationscentral med omfattande nätverk på regional, nationeU och lokal nivå för att samla och sprida information om alla aspekter av avfallshantering, inklusive säkert omhändertagande. c) Samarbeteoch samordning på intemationeU och regional nivå 21.32 Staterbör, genom bilateralt och multilateralt samarbete, inklusive ge nom FN och andra interaationella organisationer, a)Välja, utveckla och harmoniserametoder och miljö- och hälsoriktlin-jer för säker avfallsdeponering ochavfallshantering, b)följa utvecklingen (Kh spridainformation om effektiviteten hos teknik för säker avfallshantering och metoderför att tillämpa den i länder. a) Finansieringoch kosmadsberäkning 21.33Säkra avfaUshanteringsprogrambehövs i såväl de utvecklade länderna som utvecklingsländerna. I de utveckladeländerna gäller det i första hand att förbättra systemen för att uppfylla högremiljökrav, medan det i utvecklingsländema behövs stora investeringar för attbygga nya reningsanläggningar. 21.34Konferenssekretariatet harberäknat totalkostnaden (1993-2000) för att genomföra de åtgärder somredovisas i detta kapiteli utvecklingsländema till ca. ,inklusive ca. från det intemationeUa samfundet i bidrageller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärligauppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiskakostnaderna och finansiella villkoren, inklusive icke-koncessionella villkor,beror bl.a. på vilka strategier och program som regeringarna beslutar attgenomföra. b) Vetenskapligaoch tekniska medel 21.35 Vetenskapligariktlinjer och forskning om olika aspekter av åtgärder -o mot avfallsrelaterade föroreningar är av avgörande betydelse för att uppnå måleni detta program. Regeringar och lokala myndigheter bör, i samarbete Skr.1992/93:13 med lämpliga internationella organisationer: a)Utarbeta riktlinjer ochtekniska rapporter om t.ex. integrering av planering för markanvändning ibebyggelse med avfallshantering, mUjökrav, olika alternativ vad gäller reningoch säker hantering av avfall, behandling av industriavfall och avfallsupplag, b)bedriva forskning om viktigafrågor som t.ex. avfallsreningssystem tUl låg kostnad som kräver litetunderhåll, säker slamhantering, behandling av industriavfaU och frånmiljösynpunkt säkra system för avfallshantering med enkel teknik, c)i enlighet med bestämmelserna ikapitel 34 överföra teknik för reningsprocesser för industriavfall genombilaterala och multilaterala program för tekniskt samarbete samt i samarbetemed näringslivet, inklusive stora och transnationeUa företag, d) koncentrerapå att rehabilitera, driva och underhålla befintliga anlägg ningar och på tekniskt bistånd till förbättrad underhällsteknik, vflket senare följs upp av planering och byggande av anläggningar för avfaUshantering, e) startaprogram för största möjliga användning av källsortering och sä ker hantering av miljöfariiga beståndsdelar i hushållsavfallet, f) säkerställainvesteringar i och tillhandahållande av renhällningstjänster samt vattenförsörjning, med lika stora och parallella insatser vad gäller inve steringar i och tillhandahållande av vattenreningsverk. 21.36 Detbehövs utbildning för att förbättra de nuvarande metoderna för avfallshantering så att de omfattar säker hämtning och hantering av avfall. Nedan ges exempel pä åtgärder som bör vidtas av regeringar i samarbete med internationella organisationer: a)Att anordna både formell ochintern utbildning om bekämpning av föroreningar, avfaUshanteringsteknik ochdrift och underhäll av infrastruktur för avfallshantering. Program förpersonalutbyte mellan länder bör också startas, b)att anordna nödvändigutbildning för övervakning av avfallsrelaterade föroreningar och strukturer föratt genomföra kontrollen. 