prop · GG03170 · 1992-12-31 00:00:00 — Ifråga om världsunika forskningsmiljöer finns förutsättningar förväsentliga förstärkningar. Tas inte dessa möjligheter till vara riskerarSverige att förlora i internationellt intresse med konsekvenser för hela detsvenska samhällets utveckling. Målmedvetnaforskningsinsatser inom strategiska områden är därför regeringens förstaprioritet. Att förstärka kunskapsutbytet mellan de vetenskapligainstitutionema och framför allt forskningen och utvecklingsarbetet i företagenär den andra. Förstärkt kunskapsutbyte är också viktigt mellan devetenskapliga institutionerna och intressenterna inom den offentliga sektorn. Sedanlänge har statens insatser för forskning i allt väsentligt kanaliserats tilluniversitet och högskolor. Detta är etl sätt att effektivt ta till vara detlilla landets alltid begränsade resurser. Ensådan strategi förutsätter emellertid att företag och offentlig sektor kan gestillgång till den forskning som bedrivs vid universitet, högskolor och andraforskningsenheter. I detta avseende krävs väsentliga förbättringar genomvidareutveckling av nuvarande samverkansformer och utveckling av nya. Förföretag med möjlighet till etablering utomlands kan brister i den svenskaforskningsmiljön leda till utflyttning. Samtidigtskärps kraven också på det svenska näringslivet. Kan inte företagen hävda sigkvalitativt och prismässigt i den internationella konkurrensen undergrävs helavälståndsutvecklingen. Näringslivet självt måste salsa brett och långsiktigt påforskning och utveckling. Inom många branscher krävs en radikalkompetensuppbyggnad. Riskerna för att halka efter tilltar i takt med kunskapensallt viktigare roll i konkurrenshänseende. 1970-och 80-talen präglades av en tvekan, ibland till och med misstänksamhet,mellan de akademiska och industriella kulturerna. Det le-de till påtagligaförluster i det nödvändiga kunskapsutbytet. Attförstärka samspelet mellan universitet/högskolor och företagen är mot dennabakgrund av stor betydelse. Det skapar förutsättningar för en utbyggnad ochutveckling av den industriinriktade forskning företagen har behov av. Avliknande skäl behöver kommuners, landstings och övrig offentlig sektorskontakter med forskningen stärkas. Tilldessa huvudfrågor finns det enligt regeringens bedömning skäl alt lägga ytterligare trefrågor, vilka dessutom har nära samband med de Prop. 1992/93:170 angivnahuvudfrågorna. Denförsta gäller behovet av en större förnyelseförmåga inom framför alltuniversitetens och högskolornas forskningsverksamhet. all äventyra dennödvändiga långsiktighélen måsle forskningssystemet bättre än förmå tasig an nya problem och utmaningar. Del kan inte minst ske genom att beredabättre utvecklingsmöjligheter för unga begåvningar. Denandra frågan gäller forskarrekryteringen. har en alltför låg andelforskarutbildad arbetskraft. Det utgör ett problem för industrins utveckling,för skolan och för övrig offentlig verksamhet, men också för återväxten inomuniversitets- och högskoleforskningen. Flera måsle därför rekryteras tillforskarutbildningen. Inte minst gäller det att stimulera flera kvinnor att gåvidare till en forskarutbildning. Tillslut behöver också forskningens internationalisering påskyndas. Sverigesdeltagande i EG:s forskningsprogram bidrar till detta. Härtill behövsemellertid vidgad samverkan bl.a. på ett bilateralt plan med andra starkaforskningsländer. Härutöverär en rad förändringar vad gäller forskningens inriktning inom och mellanenskilda områden av stor betydelse för att stärka kunskapsutvecklingenskvalitet och dynamik. Föratt förverkliga dessa nödvändiga förstärkningar av den svenskaforskningskapaciteten krävs insatser av såväl staten som andra finansiärer ochutförare av forskning. Statensroll i forskningspolitiken är framför allt att vårda och utveckla denvetenskapliga infrastrukturen. Det innebär en koncentration till de mergrundläggande och inomvetenskapliga delarna av forskningen samt tillforskarutbildningen. Staten har också elt ansvar för all