prop · GF03150 · 1992-01-01 00:00:00 — Relativpriserna ändrades vid årets början till följd av den partiella mervärdeskattesänk- ningen och förväntas leda till en viss förändring i konsumtionssammansättningen. Den nu föreslagna generella sänkningen av mervärdeskatten väntas medföra att en del inköp av kapitalvaror senareläggs . Sammantaget beräknas den privata konsumtionen öka med 0,. Ett svagt arbetsmarknadsläge, hög realränta, sänkt kapitalskatt och ett fortsatt behov av konsolidering håller tillbaka hushållens vilja att öka konsumtionen på bekostnad av sparandet 1993. drog hushållen ned sparandet när inkomsterna föll för att på så sätt upprätthålla sin konsumtionsstandard. Sparincitamenten förväntas nu vara så starka att den beräknade nedgången av disponibelinkomsten också resulterar i en minskning av konsumtionen, med 0,, vilket innebär en marginell försämring av sparandet. 9 Investeringar Investeringarna kulminerade efter den starka expansionen . vände utveck-lingen och investeringarna minskade med , efter att ha stigit med . accelererade nedgången och blev hela 7,. Orsaken var avtagande ekonomisk aktivitet, sjunkande kapacitetsutnyttjande, högre ränteläge samt en stramare kreditgivning i takt med de allt större kreditförlusterna inom bank- och finanssektorn. Nedgången 1991 var koncentrerad till näringslivet. Bostadsin- vesteringarna hölls uppe av den starka igångsättningen av nyproduktion som det skedde en vändning uppåt i ombyggnadsinvesteringarna. En mycket stark investeringsexpansion noterades inom kommunerna. Det är dock troligen en förskjutning p.g.a. att mervärdeskatten blev avdragsgill 1991. förutses en fortsatt tillbakagång. Desinflationsprocessen dämpar investeringsaktiviteten genom bl.a. högre avkastningskrav på fastigheter till följd av stigande realränta och fallande fastighetspriser. Nedgången i de totala investeringarna beräknas till resp. 1,1992 och 1993. Näringslivets neddragande verkan avtar medan fallet i bostadsinvesteringarna istället blir allt starkare. Tabell 9:1 Bruttoinvesteringar efter näringsgren Miljarder Årlig procentuell volymförändring kr. 1991 Löpande 1990 1991 1992 1993 priser Näringsliv 148,1 -1,7 -14,5-10,8 4,2 Offentliga myndigheter33,5 -3,2 11,8 6,4 3,0 Bostäder 88,7 3,0 4,1-13,6 -19,4 Totalt270,3 -0,9 -7,3 -9,0 -1,5 därav maskiner 103,3 -2,0 -12,3-10,7 4,7 Källor: , och . bromsas nedgången inom näringslivet upp något. Fallet i industriinvesteringarna avtar som affärsverkens investeringar stiger bl.a. till följd av infrastruktursatsningarna. Dessa bidrar också till uppgången av de statliga investeringarna. Trots markant stigande ombyggnadsvolym faller de totala bostadsinvesteringarna genom ned-gången i nybyggandet. drar nyproduktionen av bostäder ned den totala investeringsutvecklingen. En motverkande faktor är näringslivets investeringar. Orsaken är industriinvesteringarnas expansion, en vändning uppåt i övrigt näringsliv samt en fortsatt ökning inom statliga affärsverk. Trots en tillväxt inom anläggnings- och ombyggnadssektorerna faller de totala byggnadsinvesteringana med ca 7,och över 6,1993. Inräknas också reparation- sverksamheten, som expanderar bl.a. till följd av de nu föreslagna satsningarna på underhåll av vägar, mildras nedgången till . Efter att ha stigit oavbrutet vände utvecklingen av näringslivets investeringar då volymen reducerades med över 1,. skedde sedan ett markant fall med 14,. Nedgången berörde