prop · GG0371 · 1992-12-31 00:00:00 — Enligt denna särskilda lag behövs det inte något för- värvstiUstånd för EG-medborgare som har anställning i eller har så kallat EG-uppehållsbevis eller som har etablerat sig eller avser att eta blera sig i för att bedriva en självständig verksamhet i landet. TUl stånd behövs heller inte för bolag som har bildats enligt lagstiftningen i nå gon annan EG-stat men som bedriver eller avser att bedriva verksamhet i . Lagen ger således medborgare och bolag från andra EG-stater vidsträckta möjligheter att fritt förvärva fast egendom i , något som ligger i linje med landets förpliktelser enligt kapitalliberaliseringsdirektivet. Liberaliseringen i förhållande till den generella förvärvslagstUtningen gäller eraellertid bara sådan egendom som antingen skall användas sora nödvändig helårsbostad åt förvärvaren eller vars åtkorast är en föratsättning för att be driva vericsamhet i landet. Eör fritidsfastigheter görs alltså inte något undan tag från det allmänna kravet på förvärvstillstånd. ett förvärv av en fri- 14 tidsfastighetingår som led i en konunersiell verksamhet sora bedrivs av ett Prop. 1992/93:71företag inom EG, torde tillstånd enligt den nu nämnda förvärvslagstUtningeninte behövas. Betydelsen härav reduceras dock av annan, icke-diskriminerande fegstiftning.Sålunda krävs det generellt enligt dansk plan- och miljölagstUtning tillståndför att förvärvsmässigt eller hyra ut fritidshuseller för att upplåta mark för fritidsbebyggelse. Juridiska personer får överhuvud taget inte förvärva fritidsfastigheter utan miljöministeriets tUlståndmed mindTe egendomen skall användas i förvärvssyfte (se lovbekandtg0relse1989-12-22 nr 920 om sommarhuse og campering mv). -Ett vUlkor för att EG-medborgareoch EG-bolag skall kunna få inskrivning av ett förvärv som i och för sig fårgöras utan förvärvstillstånd är att förvärvaren på åtkomsthandlingen tecknaren förklaring om att egendomen skall användas som nödvändig helårsbostad åthonom eller att förvärvet är en föratsättning för att bedriva verksanahet ilandet. Om ändamålet är att bereda helårsbostad åt förvärvaren, skall det avförklaringen vidare framgå att egendomen inte är "udlagt til ellerbenyttes som fritidshus eller fritidsgrand". Somtidigare anförts är det enda land inom EG sora har begagnat sig av denmöjlighet som artikel 6.4 i kapitalliberaliseringsdirektivet ger de enskildamedlemsstaterna att i sin nationella lagstUtning behålla befintlig lagstiftningom förvärv av fritidsbostäder Som CKkså nämnts är det i direktivet klartutsagt att artUceln skall gälla bara tUl dess att ministerrådet antar andrabestämmelser på området. Inora EG har kritik tidigare riktats mot det förhållandetatt har en lagstUtning som i stor utsträckning utestänger köpare frånandra frän fritidshusmarknaden. Förhållandena har emellertid numeraändrats såtillvida att EG:s medlemsstater i samband med överenskommelsen idecember 1991 ora bildandet av en Europeisk union har enats om att anta ett tUläggsprotokoUtill av följande lydelse: "The High Contracting Parties, Desiringto settle certain particular problems relating to , agreed upon thefollowing provision, which shall be annexed to this Treaty: Notwithstanding theprovisions of the Treaty establishing Community, may raaintainthe existing legislation on the acquisition of properties which are notpermanent ". Avsikten är att tilläggsprotokollet skall få statusav fördragstext, vilket innebär att det kan ändras eller upphävas endast om medlemsstaternaär eniga härom. Utgångenav folkomröstningen i om unionsfördraget tordeinnebära att utsikterna har minskat för att det nämnda tUl-läggsprotokolletkonuner att träda i kraft. För vidkommande har emellertid protokolletlikväl intresse därigenom att det visar att EG under vissa omständigheter kan accepteraäven permanenta undantag från principen om kapitalets fria rörlighet när detgäller förvärv av fritidsbostäder 5.1 Det generella kravet på förvärvstillstånd Mitt förslag: Detgenerella kravet på förvärvstillstånd för utiändska förvärv av fastigheteravskaffas. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt (se promeraorian s. 12 -16). Remissmstansema:Samtliga reraissinstanser utom FortUikationsförvalt-ningen tillstyrkerpromemorians förslag eller lämnar det utan erinran. Överbefälhavaren anserdock att de säkerhetsmässiga aspektema av ett upphävande avförvärvsrestriktionerna bör övervägas ytterligare. Bakgrund:Somraaren 1990 inleddes förhandlingar mellan EFTA-länderna och EG om ettnärmare samarbete byggt på ett gemensamt beslutsfattande och gemensararaainstitutioner inom ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde, EES. Förhandlingamaledde fram till att ett avtal ora ett sådant samarbete kunde undertecknas den2 , det s.k. . Enligt detta skall samarbetet träda i kraftvid årsskiftet 1992/93, som EG:s inre marknad fullbordas. Ett avmålen med är att skapa ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområdemed fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital inom hela EG-EFTA-området.Enligt åtar sig bl.a. att i princip införa EG:s regelverkinom vissa oraråden i den nationella lagstUtningen. Bland de delar avregelverket inom EG som alltsä har åtagit sig att göra tUl svensk rättingår det tidigare nämnda kapitalliberaliseringsdirektivet. medgerinte att gör några permanenta undantag från bestämmelsema i det direktivet.Sverige måste således integrera kapitalliberaliseringsdirektivet fullständigti sin lagstiftning. När det gäller förvärv av fast egendom måste denna integreringvara genomförd senast när träder i kraft. har nämligen pådetta område inte fått - och inte heller under EES-förhandling-ama begärt -någon övergångstid. Den1 ingav tUl ministerrådet en ansökan om medlemskap i medlemskap kan sannolUct komma i fråga tidigast . Skälenför mitt förslag: Mot den nu angivna bakgranden står det klart att denlagstiftning som begränsar möjligheterna för medborgare i EG- och EFTA-staternaatt här i landet förvärva fast egendom inte är förenlig med åtagandenenligt . Det skulle för övrigt knappast ligga i intresseatt hålla fast vid denna lagstUtning även om det vore möjligt. De generellaförvärvsrestriktioner i som gör det svårare för medborgare i EG- ochEFTA-staterna än för svenskar att förvärva fast egendom bör alltså upphävas. Detfinns anledning att i detta sammanhang beröra frågan om förvärvslagstiftningensbetydelse för landets försvar och säkerhet. Enligt den nu gällande förvärvslagstUtningenkan hänsynen till landets försvar eller säkerhet utgöra ett skäl för att vägraett kontrollsubjekt förvärvstillstånd. enligtEES-avtalet för att på denna grand diskriminera utiändska förvärvare Prop.1992/93:71 är mycket begränsat. Det stöd som närmast skulle kunna åberopas ärartikel 123 i avtalet (motsvarar artikel 223 i ) om skydd för egnaväsentliga säkerhetsintressen i fråga ora tillverkning av eller handel raed vapen,anununition och krigsmateriel. Att söka uppnå ett skydd för den svenskavapenindustrin genom restriktioner i fråga om förvärv av fast egendom äremellertid inte realistiskt. Kontrollen över verksamheten i fråga sker förövrigt huvudsakligen genom lagen (1983:1034) om kontroll övertillverkningen av krigsmateriel, m.m. Regeringen har i en nyligen avlämnadproposition (1991/92:174) föreslagit att den lagen fr.o.m. den 1 januari 1993ersätts av en ny lag om krigsmateriel. Sverigesnärmande till EG har också inneburit att de förvärvsrestriktioner som tidigarefanns i lagen ora utländska förvärv av svenska företag m.m. har avskaffats frånoch med (se prop. 1991/92:71, bet. 1991/92:NU15), vilket bl.a.innebär att utiändska rättssubjekt numera utan särskilt tiUstånd kan förvärvaäven sådana företag som äger svenska fastigheter 1 samma lagstiftningsärendeändrades lagen om utiändska förvärv av fast egendom m.m. så att tUlstånd enligtden lagen inte längre behövs för förvärv av fast egendom som är taxerad somhyreshusenhet eller industrienhet. De