forskningsorganisationenhar en rimlig geografisk täckning ulan alt resurserna för den skull splittrasupp. Därtillhar staten också en viktig uppgift i att bidra till att stärka kunskapsutvecklingeninom områden av speciellt intresse för olika samhällssektorer genom stöd. tillforskning för särskilda syften. Med en tydligare rollfördelning mellanensldlda organ och en slörre beställarkompetens inom myndigheter, företag,kommuner och landsting kan denna forskning ges nya och bättreutvecklingsmöjligheter. Statenhar en roll också i att stimulera till forskningsinsatser inom för landetsindustriella utveckling viktiga områden. I sådan forskning bör även producerandeförelag och organisationer aktivt delta. Genomstatliga insatser kan näringslivets forskningsengagemang vidgas. Ett fruktbartsamspel mellan stat och näringsliv måste utvecklas. Viktigt är att stimulera desmå och medelstora företagens intresse för forskning och utvecklingsarbete.Statliga insatser kan däremot inte kompensera brister i näringslivets egnaforskningsansträngningar. förstärkningar av denstatligt finansierade forskningen som kan göras Prop. 1992/93:170 börkompletteras med ökade insatser också av andra. Statensroll inriktas i detta sammanhang på att bidra med stöd till sådanövergripande, teknikdrivande tillämpad forskning som är av långsiktigbetydelse för näringslivets utveckling. Utvecklingsarbete och till-lämpadforskning som är av direkt och exklusivt intresse för enskilda företag skötsmest ändamålsenligt i nära anslutning till de kommersiella bedömningar somendast företagen själva kan göra. Förden inomvetenskapliga forskningen vid universiteten och högskoloma måstestörsta möjliga frihet garanteras. Det är en förutsättning för kreativitet ochnytänkande liksom för en bred, förutsättningslös kunskapsutveckling. Den friaforskningen skapar en beredskap inför framtida utmaningar och kunskapsbehov. Regeringoch riksdag har emellertid ansvaret för övergripande prioriteringar mellanolika forskningsområden. Dessutom krävs att syslem för resursfördelning ochutvärderingar får sådan utformning all uppkomsten av kreativaforskningsmiljöer stimuleras och hög kvalitet främjas. Pluralism vad gällerbl.a. finansieringskällor och bedömningsgrunder är därvid av särskilt värde. Ivissa fall är också riklat stöd till speciellt angelägna eller eftersattakunskapsområden befogat. Förverkligandetav de utmaningar som regeringen har angivit kräver både strukturellaförändringar och tillskott i fråga om resurser. Istrukturellt hänseende bidrar den frigörelse av universitet och högskolor frånstatens omedelbara inflytande som pågår till alt skapa mera dynamiska ochflexibla forskningsmiljöer. Resurstillskottmöjliggörs dels genom att statliga forskningsfinansierande organ, i förstahand genom omprioriteringar från annan verksamhet, tillförs vissa nyaresurser, dels genom att löntagarfonderna lill betydande del används förforskning. Det innebär att exceptionella möjligheter öppnas för svenskforskning. Förslag om forskning med löntagarfondsmedei läggs fram i ensärskild proposition (prop. 1992/93:171). Regeringenåterkommer i del följande till de ulmaningar svensk forskning står inför. Innandess är del emellertid angeläget alt forskningspolitiken sätts in i sittutbildningsperspektiv. 1.2.5 Utbildningen - forskningens bas Föratt skall kunna utvecklas som kultur- och industrination krävs intebara forskning och utveckling av högsta internationella klass, utan ocksåutbildning av mycket god kvalitet i skola och vid universitet och högskolor.Ett utbildningssystem som förmår utveckla talanger är dessutom en förutsättningför forskningens utveckling och den framlida forskarrekryteringen. Genom denhögre utbildningen överförs också forskningens resultat till resten avsamhället. Enrad undersökningar har visat all mängden "mänskligt kapital", i formav individernas kunskaper, har ett starkare samband med den genomsnittligainkomstnivån i olika länder än mängden fysiskt ka- pital per capita. Annankapitalbildning riskerar att ge