prop · GG03200 · 1992-12-31 00:00:00 — Etet umyttjas som förbindelse medium inom såväl det faste telenätet som inom oUka mobUtelefoni- 4 system. Över huvud teget används radio i många tiUämpningar där överföring av mformationbehöver ske och där det av olika skäl inte är Prop. 1992/93:200 lämpUgare med något annat överföringssätt. Ettgmndläggande krav för att det skaU vara möjUgt att umyttja radio förkommunikation är att denna kan ske mom ett frekvensområde, där påverkan frånanvändningen av andra radiosändare eUer firån andra strål-käUor inte förekommerMed andra ord måste det för en bestämd radioanvändning kunna fömtsattes att desom skaU umyttja radioanfeggningen är ensamma i användningen av ett bestämtfrekvensområde. TiUståndsverksamheten syftar bl.a. tiU att fördefe det teknisktanvändbara frekvensområdet på oUka användningsområden och på skUda radioanvändare. EnUgt2 kap. 1 § regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmännatiUförsäkrad yttrandefrihet cKh informationsfrihet. Radio har med den tekniskautvecklingen komnut att få en aUt större betydelse för medborgarnas möjUgheteratt utöva dessa friheter Uttedningen har fimnit att föreskrifter om krav påtiUstånd för rätten att använda radio bör anses som begränsning avyttrandefriheten i den mening som avses i regeringsformen. Regler med dennainnebörd får utfärdas endast under vissa i regeringsformen närmare angivnafömtsättningar. Etessutom måste regleringen i sin helhet beslutas av riksdagen.Någon delegation av rätten att ge föreskrifter med sådant innehåU får såledesinte förekomma. EnUgt3 kap. 2 § andra stycket ytttandefrihetsgmndfegen skaU det allmänna eftersträvaatt radiofrekvensema tes i anspråk på ett sätt som leder tiU vidaste möjUgayttrandefrihet och mformationsfrihet. TiUföljd av radiovågomas umredning måste hänsyn tes inte endast tiU den inhemskaradioanvändningen utan även tiU den radioanvändning som sker i andra länderSverige har genom sitt medlemskap i den intemationeUa teleunionen Udärt sigvissa foUcrättsUgt bindande förpliktelser syftande tiU att radioanvändningenskaU samordnas mellan ländema så att stömingar så långt möjUgt undviks meUanolika radioanvändare. Bestämmelsernaom krav på tiUstånd för innehav eUer användning av radiosändare finns förnärvarande i radiolagen som också innehåUer föreskrifter om mndradio, aUtsåprogramverksamhet för ljudradio och television. Ete bestämmelser somuttedningen har i uppgift att utarbete är avsedda att vara gemensamma för alfesfeg av radioanvändning. Från systematisk synpunkt är det därför lämpUgt attdessa bestämmelser får bUda en särskUd lag. Etennya lagen bör gäUa anordningar som är avsedda för radiokommunikation eUer förradiobestämning. I den utsträckning det är motiverat av att skyddaradiokommunUcation och radiobestämmng från stömingar bör fegen också ge utiymmeför föreskrifter om vilUcor för användning av vissa andra elektriskaanläggningar än radiosändare. TiUståndspUktbör, i Ukhet med nuvarande ordning, gälfe för den som innehar eUer använder enradiosändare. Normalt bör meddelat tiUstånd avse såväl rätt att inneha som attanvända radiosändare. bör gäUa också för den sominför radiosändare tiU riket. Överlåtelse eUer Prop. 1992/93:200 upplåtelseav radiosändare bör, med visst undanteg, få ske endast tiU den Bilaga 3 somhar tiUstånd. Föratt det med någon grad av effektivitet skaU vara möjUgt att använda radio måstedet finnas en planering av