genomförda ändringarna bygger påuppfattningen att hänsynen tUl rUcets säkerhet och försvar inte längre utgörnågot hinder för en avreglering av fastighetsmarknaden. I sammanhanget börockså noteras att upplåtelseformerna hyra och jordbraksarrende över huvud tagetinte är föremål för någon särskild kontroll med avseende på utländska brakare. Detkan naturligtvis även i fortsättningen finnas försvars- och säkerhetsmässigamotiv för att på olika sätt begränsa utländska och för övrigt också svenskamedborgares möjligheter att uppehålla sig inora militärt känsliga områden m.m.Sådana begränsningar strider inte raot artikel 28 i (raotsvararartikel 48 i ) som behandlar fri rörlighet för arbetskraft. Omförvärvslagstiftningen upphävs, kan det inträffa att en utiänning förvärvar enfastighet inom ett område som han inte har rätt att vistas i. Förvärvet somsådant innebär i ett sådant fall inte någon säkerhetsrisk. Förvärvaren kan förövrigt ha fullt godtagbara skäl för förvärvet. Han kan t.ex. vilja uppdraförvaltningen av fastigheten åt någon annan och räkna med hyresinkomster frånden, han kan planera att vidareförsälja fastigheten med vinst eller han kanfinna den lämplig som objekt för en ren kapitalplacering. Situationen skiljersig principiellt sett inte från det tänkbara fallet att en personsom över huvud taget inte har rätt att vistas i landet äger en fastighet här Avdet anförda kan man enligt min mening dra den slutsatsen att ett avskaffandeav den nuvarande förvärvskontrollen inte skulle få någon nämnvärd betydelseför landets försvar och säkerhet. Förvärvsrestriktionernabör enligt min mening avskaffas . Till frågan om den närraaretidpunkten för reformen återkommer jag i avsnitt 5.12. 2 1991/92. 5.2Förvärvskontroll mot länder utanför EES? Mitt förslag: Förvärvsrestriktionerna bör upphävas iförhållande till inte bara rättssubjekt i EFTA- och utan ocksårättssubjekt i övriga länder. Promemorians förslag överensstämmer med mitt (sepromemorian s. 16 -17). Remissinstanserna har inte kommenterat frågan. Skälen för mitt förslag: nödvändiggör i ochför sig inte att avskaffar sina förvärvsrestriktioner också iförhållande till rättssubjekt i länder som står utanför . Det skulleemellertid inte vara möjligt att behålla restriktionerna oförändrade gentemotdessa länder har näraligen på grand av sitt raedleraskap i enallmän förpliktelse att vidta liberaliserande åtgärder i princip likformigtgentemot aUa , något som följer av regeln om "progressive liberalisation"i ka-pitalliberaliseringsstadga. Vidare skulle en diskriminering avutanförstående länder stå i strid med de strävanden inom EG som kommer tilluttryck i kapi-talliberaliseringsdirektivets tidigare nämnda avsiktsförklaringom likabehandling av utanförstående länder Härtill komraer att frågan utifrånde intressen som främst bär upp den nuvarande lagstiftningen - skyddet förSveriges naturtillgångar och ekonomiska självbestämmanderätt - inte torde hanågon nämnvärd praktisk betydelse. Förvärvsrestriktionerna bör således avskaffasi förhållande till inte bara rättssubjekt i EFTA- och utan ocksårättssubjekt i övriga länder Förslaget överensstämmer i detta avseende med deni föregående avsnitt berörda avregleringen i fråga ora utländska förvärv avsvenska företag som genomfördes . Av betydelse är vidare att EG-staterna i förbindelse medöverenskommelsen om bildandet av den Europeiska unionen beslutat om ändringari , vilka bl.a. innebär att restriktioner i fråga omkapitalrörelser mellan medlemsstaterna och utanförstående länder fr.o.m. den 1januari 1994 inte koraraer att vara tillåtna. Restriktioner som är gäUande den31 får dock behållas, även i fråga om investeringar i fastegendom. 