samtliga branscher. Minskningar med noterades inom finans- och fastighetsförvaltning samt byggnadsindustri. Också inom varuhandel m.m. samt industri föll investeringarna med . Diagram 9:1 Näringslivets investeringarMiljarder kr., priser Källor: , och . Inom industrin noterades en investeringsminskning 1990 . föll volymen med hela 16,. Dålig lönsamhet, lägre kapacitetsutnyttjande och produktion, räntehöjningar samt en kontinuerligt försämrad konkurrenskraft medverkade till ett betydligt mer dämpat investeringsklimat. inverkade sannolikt också osäkerheten om framtida relationer till EG. torde också osäkerheterna om industrins energiförsörjning ha haft betydelse. Basindustrin svarade för den starkaste nedgången 1991. Även inom transportmedelsindustrin var fallet stort. Inom kemisk- och livsmedelsindustri noterades däremot svaga ökningstal. beräknas nedgången inom industrin dämpas till . Fallet inom basindustrin fortsätter, dock i något avtagande takt. Nedgången inom verkstadsindustrin bromsas genom att maskin- och transportmedelsindustrin planerar för något ökande investeringar. Trots fall , med en sammanlagd minskning med en tredjedel av volymen, överstiger nivån på de totala industriinvesteringarna med god marginal den nivå som rådde under föregående lågkonjunktur. Nivån är ungefär densamma som . har utvecklingen enligt produktivitetsdelegationen gått mot allt fler sysselsatta i förhållande till investeringsvolymen. Efter devalveringarna var inte trycket på att effektivisera verksamheten genom ökade kapitalinvesteringar tillräckligt starkt. Med tanke på bl.a. det låga kapacitetsutnyttjandet förutses investeringarna stiga relativt blygsamt 1993, , då industriproduktionen åter beräknas öka och vinsterna stiger. Den föreslagna sänkningen av energiskatten medverkar här i positiv riktning. Tabell 9:2 Bruttoinvesteringar i näringslivet Miljarder Årlig procentuell volymförändring kr. 1991 Löpande 1990 1991 1992 1993 priser Industri 43,2 -4,0 -16,4 -8,0 4,0 Basindustri 8,3 -7,5 -36,5-23,0 5,0 Verkstadsindustri 17,6 -2,1 -14,4 -7,0 5,5 Övrig industri 17,3 -3,5 -4,4 -1,9 2,1 Statliga affärsverk 19,7 5,9 -1,7 7,1 8,1 Övrigt näringsliv 85,2 -2,0 -16,3 -17,03,0 Totalt 148,1 -1,7 -14,5-10,8 4,2 därav byggnader 53,8 -1,0 -12,5 -7,9 2,0 maskiner 94,3 -1,8 -15,4-12,4 5,2 Källor: , och . Investeringar i övrigt näringsliv (exkl. affärsverken) föll i samma omfattning som i industrin, dvs. Vanligtvis är utvecklingen av investeringarna jämnare inom övrigt näringsliv än inom industrin till följd av att att denna sektor i mindre utsträckning är utsatt för utländsk konkurrens. Fastighetskrisens inverkan gör dock att investeringsfallet beräknas bli mycket stort också 1992. Det strama kreditläget och högre realräntor, vilket höjer avkastningskraven på fastigheter, medverkar starkt till denna utveckling. Till detta kommer att nedgången i ekonomin dämpat efterfrågan på lokaler och att utbudet är stort efter byggboomen . De områden som utvecklas gynnsamt relativt sett är de som är minst konjunkturkänsliga, t.ex. varuhandel. Näringslivets totala investeringar (inkl. statliga affärsverk) beräknas sammanfattningsvis fortsätta att falla 1992, med . Därefter förutses en svag uppgång, , till följd av en återhämtning av industriinvesteringarna och en vändning uppåt också inom övrigt näringsliv. Till det senare bidrar de nu föreslagna åtgärderna som sänkt moms och borttagande av fastighetsskatten. Näringslivets