prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — (dir. 1992:28) har i ett betänkande (SOU 1992:102) Myndighetemasförvaltningskostnader - budgetering av pris-och löneökningar redovisat enmodell för att fastställa omräkningen av lönedelen av anslaget för den statligasektom där utgångspunkten är att anslagen beräknas utifrånlönekostnadsutvecklingen inom den konkurrensutsatta sektorn. Dessutom harutredningen föreslagit en modell för hur uppräkning av ramanslagen skulle kunnaske, bl.a. avseende korrigering av lönebasen. Den hittillsvarande ordningen har inneburit all destatliga löneavtalen har underställts godkännande. Detta harinte bara inneburit ett ställningstagande till det materiella innehållet för destatligt anställda. Avtalens faktiska nivå och fördelning har dessutom legattill grand för beräkningaraa av myndighetemas förvaliningskostnadsanslag. Någotincitament all hålla tillbaka kostnadsökningar har därför inte funnits påmyndighetsnivån. 1 detta sammanhang vill jag nämna att jag senaredenna dag (bil. 8, anslaget Fl. ) kommer att redogöraför mina förslag beträffande en ny utformning av statens centrala arbetsgivarorganisationenligt de förslag som lagt fram i sitt betänkande(SOU 1992:100) Staten och arbetsgivarorganisa-tionema. 1 korthet innebärförslagen att () ombildas till en myndighet somfinansieras med avgifter från de anslutna myndighetema.Arbetsgivarorganistionen får i och med denna konstraktion en i förhållandetill regeringen mer självständig ställning. Jag kommer även att föreslå altendast de s.k. huvudavtal och MBA-R skall underställas statsmaktema förgodkännande. Övriga kollektivavtal som arbetsgivarorganisationen sluter börinte behöva slutas under förbehåll om och regeringens godkännande.Dessutom vill jag påpeka, vilket är relevant i övervägandena om de nyabudgeteringsprincipema, att mitt förslag till arbetsgivarorganisationföratsätter att ett system med ramar för myndigheteraas förvaltningskostnaderinförs. Mitt förslag till nya budgeteringsprinciper innebäratt en uppräkning av basema för samtliga myndigheter måste göras, främst föratt inhämta den eftersläpning som nuvarande budgetering av löner ger upphovtill. Utredningen har förordat all en sådan uppräkning sker genom att vid omläggningstUlfället lämnaett särskilt utrymme (buffertutrymme) som Prop. 1992/93:100 kan användas föratt möta kostnadsökningar under löpande budgetår Bilaga 1 genom enschablonuppräkning av myndighetemas anslag. Schablonuppräkningen bör baseraspå en prognos för förväntade kostnadsökningar. En permanent buffert läggssålunda in i myndighetemas anslag. Efter övergången till de nya budgeteringsprincipemakommer fastställande av myndighetemas kompensation för lönekostnader all görasmed utgångspunkt i lönekostnadsutvecklingen inom andra delar av arbetsmarknaden.Därmed upprättas en naturlig koppling till tillväxten i ekonomin som helhet. har tagit fram tvågrandmodeller samt en förenklad modell med vilka kompensationen förlönekostnadskomponenten kan fastställas. I alla tre modellerna fastställstotalutrymmet för kompensation för lönekostnadsökningar genom att multipliceralönekostnadsutvecklingen på den konkurrensutsatta sektom med den totalalönesumman i statsförvaltningen. Det som skiljer de tre modeUema från varandraär sedan hur fördelningen av detta fastställda totalutrymme skall ske mellanmyndighetema. I den första modellen, ensektormodellen, som utredningen förordar,fördelas totalutrymmet enligt en eventuell fördelningsprofil i de centralastatliga avtalen. I den andra modellen, delsektormodellen, fördelastotalutrymmet mellan myndighetema enligt lönekostnadsutvecklingen inom varjedelseklor av den konkurrensutsatta sektom. 