prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Denunderliggande utvecklingen av statsbudgetens saldo erhålls när det redovisadesaldot korrigeras för effekter som är av tillfällig art eller sammanhänger medförändringar i redovisningsprincipema. Som bas används de förhållanden som skallgälla för /94. Detta innebär att den underliggandebudgetutvecklingen i ett budgetförslag inte kan jämföras med den i etttidigare. Det bör betonas att det ofta är en bedömningsfrågaom en enskild post skall betraktas som en reguljär inkomst/utgift eller som enextraordinär effekt. Trots att avgränsningama i det enskilda fallet inte ärhelt självklara anser jag det ändå angeläget att redovisa en beräkning där deextraordinära effektema uteslutits, så att statsbudgetens underliggande utvecklingklargörs. På inkomstsidan har bl.a. följande effekterbetraktats som extraordinära vid framräkning av det underliggandebudgetsaldot: vissa engångsvisahöjningar/sänkningar av skatter eller avgifter tillfälliga extra inleveranserfrån affärsverk till statsbudgeten inkomster från sjukförsäkringsfonden,delpensionsfonden och arbets- Prop. 1992/93:100 miljöfonden BUaga 1 På utgiftssidan har bl. a. följande effekterbetraktats som extraordinära vid framräkning av det underliggande budgetsaldot: valutaförluster/vinster som uppstår vid amortering av statens utlandslån kapitaltillskott tillNordbanken och Industrikredit Tabell 12 visar statsbudgetens underliggandeutveckling /92-1993/94. Underliggande budgetsaido för budgetåren1991/92-1993/94 1991/92 1992/93 1993/94 Underliggande budgetsaido -91,3 -173,2 -163,9 Som andel av BNP - 6,-12,- 11, 1.3 Lånebehov och statsskuld Statensbudgetsaido utgör den viktigaste orsaken till statsskuldens förändring ochstorlek. Förhållandet är emeUertid inte så enkelt som att statsskulden enbartär lika med de ackumulerade budgetunderskotten och att statsskuldförändringenunder en tidsperiod är lika med budgetunderskottet . Statsskuldförändringen äri stället lika med det totala, utifrån konunande lånebehov som staten har attfinansiera samt effektema av de tillfälliga bokföringstransaktioner avdispositiv karaktär som vidtar och som påverkar statsskuldensstorlek. har till uppgift att låna för attfinansiera utgifter som beslutats av och som inte täcks avstatsinkomster. Budgetunderskottet utgör den viktigaste beståndsdelen i dettalånebehov (tabell 12). Det är emellertid inte det redovisade budgetutfalletbaserat på inkomst/ut-giftsmässiga principer som är relevant i det härsammanhanget, utan i stället dess kassamässiga motsvarighet som är utfaUet påstatsverkets checkräkning i . 1 tabellen är skillnaden mellanredovisat budgetutfall och rörelsema på statsverkets checkräkning angivet somkassamässiga korrigeringar. Dessa korrigeringar kan i allmänhet endast göras iefterhand när utfallen är kända. 1 prognosperspektivet antas att dekassamässiga flödena är lika med budgetsaldot. Med anledning av ökadarbetslöshet, beroende på försämrat konjunkturläge, har underskott iarbetsmarknadsfonden uppstått vilket medför upplåningsbehov. Detta upplåningsbehovberäknas till 12,7 mdr för /93 och 27,6 mdr På gmnd av det försämrade konjunkturläget har ävenunderskott uppstått i lönegarantifonden. 1 detta fall sammanhänger underskottetmed ökat antal konkurser. Det beräknade upplåningsbehovet uppgår tUl 3,3 mdr1992/93 och 3,6 mdr 1993/94. Riksgäldkontorethar en omfattande utlåning till affärsverk och myndigheter, bl.a. till CSN förstudielån. utlåning påverkar inte budgeten men väl statenslånebehov. Statsskuldensförändring påverkas däratöver av transaktioner av dispositiv karaktär somriksgäldskontoret gör. Dessa transaktioner, eller skulddispositioner, är oftabetingade av tidsförskjutningar mellan de kassamässiga betalningar statsskuldenger upphov till och redovisningen av dessa. Som exempel kan nämnasutbetalningar och regleringar av förskott för inlösen av obligationer ochpremieobligationsvinster. Valutaomvärderingar utgör en annan betydelsefull delav skulddispositionema. Valutaskulden värderas löpande till aktuella valutakursersamtidigt som avräkningen mot statsbudgeten enbart avser de realiseradevalutadifferensema. Redovisningen av uppköpta obligationer sker däremot på ettsätt som inte påverkar statsskuldens förändring. Prognosen förskulddispositionema innehåller enbart beräknade realiseringar avvalutadifferenser. Dessa utgör en del av förändringama på valutaomvärderingskontot.De övriga skulddispositionema kan inte prognostiseras. Med anledning av att densvenska kronan depricierats så ökar valutaskulden. Detta återspeglas iberäkningen av skulddispositioner. 