5.3 Fortsatt förvärvskontroll i fråga omfritidsfastigheter Mittförslag: Fastighetsförvärv för fritidsändamål skall även i fraratidenunderkastas förvärvskontroll. Promemorian innehåller inte något ställningstagande ifrågan. Remissinstanserna:En klar majoritet av remissinstanserna anser att faslig-hetsförvärv förfritidsändamål även i framliden skall underkastas förvärvskontroll. Endastfyra instanser - i , samt de juridiskafakulteterna vid universUeten i och - anser att en fortsattförvärvskontroll i fråga om fritidsfastigheter inte behövs. Bakgrund:För utländska förvärv av fast egendom för fritidsändamål har - Prop. 1992/93:71som redan har nämnts i avsnitt 2 - gällt särskilda restriktionervid sidan av de begränsningar sora funnits för förvärv av fastegendom i allmänhet. Dessa särskilda restriktioner innebär att förvärvstUlståndskall vägras, om egendomen är belägen inom ett område där efterfrågan påfritidsfastigheter är så betydande att på grand därav risk föreligger för enstegring av fastighetsvärdena. Denna särskilda begränsning gäller dock inte, omförvärvaren har varit svensk medborgare eller på annat sätt harsärskild anknytning till . Motivetför att göra det svårare för utländska medborgare utan särskild anknytning tillSverige att förvärva fritidsfastigheter här i landet var ett starkt ökat utiändsktintresse inom områden där konkurrensen om marken var stor (se prop. Den ökade utländska efterfrågan drev upp priserna inora alltfler oraråden. De utländska köparna var ofta kapitalstarka och villiga attbetala ett högre pris än vad som normalt kunde erhållas på marknaden, vilketledde till att här bosatta personers möjligheter att förvärva fritidshusförsämrades. I lagstUtningsärendet påpekades att det övervägande antalethushåll här i landet saknade eget fritidshus som efterfrågan påfritidshus var ganska stor För dem som var bosatta inora de raest attraktivaområdena kunde det bli svårt att över huvud taget förvärva ett fritidshus på riraligtavstånd från bostadsorten. Inom dessa områden, som i huvudsak låg inom desödra och västra delarna av landet, borde följaktligen utländska medborgareutan särskild anknytning till inte få tillstånd att förvärvafritidshus. Om en utländsk förvärvare hade särskild anknytning till ,borde däremot den liberala tillståndspraxis som dittills hade gällt fortsättaatt tillämpas. Vidare underströks att det inte fanns någon anledning attutestänga utländska medborgare från att förvärva fritidsfastigheter inomområden av landet där efterfrågan inte var särskilt stor Tvärtom franUiölls attutiändska förvärv inom sådana områden kunde innebära ett önskvärt tUlskotttill bebyggelsen som kunde bidra till att landskapet hölls öppet, attmöjligheterna att upprätthålla vissa former av samhällsservice ökade och attbefintliga men outnyttjade byggnader användes på ett nyttigt sätt. Frågan om utländskaförvärv av fastigheter för fritidsändamål diskutera des också i samband med att regler överfördes i princip oförändrade till nu gällande lag om utländska förvärv av fast egendom m.ra. (se prop. 1981/82:135 och bet. 1981/82:NU56). Bl.a. berördes spörsmålet om hur be stämmelserna bör tUlämpas. I propositionen underströks i det samman hanget att en utiändsk medborgare, som är stadigvarande bosatt här i landet, måste anses ha särskild anknytning till . I näringsutskottets av riksda gen godkända betänkande - som i denna del anslöt till ett av lagutskottet avgivet yttrande - framhölls saratidigt vikten av att bestäraraelsema inte tUl- lärapades på ett sådant sätt att utländska medborgare som är bosatta utom lands förhindras att förvärva fritidshus i vårt land. Det var å andra sidan rim ligt att i delar av landet, där konkurrensen om fritidsbebyggelsen är stor, en dast utlänningar som har särskild anknytning till landet bör få förvärva fri tidsfastigheter. konstaterade att de gällande reglerna torde ge utrymme för den restriktivitet som kan anses erforderlig i fråga ora för- 19 värvav frilidsfastigheter i dylika områden av utländska medborgare utan Prop.1992/93:71 särskild anknytning till . Utskottet betonade att man vidbedömningen av om det föreligger ett efterfrågetryck inom ett område måste ta hänsyntill förhållandena under en inte alltför . Utskottet ansågvidare att en vistelse i