prop · GF0393 · 1992-01-01 00:00:00 — Förslag att införa ränta har tidigare lagts fram av olika utredningar men inte föranlett lagstiftning. I har flera motioner väckts med förslag om att införa ränta vid återbetalning av mervärdeskatt. Regeringen uppdrog i beslut --09--05 åt att utreda och efter samråd med mervärdeskatteutredningen lägga fram förslag till bestämmelser om ränta i lagen om mervärdeskatt. I denna promemoria läggs fram förslag till såväl restitutionsränta som re spitränta och anståndsränta. Dessutom läggs fram förslag till ändrade be stämmelser om restavgift och om minsta belopp för återbetalning och inbe talning av skatt. Därutöver föreslås -- förutom vissa smärre ändringar av re daktionell karaktär -- att hänvisningen i 49 § sjätte stycket ML till uppbörds lagens bestämmelser om restitution ändras så att där direkt skrivs ut den re gel som även nu gäller, nämligen att har möjlighet att innehålla en återbetalning i avvaktan på att ytterligare skatt kommer att påföras av eller av skattedomstol. Räntebestämmelserna inom andra lagar på skatte- och avgiftsområdet be skrivs kortfattat i kapitel 4. I kapitel 5 beskrivs översiktligt bestämmelserna om fastställelse av skatt beträffande mervärdeskatt och de nuvarande be stämmelserna om restavgift. I kapitel 6 redovisas överväganden och förslag. Utgångspunkterna för de bestämmelser om ränta och restavgift som ge nomförts senast har varit att ränta skall utgå huvudsakligen i syfte att kom pensera statsverket eller den enskilde för ränteförluster i samband med upp börd av skatt och avgifter, medan reglerna om restavgift skall vara ett på tryckningsmedel för att förmå de skattskyldiga att betala i rätt tid. Motsva rande utgångspunkter har förelegat vid utformningen av de nu framlagda förslagen. Med hänsyn till mervärdeskattens nära samröre med inkomst taxeringen har förslagen om ränta i ML utformats med motsvarande bestäm melser i uppbördslagen som grund. Restitutionsränta I fråga om restitutionsränta har föreslagits att ränta dels skall utgå i samband med återbetalning av överskjutande ingående skatt och dels vid återbetal ning av skatt efter fastställelsebeslut eller beslut av skattedomstol. Därvid föreslås att delvis skilda regler skall gälla för ränteberäkning. Mervärdeskatt redovisas enligt huvudregeln i tidsperioder om två kalen dermånader. Återbetalning av överskjutande ingående skatt, d.v.s. enligt avlämnad deklaration, gjordes i knappt 400 000 fall till ett belopp om . Dessa deklarationer blir föremål för olika kon trollåtgärder. Normalt sett torde länsstyrelserna hinna kontrollera och be handla dessa s.k. negativa deklarationer under uppbördsmånaden och ytter ligare , d.v.s. innan deklarationerna för nästa redovisningspe riod kommer till . RSV föreslår därför att restitutionsränta vid återbetalning av överskjutande ingående skatt enligt deklaration skall ske först om återbetalning inte kan ske inom den angivna tiden. Motsva rande regler har införts i lag om uppbörd av socialavgifter (SFS 1984:668). Enligt denna lag skall en skattskyldig lämna en årsuppgift och restitutionsränta skall utgå för återbetalningar som sker senare än . Återbetalning av mervärdeskatt sker också på grund av att skattskyldig fått nedsättning av skatten i beslut av eller skattedomstol. I dessa fall kan ha förflutit sedan skatten inbetalades. Restitutionsrän tan föreslås därför införas även i dessa fall. Ränteberäkningen i dessa fall påbörjas från utgången av uppbördsmånaden eller betalningsmånaden och ränta skall beräknas till och med den månad då meddelat beslut om återbetalning. Restitutionsräntan föreslås beräknas efter den räntesats som motsvarar halva det av fastställda diskonto som gäller vid utgången av när mast föregående kalenderår. Ränta som understiger skall inte återbetalas. Respitränta m.m. Förslaget att införa restitutionsränta föreslås -- i likhet med vad som gäller andra skatteslag -- motsvaras av en skyldighet att utge respitränta när