1992/93:100 Bilaga 1 -6,3 Finansiering av underskott i Arbetsmarknadsfonden Finansiering av underskott i Lönegarantifonden -4,4 -7,2 Statsskuld vid utgången av resp. budgetår Anm: Inbetalning markeras med minustecken. 1.4 Strukturellt saldo i statsbudgeten Prop. Bilaga 1 Statsbudgetens saldo analyseras i detta avsnitt ien stmkturell och en Avsikten är att visa hur stor del av budgetsaldot i statsbudgeten somskulle varit kvar /94 om konjunkturen då återtagit en mer normalnivå. En beräkning av underskottet i den konsoliderade offentliga sektomsärredovisas i den preliminära nationalbudgeten. Där framgår att dettaunderskott är betydligt mindre än i ststabudgeten framför allt beroende påAP-fondens överskott. Det finns olika metoder för att beräknastatsbudgetens strakturella saldo. De olika metodema innefattar bedönmingar somi sin tur påverkar resultatet. I följande avsnitt har en beräkning gjorts utifrånmikronivå, dvs. utifrån statsbudgetens enskilda anslag och inkomsttitlar. Medsamma utgångspunkter och antaganden om den ekonomiska utvecklingen, men med enmakroansats, har ytterliggare en beräkning av det strakturella saldot gjorts.Den beräkningen presenteras i den preliminära nationalbudgeten. Beräkningama har gjorts med utgångspunkt från 1991som antas vara med normalt kapacitetsutnyttjande med avseende påarbetslöshet och BNP-nivå. Utgående från detta år antas sedan en BNP-tillväxtpå , vilket är i enlighet med bedömningen av den långsiktiga tillväxtpotentialen.Definitionsmässigt irmebär det att underskottet i sin helhet varstraktureUt. har sedan en uppräkning gjorts av de olika inkomstemaoch utgiftema i takt med en konjunktumeutral utveckling. Ökningstakten förpriser, timlön och räntor skiljer sig dock inte, enligt den valda metoden, frånden faktiska. Utöver detta har även de regelbeslut som ligger till grand förbudgetförslaget beaktats. Skillnaden mellan det faktiska, redovisade saldotför budgetår 1993/94 och det beräknade strakturella saldot visar denkonjunkturmässiga delen av underskottet. De antaganden som används för hur ekonomin skulleha utvecklats med normal konjuiUctur är följande: BNP-tillväxten 1992-1994 sättstill 2,. Arbetslösheten såväl som dearbetsmarknadspolitiska åtgärdema hålls nivå (realt). Arbetskraftsutbudet samtproduktivitetsökningen sätts i enlighet med de långsiktiga bedömningar somgjorts i bl.a. LK-kalkylen 1992. Dessa bygger på befolkningsutveckling,långsiktig teknikutveckling etc. För offentlig konsumtionanvänds de faktiska prognosema. Detsanuna gäller för bostadsinvesteringar samtinvesteringar i offentliga myndigheter. Övrigaförsörjningsbalanskomponenter ökar i volym så att tillväxten blir . De faktiska prognoseraa förpris- och löneutvecklingen används. Detta gäller också för ränteprognosema. Statsskuldräntorna hålls på den faktiska nivån.Avsikten är att tala Prop. 1992/93:100 om hur mycket av det redovisadesaldot 1993/94 som är straktureUt Bilaga 1 betingat och statsskulden är jugiven av den faktiska utvecklingen. Om det inte varit lågkonjunktur skulle underskottetför budgetår 1993/94 bli ca lägre än vad som beräknas ibudgetförslaget. Det underskott som ändå kvarstår på ca 108 miljarder kronorär därmed att betrakta som straktureUt. För att eliminera detta underskottkrävs strakturella åtgärder i form av förändrade regelsystem och omprioriteringav olika verksamheter. Strukturellt saldo för statsbudgeten budgetåret1993/94 