investeringar, sett som andel av BNP, förutses därmed uppgå till . Nivån kommer då att vara ungefär densamma som den som rådde innan den starka uppgången . Diagram 9:2 Näringslivets investeringarProcent av BNP Källor: och . svarade de kommunala investeringarna för uppgången av de offentliga investeringarna. Den markanta ökningen inom kommunerna var troligen en följd av att investeringarna förskjöts p.g.a. att mervärdesskatten blev avdragsgill 1991. förutses istället de statliga myndigheterna och affärsverken svara för en fortsatt expansion av de offentliga investeringarna. Summan av de tidigareläggningar av infrastruktursatsningar som beslutades och innebär ökade investeringar inom främst och . Tabell 9:3 Offentliga investeringar Miljarder Årlig procentuell volymförändring kr. 1991 Löpande 1990 1991 1992 1993 priser Statliga myndigheter 9,8 9,9 -0,1 19,0 9,0 Statliga affärsverk 19,7 5,9 -1,7 7,1 8,1 Staten29,4 7,2 -1,2 11,0 8,4 Kommunala myndigheter23,8 -8,7 17,9 1,0 0,0 Kommunala affärsverk 4,2 -6,3 -8,2 9,0 0,1 Kommunerna 27,9 -8,3 13,4 2,1 0,0 Totalt57,3 -0,2 5,1 6,8 4,6 Källor: , och . 9.3 Bostadsinvesteringar Nybyggandet av bostäder har legat på en mycket hög nivå . Inte sedan det s.k. miljonprogammets dagar har volymen varit av samma omfattning. mer än fördubblades nybyggandet. Ombyggnaderna av bostäder minskades till följd av de restriktioner som infördes för att dämpa överhettningen. Den höga igångsättningen av nya lägenheter 1990 resulterade i ökad investeringsvolym även 1991, med . Dessutom steg ombyggnaderna av bostäder till följd av att regeringen i stor utsträckning använde sig av möjligheten att av arbetsmarknadsskäl medge lägre garanterade räntor, dvs. ett högre räntebidrag, för enskilda projekt. Diagram 9:3 Bostadsinvesteringar Miljarder kr., priser Källor: och . Nybyggandet av bostäder uppnådde en mycket hög nivå 1990 då närmare 70 000 lägenheter påbörjades. Uppgången var särskilt stark . Bostadsproduktionen hindrades då inte längre av brist på arbetskraft i och med den nedgång som skedde inom övriga sektorer. började påbörjandet av antalet lägenheter falla. I genomsnitt minskade antalet , eller med 12 000 till 57 000 lägenheter, varav större delen av nedgången ligger . Tecken på sjunkande bostadsefterfrågan noterades . uppgick antalet outhyrda lägenheter i allmännyttiga bostads- företag till 11 000 lägenheter jämfört med 4 000 året innan. I förhållande till antalet lägenheter i beståndet var andelen outhyrda lägenheter högre i de senare årgångarna. Antalsmässigt dominerade dock årgångarna 1940-1975. Låg efterfrågan på bostäder noterades framförallt utanför storstadsområdena. Kommuner med mindre än 70 000 invånare redovisade den största andelen lediga lägenheter. Ett fortsatt fall i nybyggandet förutses . Nedgången är en följd av såväl strukturella faktorer, som av det svaga konjunkturläget. De höga nivåerna på byggandet var en effekt av överhettningen i den totala ekonomin som det var en politisk prioritering att gynna nyproduktionen av bostäder. Höjda relativpriser på byggande och boende verkar fortsatt dämpande på efterfrågan . Det beror bl.a. på breddningen av mervärdeskatten, minskade subventioner, minskningen av ränteavdragens värde samt borttagandet av investeringsbidraget. Detta tvingar fram ett mer effektivt användande av beståndet och därmed en minskad efterfrågan på nyinvesteringar. I kontraktiv riktning verkar också det stramare