prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:220 En ny läroplan för och ett nytt betygssystem för , sameskolan, Prop. specialskolan och den obligatoriska särskolan 1992/93:220 Regeringenöverlämnar denna proposition till . Vid regeringssammanträdethar statsrådet varit föredragande. 1propositionen läggs förslag fram om riktlinjer för en ny läroplan förgrundskolan, sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan samt förnya kursplaner för . Den nya läroplanen får en ny struktur och blirkortare och tydligare än tidigare läroplaner. I ett inledande avsnitt tasskolans värdegrund och uppgifter upp. Målen i läroplanen bör vara tydliga ochutvärderingsbara. De föreslås vara av två slag, mål att sträva mot och mål attuppnå. I läroplanen görs vidare en klar ansvarsfördelning mellan skolans olikabefattningshavare. Elevernas rätt till inflytande och ansvar lyfts fram. Kursplanernaföreslås ange ämnenas syfte, struktur och karaktär samt mål att sträva mot. Fördet femte och ruonde skolåret fastställs särskilda mål att uppnå. 1 1992/93. Vidare föreslås attriksdagen fastställer en timplan för Prop. 1992/93:220 med engaranterad undervisningiätid fördelad på ämnen och ämnesgrupper. Timplanenföreslås också innehålla tid för elevens egna val. Genom en generell möjlighettill jämkning inom timplanens ram ges utrymme för skolans val. Slutligenbehandlar propositionen riktlinjer för ett nytt betygssystem i grundskolan.Riksgiltiga betyg i sex steg måste enligt förslaget ges i årskurs 9. Fram tilldet nionde skolåret bör skolan själv bestämma på vilket sätt betyg och annaninformation om elevens studieresultat skall ges till eleven och hemmet. Efterdet femte året skall alla elever dock få skriftlig information om sinaresultat. Jämförbarhetenmellan olika betyg föreslås upprätthållas genom riksgiltiga prov och genom betygskriteriersom fogas till kursplanerna. Dennya läroplanen föreslås införas successivt. Fr.o.m. /95 fårkommunerna övergå till den nya läroplanen i tillämpliga delar. Läroplanen,kursplanerna och timplanen bör träda ikraft /96 för årskurserna 1-7i , särskolan och specialskolan och i hela sameskolan. Reformen börvara helt genomförd /98. Det nya betygssystemet föreslås införasparallellt med kursplanerna och vara helt genomfört /98. 1 Ärendet och dess beredning Prop-1992/93:220 Genombeslut bemyndigade regeringen det statsråd som då hadeatt föredra skolfrågor att tillsätta en kommitté med uppdrag att lämna förslagtill mål och riktlinjer för barnomsorgen och det offentliga skolväsendet (dir.1991:9). Kommittén skulle också lämna förslag till riktlinjer och modeller förkursplaner samt förslag till timplaner för bl.a. . beslöt regeringen att ge kommitténnya direktiv och delvis ny sammansättning (dir. 1991:117). De nya direktivenskulle - till skillnad från de första - inte omfatta mål och riktlinjer förbarnomsorgen, sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan. Iseptember 1992 överlämnade kommittén sitt huvudbetänkande Skola för bildning(SOU 1992:94). Betänkandet har remissbehandiats. Läroplanskommitténskursplanearbete har skett i två steg. I huvudbetänkandet redovisades detförsta steget av arbetet, dvs. dels förslag till ny läroplan för grundskolansamt för gymnasieskolan och komvux, dels förslag till struktur för kursplanernaför alla ämnen i och färdiga kursplaneförslag i matematik, musikoch svenska samt förslag till huvudsakligt innehåll i övriga ämnen. Det andrasteget i arbetet, att utarbeta kursplaneförslag i samtliga ämnen, redovisades islutbetänkandet Kursplaner för (SOU 1993:2), som överlämnades i januari1993. Betänkandet har remissbehandiats. Idirektiven (dir. 1991:117) till angavs att en rad skolformerinte skulle ingå i kommitténs uppdrag utan behandlas i särskild ordning. Medutgångspunkt i förslag har en arbetsgrupp inomUtbildningsdepartementet utarbetat en departementspromemoria (Ds 1992:129) omläroplan för specialskolan och den obligatoriska särskolan. 