Justering för engängsinkomster -9 Justering för engångsutgifter 7 Strukturellt saldo -108 Redovisade inkomster och utgifter enligtbudgetförslaget /94 38 -9 18 (Ej konjunkturberoende) Finansiellt sparande: Arbetsmarknadsfonden, netto Lönegarantifonden -28 -4 Statsbudgetens inkomster minskar med automatik medden lägre tillväxten i ett sämre konjunkturläge. Utgiftema förändras till vissdel med automatik, men huvudsakligen är det nya beslut som ligger bakomutgiftsökningama i en lågkonjunktur. De största skillnadema mellan ettnormalkonjunkturår och det faktiska budgetförslaget, dvs. om det inte vorelågkonjunktur, är följande: Både inkomst- och utgiftssidan har korrigerats förden större lönesumman i normalkonjunkunkturantagandena. Störst effekt fårdetta för statens inkomster där det bl.a. innebär att inkomstskatten frånprivatpersoner ökar med bl.a. beroende på omläggningen avkommunalskattesystemet. träder det nya systemet i kraft, vilket kommer attpåverka beräkningen . Inkomster av Prop. 1992/93:100 socialaavgifter blir högre då även dessa är beroende av lönesumman. Företagen skulle gå bättre vid en normalkonjunkturoch betala ca mer i inkomstskatt. Den privata konsumtionsvolymen har justerats upp inormalkonjunktur-bilden, vilket påverkar inkomstsidan genom ökade inkomster avmervärdeskatt och övriga indirekta skatter. Detta förbättrar budgetsaldot med20 miljarder kronor. Totaltger inkomstsidan en positiv saidoeffekt på . De största justeringama på utgiftssidan, dvs. deutgifter som enligt beräkningen är konjunkturberoende, görs förarbetsmarknadspolitiska åtgärder och infrastrakturåtgärder. Utgiftema förarbetsmarknadspolitiska åtgärder korrigeras över statsbudgeten med 17miljarder kronor till följd av den lägre arbetslösheten i en normalkonjunktur.För infrastrakturinvesteringar har tillkommit för attskapa ökade sysselsättningseffekter och tillhör därmed den konjunkturkänsligadelen av saldot. De minskade utgiftema ger totalt en positivsaidoeffekt på . En justering för engängsinkomster ochengångsutgifter på 9 miljarder respektive , har gjorts dådessa endast uppkommer /94. Engångsinkomstema består bl.a. avavskattning. Engångsutgifterna består till största del av valutaförluster förstatsskulden till följd av frisläppandet av kronan. Arbetsmarknadsfondens utbetalningar beräknas minskamed . Den lägre arbetslösheten påverkar således detstrakturella sparandeunderskottet i fonden i större utsträckning än istatsbudgeten. 1 det strakturella budgetsaldot kan det ingåutgifter av mer tillfällig karaktär men som inte är konjunkturberoende. Exempelpå sådana utgifter är insatser i det finansiella systemet,utgifter för en stor flyktingtillströmning samt utgifter till följd av enomfattande byggverksamhet. Beräkningar för /94 påverkas av enomfattande byggnadsverksamhet under framför allt . Deninnebär att de strakturella utgiftema för räntebidragen är 10 miljarder kronorhögre /94 än vad som vore fallet om byggnadsverksamheten legatpå en mer normal nivå. Lånestocken 1993/94 är liksom statsskulden given av denfaktiska utvecklingen och utgiftema för räntebidrag måste därför ses somstrakturella. De tillfälliga utgifter särredovisas i tabell 15. Många av de beslut som fattats får inte effektförrän efter 1993/94. Det fitms anledning att anta att de strakturella åtgärdersom vidtagits kommer att innebära alt det strukturellabudgetunderskottet minskar . I samband med den långsiktiga konsekvenskalkylenkommer beräkningar också av utvecklingen av det strakturella saldot på längresikt att genomföras. Dessa beräkningar presenteras för i den revideradefinansplanen. 