1 denna modell är dellönekostnadsutvecklingen inom delsektorer av övrig arbetsmarknad, till vilkamyndighetema naturligt kan relateras, som direkt bestämmerkompensationsutrynunet på myndighetsnivå. Ingen hänsyn las i denna modell lilleventuell fördelning i de centrala statliga avtalen utan fördelningen ärberoende av hur myndighetema klassificeras i förhållande till delsektorer påden privata arbetsmarknaden. I den tredje modellen, del förenklade förfarandet,fördelas det fastställda lotal-utrymmet mellan myndighetema med sammaprocenttal, dvs. den konkurrensutsatta sektorns lönekostnadsulveckling. Dennamodell tar varken hänsyn till eventuell profil i statliga avtal eller tilldelsektorer på den konkurrensutsatta sektom. Utredningens betänkande har remissbehandlats och enmajoritet av remissinstansema anser att ensektormodellen är att föredra. Deflesta anger dock både för- och nackdelar med de olika modellema. Remissyttrandenafinns tillgängliga på . En av fördelama med ensektormodellen är all denmedger all avtalsförhandlingar får genomslag i budgetregleringen. Övervägandenoch prioriteringar mellan t.ex. olika yrkesgrapper ligger inom detavtals-reglerade området och bör därmed få genomslag vid budgeleringen avmyndighetemas anslag. Långsiktiga obalanser i lönenivån kan dessutom åtgärdasinom den tilldelade delen av totalutrymmet. Modellen tillåter också att decentrala partema överlåter lönebildningen till lokal nivå. En möjlig nackdel med ensektormodellen är att detinom ett fastställt totalt löneutrymme kan uppstå konkurrens mellanmyndighetema samt att vissa myndigheter kan få svårt alt hävda sina intressenvid förhandlingama. Denna nackdel kan dock förebyggas med etl mogetarbetsgivar-upplrädande hos myndigheter och SAV. Jag anser att det är viktigt att de tre tidigareanförda huvudsyftena med Prop. 1992/93:100 att genomföra de nyabudgeteringsprincipema uppnås. Valet av modell Bilaga 1 för kompensation förlönekostnadsutvecklingen spelar en viss roll för myndighetemas möjligheter attpåverka lönebildningen. Av de föreslagna modellerna anser jag attensektormodellen har de flesta fördelama. Denna modell stöds även av de flestaremissinstansema. Mot denna bakgrand förordar jag ensektormodellen. De närmasteårens erfarenheter får visa om valet behöver omprövas. Mitt huvudmotiv för att välja ensektormodellen äratt den medger såväl en decentraliserad lönebildning som riktade satsningar,t.ex. i form av avsättningar för trygghetsåtgärder för de statsanställda. De nya budgeteringsprincipema bör tillämpas påsamtliga myndigheter, oavsett anslagstyp. För avgiftsfinsierade myndigheterbör RRV vid det föreskrivna samrådet granska all myndighetema inte läggerstörre kostnadsökningar till grand för beräkning av avgiftemas storlek än vadsom skulle ha gjorts vid en medelstilldelning över statsbudgeten. Beträffandestatsbidrag som avser kostnader för statligt reglerade löner anser jag att ävenför dessa bör tydliga ekonomiska ramar fastställas. För dessa bör därförtillämpas samma principer som för beräkningen av lönekostnadskompensationen förmyndigheter med motsvarande anslagstyp. Ramanslagsutredningenhar föreslagit en uppräkningsmodell för myndigheternas lokalkostnader som iprincip innebär att dessa räknas upp med hyreskontraktens KPI-koppling framtill del första omförhandlingstillfället och därefter av KPI. Enligt den nuvarande ordningen genomförByggnadsstyrelsen en avisering av hyreskostnaderna för varje myndighetinom dess lokalhållningsområde som underlag för regeringens budgetprövning avmyndigheternas lokalkostnader. Aviseringen utgör en prognos överhyresutvecklingen t.o.m. det budgetår hyran avser. Differenser mellan aviseradhyra och utfallet har belastat resultat. Enligt de nya riktlinjerna för de statligamyndighelemas lokalförsörjning kommer någon detaljerad prövning avmyndigheternas lokalkostnader inte att ske . Myndighetema skall,inom ramen för den fortlöpande budgetprövningen, få kompensation för denallmänna prisutvecklingen, så även när det gäller lokalkostnadema. Enligt min mening innehåller Ramanslagsulredningensförslag komponenter av alltför inflationsdrivande karaktär som jag inte kanställa mig bakom. Jag anser att utgångspunkten för budgeteringen av myndigheternaslokalkostnader bör vara ett myndighetsspecifikt index