21.37 Institutionellareformer och kapacitetsuppbyggnad är nödvändiga för att länder skaU kunna kvantifiera och minska avfallsrelaterade föroreningar. Ätgärder för att uppnå detta mäl bör omfatta bl.a.: a)Att upprätta och stärkaoavhängiga miljövårdsorgan pä nationell och lokal nivå. Internationellaorganisationer och givariänder bör stödja den nödvändiga förbättringen avpersonalens kompetens och anskaffande av utmstning, b)att ge miljövärdsorgän debefogenheter i rättsligt hänseende (Kh den ekonomiska kapaciteten som debehöver för att fullgöra sina uppgifter pä ett D. Attbygga ut system för avfallshantering Skr. 21.38 kommer det att finnas 2,0 mUjarder människor som saknar tillgång till grundläggande sanitära anläggningar och det beräknas att hälften av stadsbefolkningen i utvecklingsländema kommer att sakna funge rande system för hantering av fast avfall. Så mycket som 5,2 miljoner männi skor, inklusive 4 miljoner barn under 5 är, dör i sjukdomar som orsa kas av avfall. Hälsoföljderna är särskUt svåra för städernas fattiga befolk ning. Hälso- och miljöeffekterna av bristfällig avfallshantering går emeller tid ut över de människor som bor i omräden där avfallshantering saknas och leder till vatten-, markoch luftföroreningar inom större omräden. Det är av största vikt att bygga ut och förbättra systemen för hämtning och säker han tering av avfall om det skall gå att få bukt med dessa föroreningar. 21.39 Detövergripande målet för detta program är att säkerställa renhåll nings- och avfallshanteringstjänster för aUa människor som är säkra ur miljö synpunkt. Regeringar bör, allt efter kapacitet (Kh tUlgängliga resurser och i samarbete med FN och andra berörda organisationer, där så är lämpligt: a)ha dennödvändiga kapaciteten vad gäller tekniska, ekonomiska och mänskliga resurserför att tUlhandahåUa renhåUningstjänster som svarar mot behoven, b)tUlhandahåUafungerande avfaUshantering för alla stadsbefolkningar, c)säkerställa attheltäckande system för avfallshantering upprätthälls i städerna och attlandsbygdsbefolkningen har tUlgäng tiU sanitära system. a) Lednings-och hanteringsfrågor 21.40 Regeringarbör, aUt efter kapacitet och tUlgängliga resurser (Kh i sam arbete med FN och andra berörda organisationer, där så är lämpligt, a)skapa finansieringsmekanismerför utveckling av avfallshantering i eftersatta omräden, inklusive lämpligametoder för att fä in intäkter från denna verksamhet, b)tillämpa principen om att förorenarenbetalar, där sä är lämpligt, genom att bestämma avgifter tUl belopp somåterspeglar kostnaderna för tjänsterna (Kh säkerställa att de som produceraravfall fullt ut betalar kostnadema för en från miljösynpunkt säker hantering, c)uppmuntra till institutionaliseringav lokalsamhällens deltagande i planering och genomförande vad gällerhantering av fast avfall. 21.41 Regeringarbör, i samarbete med FN-organ och internationella orga- 3 nisationer, vidta följande åtgärder: a)Utveckla och tillämpa metoderför avfallsövervakning. b)samla (Kh analysera data somunderlag för uppställande av mål och uppföljning av deras uppfyllelse, c)mata in information i globalainformationssystem som bygger pä befintliga system, d) stärkaverksamheten i befintliga informationsnät för att sprida infor mation tUl särskilda målgrupper om tillämpning av innovativa och billiga al ternativ för avfallshantering. c)Samarbete och samordning på intemationeU och regional nivå 21.42 Detfinns många FN-program och bilaterala program som har tUl syfte att installera vattenförsöijning och sanitära system för befolkningar som sak nar sådana. för vatten och sanitetsteknUc är ett globalt fo rum som samordnar utvecklingsinsatser och uppmuntrar tUl samarbete. Med hänsyn till det ökande antal fattiga stadsbefolkningar som saknar dessa tjänster och behovet att dessutom lösa problemet med hantering av fast av fall behövs emellertid ytterligare mekanismer för att säkerställa en snabbare utbyggnad av avfallshanteringssystem för städema. Det internationella sam fundet som helhet och utvalda FNorgan i synnerhet bör: a)Starta, efter ommiljö och utveckling, ett program för boendeinfrastmktur och boendemiljö, somockså omfattar en central för spridning av information om avfallshanteringsfrägor,för att samordna verksamheten hos alla organisationer inom FN-systemet som ärverksamma inom detta område, b)ordna medavfallshanteringstjänster för dem