frekvensumyttjandet. görs dennaplanering av frekvensförvaltiiingen. Eten uppgjorda planen, vilken bygger bl.a.på vad som överenskommits intemationeUt, är en betydelsefiiU bakgmnd närställning tes tiU ansökningar om tiUstånd tiU användning av radiosändare.Uttedningens försfeg innebär att det även skaU finnas en nationeUfrekvensplan. LUcsom nu skaU den faststäUas av myndigheten på radicKmrådet.Planen skaU dock inte vara bindande för enskUda ckU myndigheter, utan prövningen av ansökningar om tiUståndatt inneha eUer använda radiosändare skaU ske direkt på gmndval avbestämmelserna i fegen. Etensom viU få tiUstånd tiU att inneha och använda radiosändare skaU ansöka omdette. Ansökningarna skaU prövas av tiUståndsmyndigheten. TiUståndsprövningenskaU göras med tiUämpning av de bestämmelser om dette som finns i fegen. Bestämmelsemaför tUlståndsprövningen är tänkte att leda tiU att en ordning bettäffandeanvändningen av radio upprätmåUs i syfte att så många som möjUgt skaU kunna fårätt att använda radio och att radioanvändningen skaU ske på ett effektivtsätt. Bestämmelsemaför tiUståndsgivning är enUgt uttedningens försfeg uppbyggda så att en ansökanom att få använda radiosändare skaU bevUjas om inte i lagen angivna hinder motbifaU föreUgger Ett sådant hinder för bifaU tiU ansökan är att radioanvändnmgenriskerar att skadUgt påverka annan tiUåten radioanvändning i eUer iutlandet. Ett annat hinder är att radioanläggningen mte uppfyUer rimUgatekniska krav. BifaU tiU sökandens radioanvändnmg får inte leda tiU att sådanradioanvändning som är av särskild vUct för den firfe åsUctsbUdningen mte kanförekomma. Den sökte radioanvändningen får inte heUer leda tiU att rimUgberedskap för utveckling av befintUga och nya radioanvändningar inte kanupprätmåUas. Ett annat hinder mot bifåU skaU vara att radioanvändningen kommeratt inkräkta på det frekvensutrymme som behövs för försvarsmakten. Dessutomfömtsätts för bifaU tiU en ansökan om rätt att använda radiosändare för sådanverksamhet som är särskUt reglerad i annan feg att medgivande enUgt denlagstiftnmgen föreUgger Sådana särskUda fegbestämmelser finns påmndradioområdet men kan i firamtiden förväntas inom andra områden, t.ex förkommersieU televerksamhet. Deav oss föreslagna bedömningsgmndema för tiUståndsprövningen är utformadefrämst med den utgångspunkten att det vid varje tiUfäUe är frägaom att pröva ansökan från en sökande. När det kan antas finnas inttessefrån flera möjUga sökande att under i huvudsak likartade tekniska 348förhåUanden bedriva en viss omfattande radioverksamhet, t.ex ett nytt radiosystem för mobUkommunikation som vänder sig tiU en betydande Prop. 1992/93:200 del avalhnänheten, bör tiUståndsmyndigheten ha möjUghet att genom ett Bilaga 3förfårande med inbjudan tiU ansökan se tiU att samtUga inttessentersansökningar kan prövas i ett sammanhang. Beslutom tiUstånd skaU gäUa en bestämd radioanvändning. Etet skaU dessutom innefattade villkor som skaU gälfe för radioanvändningen. Villkoren skaU bestämmas ienUghet med de ovan angivna bedömningsgmndema för tiUståndsprövnmg. AvtiUståndsvUlkoren skaU framgå vilken frekvens som den ifrågavaranderadioanvändningen tiUdefes. I den mån det är behövUgt skaU som vilUcor förtUlståndet också bestämmas om radiosändarens tekniska beskaffenhet,antennplats, trafikområde och övriga förhåUanden som kan vara av betydelse föratt nå ett effektivt frekvensumyttjande. Uttedningenföreslår vidare att ett