låg tillväxt om Prop. 1992/93:170 den inteåtföljs av utbildnings- och forskningsinvesteringar. Förett litet och exportinriktat land som är det av central betydelse atten genomgripande satsning för att stärka arbetskraftens utbildningsnivågenomfors. Fler studenter och doktorander måste ges möjlighet till godutbildning. Detta behov förstärks av de stora strukturella förändringar, inteminst inom den offentliga verksamheten, som det svenska samhället stårinför. Föratt insatser av detta slag faktiskt skall få avsedd effekt, dvs. att individernagenomför och på bästa sätt tillgodogör sig den utbildning som statsmakterna germöjlighet till, krävs emellertid också att det ligger i individens egetintresse, och då inte minst i form av ekonomisk avkastning, att skaffa sig enfördjupad utbildning eller att genom doktorandstudier gå vidare till enframtida verksamhet som kräver vetenskaplig kompetens. är den s.k. utbildningspremien, dvs. det ekonomiska värdet för den enskilde av jrtterligare studier, väsentligt lägre i än i ändra länder. Den individuella avkastningen har halverats sedan sluiet av . Det leder till en rad negativa konsekvenser internt för ut bildnings- och forskningssystemet: rekryteringen försämras, målmedve- teiUieten i studierna minskar, studietiderna förlängs och examensfré- ' Den bristande individiiella nyttan avsätter direkt negativa resultatför samhället i stort genom minskad tillväxt öch sämi-e välståndsutveckling. Denkonstruerade motsättning som har präglat såväl utbildningspolitiken söm samhällsutvecklingen i stort mellan det som ' är bra för individen ochdet som är bra för samhället måste hävas. Denenda långsiktigt hållbara lösningen är att se till att individens in- ' '■' tressesammanfaller med det söm är i hela samhällets intresse. Signaler från bådeprivata och offentliga arbetsgivare måste.tala om för den enskilde att högreutbildning och doktorandstudier lönar sig. ,gymnasieskolan och vuxenutbildningen förändras nu i syfte att öka kvalitetenoch öppna nya vägar för varje elevs personliga val. Eleverna ges möjlighet attvälja skola efter eget intresse. Språken får ökat utrymme. och högskolor frigörs från statens detaljinflytande utökasantalet platser inom den högre utbildningen. Särsldlt betydelsefullt är det attstimulera fler studenter att gå igenom längre akademiska utbildningar. Sverigeligger klart efter dé viktigaste konkurrentländerna när det gäller denandel av varje ungdomskull som genomgår längre utbildningar på universitets-och högskolenivå. Föratt möjliggöra den snabba utbyggnaden av den högre utbildningens volymgenomförs ett kvalitetsprogram: Genom detta ges bl.a. många universitets- ochhögskolelärare ulan doktorsexamen möjlighet till forskarutbildning. Vidare gesalla universitets- och högskolelärare möjlighet att genomgå pedagogiskutbildning. Iproposition 1992/93:169 anger chefen för /93:170 de utbildningsuppdrag som skall gälla för respektive universiteteller högskola . I dessa uppdrag ingår bl.a. en ökning avcivilingenjörsutbildningen för att säkra den svenska industrins långsiktigautveckling. Sammantagetger dessa utbildningsförstärkningar en god grund för forskning och tekniskutveckling av högsta klass. 1.3 Det svenska forskningssystemet 1.3.1 Definitioner av forskning och utveckling Forsknings-och utvecklingsverksamhet (FoU) definieras vanligen som att på ett systematisktsätt öka mängden av kunskap, att utnyttja denna inom befintliga och nyaanvändningsområden och att härigenom skapa nya eller förbättrade produkter,system eller metoder. Denkontinuerliga forsknings- och utvecklingsprocessen brukar av tradition delasupp i tre olika delar eller stadier - grundforskning, som utgör ett metodisktsökande efter ny kunskap utan någon bestämd tilllämpning i sikte, tillämpadforskning, med vilket avses sökande efter kunskap med en bestämd tillämpning isikte samt utvecklingsarbete vilket innebär att systematiskt och metodisktutnyttja forskningsresultat, vetenskaplig kunskap och nya idéer för att skapanya