kreditläget och den fallande sysselsättningen. Investeringsvolymen för nybyggandet av bostäder beräknas sjunka med 1992 och 1993. Antalet påbörjade lägenheter beräknas falla till närmare 40 000 1992. Det är samma antal som 1987. Nedgången väntas sedan fortsätta till ca 25 000 lägenheter 1993. Det är en något lägre nivå än bottennivån . Miljarder Årlig procentuell volymförändring kr. 1991 Löpande 1990 1991 1992 1993 priser Nybyggnad 66,3 11,6 5,2-29,0 -33,0 Flerbostadshus 37,9 16,9 9,4 -21,0-32,0 Småhus 28,5 5,7 0,0-39,8 -34,8 Ombyggnad 22,4 -13,0 1,6 25,0 0,0 Flerbostadshus 15,8 -13,8 -11,9 38,2 0,3 Småhus 6,5 -9,5 62,0 -7,3 -1,1 Totalt88,7 3,0 4,1 -13,6 -19,4 Källor: , och . Ombyggnadsinvesteringarna inom bostadsbyggandet steg starkt till följd av subventionerna inom ROT-sektorn (reparation, om- och tillbyggnad) och uppnådde därmed en historiskt mycket hög nivå. För att motverka den tilltagande överhettningen på byggmarknaden infördes regleringar mot ombyggnadsverksamheten. föll också volymen med . inträffade emellertid ånyo en uppgång. Låneansökningarna steg till följd av att den garanterade räntan för enskilda projekt sänktes av arbetsmarknadsskäl, till 3,mot tidigare 5,. skedde en mycket stark uppgång av ansökningar till följd av att mindre förmånliga regler infördes . De nya reglerna innebar att den lägre räntenivån på 3,permanentades, tillkom dock en inskränkning av vad som berättigade till räntesubventioner. Detta bidrar starkt till den expansion på i investeringsvolym som förutses . Denna uppgång är dock en försiktig tolkning av utvecklingen enligt ansökningarna. Det finns sannolikt en större del projekt som inte kommer igång jämfört med vad som är historiskt brukligt, beroende bl.a. på att byggherrarna inte hunnit lika långt i planeringen som vanligt till följd av brådskan att skicka in ansökningarna. Dessutom finns inte någon tidsgräns för när projekten måste sättas igång. Sammanfattningsvis faller de totala bostadsinvesteringarna med närmare ca 13,. sker en ytterligare nedgång med . Bakom minskningen döljer det sig en omfördelning från ny- till ombygg-nad av bostäder. Själva anpassningen inom stocken till förändrade relativpriser innebär att det uppstår ett behov av ombyggnader i beståndet. som avvecklingen av subventionerna gradvis gör både byggande och boende dyrare så finns faktorer som verkar i motsatt riktning. En närmare koppling mellan produk- tionskostnader och kundens egen betalningsförmåga verkar nedpressande på priserna. Eftersom subventionerna sannolikt skapat ett rationaliseringsutrymme inom branschen bör en dämpning av kostnadsutvecklingen också vara möjlig. Kostnaderna för nyproduktion kan då stiga långsammare än KPI, i motsats till vad som varit fallet . har priserna också utvecklats i en sådan riktning. 9.4 Byggnadsverksamhet Byggnadsinvesteringarna sjönk trendmässigt och inledningen av . Fallet orsakades dels av kontinuerligt avtagande nyproduktion av bostäder efter den topp som nåddes runt 1970 till följd av det s.k. miljonprogrammet. Även industriinvesteringarna sjönk markant . En vändning i utvecklingen av de totala byggnadsinvesteringarna skedde då en stark expansion inleddes. Byggnadsinvesteringarna i näringslivet började då stiga som efterfrågan på bostäder ökade. Stigande fastighetspriser och låga realräntor ledde till spekulationer och överefterfrågan inom denna sektor. Den omfat- tande kreditexpansionen underblåste prisökningarna. I