som saknar sädana tjänster och systematisktrapportera om hur denna verksamhet framskrider, c)undersöka effektiviteten hosteknik och metoder för att bygga ut system för avfallshantering och finna nyavägar att påskynda denna process. a) Finansieringoch kosmadsberäkning 21.43 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostnaden per är (1993- 2000) för att genomföra de ätgärder som redovisas i detta kapitel tUl ca. , inklusive ca. 2,6 mUjarder dollar från det internationella samfundet i bidrag eller förmänliga krediter. Det rör sig här endast om unge färliga uppskattningar, som inte har granskats av regeringarna. De faktiska kostnaderna och finansiella villkoren, inklusive icke-koncessionella vfllkor, beror bl.a. pä vilka strategier och program som regeringarna beslutar att ge nomföra. b) Vetenskapligaoch tekniska medel 21.44 Regeringaroch institutioner, tillsammans med icke-statliga organisa tioner, bör, i samarbete med vederbörande FN-organ, starta program i olika utvecklingsländer för att bygga ut system för avfallshantering för befolk ningar som saknar dessa. Dessa program bör, där så är möjligt, bygga pä och 352 ändra inriktningen på befintiig eller planerad verksamhet. 21.45 Takteni utbyggnaden av system för avfallshantering skulle kunna ökas Skr. 1992/93:13 genom ändringar i politiken på nationell och lokal nivä. a)Att fullt ut godkänna och användahela utbudet av billiga alternativ för avfallshantering, samt, där så ärlämpligt, institutionalisera och reglera dessa inom ramen för etiska principeroch bestämmelser, b)prioritera utbyggnad av systemför avfallshantering, där så är nödvändigt och lämpligt, till att omfattasamtliga bosättningar oavsett deras rättsliga ställning, med tonvikt pä atttillgodose behoven av avfallshantering där sådan saknas, särskilt vad gällerden fattiga stadsbefolkningen, c)integrera tiUhandahållande ochunderhäll av system för avfallshantering med andra grandläggande system, t.ex.vattenförsörjning och dagvattenavlopp. 21.46 Forskningsverksamhetskulle kunna byggas ut. Länder bör till exem pel, i samarbete med lämpliga internationella organisationer och icke-stat liga organisationer: a)lösningar till ochutrustning för avfallshantering inom mycket tätt befolkade områden och på småöar. Bland annat föreligger ett behov av lämpliga system för lagring ochhämtning av avfall och kostnadseffektiva och hygieniska alternativ förhantering av mänskligt avfall, b)utarbeta och sprida rUctiinjer,fallstudier, översikter över den förda politiken och tekniska rapporter omlämpliga lösningar och metoder för tillhandahållande av avfallshantering inomfattiga områden, c)starta kampanjer för attuppmuntra till aktivt lokalt deltagande, även av kvinnogrupper ochungdomsgrupper, i avfallshantering, särskilt vad gäller hushållsavfall, d) främjaöverföring av lämplig teknik mellan länder, särskilt teknik för tättbefolkade områden. 21.47Internationella organisationer,nationella regeringar och lokala myndigheter bör, i samarbete med icke-statligaorganisationer, anordna målinriktad utbildning om billiga alternativ föravfallshämtning och avfallshantering, särskilt teknik för planering ochgenomförande. Program för personalutbyte mellan utvecklingsländerna bör ocksåkunna ingå i utbildningen. Särskild tonvikt bör läggas pä att förbättrachefspersonalens ställning (Kh kompetens inom organ med ansvar för avfallshantering. 21.48Det mest effektiva sättet atteffektivisera avfallshanteringen torde vara att förbättra administrativametoder. FN, intemationella organisationer och finansiella institutioner bör, isamarbete med nationella regeringar och lokala myndigheter, utvecklainformationssystem för lokala myndigheters dokumentation och redovisning ochför effektivitetsbedömning samt göra dem operativa. d)Kapacitetsuppbyggnad Skr. 21.49Regeringar, institutioner och icke-statliga organisationer bör, i samarbetemed lämpliga organisationer inom FN-systemet, utveckla kapacitet för attgenomföra program för hämtning och hantering av avfall inom områden där sådanasystem saknas.