produkter, processer och system eller för att förbättra redan existerandesådana. Undersenare år har denna terminologi utökats med benämningar som tillämpad grundforskning,' industrinära forskning, grundläggande forskning, strategisk forskning, riktad grundforskning, grundläggande ' ' Detta förhållaiide återspeglar dels den förändring som forsknings- ochutvecklingsprocessen genomgått i form av en ökadgränsupplösning mellan och integrering av olika forsknings- ochutvecklingsstadier, dels deri tendens till kategorisering av administrativaoch revirbevakande skäl som även kan iakttas inom andra delar av samhället. Merpartenav de statliga finansiärerna av forskning och utvecklingsar- bete stödjer såväl grundforskning som tillämpad forskning. En uppdelning där exempelvis fakultetsanslag öch anslag från forskningsrå den antas finansiera enbart grundforskning och där sektorsmedei och andra icke statliga finansiärer antas stödja eribart tillämpad forskning vore felaktig. De olika finansiéringssätten ger snarare besked om vilken eller vilka aktörer som väljer och avgränsar de problem forskningen av ser att lösa. Enmer ändamålsenlig uppdelning av forsknings- och utvecklingsverksamheten ärdärför inomvetenskapligt genererad forskning samt FoU motiverad av en sektorseller specifik avnämares intressen. Båda ' dessa typer kan innefatta såvälgrundforskning som tillämpad forskning och utvecklingsarbete. Den förstå typenav FoU bedrivs hiivudsakligén ' vid universitet och högskolor och finansierastill största delen av fakul- tetsanslag,rådsanslag och anslag från privata stiftelser. Den andra typen Prop.1992/93:170 av FoU utförs inom näringslivet, vid forskningsinstitut samt viduniversitet och högskolor. Denna verksamhetstyp finansieras främst av näringslivetsjälvt, av olika sektorsorgan samt av kommuner, landsting och vissamyndigheter. 1.3.2 Forskningens finansiering och utförande De samlade svenska FoU-satsningarna uppgick /90 till ca . av dessa finansieradesmed privata medel. Offentliga medel svarade för . Finansieringen frånutlandet utgjorde . sjönkdel svenska näringslivets forskningsinsatser. Trots att de slatliga insatsernaökade sjönk därmed den samlade forskningsandelen av BNPfrån ca 3 till ca 2,7 procenl. Den registrerade nedgången i förelagens FoU-insatser haremellertid vänts i en uppgång . Ökningen avser både personalinsatserna,som ökat , och utgifterna, som ökat i fasta priser. Det äremellertid osäkert om uppgången har fortsatt. Vissa uppgifter tyder på en nynedgång. Av forsknings- och utvecklingsverksamheten utförs inomnäringslivet, medan universitets- och högskolesektorn svarar för och denövriga offentliga sektorn för . Endast en liten del av den FoU som utförs inomuniversiteten och högskolorna utgörs av utvecklingsarbete. Inom näringslivetbedöms av FoU-verksamheten vara forskning. Nära hälften av näringslivetsFoU-verksamhet avser förbättring av existerande produkter och processer.Verksamheten är i hög grad koncentrerad till vissa branscher. Egenfinansieringen av näringslivets forskning ochutvecklingsarbete ligger . Av det offentliga stödet till näringslivetsforskningsoch utvecklingsverksamhet går endast en mindre del till civil FoU,. Av de lotala offentliga medlen till FoU, totalt 18,5miljarder kronor under /92, anslojs till allmän vetenskapligutveckling, dvs. i huvudsak fakultetsänslag och rådsmedel till universitetensoch högskolornas inomvetenskapliga forskning. Drygt en fjärdedel gick tillförsvarsändamål. Den återstående delen fördelades av olika sektorsorgan lillsådan forskning för särskilda syften som är väsentlig för olikasamhällssektorer. Merparten av dessa resurser går lill u-landsforskning, miljö-och naturvårdsforskning, byggforskning, skogs- och jordbruksforskning,transportforskning samt teknik-, energi- och näringslivsforskning. Huvuddelen av medlen för allmän vetenskaplig utvecklingkanaliseras, som nämnts, till universitet öch högskolor. Dessutom går totalt25% av de övriga offentliga FoU-medlen, inklusive dem till försvarsändamål,vidare