takt med en alltmer besvärande överhettning tillgreps successivt mer omfattande regleringar för att dämpa byggandet. Avsikten var dels att dämpa det allmänna efterfrågetrycket inom byggsektorn, dels att skapa utrymme för nyproduktion av bostäder. Förutom begränsningarna för ombyggnader av bostäder infördes bl.a. ramar för s.k. övrigt byggande (allt byggande utom bostadsbyggande) samt den s.k. investeringsskatten. Samtliga dessa regleringar avvecklades . Aktiviteten inom byggverksamheten började visa tecken på avmattning och nedgången fortsatte . Arbetslösheten inom byggnadsarbetarnas kassa steg mycket starkt under loppet av 1991 och början av 1992. uppgick andelen till . Högst arbetslöshet noterades inom den grupp där de flesta saknar yrkesutbildning där nivåer på uppnåddes. Sysselsättningen inom branchen (SNI 5) har dock inte fallit längre än till den nivå som rådde . har nedgången inom industrin varit av större omfattning än inom byggsektorn. Inom industrin har sysselsättningen fallit med , mot 11,i byggnadsverksamheten. Bygg-sektorn ligger dock sent i konjunkturfasen och sysselsättningsned- dragningarna beräknas fortsätta i snabb takt. Enligt konjunktur- institutets byggbarometer planeras nedskärningar på personal- sidan av knappt två tredjedelar av företagen . Diagram 9:4 Byggnadsinvesteringar per sektor 1970 - 1993Miljarder kr., priser. Källor: , och . Byggnadsinvesteringarna stagnerade 1990 med en ökning med endast 0,i genomsnitt. Ett fall inleddes och nedgången fortsatte , med 2,. Det var näringslivets investeringar som svarade för hela nedgången medan myndigheternas investeringar och bostadsbyggandet fortsatte att stiga. Miljarder Årlig procentuell volymförändring kr. 1991 Löpande 1990 1991 1992 1993 priser Byggnadsinvesteringar166,2 0,4 -2,5 -7,6-6,7 därav näringslivet53,8 -1,0 -12,5 -7,9 2,0 myndigheter 23,7 -2,5 5,8 8,7 4,1 bostäder 88,7 3,0 4,1-13,6 -19,4 Reparationer och underhåll 68,8 1,8 0,9 4,0 2,0 Totalt 235,0 0,8 -1,5 -4,1 -3,9 Källor: , och . förutses nedgången av byggnadsinvesteringarna fortsätta, med 1992 och 1993. Det är främst bostadsinvesteringarna som faller medan nedgången i näringslivet bromsas och vänder uppåt mot slutet av perioden. Minskningen av den totala bygg-verksamheten, dvs. byggnadsinvesteringar inkl. också reparationer och underhåll av byggnader och anläggningar, dämpas av en ökning av underhålls- och reparationssektorn. De nu aviserade satsningarna på vägunderhåll medverkar till denna expansion. Nedgången av den totala byggverksamheten stannar då på . Utvecklingen mot ett mer effektivt utnyttjande av fastighetsbeståndet torde dessutom medföra ett ökat behov av reparationsverksamhet. Sammantaget finns således några faktorer inom byggnadsverksamheten som dämpar fallet såsom anläggnings-, ombyggnads- och underhållssektorerna. 9.5 Lagerinvesteringar Lagerminskningarna i den svenska ekonomin var mycket stora. Totalt sett minskades lagren med . (priser). Det negativa bidraget till BNP-tillväxten blev därmed . Inte har lagerförändringar haft en så kraftig inverkan på tillväxten i ekonomin. I detta helårsutfall har dock nationalräkenskaperna lagt in en neddragande korrektionspost på , som ett led i svårigheterna med avstämningen mellan användnings- och produktionssidan av ekonomin. Denna post har i analysen betraktats som en allmän korrektion av användningssidan och inte som en reell lageravveckling. Som en konsekvens av detta