ytterli gare mervärdeskatt fastställs sedan den ordinarie fastställelsedagen passe rats. Respiträntan föreslås i likhet med bestämmelserna i uppbördslagen beräk nas efter den räntesats som motsvarar det av fastställda diskonto som gällde vid utgången av närmast föregående kalenderår med tillägg av . Ränta som understiger påförs inte. Re spitränta bör inte heller påföras än . Ändrade regler för att påföra restavgift föreslås också. Dessa innebär i princip att restavgift på förs först om den skattskyldige inte betalat deklarerad skatt eller skatt enligt ett beslut i rätt tid. Mot bakgrund av de nya reglerna om respitränta och restavgift kommer en skattskyldig som lämnar sin deklaration i rätt tid utan betalning att påföras restavgift. Den skattskyldige som inte lämnar någon deklaration utan avvak tar ett fastställelsebeslut (skönsbeskattning) kommer att påföras respitränta. Eftersom påförd ränta i skönsbeskattningsfallen normalt kommer att under stiga påförd restavgift föreslås att respitränta skall uppgå till minst det be lopp som en påförd restavgift skulle ha uppgått till. Anståndsränta Inom andra skatteslag finns bestämmelser om att den som fått anstånd med betalning av skatt i avvaktan på att beskattningsfrågan avgörs av skattedom stol skall erlägga ränta för den skattekredit han erhåller. Även på mervärde skattens område föreslås sådana bestämmelser införas. Dessa bestämmelser har utformats i enlighet med motsvarande bestämmelser i uppbördslagen. Anståndsränta föreslås således beräknas från utgången av den månad då skatten skulle ha betalats om anstånd inte medgetts t.o.m. den månad då anståndstiden går till ända. I underlaget för ränteberäkningen skall ingå hela det belopp som anståndet innefattar. Räntan beräknas efter det diskonto som gällde vid utgången av närmast föregående kalenderår med tillägg av . Övriga ändringsförslag De nuvarande bestämmelserna i 42 § ML om att skatten för viss redovis ningsperiod förfaller till betalning senast viss dag föreslås ändrade. Bestäm melserna får i stället den innebörden att skatt skall betalas senast viss dag. Detta är en följd av att restavgiftsbestämmelserna getts en annan innebörd. Inbetalning och återbetalning av mervärdeskatt skall ske om skattebelop pet inte understiger . I likhet med vad som gäller beträffande punktskatter föreslås en höjning av beloppsgränsen till . Därutöver föreslås vissa smärre följdändringar av 49 § fjärde och femte styckena ML. Ekonomiska effekter I kapitel 7 redovisas vissa ekonomiska effekter av de nu föreslagna räntebe stämmelserna. Förslaget om ränta i ML torde inte medföra några större eko nomiska konsekvenser för statsverket. ränteutbetalningar kom mer troligen att understiga ränteintäkterna och det förändrade restavgiftsut taget med några . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde har rege ringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets ytt rande över förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), m.m. Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn son och kammarrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur lagrådsremissens lagförslag 1 Förslag till Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272)1 dels att 54 § 3 mom. skall upphöra att gälla, dels att i 53 § 2 mom., 68 § 4 mom. och 77 a § ordet ''''''''restavgift'''''''' i olika böjningsformer skall bytas ut mot ''''''''dröjsmålsavgift'''''''' i motsvarande former, dels att 22 och 32 §§, 49 § 4 mom., 51 §, 58 § 1 och 2 mom., 59, 64, 66 och 67 §§, 69 § 2 mom. samt 75 a, 76 och 77 b §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införs fyra nya moment, 58 § 3--6 mom. och en ny paragraf, 78 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 22 §2 beslutar i fråga om beräkning av preliminär A-skatt samt debitering av preliminär B- skatt och slutlig, kvarstående och tillkommande skatt. Skattemyndig het fastställer också avgiftsunderlag för egenavgifter. Skatt, avgift och ränta enligt denna