lill universitets- och högskoleforskningen. av medlen frånsektorsforskningsorganen allokeras till universiteten och hög- En mindre del avde offenlliga FoU-medlen går även tiU internationella organisationer ochutländska forskningsenheter. Av FoU-anslagen medförsvarsinriktning går huvuddelen vidare till näringslivet. Av sektorsorganensFoU-medel går till branschorganisationer och industriforskningsinstitutoch till svenska företag. Det dominerande ändamålet för sektorsorganenssatsningar är industriell verksamhet. I figuren nedansammanfattas ovanstående resonemang. De andelar som anges för mottagare avoffentliga FoU-medel är ungefärliga. =j o u. Universitet cx;li Högskolor Figur 1: Fördelningen avFoU-resurser. Genomframför allt Närings- och () försorg kanaliserasresurser för tillämpad teknisk forskning till områden av särskilt intresse förnäringslivels utveckling. För att stimulera samverkan mellan företag ochuniversitet/högskolor ges stöd lill tidsbegränsade programsatsningar i form avramprogram och särskilda insatsområden inom prioriterade områden såsom informationsteknik,bioteknik och miljöteknik. Dessutom har på materialområdet interdisciplinärakonsortier inom universitet och högskolor inrättats i samarbete med detnaturvetenskapliga forskningsrådet. 1 samL Nr 170 Koncentrationen avindustrins FoU-verksamhet till ett fåtal företag är Prop. 1992/93:170 påtaglig.Transportmedelsindustrin och maskinindustrin svarar för mer än hälften avnäringslivets totala forskning och utveciding. Högsta FoU-intensiteten, dvs.andelen av tillgängliga resurser som satsas på FoU, har läkemedelsindustrin,medan trävaruindustrin och den grafiska industrin har den lägsta. De tiostörsta företagen står för av näringslivets egna satsningar på forskningoch utveckling. Avstatens anslag till allmän vetenskaplig utveciding går till medicin, 24%till teknik, till naturvetenskap, till lantbruksvetenskap, tillsamhällsvetenskap och till humaniora. Olikaformer av statliga anslag står därmed för av de totala forskningssatsningarnavid universiteten och högskolorna. Övriga medel till forskning kommer frånkommuner och landsting, företag, privata icke vinstdrivande finansiärer samtfrån utlandet. Privata forskningsstiftelser spelar en viktig, om än totalt settbegränsad, roll inom dagens svenska forskningssystem. Sammantaget står såledesdessa övriga finansieringskällor för av universitetens och högskolornasforskningsutgifler. Forskarutbildningfinansieras i huvudsak med fakultetsmedel. Samtliga finansieringskällor bidraremellertid i varierande utsträckning genom doktorandtjänster ochutbildningsbidrag eller på andra sätt till utbildning av doktorer. Totaltexamineras ca 1 100 doktorer . Det största antalet disputationer skerinom medicin, naturvetenskap och teknik. har antaletlicentiatexamina ökat. Huvuddelen, 272 av totalt 466 under /91,avläggs vid lelLnisk fakultet. Av ca 27 000 sysselsatta forskarutbildade fannsår 1989 21 000 i den offentliga sektorn, dvs. Industrin hade relativt få forskarutbildade,2 184 personer eller av de där sysselsatta. Stora skillnader finns även idetta hänseende mellan olika branscher. Endast inom läkemedelsindustrin finnsforskarutbildad personal i någon slörre omfattning. Storaskillnader finns mellan olika forskningsområdens finansierings-situation.Humanistisk forskning stöds väsentligen genom fakultetsanslag. Tekniskforskning har största andelen sektorsmedel, medan medicinsk forskning ochjordbruksforskning i högre grad än andra områden finansieras med medel frånkommuner och landsting respektive privata icke vinstdrivande finansiärer. Ävensamhällsvetenskap har en relativt sett stor andel sektorsmedel. Medicin ochteknik erhåller betydande resurser från näringslivet. För samtligaövergripande forskningsområden vid universiteten och högskolorna är emellertidfakulletsanslagen den viktigaste finansieringskällan. Vissforskning bedrivs även vid de mindre och medelstora högskolorna. Till en delfinansieras denna via de större universitetens och