som bör baseras påbedömningar av t.ex. area per anställd, hyra per kvadratmeter och specifikortsinformaiion. Den nybildade myndigheten bör fåi uppdrag att utveckla och redovisa ett sådant underlag inför regeringensbudgetprövning av myndighetemas lokalkostnader årsbudgetproposition. Beräkningav förändringar av övriga kostnader Prop. Bilaga 1 De former som tillämpas förkompensationen av prisökningar pa övrigaförvaltningskostnader ligger väl i linje med en tydlig ekonomisk ramstyming.Jag anser därför inte all några förändringar behöver göras i denna del.Ramanslagsutredningen har redovisat samma inställning i denna fråga.Buffertutrymmel kan även användas för alt möta kostnadsökningar inom dettaresursslag. Denya riktlinjeraa för budgeteringen saml mina förslag beträffande utformningenav statens centrala arbetsgivarorganisation innebär i vissa fall ändringarjämfört med dagens förhållanden. I del följande kommer jag alt peka på vilkeninnebörd de nya förslagen har för , regeringen, myndighetema samtpartema på det statliga avtalsområdet. Riksdag och regering kommer även fortsättningsvisalt inom ramen för budgetprocessen besluta om olika verksamheters inriktningoch utgifter över statsbudgeten. De nya budgeteringsprincipema innebär att deförslag till anslagsnivåer som redovisas i budgetpropositionen är lika med detfaktiska likviditeisutrymme (inkl. sparande och kredit) som ställs tillmyndighetemas disposition under del aktuella budgetåret. Vidare innebär de nyaprinciperna all någon meratgift för löne- och prisökningar inte kommer attmedges myndigheterna under löpande budgetår. För myndigheterna gäller attramanslagen (inkl. sparande och kredit) utgör totalt tilldelat utrymme förbudgetåret. gäller, enligt tidigare gällande regler för ramanslaget,att inga restriktioner finns för disposition av medel inom ramanslaget underdet löpande budgetåret. Anslagskrediten föreslås ökas till , högst , avanslagsbeloppets storlek efter regeringens prövning (se avsnitt 2.7). I fortvarighetstillståndet kommer endast ett mycketlitet centralt anslag att budgeteras för att täcka lönekostnader under löpandebudgetår för de få myndigheter som även fortsättningsvis kommer hareservationsanslag, förslagsanslag eller obeiecknat anslag. Kompensationen fördessa myndigheter kommer dock all beräknas på samma grander som förramanslagsmyndigheter, dvs. kompensationen kan aldrig översligalönekostnadsuivecklingen inom den konkurrensutsatta sektom. Förordningen omanslagsöverskridande till följd av löneavtal saml beslul rörande täckning avmerkostnader för löner m.m. kommer att finnas kvar i någon form för dessamyndigheter. Behovet av särskilda beslut om lönemerkostnader förmyndigheter med ramanslag bortfaller om godkänner de riktlinjer somjag lagt fram denna dag. Detta är en konsekvens av att ramanslagsmyndigheterredan i sitt anslag kommer att ha ett utrymme för kostnadsökningar underlöpande budgetår. Beträffande underlag för beräkning avlönekostnadskomponenten bör ett uppdrag lämnas om att ta fram statistik överlönekostnadsutvecklingen inom den konkurrensutsatta sektorn som kan tillämpasvid budgeteringen av anslagen till budgetproposition. De centrala partema på den statliga arbetsmarknadenansvarar som Prop. 1992/93:100 tidigare för lönebildningen i fria förhandlingarBeslul om konfliktåt- Bilaga 1 gärder sker i likhet med centralt. Decentrala partema har möjlighet att centralt besluta att delegeraförhandlingarna men inle konflikträllen till lokal nivå. Skillnaden för partemai och med de nya budgeteringsprinciperna är att de redan vid ingången avförhandlingama vet att den budgetkompensalion myndigheterna kommer att fåbaseras på lönekostnadsutvecklingen på den konkurrensutsatta sektorn oavsettvad de statliga avtalen kostar. Principema irmebär att alla kostnader skallfinansieras inom det fastställda utrymmet, inkl. eventuella avlal som medföratt kostnaden för någon centralt framförhandlad åtgärd förs upp påstatsbudgeten. Kostnaden för sådan åtgärd räknas av mot utrymmet. Sammanfattningsvis föreslår jag följande riktlinjerför budgetering av myndigheternas förvaltningskostnader. Myndigheternas anslagbudgeteras inkl. ett buffertutrymme för att möta kostnadsökningar under löpandebudgetår. Kompensation förkostnadsökningar inom samtliga resursslag fastställs med utgångspunkt i den allmännaprisutvecklingen inom den konkurrensutsatta sektorn. 