prop · GG0313 · 1992-12-31 00:00:00 — i)att skapa förståelse bland beslutsfattarna för de ogynnsamma följdema avoplanerade bosättningar i områden med sårbar mUjö och de lämpliga nationellaoch lokala markanvändnings- och bostadspolitiska åtgärder som krävs för dettaändamål. 7.31 PåintemationeU nivå bör den globala samordningen mellan verksam heter som gäUer hushållning med markresurser stärkas med hjälp av de skilda bUaterala och multUaterala organen och programmen, som t.ex. UNDP, FAO, , de regionala utvecklingsbankerna, andra be rörda organisationer samt UNDP:s, Väridsbankens och FN:s centram för boende och bebyggelses (Habitat) Stadsförvaltningsprogram. Åtgärder bör ocksä vidtas för att främja tillämplig erfarenhetsöverföring rörande varaktig markhushållning tUl och mellan utvecklingsländema. a) Finansieringoch kostnadsberäkning 7.32 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostnaden per är (1993 - 2000) för att genomföra åtgärderaa i detta program tiU cirka tre mUjarder doUar, inklusive från Världssamfundet som bidrag eller förmånliga krediter. Det rör sig hår endast om ungefärliga uppskatt ningar, som inte har granskats av regermgama. De verkliga kostnaderna och finansieUa vUlkoren, däribland även eventueUa icke-förmänsvUlkor, kom mer bl.a. att bero på vUka särskilda strategier (Kh program regeringama kommer att besluta om att genomföra; b) Vetenskapligaoch tekniska instrument 7.33 Allaländer och särskilt utvecklingsländema bör, ensamma eller i grap per som omfattar en region eller en del av en region, bör ges tUlgång till mo derna tekniker för förvaltning av markresurser, som t.ex. geografiska infor mationssystem, satellitfotografering/satellitbilder och andra tekniker för fjärranalys. c)Kunskapsutveckling och kapacitetsuppbyggnad Skr.1992/93:13 7.34 MUjöinriktadutbildningsverksamhet inom långsiktig markresursplane ring och -förvaltning bör bedrivas i alla länder och utvecklingsländerna bör därvid få internationellt stöd och bistånd av biståndsorgan för att: a)Stärka de nationella, regionalaoch lokala forsknings- och utbildningsinstitutionernas kapacitet att geformell utbildning för tekniker och yrkesmän inom markförvaltning, b)underlätta översynen avorganisationen i ministerier och myndigheter som ansvarar för markfrågor så atteffektivare mekanismer för förvaltningen av markresurserna kan utvecklas samtregelbundet anordna intern vidareutbildning för chefer och personal så att defår kännedom om de senaste teknikerna inora markresursförvaltning, c)där så är tillämpligt, försedessa organ med modern utrastning som t.ex. datorhårdvara (Kh mjukvara samtlantmäteriutrastning, d) förstärkaexisterande program och främja ett intemationellt och inter regionalt informations- och erfarenhetsutbyte inom markförvaltning genom att upprätta sammanslutningar för specialister inom markförvaltningsveten- skaper (Kh genom att anordna verksamheter i anslutning tUl detta, t.ex. workshops CKh seminarier. Att främja samlade åtgärder för den miljöpåverkandeinfrastrukturen: vatten, sanitet, avlopp, hantering av riskavfall och fastavfall 7.35En långsiktigt hållbarstadsutveckling definieras genom ett stort antal parametrar som berör tillgängtiU vattenförsörjning, luftens kvalitet och tUlgängligheten av enmiljöinfrastmktur för sanitet (Kh avfallshantering. Som en funktion avbefolkningstätheten ger en välförvaltad tätort unika möjligheter atttiUhandahåUa en hållbar mUjöinfrastraktur genom en anpassad prispolitik,utbildningsprogram och rättvisa tiUträdesprinciper som är ekonomiskt (Khmiljömässigt sunda. I de flesta utvecklingsländerna är dock bristerna i eUerfrånvaron av infrastmktur orsak tUl utbredd ohälsa och ett stort antal onödigadödsfall . I dessa länder hotar förhållandena att förvärras på gmnd avökande behov som går utöver vad regeringarna har kapacitet att hantera på etttillfredsställande sätt. 7.36Ett samlat grepp vad gällerförsörjningen av en miljömässigt sund infrastraktur i bostadsområden, särskiltför de fattiga i städema och på landsbygden, är en investering i en hållbarutveckling som kan medföra förbättrad livskvalitet, produktivitetstUlväxt,förbättrad hälsa och en minskad börda för investeringar i medicinsk behandlingoch bekämpande av fattigdomen. 