högskolornasfakultetsanslag samt med särskilda resurser för forskningsstödjande åtgärder.Huvudsakligen finansieras emellertid forskningen vid dessa högskolor medsektorsmedel och med medel från övriga finansiärer. I anslutning tilluniversitet och högskolor finns normall olika former Prop. 1992/93:170 avforskarbyar med varierande finansiering. Syftet med dessa byar är allunderlätta kommersiell tillämpning av forskningsresultat och därmed överbryggaavståndet mellan universitetens och högskolornas forskning å ena sidan ochnäringslivet å den andra. Denforsknings- och utvecklingsverksamhet som bedrivs vidindustri-forskningsinstituten finansieras enligt avtal till ca två tredjedelarav näringslivet och till ca en tredjedel av statliga sektorsmedel. Dessutomhar instituten uppdrag från näringslivet. är slalens andel avkostnaderna för institutens verksamhet . Härutöverbör också noteras att det sker viss FoU-verksamhet inom olika statligamyndigheter som en del av dessas reguljära arbetsuppgifter. 1.3.3 Metoder för val av forskningsproblem Deolika finansieringskällorna stöder, som tidigare påpekats, i flertalet fallsåväl grundforskning som tillämpad forskning. Fakultetsanslagengår huvudsakligen till tjänster vid universiteten och högskolorna. Dessatjänster tillsätts med inomvetenskapliga kvalitetskrav. Tjänsteinnehavareväljer fritt och avgränsar själv vilka problem han eller hon vill forska om. Rådsmedelfördelas av forskningsråden enligt inomvetenskapliga kvalitetskriterier tilltidsbegränsade forskningsprojekt eller forskningsprogram. Aktiva forskareutgör flertalet i rådens styrelser. Enskilda forskare eller grupper avforskare ansöker om medel i konkurrens med varandra. Baserat påinternationella utvärderingar och jämförelser prioriterar även råden vissaforskningsområden som de bedömer vara speciellt viktiga eller intressanta.Enskilda forskare väljer och avgränsar således själva vilka problem de villforska om, varefter de projekt som anses, efter en bedömning gjord av andraforskare ha högst kvalitet och vara mest intressanta tilldelas medel, ett s.k.peer review-system. Sektorsmedelfördelas av sektorsorgan såsom , vilkas uppgift är atttillgodose en viss samhällssektors eller ell visst politiskt prioriteratområdes behov av forskning och utvecklingsarbete. Inte minst gäller detta denmer direkt näringslivsinriktade forskningen. Dessaorgans uppgifter och arbetssätt varierar stort. Delar av sektorsmedlenfördelas på ett med rådsmedlen likartat sätt, dvs. enskilda forskare ellergrupper av forskare ansöker om medel i konkurrens med varandra. En viktigskillnad är emellertid att den forskning som får stöd också måste uppfyllaandra kriterier som fastställs av sektorsorganet i fråga. del av de sektorsmedel som fördelas till universiteten och högskolorna gårtill forskning inom ramen för av sektorsorganen i förhand fastställda program.Dessutom beställs viss forskning. Sådan forskning benämns oftauppdragsforskning. Sektorsorganens metoder för att fastställa vilka avgränsadeforskningsområden som skall prioriteras eller vilken forskning som skallbeställas varierar. ningarfrån experter, näringslivsföreträdare, forskare, politiker, tjänste- Prop.1992/93:170 män osv. Forskare utgör mindretalet i flertalet sektorsorgansstyrelser. Sammantagetbetyder detta att de problem man avser att lösa med sektorsmedel ofta bådeväljs och avgränsas av andra aktörer än de enskilda forskarna. Det förekommeremellertid också att forskarna själva på samma sätt som i fråga om deninomvetenskapliga forskningen, väljer och avgränsar forskningsproblemen,varefter de projekt som anses vara av störst betydelse för respektive sektortilldelas medel. Övrigaforskningsmedel fördelas av en rad olika typer av finansiärer och myndigheter,såsom kommuner och landsting, företag, privata icke-vinstdrivandeforskningsfinansiärer, utländska organisationer m.m. En liten del av dessamedel fördelas på samma sätt som inom forskningsråden, företrädesvis de medelso:m kommer från privata forskningsstiftelser.