tiUstånd aUtid skaU gäUa för en bestämd tid.TiUståndstiden skaU med utgångspunkt i sökandens önskemål bestämmas särskUt förvarje radioanvändning mot bakgmnd av de fömtsättningar som är styrande förtiUståndsgivningen. Därvid skaU dessutom beaktes den förväntede utveckUngen påradioteknikområdet, den ekonomiska nyttan som tiUståndshavaren bör ansesberättigad att räkna med samt evenmeU anknytning tiU ett särskUt tiUstånd enUgtannan feg. TiUståndskaU inte förlängas automatiskt. Underlöpande tiUståndstid skaU tiUståndshavaren vara skyddad från ingrepp i form avåterkallelse eUer förändring av tiUståndsvillkor Ingrepp skaU dock kunna görasbl.a. om tiUståndshavaren inte har följt villkoren och om tiUstandet inteumyttjats eUer har umyttjats i en utsträckning som inte svarar mot det behovsom var fömtsatt vid tiUståndsbeslutet. Vidare skaU tiUstånd undantegsvis kunnaåterkallas eUer villkoren för radioanvändningen ändras om det är motiverat avändringar i radiotekniken eUer ändringar i radioanvändningen i udandet pä gmndav intemationeUa överenskommelser. Uttedningenföreslår att skyldigheten att ha tiUstånd för innehav och användning avradiosändare skall gäUa för aUa med undanteg för försvarsmakten. Övriga stetUgamyndigheters användning av radio skaU, på samma sätt som gäller vid privatanvändning av radiosändare, vara bercKnde av tiUstånd. TiUståndsmyndighetenskaU efter bemyndigande från regeringen kunna föreskriva om undantag firånkravet på mdividueUt tiUstånd betiäffande radiosändare som användspå särskUt bestämda gemensamma frekvenser Prop. 1992/93:2(X) Vidare skaUföreskrifter om undanteg från tiUstandsplikten kunna utfärdas Bilaga 3 förradiosändare på utiändskt fertyg, luftfartyg eUer motorfordon samt förradiosändare i övrigt som innehas eUer används av en person som inte harhemvist i . Uttedningenföreslår vissa bestämmelser om åtgärder för att komma tiU rätte med stömingarav radiokommunikation cKh radiobestämning. Bestämmelsema i fegen ger såledesrätt för tiiUståndsmyndigheten att förelägga tiUståndshavare innehavare aven radiomottegare att vidte åtgärder mot stömingar från sina radioanläggningar.För vissa andra elektriska anfeggningar än radioanläggningar skaU det finnasmöjUghet att ge bestämmelser i syfte att undvika att sådana anfeggningar kommeratt störa radioanvändning enUgt denna lag. Etennuvarande ordningen innebär att regeringen som siste instans överprövarfrekvensförvalmingens beslut i tiUståndsfrågor Uttedningen föreslår atttUlståndsmyndighetens beslut skaU kunna överklagas tUl länsrätten. Sisteinstans i frågor om tillstånd blir därmed normalt kammarrätten. Uttedningenföreslår att tiUståndshavama skaU vara skyldiga att genom avgifter finansierade kosmader som är förenade med tiUståndsmyndighetens verksamhet enhgt lagen.Avgiftema skaU bestämmas så att varje tiUståndshavare får betala en skäUg andelav kosmadema för myndighetsverksamheten . TiUståndsmyndighetenskaU ha tiUsyn över radioanvändningen. I denna uppgift bör mgå bl.a. att se tiUatt störmngar meUan oUka radioanvändningar åtgärdas, att information ges omfömtsättningar för radioanvändning och att metcxler för frekvenstiUdelnmg iolika tänkbara simationer utvecklas. EnUgtuttedningens uppskattningar kommer genomförandet av förslagen inte attföranleda någon ökning av totalkosmadema för Steten. Deföreslagna bestämmelsema i lagen om radiokommunikation, m.m. är så utformade att regleringen mom EG kan beaktes vid