har en korrektionspost av motsvarande storlek lagts in även under prognosåren. Tabell 9:6 Lagervolymförändringar Miljarder kr., priser 1981- 1990 1991 1992 1993 1990 Jord- och skogsbruk 0,2 0,1 -0,7 -0,2 0,0 Industri -31,1 1,1 -11,0 -7,5 -2,5 El- och vattenverk -4,5 0,1 -0,6 -0,1 0,0 Partihandel -20,4 -3,0 -4,1 -2,5 -0,4 Detaljhandel 1,0 0,6 -1,1 -1,2 -0,8 Totalt -54,9 -1,0 -17,5-11,8 -3,7 Korrektionspost -3,5 -3,5 -3,5 Totalt inkl. korrektionspost -21,0 -15,3 -7,2 BNP-bidrag 0,2 -2,1 0,6 0,9 Källor: , och . skedde en strukturell utveckling mot minskande lagerkvoter. Totalt sett minskade lagren med . (priser). För industrins del innebar detta att lagerkvoten, dvs. kvoten mellan lager och produktion, i det närmaste halverades . När industrikonjunkturen vände neråt avstannade denna utveckling. Sålunda ökade färdigvarulagren med . Denna lageruppbyggnad var emellertid blygsam vid en jämförelse med motsvarande fas i tidigare konjunkturnedgångar. Produktionen anpassades snabbare till den svagare efterfrågan än vad som varit fallet. Diagram 9:5 BNP-utveckling och lagerbidragKällor: , och . Diagram 9:6 Lagerinvesteringar Anm.: Lagerinvesteringar exkl. SCB:s korrektionspost.Källor: , och . De analyser av lagerutvecklingen som gjordes i den preliminära nationalbudgeten 1992 och i konjunkturinsitutets rapporter utgick, mot bakgrund av detta, från att lagren var tämligen väl trimmade. Potentialen för stora lagerneddragningar bedömdes därför vara begränsad. Nationalräkenskapernas preliminära utfall reser frågan huruvida denna slutsats var riktig. En möjlig tolkning av statistiken är att lagerneddragningar visserligen kom snabbare och gjordes under en mer begränsad tid, men att lageravvecklingen nu i det närmaste är avslutad. Därmed skulle lagrens positiva bidrag till tillväxten och kunna bli dramatiskt stort. En annan tolkning är att desinflationsprocessen och det höga realränteläget driver fram en betydligt kraftigare lageravveckling än väntat. Detta kan i så fall ta sig uttryck genom olika mekanismer. En hög realränta innebär en allmän press på alla typer av kapitalkostnader. Förväntningar om framtida prisökningar är mycket låga. För en stor del av de varugrupper som finns i lager är t.o.m. risken för prissänkningar uppenbar. Ett moment av prisspekulation har i tidigare konjunktur- uppgångar spelat en stor roll för lagerbeteendet. tagit sig uttryck i att man köpt in stora kvantiteter medan priserna varit låga och sedan, genom lagerhållning, väntat in prisökningar. Denna typ av spekulation torde nu inte vara aktuell utan i viss mån ha vänts till sin motsats. För lagerhållningen, speciellt i handelsledet, kan också åtstramningen på kreditmarknaden spela en roll genom kraftigt ökande svårigheter att lånefinansiera lager. Diagram 9:7 Lagerstocken i förhållande till varuproduktionenAnm. : Lagerstock exkl. SCB:s korrektionspost enligt ovan. Källor: , och . Prognosen innebär i hög grad en avvägning mellan dessa båda synsätt. Tämligen kraftiga lageravvecklingar förutses men trots detta ger lagren ett betydande positivt bidrag till BNP-tillväxten. Industrins avveckling av färdigvarulagren, som inleddes , väntas fortsätta i tilltagande takt. De kraftiga minskningarna av lagren i handelsledet innebar länge att industrin hade stora problem att avveckla sina färdigvarulager. Även lagren av insats-varor och varor i arbete fortsätter att minska något, främst till följd av att industriproduktionen som årsmedeltal sjunker 1992. Även handelslagren väntas fortsätta att avta, dock i långsammare takt än 1991. Totalt sett väntas lagerminskningar uppgå till . priser (exkluderat för NR:s korrektionspost enligt ovan). Trots denna kraftiga neddragning ger lagerposten alltså ett positivt bidrag till BNP-tillväxten på . 