7.37De flesta verksamheter somskulle kunna administreras på ett bättre sätt genom ett samlat angreppssättbehandlas i i följande kapitel: 6 (Skydda och främja människorshälsa), 9 (Skydd av atmosfären), 18 (Skydd av kvalitet och tillgång påfärskvattenresurser: Integrerade strategier förutveckling, styming och användning av vattenresurserna) och 21 (Mil- 203 jöanpassad hantering avfast avfall och avloppsvatten). 7.38 Måletär att säkerställa en ändamålsenlig miljöinfrastmktur i alla bo sättningar . För att nå detta mål krävs det att alla utvecklingslän der i sina strategier införlivar program för att bygga upp den nödvändiga tek niska, ekonomiska och mänskliga resurskapacitet som behövs för målet att uppnå en bättre samordning mellan infrastraktur- och miljöplanering till är 2000. 7.39Alla länder bör kontrollera attinfrastrakturen i bostadsområdena är miljöanpassad, utveckla nationeUa mål fören långsiktigt hällbar avfallshantering och tillämpa miljömässigt sundatekniker sä att mUjön, människors hälsa och livskvaliteten skyddas. Med biståndav bilaterala (Kh multUaterala organ bör en förstärkning ske av infrastraktureni bostadsområdena CKh miljöprogram stärkas som syftar tUl ett samlat greppinom bostadssektom i fråga om planering, utveckling, underhåU och förvaltningav den mUjöpäver-kande infrastrakturen (vattenförsörjning, sanitet, dränering,hantering av fast avfall). Samordningen bör ocksä förstärkas meUan dessa organmed biträde av internationella och nationeUa representanter för de lokalamyndighetema, den privata sektorn (Kh lokala grapper. Alla organ som är engageradei den infrastrakturella utbyggnaden bör, när sä är möjligt, präglas av enkretslopps- eller stadskärnesyn pä bebyggelsens omfattande kontroll, tUlämpadforskning, kapacitetsuppbyggnad, överförande av ändamålsenliga tekniker ochtekniskt samarbete inom programmens områden. 7.40Utvecklingsländerna bör gesbistånd pä nationeU (Kh lokal nivå när de inför en samlad lösning för vatten-och energiförsörjning, sanitet, dränering och hantering av det fasta avfaUetoch de utiändska biståndsorganen bör försäkra sig om att denna metod tiUämpas,i synnerhet då det gäller förbättring av den mUjömässiga infrastrakturen iinformeU bebyggelse genom regler och standards som tar hänsyn tUllevnadsvUlkoren (Kh resurserna i de samhäUen som skall betjänas. 7.41AUa länder bör där sä ärlämpligt tUlämpa följande principer för utbyggnaden av den mUjömässigainfrastrakturen: a)Anta program som i görligastemän och där detta är möjligt minimerar skadoraa på miljön, även om sådana intekan undvikas, b)tillförsäkra att berörda beslutföregås av mUjökonsekvensutredningar och att kostnaderna för de eventuellaekologiska konsekvensema också beaktas, c)främja en utveckling somöverensstämmer med inhemsk tradition (Kh använda tekniker som är anpassade tUlde lokala förhållandena, d) främjaprogram som ger kostnadstäckning för de infrastrturella tjäns terna som behovet att finna lämpliga lösningar (inklusive genom subventioner) erkänns för att ge aUa hushåll basservice. e)om miljöproblem päverkar flera samhäUen bör samordnade lösningar Skr.1992/93:13 sökas. 7.42 Spridningav information ur existerande program bland bör underiättas och främjas bland berörda länder (Kh lokala institutioner. a) Finansieringoch kostnadsberäkning 7.43 Konferenssekretariatethar uppskattat de flesta av kostnaderaa för att genomföra åtgärderna i detta program i andra kapitel. Sekretariatet har be räknat totalkostnaden (1993 - 2000) för det tekniska biståndet från Världssamfundet som bidrag eller förmänliga krediter tUl . Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats av regeringama. De verkliga kostnaderna och finansiella villko ren, däribland även icke-koncessionella vUlkor, kommer bl.a. att bero pä vilka särskUda strategier (Kh program regeringama kommer att besluta om att genomföra. b) Vetenskapligaoch tekniska instrument 7.44 Devetenskapliga och tekniska instramenten inom de olika program men bör samordnas så långt detta är möjligt och bör: a)Intensifiera forskningen inomområdet integrerade lösningar för infrastrakturella miljöprogram och projektsom bygger på kostnads/intäktsanalys (Kh samlad mUjöpåverkan, b)främja metoder för attfaststäUa verklig efterfrågan som använder miljö- (Kh utvecklingsdata vidvalet av teknik. c) Kunskapsutvecklingoch kapacitetsuppbyggnad 7.45 AUaländer bör, med bistånd och stöd av biständsgivande organ, och där så är tUlämpligt genomföra utbildningsprogram (Kh program för folklig delaktighet som syftar till att: a)Öka medvetenheten om medlen,metodema och fördelarna av att skapa infrastrakturella miljöanläggningarsärskilt bland ursprangsbefoUc-ningen, kvinnorna, låginkomstgrapperna och defattiga, b)skapa en specialistkader medden kompetens som behövs inom planering av integrerad infrastruktureU service(Kh inom underhåU av resurseffektiva, miljömässigt sunda och s(Kialtacceptabla system, c)stärka de lokala myndigheternas(Kh adnunistratörernas institutionella kapacitet att tillhandahålla enintegrerad och ändamålsenlig infrastraktureU service i samarbete med lokalagrapper och den privata sektom, d) antalämpliga rätts- och regleringsinstrament, även stödåtgärder, för att utsträcka fördelarna med en ändamålsenlig (Kh överkomlig infrastraktur på miljöområdet till befolkningsgrupper som inte omfattas av detta, sär skilt de fattiga. Att främja varaktigaenergi- och transportsystem i tätorter Skr. 1992/93:13 Bakgrund 7.46Större delen av denkommersiella och ickekommersiella energi som produceras används i och förbebyggelse (Kh en betydande procentuell andel används inom hushållssektorn.Utvecklingsländerna står inför behovet att öka sinenergiproduktion för att påskynda utvecklingen och öka sina medborgareslevnadsstandard men också minska produktionskostnadema för energin(Kh den förorening som har samband med den. Att öka effektiviteten ienergianvändningen sä att de förorenande effekterna reduceras och att främjaanvändningen av fömybara energUcäUor måste ges prioritet i all verksamhet föratt skydda städemas miljö. 7.47Industrfländerna, som är destörsta energikonsumentema, ställs inför behovet av energiplanering (KhenergihushåUning (Kh behöver gynna fömybara (Kh alternativa energikällor samtutvärdera kostnaden över tiden hos de nuvarande systemen och metoderna som hartiU följd att många stadsom-räden lider av kännbara problem med luftkvalitetenhänförliga tiU ozon, partiklar och koloxid. Orsakema är till stor delbristande teknisk anpassning och en ökande bränslekonsumtion som orsakas avineffektivitet, höga demografiska (Kh industrieUa koncentrationer och en snabbexpansion av antalet motorfordon. 7.48Transporter svarar för cirka 30pr(av den kommersiella energikonsumtionen och cirka 60 prcKent av densamlade globala konsumtionen av flytande . I utvecklingsländema skaparen snabb motorisering och otillräckliga investeringar i städemastrafikplanering, tillsyn och infrastraktur ökande problem i fråga om olyckoroch skador, försämrad hälsa, buller, överbelastning (Kh produktivitetsförlustersom har likheter med vad som förekommer i många industrUänder. Alla dessaproblem drabbar hårt befolkningen i städeraa, särskUt grapper med låga elleringa inkomster. 7.49 Målenär att öka tiUgången tUl energieffektivare teknik och alternativa- /förnybara energikäUor i bebyggda områden och att minska negativa verk ningar som energiproduktion (Kh -användning har på miljön och människors hälsa. 7.50De viktigaste åtgärderna inomdetta programområde ingår i följande avsnitt av : kapitel 9 (Skydd avatmosfären), programområde B, delprogram 1, energiutveckling, effektivitet (Khkonsumtion, och delprogram 2, transporter. 