2.2.2 Beräkning av anslagen för /94 1årets förslag till statsbudget har samtliga förvaliningskostnadsanslagbudgeterats enligt de nya riktlinjerna för budgetering av myndighetemasförvaltningskostnader. Budgeteringen har i ett första skede genomförts på sammasätt som . Anslagsnivåerna har med andra ord justerats i basen medhänsyn till kostnadsökningar avseende träffade avtal inom den statliga sektornsamt med hänsyn till kostnadsökningar inom resursslagen lokaler och övrigaförvaltningskostnader. Dessutom har hänsyn tagits till all arbetsgivarinträdetslopats (se bil. Därefter har ett permanent buffertutrymme beräknats somskall användas för att möta kostnadsökningar avseende löner, lokaler och övrigaförvaltningskostnader under löpande budgetår. För myndigheter som disponerarramanslag innebär det att ett buffertutrymme har beräknats inom resp. anslag.För de tjugotal myndigheter med reservationsanslag, förslagsanslag ellerobetecknat anslag innebär de nya budgeteringsprincipema att kompensationen förlönekostnadsökningar under /94 kommer att ske som tidigare årgenom s.k. läckningsbeslul samt genom förordningen om anslagsöverskridande tillföljd av löneavtal med stöd av nuvarande bemyndigande. Beräkningenav kompensation för kostnadsutvecklingen kommer dock att ske utifrån sainmaprinciper som tillämpats när buffertutrymmel fastställts förramanslagsmyndigheterna. Det är viktigt att framliålla att årets budgetprövningav anslagens storlek i flera fall varit mycket stram. Rationaliseringar ochbesparingar men även reformer på viktiga och prioriterade områden, hargenomförts. Det kan därför vara svårt att entydigt jämföra årets budgetförslagmed föregående års statsbudget. Beräkningen av buffertutrymmel har för lokalerbaserats på Byggnads- Prop. 1992/93:100 styrelsens bedömning avprisutvecklingen på lokaler. För övriga förvalt- Bilaga 1 ningskostnader är detberäkningsmässigt ingen skillnad . Beträffande löner har jagsom teknisk beräkningsgrand baserat beräkningama på de antaganden som jagtidigare denna dag redovisat för lönekostnadsutvecklingen. Dessa anlagandenstämmer dessutom väl överens med den lönekostnadsutveckling som skett detsenaste året. Detta antagande är med andra ord granden för beräkningen av dendel av buffertutrymmel som består av löner. 1 avtal mellan de centrala statliga parterna haröverenskommits att arbetsgivarinträdet för statligt anställda beträffandesjukpenning enligt lagen om allmän försäkring slopats från och med den 1 juli1992 (se bil. arbetstagare med statligt regleradeanställningar omfattades av arbetsgivarinträdet fick arbetstagaren lön enligtkollektivavtal från myndigheten i stället för sjukpenning frånförsäkringskassoraa. För arbetstagare vid myndigheter betalades ersättningen(reglerat via förordningen (1984:1014) om myndighetemas uppgiftsskyldighet tillde allmänna försäkringskassoma, m.m, ändrad senast 1991:1814) då till eninkomsttitel på statsbudgeten. Statliga pensionsavgifter, netto. För dessaarbetstagare betalades en lägre ersättning för arbetsgivaravgifter, som förstaten motsvaras av lönekoslnadspålägget, vilket uppgår till42,av utbetald lön. I samband med att löneutbetalningen bokförs skalllönekoslnadspålägget omföras lill den nämnda inkomsttiteln på statsbudgeten. För myndighetema innebär avtalet om allarbetsgivarinträdet upphör all lönekostnaden för sjukfrånvaro minskar med densjukpenning som tjänstemannen uppbär enligt lagen om allmän försäkring. Jag budgeteringen av myndigheternas anslag för /94 tagit hänsyntill att denna utgift har försvunnit. Med antaganden om sjukpenningens storlek förarbetstagare