cirka en månad under en tidsperiodav är väl kort för att det skall kunna anses att vederbörande har fåttsärskild anknytning till . Enligt utskottet kunde det synas rimligt attkräva att den nämnda tidsperioden uppgår till Den borde dock i speciellafall kunna sättas lägre, exempelvis när sökanden regelbundet har hyrt sammafastighet. Utskottet ansåg också att det är angeläget att särskild försiktighetiakttas vid tillståndsprövningen när det gäller köp av fritidshus som ingår i nyuppfördastugbyar Efterdet sist nämnda lagstiftningsärendet har krav på en skärpning av reglerna förutländska förvärv av fritidsfastigheter vid åtskilliga tillfällen framförts iriksdagen genom motioner (se t.ex. bet. LU 1985/86:17). Dessa krav harriksdagen avvisat med hänvisning tiU att gällande bestäraraelser ger utryrameför erforderlig restriktivitet som de medger en anpassning tUlrådande lokala förhåUanden. Skälenför mitt förslag: Som jag har berört (se avsnitten 3 och 4) torde detfinnas ett utrymme för att även efter ett EES-avtaloch ett medlemskap iEG behålla regler som begränsar utländska förvärv av fritidsfastigheten för detta är att reglerna är i kraft före ikraftträdande.Undantagsregeln beträffande fritidsbostäder i EG:s ka-pitalliberaliseringsdirektivtar näraligen som har berörts sikte endast på gällande lagstiftning. Hurstort utrymmet för fortsatt kontroll är kommer jag att behandla mera ingående idet följande (se avsnitten 5.4 - 5.10). Somhar berörts tidigare (se avsnitten 3 och 4) kan det komma alt ske förändringari , som påverkar och övriga EFTA-länders möjligheter attha kvar begränsningar i rätten att förvärva fritidsfastigheter De förslag somläggs fram i propositionen utgår från det rättsläge inom EG som gäller nu (ochsom till följd av blir gällande också för ). Närdet gäller behovet av att ha kvar begränsningar i rätlen att förvärva fritidsfastigheterbör först konstateras att det är en fullt rimlig tanke att förvärvav fritidsfastigheter sora är belägna inora särskilt priskänsliga områdenskall få göras endast av dem sora bor här i landet och av utomlands bosattapersoner med särskild anknytning till . De skäl som bär upp dennuvarande lagstiftningen har alltjämt giltighet. Med en förvärvskontroll kanprisutvecklingen dämpas och de människor som bor i t.ex. kustområdena fåstörre möjlighet till fritidsboende på inte alltför långt avstånd från den egnabostaden. Också inom områden av landet där efterfrågan på fritidsbostäder inteär lika stor kan det finnas ett behov av att ha kvar en förvärvsprövning förutländska köpare, även ora denna prövning sora regel bör ge till resultat attförvärvstillstånd raeddelas. Vid sidan av det direktabehovet av att inte försvåra för landets invånare att skaffa fritidshus finns det ytterligare en omständighet som talar för att åtminstone tills vidare bör ha kvar en förvärvslagstiftning förfritids- 20 Det kan nänUigenfömtsättas att och i likhet raed koramer att behålla enförvärvsprövning för sina fritidsfastigheter oberoende av Sverigesställningstagande i saken. För att undvika obalans och brist på enhetlighet iregelsystemen i de nordiska länderna bör också ta till vara den raöjlighetsom kapitalliberaliseringsdirektivet ger att behålla nationella förvärvsrestriktionerför fritidsfastigheter Flera avremissinstanserna, bl.a. Samarbetsgrappen för raindre kommuner, harpåpekat att ett upphävande av förvärvsrestriktionerna även beträffandefritidsfastigheter skulle leda till att den bofasta befolkningen skulle få ännustörre problem än när det gäller att förvärva villor för permanentboende.Fraraför allt i vissa kustoraråden är nämligen priserna på villafastigheter såhöga att de ortsboende har svårt att konkurrera raed svenska köpare sora villskaffa sig en fritidsbostad i dessa oraråden. Om utländska spekulanter skullefå fritt tUlträde till fastighetsmarknaden i dessa områden skulle, enligt denämnda remissinstanserna, priserna på attraktiva fastigheter öka så mycket attden bofasta befolkningen skulle bli hänvisad till att förvärvasina egna villor långt från den egentliga hemorten. För rain del anser jag attde påtalade probleraen för den bofasta befolkningen i princip inte bör lösasgenom förvärvsrestriktioner som särskilt rUctar sig mot utländska medborgare.Jag har emellertid förståelse för den oro som framförts av dem som företräderden bofasta befolkningen. Genom mitt förslag tillgodoses de önskemål som harframförts av de berörda komraunerna och organisationerna. 