1.5 Statsutgifternas förmögenhetseffekter Prop. Bilaga 1 Ett arbete har inletts inomfinansdepartementet med att ta fram kompletterande information om statensfinansiella utveckling bl.a. för att kunna redovisa den statliga verksamhetenseffekter på den statliga förmögenheten. Jag återkommer till detta i avsnitt1.6. Som en del i detta arbete ingår att dela upp statsbudgetens och denstatliga verksamhetens utgifter på löpande drift i form av ett resultat iföretagsekonomiska termer samt i investeringar. Fr.o.m. redovisningen /94 kommer myndighetema att upprätta fullständigaårsredovisningar. () utvecklar en modellför konsolidering av dessa för att ta fram redovisning för hela staten. Detarbete jag presenterar i det följande får ses som ett sätt att förbättrabeslutsunderlaget tills dess att denna information finns tillgänglig. Resultatet av de beräkningar som gjorts iföretagsekonomiska termer påverkar inte bilden av det statsfinansiella läget.Det rör sig i och för sig om effekter på ett antal miljarder kronor men iförhållande till den totala omslutningen och saldot är förändringama endastmarginella. 1.5.1 behandling av frågan om drift- och kapitalredovisning 1en motion (mot. 1990/9l:FiUT43) som återges i finansutskottets betänkande1990/91:FiU 30, sid 76-78 påtalas att nuvarande redovisning och budgeteringinnebär att investeringsutgifter försvagar budgeten lika mycket som driftsutgiftertrots att utgifter för produktiva investeringar endast innebär en omvandlingfrån finansiellt till realt kapital. Utskottsmajoritetens uppfattning var att enåtergång till en uppdelning av budgeten i en drift- och kapitalbudget inteskulle lösa de problem som redovisats i motionen. Den menade att andra metoderi stället borde övervägas för att komma till rätta med de olägenheter sommotionäreraa påtalat och förordade att frågan borde utredas vidare. Det var som redovisningen avbudgeten ändrades från en uppdelning i drift- och kapitalbudget till ensammanslagen totalbudget (prop. 1976/77:130, bet. 1977/78:FiUl). 1propositionen anfördes främst praktiska skäl för en sammanläggning. Sambandenmellan drifts- och kapitalbudgetama ansågs komplicerade och bedömdes försämraöverblicken över den statliga budgeten. Det framhölls attförmögenhetsredovisningen över kapitalfonder var ofullständig. Bland annatredovisades endast tillgångar som kunde förväntas ge en monetär avkastning.Infrastrakturinvesteringar i exempelvis vägar skulle således inte ha fått enannorlunda redovisning än . Från konjunkturpolitisk utgångspunkt ansågsuppdelningen vidare mindre betydelsefull. Samtliga myndigheter upprättar numerabalansräkning, i vilken dock flertalet myndigheter inle redovisaranläggningstillgångar. Fullständiga balansräkningar finns för affärsverken samtför vissa andra verksamheter. RRV har vidare medhjälp av myndigheternas bokslut och enkäter beräknat en balansräkning förstaten. Denna återges i publikationen Årsbokslut för staten, vilken dock trotsnamnet inte innehåller någonresultaträkning. Sammanfattningsvis finns således Prop. förnärvarande varken någon sammanhållen förmögenhetsredovisning Bilaga 1 med balans- ochresultaträkningar för hela den statliga verksamheten eller någon förmögenhetsredovisning som kan användas i budgetarbetet. Fr.o.m. /94skall i princip samtliga myndigheter redovisa 1.5.2 Mätning av den statliga verksamhetens förmögenhetseffekter Jaganser att det som en del i regeringens och beslutsunderlag ärönskvärt med information om den statliga verksamhetens effekter på den statligaförmögenheten. Informationen om den statliga verksamhetensförmögenhetseffekter bör vara så heltäckande som möjligt. En komplettinformation skulle bl. a. kräva beräkningar av effekter på humankapital ochnaturresurser utöver de mer konventionella investerings- och förmögenhetsberäkningama.Dessa frågor behandlas bl.a. i rapporten , bilaga 11 till1992 års långtidsutredning. Jag anser det dock orealistiskt att löpande lämnainformation om den statliga verksaniheten som innefattar så komplicerade ochosäkra bedömningar. Jag anser mot detma bakgrand att informationen börbegränsas till att omfatta den statliga verksamhetens effekter på vad som iredovisningssammanhang betecknas som förmögenhet. En möjlighet är då atttiUämpa de metoder och värderingsgrander som används i nationalräkenskapema(NR). Sådana beräkningar görs emellertid redan av institutionella sektorema staten ochsocialförsäkringssektom. Arbetet