tiUstånds prövningen. Något behov av särskUd lagharmonisering dämtöver 35O torde inte finnas vid ett svenskt närmande tiU EG. Förteckning över remissinstanser m.fl, som yttrat Prop. 1992/93:200 sig över förslag B'iaga4 Efterremiss har yttranden inkommit från Justitiekanslem, Hovrätten för VästraSverige, Kammarrätten i StcKkhohn, Länsrätten i StcKkholms län. Riksåklagaren,, KommerskoUegium, Överbefälhavaren, ,, , Stetens jämvägar. , ,, , , ,, , Stetens pris- ochkonkurrensverk, , ,i , (), och Date (LKD),(), , , , , ,KinnevUc, och FöreningenSveriges Sändare Amatörer (). Ytttandenhar dessutom kommit in från Svenska Elektriska Kommissionen (SEK), Närings-och teknUcutveckUngsverket, Röda korset och MobU Tele Leverantörema. Bilaga 5 1 Förslag till Telelag Härigenomföreskrivs följande. 1 § Itenna feg innehåUer bestämmelser om televerksamhet. 1 fegen avses med tekmeddelande:ljud, text, bUd, date eUer information i övrigt som förmedlas med hjälp avradio eUer genom ljus eUer elekttomagnetiska svängningar som umyttjar särskUtanordnade ledare, tektjänst:förmedUng av telemeddelande för någon annan, tekfonitjänst:teletjänst bestaende i överföring av tal och som medger överföring avtelefåxmeddelanden samt datakommunUcation vfe låghastighetsmodem, tekverksamhet:förmedling av telemeddelanden vfe telenät eUer tiUhandahåUande av förbindelserför sådan verksamhet, teknät:anläggning för förmedling av telemeddelanden, allmänttillgängligt teknät: telenät som står tiU förfogande för användning avallmänheten. Medteleverksamhet avses inte utsändning av radioprogram tiU allmänheten. Uttrycketradioprogram har därvid samma betydelse som i yttrandefrihetsgmndlagen(1991:1469). 2 §Bestämmelsema i lagen syftar till att enskilda och myndigheter skaU få tUlgång tiU effektiva telekommunikationer tiU fegsta möjUga samhäUsekonomiska kosmad. Bland annat skaU var och en härvid få möjlighet att från sin stadigvarande bostad eUer sitt festa verksamhets stäUe umyttja telefonitjänst inom ett aUmänt tiUgängUgt telenät. RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att enskUda och myndigheterskaU tiUförsäkras tiUgång tiU teletjänster eUer förbindelser genom upphandling. 3§ Vid tiUämpningen av fegenskaU man sträva efter att skapa utrymme för och upprätAålfe en effektivkonkurrens inom aUa delar av telekommunikationsområdet såsom ett medel attuppnå de i 2 § angivna syftena. 4§ För sådan televerksamhet sominnefettar användning av radiosändare gäUer, utöver denna lag, fegen(1992:000) om radiokommunikation. TUlståndsplikt,förhandsbesked, tillståndsmyndighet m.m. Prop. 5 § TUlstånd enUgt denna feg krävs för rätten att inom ett aUmänt * tiUgängUgt telenät tillhandahåUa 1. telefonitjänst,eUer 2. mobUteletjänst. TUlståndspUktengäUer endast verksamhet som är betydande i firåga om umredningsområde, antaletanvändare eUer annat jämförbart förhållande. TiUståndkrävs vidare för rätten att mom ett allmänt tiUgängUgt telenät mot ersätttiingtillhandahåUa förbmdelser, om upplåtelsen görs av nätets ägare eUer av någonannan som disponerar kapacitet i nätet och tiUhandahåUer förbindelser i enomfatöimg som är betydande. TUlståndfår avse ett visst område eUer hefe landet. 6 §Frågor om tiUstånd prövas av den myndighet som regeringen be stämmer (tUlståndsmyndigheten). TUlståndsmyndighetenskaU efter ansökan meddefe förhandsbesked om tiUstånd enligt 5 § behövs förviss televerksamhet. Ett förhandsbesked som har vunnit laga kraft gäUer för dentid och under de fömtsättningar i övrigt som anges i beskedet. 