5.4 Allmänna utgångspunkter för den nya lagstiftningen Mitt förslag: lagstUtning ora förvärv av fritidsfastigheter bör utgå från den lagstiftningsora gäller i . I sak bör den nya lagstiftningen avvika från den danskaendast i liberaliserande riktning. Promemorians lagförslagöverensstämmer i detta hänseende raed mitt förslag (se promemorian s. 22-24). Remissinstansernahar inte riktat några invändningar i detta hänseende mot promemorians förslag. Skälen för mitt förslag:Möjligheterna att genom lagstiftning, som inte strider mot EG:s rättsordning,begränsa utländska förvärv av fritidsfastigheter är i grova drag angivna iartikel 6.4 i EG:s kapitalliberaliseringsdirektiv. Det framgår där att en lagstUtningora förvärvskontroll av sådana fastigheter är tUlåten, men att den inte innebärnågon begränsning i fråga ora tilläraplighe-ten av andra EG-bestäramelser Det skulle kunna hävdasatt formellt är berättigat att ha vUka restriktioner som helstbeträffande förvärv av fritidsfastigheter. Skulle restrik-tioneraa strida motandra EG-bestämmelser - t.ex. etableringsrätten -skulle det endast innebära attrestriktionerna inte fick tillämpas. En lagstUtning som på viktiga punkterinte får tillämpas bör dock undvikas. bestämsalltså gränserna för en svensk förvärvslagstiftning på området av de rättighetersom EG:s rättsordning tillerkänner medborgarna i andra avseenden än när detgäller kapitalrörelser mellan staterna. Det innebär att det är svårt att angevar gränsen för en maximalt restriktiv lagstiftning går i fråga om förvärv avfritidshus. Mot bakgrund av dendiskussion som i vart fall har förts internt inom EG med anledning avDanmarks förvärvslagsttftning raåste raan räkna raed att enskildheter i ensvensk lagstiftning om förvärv av fritidsfastigheter som särbehandlarmedborgare och bolag från EG:s raedlerasländer kan komma att ifrågasättas från EG-håll,även om vi själva anser att lagstiftningen har stöd i EG:s rättsordning. Ensvensk lag kan sålunda förmodas få ett skeptiskt bemötande, ora den får ett raycketvidsträckt tillärapningsoraråde och genom en detaljerad reglering söker kommatill rätta med olika tänkbara fall av kringgåenden och om den, i likhet raedden gällande lagstiftningen, baseras på förvärvarens medborgarskap. En svensklag på området bör med andra ord utformas med återhållsamhet men såatt den i rimlig grad förmår att fånga upp huvuddelen av de utländska förvärvsom sker för fritidsändamål. Av det anförda framgår atten ny förvärvslag rörande fritidsfastigheter måste balansera mellan motståendeintressen. En lösning som ligger nära tUl hands är att låta lagen ansluta tillden lagstiftning av detta slag som redan finns i och sora numera haraccepterats av EG. Med en sådan lösning kan det från EG:s sida knappast komraaatt hävdas att enskildheter i den svenska lagstUtningen står i strid raot derättsprinciper som gäller inom EG. Samfidigt finns det inget som hindraratt den svenska lagen görs mindre restriktiv än den danska. Tvärtom är detangeläget att en ny lag utformas generöst och liksora dagens lagstiftning ihuvudsak ger goda föratsättningar för utländska fastighetsförvärv förfritidsändamål. Någonanledning att söka efterbUda den danska lagstiftningens formella straktur finnsdet inte. I stället bör ta tUl vara den möjlighet att förenkla lagstUtningensom erbjuds bl.a. därigenom att det inte behövs några särskUda regler för förvärvarefrån länder som inte ingår i EFTA-EG-områ-det. 5.5 Vilka förvärvare skall behöva tillstånd?