7.51I ett samlat grepp om bostads-(Kh bebyggelseutvecklingen bör ingå främjandet av en håUbar energiutveckling ialla länder, enligt följande: a)Utvecklingsländema, i synnerhet, (Kh de bilaterala biståndsgivama 106 i) Formulera nationella åtgärdsprogram för att främja och stödja Skr.1992/93:13 återplantering av skog (Kh skogstUlväxt för att kunna långsiktigttillgodose bioenergibehovet hos låginkomstgrapperna i städerna och hos defattiga på landsbygden, särskUt kvinnor och barn, u)utforma nationella åtgärdsprogram för att gynna en samordnad utveckling avenergisparandet och fömybara energitekniker, särskilt för användning av sol,vatten, vind och biomassa, iii)främja en långtgående spridning och en kommersialisering av tekniker somanvänder fömybar energi genom lämpliga åtgärder, bl.a. genom styrmedel (Khmetoder för teknologiöverföring, iv)genomföra informations- och utbildningsprogram som riktas tUl tUlverkare ochanvändare i syfte att främja energisparande tekniker och energieffektivutrastning. b) De intemationeUa organisationerna bör: i)Stödja utvecklingsländemas genomförande av nationeUa energiprogram för attuppnå en utbredd användning av energisparande tekniker och tekniker somanvänder fömybara energikällor, särskUt sol, vind, biomassa och vatten; ii)tUlhandahåUa forsknings- (Kh utvecklingsresultat så att verkningsgraden kanökas vid energianvändning i bostäder, 7.52 Attfrämja effektiva och miljömässigt sunda transportsystem i städerna bör i aUa länder vara den övergripande utgångspunkten i transportplanering och -administration. 1 detta syfte bör aUa länder: a)Integrera markanvändning ochtransportplanering så att utvecklingsmönster som minskar transportbehovenfrämjas, b)anta program förstadstransportema som gynnar högt utnyttjade kollektivtransporter i respektiveländer i tUlämpliga delar, c)uppmuntra icke-motoriseradetransportsätt genom att tUlhandahåUa säkra cykelvägar (Kh gångvägar i stads-och förstadscentra i respektive länder, i tUlämpliga delar, dägna särskild uppmärksamhet åt en effektiv trafikadministration, en effektivdrift av kollektivtrafiken och underhåU av transportinfrastrakturen, e) främjainformationsutbytet mellan länder och representanter för lokal områden och stadsområden, f) omprövade nuvarande konsumtions- (Kh produktionsmönstren så att användningen av energi och nationella resurser minskas. a) Finansieringoch kostruidsberäkning 7.53 Konferenssekretariatethar uppskattat kostnaden för att genomföra åt gärderna i detta program i kapitel 9 (Skydd av atmosfären). b) Kunskapsutvecklingoch kapacitetsuppbyggnad 7.54 Föratt förbättra yrkeskunnandet hos energiverks- och transportperso nal samt på institutionema bör alla länder där så är tillämpligt: a) AnordnaUtbUdning pä arbetstid och på annat sätt för regeringstjänste- Skr.1992/93:13 män, planerare, trafikingenjörer och chefer inom energi- och transportsek- b)öka medvetenheten hosaUmänheten om transport- (Kh resebeteendets verkningar pä miljön genomkampanjer i massmedierna samt stöd för initiativ från icke-statliga (Kh lokalagrapper som ftämjar användningen av ickemotordriven transport, samåkning (Khförbättrade trafiksäkerhetsåtgärder, c)stärka regionala, nationella,delstatliga och privata institutioner som ger utbildning för energisektora ochinom trafikplanering och -administration. F. Att främja bostadsplanering och förvaltning i områdensom ofta drabbas av naturkatastrofer 7.55Naturkatastrofer orsakarförlust av människoliv, stömingar i den ekonomiska verksamheten och iproduktiviteten i städema - särskflt för de mycket känsliga låginkomstgrapperna- och skador pä mUjön, som t.ex. förlust av bördig jordbraksmark ochförorening av vattenresurserna och de kan leda till betydande omflyttningar avbefolkningen. Under de tvä uppskattas de ha orsakatomkring tre miljoner dödsfaU och har påverkat 800 mUjoner människor. De samladeekonoiniska förlusterna i hela världen har av FN:s katastrofhjälpskoordinatorssekretariat uppskattats ligga mellan 30 (Kh . 7.56Generalförsamlingen förklaradei resolution 44/236 90-talet som det intemationeUa decenniet för minskning avnaturkatastrof ema. Målen för decenniet ) har relevans för målen inom dettaprogramområde. 