lag utgår i helt krontal, varvid öretal bortfaller. beslutar i fråga om beräkning av preliminär A-skatt samt debitering av preliminär B- skatt och slutlig, kvarstående och tillkommande skatt. Skattemyndig het fastställer också avgiftsunderlag för egenavgifter. Skatt, avgift och ränta beräknas enligt denna lag i helt krontal, varvid öretal bortfaller. På tillkommande skatt skall skattskyldig betala ränta (respitränta). Ränte belopp som understiger påförs inte. Ränta utgår för visst ka lenderår efter en räntesats som motsvarar det av fastställda dis konto som gällde vid utgången av närmast föregående kalenderår med till lägg av . Vid beräkning av ränta för tid som infaller efter utgången av det år då skatten debiteras tillämpas dock den räntesats som gäller för debiteringsåret. Vid beräkning av respitränta gäller, att i den tillkommande skatten inte inräknas skattetillägg eller försenings avgift enligt taxeringslagen och inte heller kvarskatteavgift och respitränta; att ränta utgår året näst efter taxeringsåret, dock att ränta på ö-skatteränta, re stitutionsränta och skatt, som åter betalts enligt 68 § 2 mom. och ingår i tillkommande skatt, skall utgå från utgången av den månad, då belop pet utbetalts; samt att ränta utgår till och med den månad då skatten förfaller till betal ning. att ränta tas ut året näst efter taxeringsåret, dock att ränta på ö-skatteränta, re stitutionsränta och skatt, som åter betalts enligt 68 § 2 mom. och ingår i tillkommande skatt, skall tas ut från utgången av den månad, då belop pet utbetalts; samt att ränta tas ut till och med den dag då skatten förfaller till betal ning. Ändras debitering av tillkommande skatt sker ny beräkning av ränta. Bestämmelserna i denna lag om tillkommande skatt skall tillämpas på re spitränta. 4 mom.3 Den som har fått anstånd enligt 1 eller 2 a mom. skall betala ränta (anståndsränta) för den del av anståndsbeloppet som skall betalas senast vid anståndstidens utgång. Vid ränteberäkningen gäller i tillämpliga delar be stämmelserna i 32 § första stycket. Anståndsränta utgår från ut gången av den månad, då beloppet skulle ha betalats om anstånd inte medgetts, till och med den månad, då anståndstiden gått ut eller, om beloppet betalats , till och med den månad betalning skett. Anståndsränta tas ut från den dag, då beloppet skulle ha betalats om anstånd inte medgetts, till och med den dag, då anståndstiden gått ut el ler, om beloppet betalats dessförin nan, till och med den dag betalning skett. Bifalls den skattskyldiges yrkande i omprövningsärendet av skattemyn digheten eller bifaller domstol ett överklagande skall betald ränta åter betalas. På återbetalat belopp beräk nas restitutionsränta. I fråga om rän teberäkningen gäller i tillämpliga de lar bestämmelserna i 69 § 2 mom. Bestämmelserna i 58 § gäller i fråga om anståndsränta. Bifalls den skattskyldiges yrkande i omprövningsärendet av skattemyn digheten eller bifaller domstol ett överklagande skall betald ränta åter betalas. Sedan anstånd har meddelats, får den av anståndet omfattade skatten inte indrivas för anstån det, ej heller får restavgift uttagas för skatten. Sedan anstånd har meddelats, får den av anståndet omfattade skatten inte indrivas för anstån det. Är skattskyldig berättigad att få tillbaka för mycket erlagd skatt, får denna tagas i anspråk för betalning av skatt, som avses med anståndet. Har anståndstiden gått till ända utan att skatten till fullo har betalats, skall den skattskyldige erlägga rest avgift på den del av skatten, som då var obetald. Har anstånd medgetts, tas dröjs målsavgift enligt 58 § ut endast på den del av skatten som inte har betalats senast vid anståndstidens utgång. 