7 §TiUståndsmyndigheten får medge undanteg frän tiUståndspUkten enUgt 5 §, om det finns särskilda skäl. I sådant fåU får tiUståndspUkten ersättas med en anmälningspUkt. RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omanmälningsplUct för den som inom ett aUmänt tiUgängUgt telenät tillhandahåUer teletjänstersom inte omfattes av tiUståndsplUcten enligt 5 §. Beslutoch föreskrifter om anmälningspUkt får meddelas endast i den utsträcknmg somdet behövs från allmän synpunkt för att följa utvecklingen påtelekommunUcationsområdet. 8§ Ett tiUstånd skaU gälfe tillsvidare. Om det finns särskUda skäl får ett tiUstånd bestämmas tiU att avse enviss tid. 9§ Ett tiUstånd skaU återkaUasom verksamheten bedrivs i sttid med denna lag eUer i strid med föreskriftereUer villkor som har meddefets med stöd av fegen och avvUcelsen inte kan ansesvara av mmdre betydelse. ÅterkaUelse får ske först sedan tUlståndshavaren harlämnats tiUfäUe att vidta rättelse, om inte särskUda skäl föreUgger GäUeravvUcelsen endast en viss del av verksamheten får återkaUelsen begränsas tiUdenna del. 10§ Den som söker tiUstånd enUgt 5 § skaU bevUjas tiUstånd i begärd omfatttiing. TiUstånd får dock vägras om den sökande saknar fömtsätt ningar att bedriva verksamheten varaktigt och med god kapacitet och 353 23 1992/93. För tiUstånd enUgt 5 § första stycket 2 gäUer dessutom Prop. 1992/93:200 bestämmelsema i 11 §. 11§ För tillhandahåUande av mobUa teletjänster inom ett allmänt tiUgängUgttelenät skaU tiUståndshavare utses efter ett förfårande med allmän inbjudan tiUansökan. Etetta gäUer när det är fräga om nya eUer väsentUgt ändrade tjänster ckU det kan antas att detfrekvensutrymme som kan avsättas för verksamheten inte är tiUräckUgt för att getiUstånd åt aUa som viU driva sådan verksamhet. RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddefe föreskrifter om vad somskaU gäUa för att utse tiUståndshavare enUgt första stycket. 12 §TiUstånd enligt 5 § att driva televerksamhet får förenas med viU kor TiUståndsvillkorkan avse bl.a. skyldighet för tiUståndshavare 1.att på vissa villkortillhandahålla telefonitjänst åt var och en som efterfrågar denna tjänst, 2.att med beaktande av tiUgängUgkapacitet på vissa villkor tUlhandahålfe förbindelser åt den som efterfrägarsådana, 3.att bedriva verksamheten underde fömtsättningar som följer av de intemationeUa överenskommelser som Sverigehar biträtt, 4.att i verksamheten te hänsyntiU handUcappades behov av särskUda teletjänster, 5.att medverka tiU att telemeddelandenkan förmedfes tiU samhäUets alarmerings- och räddningstjänst, 6.att beakte totalförsvaretsbehov av telekommunikationer under kriser CKh i krig, 7.art årUgen redovisa sinverksainhet i de delar som berörs av tiUståndet efter för verksamheten särskUtavpassade principer samt att stälfe redovisningen tiU förfogande förtiUståndsmyndigheten eUer den som em-visas av myndigheten, 8.att på skähga viUkor tiU annantiUståndshavare lämna ut sådana pubUcerade uppgifter om enskUdas teleabonnemangsom inte omfattes av tysbiadsplikt enhgt 25 § förste stycket I denna feg, samt 9.att på skähga villkor i egentelekatalog pubUcera ckU i sinverksamhet tiU allmänheten lämna ut uppgifter om enskUdas teleabonnemang hosannan tiUståndshavare i den utsträckning de inte omfattes av tystnadspliktenUgt denna feg. RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddefe föreskrifter omtiUståndsvillkor 13 §TiUståndsvillkor skaU gälfe för en bestämd tid. Ändring av tiU ståndsviUkor under löpande viUkorspericxI får ske endast enUgt förbehåU imeddefede villkor eUer efter medgivande av tiUståndshavaren cKh efter hörande av annantiUståndshavare vars verksamhet direkt påverkas av Prop. 1992/93:200 ändringen. 