1993 väntas lagerneddragningarna bli betydligt mindre omfattande. En viss justering nedåt av industrins färdigvarulager återstår även detta år, medan lagren av insatsvaror och varor i arbete väntas vara oförändrade. Detta innebär dock fortsatt fallande lagerkvoter eftersom industri- produktionen 1993 ökar . Bidraget till BNP-tillväxten blir detta år då lageravvecklingen stannar vid ca . (7 om man inkluderar korrektionsposten). Det är viktigt att notera att de bidrag till tillväxten som diskuteras gäller bruttosiffror, dvs. utan hänsyn taget till importinnehållet i lagerförändringarna. Den direkta påverkan på produktionen av en lagerförändring är alltså inte lika stor som bidragstalen indikerar. Sambandet mellan lagerrörelserna och importens utveckling är egentligen mycket starkt. Det kraftiga importraset 1991 berodde således i hög utsträckning på motsvarande lageravveckling. påverkas tillväxttalen för importen på omvänt sätt uppåt av de positiva lageromslagen. 10 Offentlig sektor Den offentliga sektorns finansiella sparande visade 1991 ett underskott motsvarande 1,av BNP, av överskott. Jämfört med 1990 försämrades sparandet med . Nedgången i sparandet fortsätter 1992 och 1993, men i lägre takt. Det är statens finanser som försämras medan kommunernas ekonomi förbättras. Kalkyler av konjunkturnedgångens effekter på statens finanser visar att även rensat för effekterna av tillbakagången i ekonomin föll sparandet 1991. Hälften av försämringen kan förklaras av den vikande konjunkturen och hälften av effekterna av regelsystem och annan finanspolitik. Nedgången för statens sparande motsvaras av en förbättring för hushåll och kommuner. Bakom den fortsatta försämringen av statens finanser ligger i huvudsak den svaga ekonomiska utvecklingen och 1992 även nedväxlingen av inflationstakten. 10.1 Konsoliderad offentlig sektor hade den offentlig sektorn ett finansiellt sparandeöverskott motsvarande av BNP. Den svaga ekonomiska utvecklingen i slutet av decenniet och av medförde en kraftig försämring av den offentliga sektorns finanser. Det finansiella sparandet sjönk till motsvarande ca minus av BNP 1982. Sparandet förbättrades sedan under den långa högkonjunkturen och 1990 visade den offentliga sektorns finansiella sparande ett överskott motsvarande av BNP, se diagram 10:1. Diagram 10:1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 1970-1991 Andel av BNPKällor: , och . Bakom förstärkningen av den offentliga sektorns finanser låg, förutom den goda konjunkturen, de tilltagande löne- och prisökningarna. Detta tillsammans med de icke inflationsskyddade skatteskalorna bidrog till att driva upp skattekvoten (skatterna och socialavgifternas andel av BNP). Sammantaget steg skattekvoten från 1985 till 1990. Tillbakagången i ekonomin i kombination med skattereformen med- förde att skattekvoten sjönk 1991 med till . beräknas skattekvoten gå ned till ca 51,, se tabell 10:1. Skattekvoten beror dels på hur skatteunderlagen utvecklas i förhållande till BNP, dels på förändringar i skatteuttagen. Även betalningsrutiner och redovisningsprinciper påverkar skattekvoten.