1 m o m. Har skattskyldig eller ar betsgivare som gjort skatteavdrag underlåtit att inbetala skatt och ordning, som är föreskriven i denna lag, skall restavgift utgå. Denna skall beräknas efter för varje hel krona av den del av skatten, som så lunda inte har betalats, dock inte . Arbetsgivare, som avses i första stycket, skall utöver restavgift erlägga tilläggsavgift för varje påbörjad tid rymd av utöver den första efter utgången av den upp bördsmånad, under vilken skatten rätteligen skolat erläggas, intill dess skatten inbetalas eller storleken av det belopp som arbetsgivaren är skyl dig att betala blivit bestämd enligt 77 §. Tilläggsavgift skall för varje så dan tidrymd beräknas till för varje hel krona av den del av skatten, som inte har erlagts, dock ej mer än för hel krona. Bestämmel serna i denna lag om restavgift tilläm pas även i fråga om tilläggsavgift. Vid tillämpning av bestämmel serna i detta moment jämställs med inbetalning av skatt att verkställighet har skett eller säkerhet har tagits emot enligt lagen (1978:880) om betal ningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 1 m o m. Har en skattskyldig eller en arbetsgivare som gjort skatteav drag inte betalat in skatt, kvarskatte avgift eller ränta och ordning, som är föreskriven i denna lag, skall en avgift (dröjsmålsavift) tas ut. 2 m o m. Då särskilda omständig heter därtill föranleda, må befrielse från skyldighet att erlägga restavgift meddelas av skattemyndighet. äger meddela föreskrifter i fråga om befrielse från skyldighet att erlägga restavgift. 2 m o m. Dröjsmålsavgift tas, om inte annat sägs nedan eller i 3 eller 4 mom., ut med 1. på belopp som beta las före utgången av den månad då beloppet förfaller till betalning (förfallomånaden), 2. på belopp som be talas under efter för fallomånaden, 3. på belopp som beta las under andra månaden efter förfal lomånaden, 4. , med tillägg av en procentenhet för varje påbörjad yt terligare månad, på belopp som beta las efter andra månaden efter förfal lomånaden. Dröjsmålsavgift tas ut på belopp som betalas från den dag då beloppet förföll till betalning. 3 m o m. Dröjsmålsavgiften är . Om det ursprung ligen obetalda beloppet är , får dröjsmålsavgift dock endast tas ut med motsvarande be lopp. 4 m o m. Har den skattskyldige el ler arbetsgivaren skriftligen påmints om sin betalningsskyldighet och sker betalning senast viss i påminnelsen angiven dag, skall dröjsmålsavgift tas ut som om betalning skett den dag påminnelsen sändes. Första stycket tillämpas inte i fråga om påminnelse av kronofogdemyn digheten sedan myndigheten beviljat uppskov med betalningen. 5 m o m. Vid tillämpning av be stämmelserna i denna paragraf jäm ställs med inbetalning av skatt att verkställighet har skett eller säkerhet har tagits emot enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 6 m o m. får medge befrielse helt eller delvis från skyldigheten att betala dröjsmålsav gift, om det finns särskilda skäl. Det åligger kronofogdemyndigheten att verkställa indrivning av skatt. Därvid får verkställighet enligt utsökningsbalken äga rum. Bestämmelserna om indrivning av skatt skall också tillämpas på indriv ning av kvarskatteavgift, restavgift, tilläggsavgift, förseningsavgift eller ränta enligt denna lag. Bestämmelserna om indrivning av skatt skall också tillämpas på indriv ning av kvarskatteavgift, dröjsmåls avgift och ränta enligt denna lag. Staten tillkommande fordran, som får uttagas genom utmätning utan föregående dom, indrives i samma ordning som skatt enligt denna lag, dock att införsel ej får äga rum vid indrivningen. Restavgift utgår enligt 58 § 1 mom. , då sådan fordran är föremål för indrivning genom kronofogdemyn dighets försorg, beräknas ej ränta som på grund av särskild föreskrift skall utgå efter förfallodagen. Staten tillkommande fordran, som får uttagas genom utmätning utan föregående dom, indrives i samma ordning som skatt enligt denna lag, dock att införsel ej får äga rum vid indrivningen. Dröjs målsavgift tas därvid ut enligt 58 § 2--4 mom. Dröjsmålsavgift tas dock inte ut i fråga om fordran på vilken enligt särskild föreskrift skall beräk nas ränta efter förfallodagen. Avskrivning av debiterad skatt, kvarskatteavgift eller ränta må äga rum: Avskrivning av debiterad