7.57Dessutom finns det ettbrådskande behov att söka förhindra (Kh minska katastrofer som orsakas avmänniskor och/eUer katastrofer som orsakas av, bl.a., industrier, osäkerkärnkraftsproduktion (Kh giftigt avfaU (se kapitel 6 i , Skydd (Khförbättring av vUlkoren för människors hälsa). 7.58 Målet är attgöra det möjligt för aUa länder, säiskUt de som ofta drabbas av naturkatastrofer, att lindra skadeverkningama av naturkatastrofer (Kh katastrofer orsakade av människor på bostäder och annan bebyggelse, natio nella ekonomier (Kh miljön. ''Uppskattningar av FN:skatastrofhjälpskoordinators sekretariat *'Målen för det intemationella decenniet för reduktion av naturkatastrofer angesi bilagan till Generalförsamlingens resolution 44/236 och är följande: 7.59 TreskUda verksamhetsområden ingår i detta programområde, nämli gen utvecklandet av en "säkerhetskultur", katastrofplanering (Khåtempp byggnad efter katastrofer. a) Attutveckla en såkerhetskultur 7.60 Föratt främja en "säkerhetskultur" i alla länder, särskilt de som ofta drabbas av naturkatastrofer, bör följande åtgärder vidtas: a)Upprätta nationella och lokalastudier av naturen och förekomsten av naturkatastrofer, dessas verkningar påmänniskor och ekonomisk verksamhet, följdema av olämplig byggteknik ochmarkanvändning i katastrofdrabbade områden och de sociala och ekonomiskafördelaraa med katastrofplanering, b)landsomfattande och lokalakampanjer för att skapa medvetenhet skall genomföras i alla tillgängliga medieroch förvandla den kunskap som vunnits genom åtgärderna i punkt (a) tUlinformation som lätt kan förstås av aUmänheten och de befolkningsgrapper somär direkt riskexponerade, c)system för tidig varning skallförstärkas och/eller utvecklas globalt, multinationellt, nationellt och lokaltför att uppmärksamma befolkningen på överhängande katastrofer, d) omrädenmed potentiella risker för miljökatastrofer som orsakas av in dustrin skall identifieras på nationell och interaationell nivå och strategier tillämpas som syftar till att restaurera dessa områden, bl.a. genom att: i)Omstrakturera de ekonomiska verksamhetema och främja nya arbetstillfällen inommiljömässigt sunda sektorer, ii)främja ett nära samarbete mellan regeringar och de lokala myndigheter ochgrapper samt icke-statliga organisationer (Kh privat affärsliv, iii)utveckla och sätta i kraft stränga normer för nuljökontroll. b) Attutveckla katastrofplanering 7.61 Katastrofplaneringbör utgöra en integrerad del i boende- och bebyg gelseplaneringen i alla länder. Följande skall ingå: a)En allriskforskning ombebyggelsens och dess infrastrakturs risker och sårbarhet skall genomföras somäven omfattar vatten (Kh avlopp samt kommunikations- och transportnät,eftersom ett slag av riskreduktion kan öka sårbarheten för andra riskfaktorer(sä är t.ex. jordbävningsresistenta trähus sårbarare för stormvindar), b)metoder för att fastställarisker och sårbarhet inom särskUda bebyggelseområden skall utvecklas och risk-och sårbarhetsreduktion skall införlivas i planerings- ochförvaltningsprocessen för bostadssektom, c)ny utveckling och bebyggelsesom har brister skall omdirigeras tUl icke-katastrofdrabbade områden, d) riktlinjerskall utarbetas för lokalisering, utformning CKh verksamhet i fråga om industrier och vericsamhet med potentiella risker, e) instrament(juridiska, ekonomiska o.s.v.) skall utvecklas för att upp- 109 muntra en katastrofkänsligutveckling (Kh som även innefattar medel för att Skr. 1992/93:13säkerställa att begränsningar i utbyggnaden inte drabbar ägarna eller att alternativakompensationsmetoder ingår, f) informationenom katastrofresistenta byggmaterial (Kh byggmetoder för byggnader och anläggningar skall ytterligare utvecklas och spridas, g) UtbUdningsprogramför entreprenörer (Kh byggare om katastrofresis tenta byggmetoder skall utvecklas. Vissa program bör särskUt riktas tUl små företag som stär för den absolut största delen av byggandet