vid statliga myndigheter för vilka arbetsgivarinträdet gällde samtom lönesumman i statsförvaltningen motsvarar lönekostnaden för sjukpenningen av den totala lönesumman i statsförvaltningen. Antagandel somjag använt för beräkningen av buffertutrymmel motsvarar således storieksmässiglden utgift som jag beräknar bortfaller för myndighetema till följd av altarbetsgivarinträdet slopats. Jag avser att återkomma till regeringen medförslag om hur regeringen skall reglera det förhållandet att det imyndigheternas anslagsbaser under innevarande budgetår finns etl utrymme lillföljd av att arbetsgivarinträdet slopats. Beträffande den höjning av lönekostnadspålägget somgjordes med en procentenhet i samband med alt arbetsgivarinträdet för föräldrapenningvid barns födelse slopades per (prop. 1988/89:150 bil. 12 s. 5)anser jag även fortsättningsvis bör inräknas i lönekostnadspålägget. Jag anserdock att en översyn bör göras beträffande lönekostnads-pålägget, bl.a. medavseende på den del som rör höjningen i samband med slopandet avarbetsgivarinträdet för föräldrapenning vid bams födelse. Redan tidigare (prop.1991/92:100 bil. 1, avsnitt 4.3.2) har jag aviserat att jag har för avsikt atttillkalla en särskild utredare med uppgift attstudera föratsättningama för all införa arbetsgivaravgifter även för Prop.1992/93:100 statliga myndigheter. Översynen bör ingå i denna utredares uppdrag. 1 det följande redogör jag mer i detalj förlönenivån i anslagsberäk-ningama. Lönema för det stora flertalet statstjänstemän ochför vissa andra arbetstagare i offentlig verksamhet bestäms genom förhandlingarmellan SAV och de fackliga organisationema på del statliga avtalsområdet. träffade SAV avtal medStatsanställdas förbund, och om tillägg till slutlig regleringenligt RÄLS 1989-90. träffade SAV och de fackligaorganisationema på det statliga avtalsområdet en uppgörelse om hur löneutrymmeti RÄLS 1991-93 skall användas. 1 förhållande lill del löneläge som låg till grandför beräkningen av lönekostnadema i budgetpropositionen 1992 har beaktats delsfördelningen av avsatta medel för löneåtgärder för arbete av lika värde(totalt 60 milj. ), dels löneutrymmet fr.o.m. (2,docklägst ) dels medel som avsattes till fr.o.m. den 1juli 1992 (0,dock lägst ). När det gäller avsättningen tillStalshälsan för perioden 1992 har denna ingen inverkan på lönenivåni anslagsberäkningarna för /94. Vidare har INU(kvalifikalionslillägg) om beaktats fr.o.m. . Höjningama av chefslöner medmotsvarande komponenter har beaktats. I löneomräkningen har dessutom avsättningenom av lönesumman för den individuellt kompletterande ålderspensionenbeaktats. I budgetförslaget har de olika avtalskomponentemaskostnadseffekt beräknats utifrån varje myndighets faktiska löneprofil. 2.2.3 Tekniska Justeringar av anslag för /94 Fleratekniska justeringar av anslagen kommer att genomföras för /94till följd av avtal, de nya riktlinjeraa för budgeleringen av myndighetemasförvaliningskostnadsanslag m.m. Justeringama är neutrala både på statsbudgetnivåoch för den enskilda myndigheten. För att myndigheterna skall få en möjlighetall komplettera underlaget som skall ligga till grand för dessa justeringar börjusleingama göras samlat i myndigheternas regleringsbrev. Lönekostnadspålägget(LKP) Regeringenhar i prop. 1992/93:50 bil. 3 föreslagit att arbetsgivaravgifterna sänks med4,. Regeringen har vidare i samma proposilion (bil. 5)föreslagit att den särskilda löneskatten bör sänkas ikonsekvens med förändringama av egenavgiftema enligt socialavgiftslagen(1981:691). 1992/93:31 föreslår regeringen dessutom att det isjuklönelagen och sjukförsäkringen införs ett system med karensdag den förstadagen i sjuklöneperioden resp. sjukperioden. 