14§ Är i krig eUer krigsfera eUer råder det sådana extra-ordmäraförhållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eUerav att har varit i krig eUer krigsfera, får regeringen meddefe deföreskrifter om televerksamhet som behövs med hänsyn tiU landets försvar eUersäkerhet i övrigt. 15§ Eten som inom ett allmänttiUgängUgt telenät tillhandahåUer teletjänster eUer förbmdelser skaU tiUgodoserimUga krav på teknisk säkerhet. 16§ TiUståndshavare enUgt dennalag får, vid sidan av normafe kommersieUa vUUcor, mte stäUa upp andra krav föransluttiing tiU telenät än sådana som är nödvändiga för att möjUggöra samverkanmelfen teletjänster eUer som behövs för att förebygga att nätet eUer dessanvändare skadas eUer att nätets drift störs. 17§ Regeringen eUer den myndighetsom regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om krav enUgt 15 och16 §§. 18§ TiUståndshavares taxor föranvändning av telefonitjänst tiU en fast ansluttiingspunkt inom ett allmänt tiUgängUgttelenät och för tUUiandahållande av förbindelser inom ett sådant nät skaUgmnda sig på tiUståndshavarens kosmader Taxoma skall hålfes allmänt tiUgängUgaav tiUståndshavama. 19§ Regeringen får, utan funderav 18 §, föreskriva att taxor för telefonitjänst tiU en fast ansluttiingspunktinom ett allmänt tiUgängUgt telenät inte får överstiga en viss nivå. 20§ Den som har tiUstånd enUgt 5 § att tillhandahåUa telefonitjänst inom ettaUmänt tiUgängUgt telenät är skyldig att bedriva samttafik med motsvarandeverksamhet som drivs av en annan tUlståndshavare eUer av den som äranmäbiingsskyldig, om så begärs. Om samttafik upprättas med enanmäbiingsskyldig, har tiUståndshavaren rätt tiU samttafik med motsvarandeverksamhet som drivs av den anmälningsskyldige. Ersättningenför förmedUng av telefonitjänster enUgt första stycket skaU vara rättvis ochskäUg med hänsyn tiU kosmadema för prestationema. SkäUg hänsyn fär därvidtas tiU kosmader för särskUda uppgifter enUgt Prop. 1992/93:200 upplåtarens tiUståndsvUlkor Bilaga 5 Etensom inom ett aUmänt tiUgängUgt telenät tillhandahåUer annan teletjänst äntelefonitjänst i sådan omfattning som avses i 5 § andra stycket är skyldig attpå marknadsmässiga viUkor bedriva samtrafik med en tiUståndshavare eUer enanmälningsskyldig som tillhandahåUer teletjänster erdigt denna feg, om såbegärs. Om samtrafik upprättas med en anmälningsskyldig har den som på begäranhar medgett samtrafik rätt tiU samtrafik även med den anmälningsskyldige. 21 §Nummerplaner skaU upprättas i syfte att skapa effektiva telekom munikationer. Nummerplanemafestställs av regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer RegeringeneUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter förnummerplanema och får ta initiativ tiU att ändra dessa. 22 §Eten som tUlhandahåUer teletjänster mom ett allmänt tiUgängUgt telenät eUer i samtrafik med ett sådant telenät är skyldig att följa feststäUda nummerplaner 23§ Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva omskyldighet att betala avgift för tiUståndsmyndighetens verksamhet enUgt dennalag. 