av bostadshus och mindre byggnader i utvecklingsländema samt tUl människorna pä lands bygden som bygger sina hus själva, h)UtbUdningsprogram för räddningsledare, icke-statliga organisationer och lokalagrapper skall utformas (Kh täcka alla aspekter av katastroflindring, ävenefterforskning och räddningsverksamhet i städer, nödkommunikationer,förvamingstekniker och katastrofplanering, i)förfaranden (Kh metoder skall utvecklas för att göra det möjligt för lokalagrupper att få information om riskfyllda installationer eller situationer idessa områden samt underlätta för dem att delta i förvarningsinsatser,ät-gärdsinsatser och planer vid katastrofer, j)handlingsplaner skcdl utarbetas för återappbyggnad av bebyggelsen, särskUtåteruppbyggnad av livsviktiga kommunikationer pä platsen. c) Att inleda återuppbyggnaden efter katastrofen ochplaneringen för en restaurering 7.62 Världssamfundetbör, som en av de viktigaste deltagama i åtempp byggnads- och restaureringsarbetet, säkerställa att de berörda länderna får största möjliga nytta av de medel som ges genom följande åtgärder: a)Forskning om tidigareerfarenheter av de sociala och ekonomiska aspekterna av åtemppbyggnad efterkatastrofer skall utföras och effektiva strategier (Kh riktlinjer skall antasför återappbyggnaden med särskild inriktning på utvecklingsinrUctadestrategier vid tilldelningen av knappa äter-uppbyggnadsresurser samt på demöjligheter som en återuppbyggnad efter en katastrof ger att införa hållbarabebyggelsemönster, b)internationella riktlinjerskall utarbetas (Kh spridas för anpassning tUl nationella och lokala behov, c)länderaas regeringarsansträngningar att inleda planering, med stöd av drabbade omräden, föråterappbyggnad och restaurering efter en katastrof skaU stödjas. a)Finansiering och kosmadsberäkning 7.63 Konferenssekretariatethar beräknat totalkostnaden (1993 - 2000) för att genomföra åtgärderna i detta program till cirka 50 miljoner dol lar från Världssamfundet som bidrag eller förmånliga krediter. Det rör sig här endast om ungefärliga uppskattningar, som inte har granskats av rege- De verkligakostnaderna och finansiella villkoren, däribland icke- Skr. 1992/93:13koncessionella villkor, kommer bl .a. att bero på vilka särskilda strategier(Kh program regeringarna kommer att besluta om att genomföra. b) Vetenskapligaoch tekniska instmment 7.64 Vetenskapsmänoch ingenjörer som är specialiserade på detta område, såväl i utvecklingsländeraa som i industrUänderna, bör samarbeta med stads- och regionplanerare och ge grandläggande kunskaper och tillhandahålla me del för att mildra de förluster som beror på katastrofer och på en miljömäs sigt olämplig utveckling. c) Kunskapsutvecklingoch kapacitetsuppbyggnad 7.65Utvecklingsländerna bör genomförautbildningsprogram om katastrofresistenta byggmetoder för de entreprenörer ochbyggare som bygger majoriteten av bostäderna i utvecklingsländerna, d.v.s. desmå företagen. 7.66Utbildningsprogram skallerbjudas regeringstjänstemän och planerare samt lokala och icke-statligainstitutioner. Dessa program skall täcka alla aspekter på katastroflindring,som t.ex. tekniker för tidig vaming samt planering och byggnadsteknik förekatastrofer samt återappbyggnad och restaurering efter katastrofer. Att främja en hållbar verksamhet inombyggnadsindustrin 7.67 Verksamheteninom byggnadssektom är av vital betydelse för att uppnå målen för den nationella socio-ekonomiska utvecklingen: att sörja för bostäder, infrastruktur och sysselsättning. Den kan dock bli en betydande källa till miljöskador genom utarmning av naturresursema, skador på käns liga ekozoner, kenuska föroreningar och användning av byggmaterial som är skadliga för människors hälsa. 7.68 Målenär dels att införa program och tekniker och ett informationsut byte om dessa som gör det möjligt för byggsektorn att uppfylla målen för boende- (Kh bebyggelseutvecklingen utan skadliga bieffekter på människors hälsa och biosfären, dels att förbättra byggsektorns sysselsättningsskapande förmåga.