skatt, avgift eller ränta må äga rum: 1) då den skattskyldige saknar utmätningsbara tillgångar och fordringen ej kan uttas genom införsel enligt 15 kap. utsökningsbalken, dock att av skrivning icke må ske för fordran, för vilken fast egendom svarar, med mindre utretts att betalning för fordringen icke kunnat vinnas ur egendo men; 2) då upplysning icke kunnat erhållas om skattskyldigs vistelseort eller skattskyldig icke kunnat anträffas å ort, där han enligt inhämtade upplys ningar antagits uppehålla sig; 3) då den skattskyldige vistas utomlands och kronofogdemyndigheten vid tagit åtgärd för att driva in fordringen i utlandet utan att uppnå något resultat eller avstått från sådan åtgärd därför att den framstått som utsiktslös eller inte var försvarlig med hänsyn till kostnaderna för förfarandet; 4) då fordran icke överstiger trehundra kronor och förutsättningar för öv rigt föreligga för avskrivning enligt föreskrifter av regeringen eller myndig het som regeringen bestämmer; samt 5) då fordran preskriberats eller bortfallit på grund av ackord som antagits enligt 62 § tredje stycket. Avskrivning av preliminär skatt må i annat fall än då skattefordran bortfal lit på grund av ackord icke äga rum förrän efter utgången av andra uppbörds året efter det, under vilket skatten förfallit till betalning. Avskrivning av kvarstående och tillkommande skatt må i annat fall än då skattefordran bortfallit på grund av ackord icke äga rum förrän efter ut gången av det uppbördsår, under vilket skatten förfallit till betalning. Då arbetsgivare jämlikt 75 § är ansvarig för arbetstagares skatt, må av skrivning av denna icke äga rum, förrän det befunnits, att skatten av anled ning, som i första stycket sägs, ej heller kan utfås av arbetsgivaren. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer äger föreskriva att avskrivning av skattefordran hos juridisk person i särskilda fall får äga rum före de tidpunkter som angivits i andra och tredje styckena. Fråga om avkortning och avskriv ning av skatt, kvarskatteavgift eller ränta prövas av skattemyndigheten. Fråga om avkortning och avskriv ning av skatt, avgift eller ränta prö vas av skattemyndigheten. Avskrivning medför icke ändring i betalningsskyldighet enligt denna lag. 2 m o m.4 På skatt, kvarskatteav gift och respitränta, som återbetalas enligt 68 § 2 mom. och vid utbetal ning av skatt eller ränta, som har in nehållits med stöd av 68 § 4 mom. andra stycket, utgår ränta (restitu tionsränta). Restitutionsränta ut går för visst kalenderår efter en rän tesats som motsvarar halva det av fastställda diskonto som gällde vid utgången av närmast före gående kalenderår. För tid som in faller efter utgången av det år då be slut om återbetalning fattas tilläm pas dock den räntesats som gäller för . Räntesatsen bestäms till procenttal med högst en decimal, som i förekommande fall avrundas uppåt. Räntebelopp som understi ger betalas inte ut. 2 m o m. På skatt, avgift och ränta, som återbetalas enligt 68 § 2 mom. och vid utbetalning av skatt eller ränta, som har innehållits med stöd av 68 § 4 mom. andra stycket, utgår ränta (restitutionsränta). Resti tutionsränta utgår för visst kalen derår efter en räntesats som motsva rar halva det av fast ställda diskonto som gällde vid ut gången av närmast föregående ka lenderår. För tid som infaller efter utgången av det år då beslut om återbetalning fattas tillämpas dock den räntesats som gäller för . Räntesatsen bestäms till procenttal med högst en decimal, som i före kommande fall avrundas uppåt. Räntebelopp som understiger betalas inte ut. Vid beräkning av restitutionsränta gäller i övrigt, att ränta utgår på belopp, som senast under taxeringsåret har betalts som preliminär skatt, och på belopp, som avser överskjutande ingående mer värdeskatt, från utgången av taxeringsåret och på annat belopp från ut gången av den månad, då det har betalts; att, om skatt har betalts före den uppbördsmånad, då skatten har förfallit till