har bl.a. mot bakgrand av de kommandeförändringama av myndighetemas redovisning i stället inriktats på att tillämpade principer som ligger till grand för upprättandet av företags bokslut ochårsredovisningar, dvs. på att beräkna ett "företagsekonomisktresultat" för den statliga verksamheten. Uppgifter som möjliggörjämförelser med NR är dock önskvärda. Med derma inriktningen kommer investeringsutgifterinte att belasta årets resultat. Resultatet kommer i stället att belastas medavskrivningar på årets och tidigare års investeringar. På så sätt erhålls delsen mer rättvisande periodisering av investeringsutgiftema, dels ett bättre måttpå den statliga verksamhetens förmögenhetseffekter, dvs. på det statligasparandet. För att erhålla ett mått på statens sparande som överensstämmer medNR:s definition, vilken är den oftast använda, krävs dock vissa ytterligarekorrigeringar vilka framgår av avsnitt 1.5.3. Utgångspunkten vid beräkningen av detföretagsekonomiska resultatet är den nuvarande statliga inkomst- ochutgiftsredovisningen i RRV:s s.k. realekonomiska fördelning. Den korrigeras påi huvudsak följande sätt: Från inkomstema dras främståterbetalning av lån för att erhålla periodens intäkter. Från utgiftema dras främstlämnade lån och gjorda investeringar samt läggs till anskaffningskostnader förförsåld egendom för att erhålla periodens kostnader vid sidan av avskrivningar. Teoretiskt sett finns det behov av ytterligareomperiodiseringar av Prop. 1992/93:100 inkomster och utgifter. Det har dock inom ramen för det hittills- Bilaga 1 varandearbetet inte varit möjligt att genomföra detta. Till periodens kostnader läggs beräknadeavskrivningar. Dessa har beräknats genom att utgå från de statliga brattoinvesteringama enligt NR och tillämpa samma genomsnittliga livslängdsantaganden som i NR:s kapitalförslitningsberäkningar. Det valda investeringsbegreppet innebär vissaavvikelser från den företagsekonomiska redovisningskonventionen. Enligt dennakonvention får ett företag inte redovisa en investering som tillgång omavkastningen från investeringen inte tillfaller företaget. De framtidainkomstema från många statliga investeringar tillfaller' inte staten direktutan andra samhällssektorer. 1 själva verket är den kanske viktigaste orsakentill att viss verksainhet inte på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt kanbedrivas i privat regi utan bör las om hand av exempelvis staten eller kommunernaatt inkomsterna från verksamhelen inte tillfaller ägaren utan sprids isamhället. Verksamheter som karaktäriseras av sådana svårigheter för ägaren att- på ett samhällsekonortiiskt effektivt sätt - få betalning för tillhandahållnatjänster brakar i ekonomisk teori benämnas kollektiva varor. Del anförda visaralt den företagsekonomiska redovisnings-konventionen inte i alla delar ärlämplig att använda för statlig verksamhet. Med hänsyn lill della, tillmöjligheterna att företa avstämningar mot NR och mot bakgrand av deinformationsbehov som jag vill tillgodose, bedömer jag del lämpligt all härutgå från NR:s definition av investeringar. 1.5.3Sambandet mellan företagsekonomiskt resultat och sparande enligtnationalräkenskaperna Detförelagsekonomiska nettoresultatet är inte detsamma som årets nettosparandeenligt NR. En del av skillnaden mellan det företagsekonomiska nettoresultatetoch NR:s neiiosparande kan hänföras lill olika beräkningsgrander föravskrivningar respektive kapilalförslitning. En annan skillnad är alt vidberäkning av nettosparandet all resursförbrakning omräknas lill aktuellapriser. De företagsekonomiska avskrivningama beräknas genom all utgiften föratt anskaffa investeringen fördelas på dess ekonomiska livslängd. NR beräknar istället kapilalför-slitningen på återanskaffningsvärdet. En svaghet med ettföretagsekonomiskt redovisningssätt med avskrivningar baserade på historiskaanskaffningsvärden är att det vid inflation medför, åtminstone delvis, fiktivförbättring av det redovisade resultatet. En annan skillnad är att realiserade kapitalvinstereller -förluster ingår i det företagsekonomiska resultatet men inte i sparandetenligt NR. Detsamma gäller nedskrivningar av fordringar eller uppskrivningar avskulder enligt den s.k. försiktighetsprincipen. De viktigaste skillnademamellan NR och ett företagsekonomiskt resultat utgörs i detta avseende ipraktiken av valutakursvinster och -förluster i den statliga utlandsupplåningen. Realiserade kapitalvinster eller -förluster saml ned- skrivningar av fordringareller uppskrivningar av skulder ingår hos NR Prop. 1992/93:100 i posten omvärdering av förmögenhet. För att beräkna den totala förmögenhetsförändringenpå ett mer rättvisande sätt än vad vanliga redovisningsprinciper tillåter,behöver den vid årets utgång befintliga förmögenheten omvärderas till den dågällande prisnivån. Reala tillgångar värderas då till återanskaffningsvärdenoch finansiella tillgångar till marknadspriser. I tider av stigande tillgångspriserkan sådana orealiserade omvärderingsvinster som ligger utanför detföretagsekonomiska resultatet utgöra en slor del av den totala förmögenhetsförändringen. Huvudprincipema för sambandet mellanföretagsekonomiskt resultat, sparande och förmögenhetsförändring enligt NRsammanfattas nedan. Det skall dock betonas att del även finns andra poster,exempelvis omperiodiseringar, vissa skillnader i behandlingen av transfereringaroch återbetalning av studielån, samt omklassificeringar mellan sektorer, sompåverkar delta samband. Huvudprinciper för sambandet mellanföretagsekonomiskt resultat samt sparande och förmögenhetsförändring enligtnationalräkenskaperna Företagsekonomiskt rörelseresultat efter finansnetto menföre avskrivningar företagsekonomiska avskrivningar= företagsekonomiskt rörelseresultat netto lagerprisvinster (ej tillämpligt för staten) skillnad mellan kapitalförslitning enl. realiserade kapitalvinster netto+ vissa företagsekonomiska reserveringar (nedskrivn. av fordringar etc.)= sparande netto enl. + omvärdering av förmögenhet netto = förändring avförmögenhet Anm: Sparande netto enl, NR kan delas upp i finansielltoch realt sparande. Det finansiella sparandet är i princip statens bidrag tillbytesbalanssaldot, det reala sparandet är i princip investeringar minuskapitalförslitning. 1.5.4 Beräkningar av statens företagsekonomiska resultat Beräkningarnaomfattar de verksamheter som ingår i RRV:s redovisning av realekonomiskfördelning av statsbudgetens respektive statens totala inkomster och utgifter.Däratöver ingår en sammanställning av affärsverkens företagsekonomiskaresultat baserad på deras årsredovisningar. Resultatet av beräkningarna återges i tabell 17.Som framgår innebär omräkningen från den existerande statliga redovisningentill företagsekonomiska redovisningsprinciper korrigeringar av resultatet medflera miljarder kronor. I relation lill de totala utgiftema eller budgetsaldotär korrigeringaraa dock små. Redovisningen i företagsekonomiska termer påverkardärför inte bilden av det statsfinansiella läget nämnvärt. Det redovisadebudgetsaldot uppgick /92 till -. För attkomma till det företagsekonomiska resultatet görs först korrigeringar som nettouppgår till -och sedan justeras för avskrivningar på -4miljarder kronor. Beräkningen för budgetåren 1992/93 och 1993/94 redovisas itabell 18 och ger samma bild med endast marginella skillnader mellan budgetsaido och ett beräknat Prop. 1992/93:100företagsekonomiskt resultat. För den totala verksamheten är det äimu Bilaga1 mindre skillnad mellan de båda måtten när det gäller /92. Statens nettosparande kan som framgått ovan sägasutgöra statens förmögenhetsförändring, vid sidan av omvärderingseffekterAvskrivningama är i huvudsak beräknade med utgångspunkt från uppgifter ombrattoinvesteringar enligt NR och samma ekonomiska livslängd som genomsnittligttillämpas i NR:s kapitalförslitningsberäkningar Investeringsuppgifterna ger enbild av statens kapitalanvändning för investeringsändamål vilken representerar,åtminstone huvuddelen av, den "kapitalbudget" som statenianspråklagit under budgetåret.