8 1992/93. För att undvika snedvridning i konkurrensvillkorenmellan verksamhet Prop. 1992/93:100 i privat resp. offentlig regi anser jagatt de föreslagna åtgärderna även Bilaga I skall beaktas vid uttaget avlönekostnadspålägget inom den statliga sektorn. Åtgärderna bör dock gälla från för denstatliga sektorn. Det innebär att lönekostnadspålägget från den börjusteras till följd av de föreslagna åtgärderna. För att neutralisera sänkningen och görajusteringama saidoneutrala måste också myndigheternas inkomster (anslag ochavgifter) justeras i motsvarande mån eftersom inkomsterna ärbudgeterade inkl. lönekostnadspålägg. Underlag för en sådan justering har intekunnat inliämtas till budgetförslaget. Justeringen bör i stället göras imyndigheternas regleringsbrev genom all beloppet ställs till regeringensdisposition. Somjag tidigare anfört motsvarar buffertutrymmet storleksmässigt de utgifter sombortfaller för myndigheterna till följd av att arbetsgivarinträdet slopas.Detta bortfall kan dock beloppsmässigt variera mellan olika myndigheter.Buffertutrymmet skall däremot procentuellt vara lika slort på alla myndigheter.För att få en rättvisande anslagsnivå krävs därför en individuell justering avvarje myndighets anslag. Denna justering kan rent tekniskt ske med hjälp avstatistik på myndighetsnivå. Statistiken har inte kunnat inhämtas tillbudgetförslaget men inhämtas från ochskall bearbetas av . Denna justering bör göras imyndigheternas regleringsbrev med övriga tekniska justeringar. Avtaletom en ny finansieringsform för Statshälsan träder i kraft den 1 januari 1993.Avtalet innebär att de myndigheter, som är anslutna till Statshälsan, efterdetta datum skall betala avgifter direkt till Statshälsan. Myndigheterna harockså rätt att välja annan företagshälsovård än Statshälsan. Detta kan dock sketidigast på grand av de varsel och uppsägningstider som gälleri förhållandet till Stalshälsan. Enligt vad jag återkommer till senare dennadag (bil. 8, anslag F 6. Bidrag till Stalshälsan) skall myndigheterna efter den1 svara för finansieringen av företagshälsovården inom ramen förtilldelade medel. Budgetmässigt innebär detla all för andra hälftenav /93 ca 102 milj. kr. skall fördelas på myndigheterna som ettengångsbelopp. I syfte att förenkla övergången mellan de båda systemen bör fråndella engångsbelopp dras det belopp som skulle ha tillförts en inkomsttitel påstatsbudgeten enligt den gamla ordningen. Myndigheterna bör tillföras medlengenom ett regeringsbeslut. För /94 bör anslagsbasema justerasför de myndigheter som enligt avtalet mellan parterna har rätt tillkompensation. heleraa bör kompenserasmed hänsyn lill avtalsnivån, dvs. 217 milj. kr Prop. 1992/93:100 och tillantalel anställda. 1 avvaktan på att statistik för antalet anställda Bilaga1 som avser läget kan inhämtas, har jag beräknat nämndabelopp under anslaget F 6. Bidrag till Statshälsan. Justeringen bör göras i myndigheternasregleringsbrev genom att delar av anslaget F 6. Bidrag till Statshälsan istället ställs till resp. myndighels disposition. Justeringmed anledning av övergången till lån i Införandetav lån i Riksgäidskontoret för finansiering av förvaltningsmyndigheternasanläggningstillgångar (se avsnitt 2.4) innebär att enbart utgifter för räntoroch amorteringar, och inte investeringsutgifter, skall belasta statsbudgeten. För att inte en merbelastning skall uppstå påstatsbudgeten måste en justering av myndighetemas förvaliningskostnadsanslagsom tidigare använts för finansiering av investeringar göras. Justeringen börske genom att nuvarande investeringsutrymme på anslag dras bort men attkompensation för räntor och amorteringar lämnas. Övergången till lån blirdärmed resursmässigt neutral för såväl myndigheten som för staten som helhet.Statsbudgetens saldo kommer därmed all förbättras temporärt. Underlag för en sådan justering har inte beaktats ibudgetförslaget. Resp. myndighet bör ges möjlighet att komplettera underlagenför denna justering. På underlag av myndighetemas utfallsredovisning börjusteringen göras i myndigheternas regleringsbrev. Jagkommer senare deima dag (bil. 8) att redogöra för ramavtal om löner m.m.1991-1993 för statstjänstemän m.fl. (RÄLS 1991-93). I avtalet har avsatts 0,4%av lönesumman, dock lägst , till fr.o.m. den 1 juli1992.