betalning, skatten anses som betald under nämnda uppbördsmånad; att, om skatten har betalts i flera poster och restitutionen avser endast viss del av det sammanlagda skattebeloppet, det för mycket betalda beloppet av räknas mot det elller de belopp som sist har betalts; samt att ränta utgår till och med den månad, då beloppet återbetalas. Har beslut som föranlett restitutionsränta ändrats på sådant sätt att ränta inte skulle ha utgått eller utgått med lägre belopp, om ändringsbeslutet hade beaktats vid ränteberäkningen, är den skattskyldige skyldig att återbetala vad han sålunda uppburit för mycket. Bestämmelserna i denna lag om till kommande skatt skall också tillämpas på restitutionsränta. Om restitutionsränta i särskilda fall föreskrivs i 49 § 4 mom. fjärde stycket och 75 a § fjärde stycket. Har betalningsskyldighet enligt 75 § ålagts både arbetsgivare och arbetsta gare och vistas arbetstagaren på känd ort inom riket, får arbetsgivaren krä vas endast om det kan antagas att arbetstagaren har underrättats om sin skyl dighet att betala skattebeloppet. Efterkommer arbetsgivaren inte anmodan att betala beloppet, får det ut tagas i den ordning som stadgas i fråga om indrivning av skatt. Införsel får dock ej beviljas. Arbetsgivare eller arbetstagare, som är skyldig att betala mot under låtet skatteavdrag svarande belopp, skall också betala restavgift på be loppet.Arbetsgivare eller arbetsta gare, som är skyldig att betala mot underlåtet skatteavdrag svarande belopp, skall också betala dröjsmåls avgift på beloppet. Som förfallodag räknas därvid den dag då beloppet skulle ha betalats om skatteavdrag hade gjorts. Om arbetsgivare efter ompröv ning eller överklagande av skatte myndighets beslut har funnits inte vara ansvarig för arbetstagares skatt, skall skattemyndigheten till arbetsgivaren återbetala skatt, som han har betalat för arbetstagaren, samt betald restavgift. På skattebe loppet beräknas restitutionsränta. I fråga om ränteberäkningen gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 69 § 2 mom. Står arbetsgivare i skuld för re stförd skatt eller arbetstagares skatt, för vilken betalningsskyldighet har ålagts honom, har han dock rätt att få ut endast vad som överstiger det obetalda skattebeloppet och restav gift. I lagen (1985:146) om avräk ning vid återbetalning av skatter och avgifter finns också föreskrifter som begränsar rätten till återbetalning. Om arbetsgivare efter ompröv ning eller överklagande av skatte myndighets beslut har funnits inte vara ansvarig för arbetstagares skatt, skall skattemyndigheten till arbetsgivaren återbetala skatt, som han har betalat för arbetstagaren, samt betald dröjsmålsavgift. På skat tebeloppet beräknas restitutions ränta. I fråga om ränteberäkningen gäller i tillämpliga delar bestämmel serna i 69 § 2 mom. Står arbetsgivare i skuld för re stförd skatt eller arbetstagares skatt, för vilken betalningsskyldighet har ålagts honom, har han dock rätt att få ut endast vad som överstiger det obetalda skattebeloppet och dröjs målsavgift. I lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skat ter och avgifter finns också föreskrif ter som begränsar rätten till återbe talning. Har arbetstagares skatt uttagits hos arbetsgivare, skall, om indrivnings kvitto överlämmnas till arbetsgivaren, nämnda förhållanden anmärkas på in drivningskvittot. Arbetsgivare som har betalat skatt i enlighet med beslut om betalnings skyldighet enligt 75 § får söka beloppet åter av arbetstagaren. Den arbetsgi vare som vill söka belopp åter av arbetstagaren skall till kronofogdemyndig heten ge in det kvitto som han har fått vid betalningen eller på annat sätt styrka, att han har betalat skatten. får hos arbetstagaren driva in beloppet i den ordning som gäller för indrivning av skatt. Införsel får dock inte beviljas. Arbetstagaren skall betala restavgift på beloppet. får hos arbetstagaren driva in beloppet i den ordning som gäller för indrivning av skatt. Införsel får dock inte beviljas.