24§ Ett telemeddelande fåravlyssnas i televerksamhet endast i den utsträckning som det är nödvändigt föratt driva verksamheten. 25§ Eten som i televerksamhet harfått del av eUer tiUgång tiU 1. uppgiftom teleabonnemang, 2.innehåUet i ett telemeddelande,eUer 3.annan uppgift som angår ettsärskUt telemeddelande får inte obehörigen föra uppgiften vidare eUer umyttjaden. Tysmadsplikterdigt första stycket gäUer inte i förhållande tiU den som har tagit del iutväxlingen av ett telemeddelande eUer som på annat sätt har sänt eUer tagitemot ett sådant meddelande. Tysmadsplikt i fråga om uppgifter som avses iförsta stycket 1 och 3 gäUer mte heUer i förhåUande tiU innehavare av ettabonnemang som använts för ett telemeddelande. 26 § TystttedspUkt enUgt25 § första stycket gäUer även för uppgift som Prop. 1992/93:200 hänför sig tUi Bilaga 5 1. åtgärdenatt kvarhålla försändelser enUgt 27 kap. 9 § rättegångs balken och 2. angefegenhetsom avser användning av hemUg teleavlyssning eUer hemUg teleövervakning enUgt 27 kap. 18 eUer 19 § . 27 §Trots bestämmelsema i 25 § första stycket skaU 1. uppgiftsom avses i 25 § första stycket 1 lämnas tiU en myndighet som i ett särskUt fåU behöver en sådan uppgift för delgivning enhgt delgivningsfegen (1970:428), om det enhgt myndighetens bedömning kan antas att den som söks för delgivning håUer sig undan eUer det annars finns synnerUga skäl, 2.uppgift som avses i 25 § förstastycket 1 som angår misstanke om brott lämnas tiU åklagarmyndighet,poUsmyndighet eUer någon annan myndighet som har att ingripa mot brottet, omfängelse är föreskrivet för brottet och detta enUgt myndighetens bedömning kanföranleda annan påföljd än böter, 3.uppgift som avses i 25 § förstastycket 3 och som angår misstanke om brott lämnas tiU åklagarmyndighet,poUsmyndighet eUer någon annan myndighet som har att ingripa mot brottet, omdet för brottet inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . 28 §I det allmännas verksamhet skaU, i stäUet för 25-27 §§, be stämmelsema i sekretesslagen (1980:1(X)) tUlämpas. Förannan personuppgift som ingår i personregister i televerksamhet än som avses i25 § första stycket gäUer bestämmelsema i datalagen (1973:289). 29 §Den som i annat faU än som avses i 25 § första stycket och 26 § i radiomottagare har avlyssnat eUer på annat sätt med användande av sådan mottagare fått tiUgång tiU ett radiobefordrat telemeddelande som inte är avsett för honom själv eller för allmänheten får inte obehörigen föra det vidare. 30§ Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer får meddela deföreskrifter som behövs i fräga om erkännande av teleoperatör enUgt denintemationeUa telekonventionen (TTU). 31§ skall ha tiUsyn över efterlevnaden av denna feg och avde föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av fegen. TiUståndsmyndighetenhar rätt att för tiUsynen 357 1.på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs, och 2. fä tiiUttäde tiUområden, lokaler och andra uttymmen, dock inte Prop. 1992/93:200 bostader, där verksamhet som omfettas av denna lag bedrivs. TiUståndsmyndighetenhar rätt att få verkstälUghet hos kronofogdemyndigheten av beslut som avseråtgärder för tilUsynen enhgt föregående stycke. 32 §TiUståndsmyndigheten skaU vid tiUsynen ägna särskUd upp märksamhet åt att avtal om samtrafik och om uppfetelse av förbindelser träffas i enUghet med denna feg och meddefede tiUståndsvillkor Etet- samma gäUer i tiUämpUga delar även i fråga om nummerplanering.