1 promemorianföreslås en gemensam läroplan för grimdskolan, specialskolan och denobligatoriska särskolan. Promemorian har remissbehandiats. Den25 bemyndigade regeringen det statsråd som då hade att föredraskolfrågor att tillkalla en beredning med uppdrag att lämna förslag till ettnytt betygssystem för , gymnasieskolan och den kommunalavuxenutbildningen. EnUgt direktiven (dir. 1990:62) skulle beredningen utgå frånatt de reladva betygen skulle avskaffas. Elevernas studieresultat skullebedömas i förhållande till mål och uppnådda kunskaper. beslötregeringen att utfärda till-läggsdirektiv (dir. 1991:53). Enligttilläggsdirektiven skulle Betygsberedningen såsom parlamentarisk referensgrupptill tidsmässigt samordna sitt arbete med kommitténs. Den 5december 1991 beslöt regeringen att utfårda nya tilläggsdirektiv (dir1991:104). Enligt dessa skulle huvudinriktningen ligga fast. Dock skulle betygkunna ges i fler steg . Betyg skulle också kuima kompletteras. Iapril 1992 avgav Betygsberedningen en delrapport (SOU 1992:59).I september 1992 överlämnade Betygsberedningen sitt slutbe- Prop.1992/93:220 tänkande Ett nytt betygssystem (SOU 1992:86). Beredningsarbetetinom har i enlighet med utbildningsutskottetsuttalande (bet. 1992/93:UbU7) följts av en grupp med representanter förriksdagjipartierna. Gruppen har haft fyra sammanträden. Till propositionen fogas arbetsgruppens förslag till läroplan för detobUgatoriska skolväsendet som bilaga A, regeringens exempel på betygskriteriersom bilaga B, en jämföi-else med Lgr 80 som bilaga C och exempel på lokalatimplaner som bilaga D. Sammanfattningar av , Betygsberedningens ocharbetsgruppens förslag samt sammanställningar av remissyttranden över dessa börfogas till denna proposition i en särskild bilagedel som bilagorna 1-6. 2.1 Skolan i en föränderlig värld - Förändringar i skolans närhet och omvärld Idet följande skall tecknas några utvecklingstendenser i det moderna samhälletsom påverkar skolan och dess förutsättningar. AvSveriges drygt åtta miljoner innevånare är nästan två miljoner barn ochungdomar . kommer andelen enUgt tillgängligstatistik att öka ytterligare. av barnen bor i storstadsområdenaStockholm, och . Flertaletbarn och ungdomar går i skolan. En växande andel av dem fortsätter tilleftergymnasial utbildning. Den långa skoltiden innebär att skolan har blivitalltmer betydelsefull för barns uppväxt och fostran. Familjestruktixrenhar också ändrats i det moderna samhället. Andelen ensamföräldrar och hushållutan bam har ökat. Olika former av samboendeförhållanden är vanliga. Många barnlever i familjer med styvföräldrar och halvsyskon och pendlar mellan sina nyafamiljer. Kvinnor förvärvsarbetar i nästan lika stor utsträckning som mänoch många barn tillbringar störde delen av sin vakna tid utanför hemmet ochfamiljen. Urbaniseringenoch förändrade familjemönster har inneburit att kontakterna övergenerationsgränserna har minskat. En större andel av de unga har mor- ochfarföräldrar på annan ort och träffar dem bara på lov. Många bostadsområden ärpåtagligt generationssegregerade. Den starka kvinnodominansen bland anställda ibarnomsorg och skolans lägre årskurser gör att många barn har få manligavuxenkontakter. Dessa förändringar ifamiljestruktur och familjens ställning är viktiga, Prop. 1992/93:220 men fårheller inte överskattas. Många undersökningar visar att ungdomar sätter enegen familj, goda vänner och en stabil tillvaro högst bland livsmålen, i dagprecis som . Många talar till och med om familjens renässans. Under senareår finns klara tendenser till att unga bildar familj tidigare och prioriterarfamiljen högre än . Kvalitativa livsmål - att finna någonatt dela livet med, sexuell och känslomässig trohet, att uträtta något som ärviktigt för andra, att bli en god mor eller far, att tillbringa tid med sinabarn - hamnar högre i ungdomars framtidsdrömmar . Längreskoltid - mer fritid Skolanär en viktig del av barns och ungdomars liv. Ändå är den tid som tillbringas iskolan relativt kort och utgör av en elevs tid underskolåren. har också i förhållande till många jämförbara länder ett kortskolår, med korta skoldagar och relativt lite hemarbete. är de ungasplikter och åtaganden i hemmet färre och mindre betungande än tidigaregenerationers. Detta gör att även om skolåren har blivit fler, har tidenutanför skolan och hemmen ökat i betydelse för barns utveckling ochkunskapsinhämtning. Kamratkretsenär mer betydelsefull. Ett större utbud av massmedia anpassade för ungdomar -radiokanaler, tmgdomstidningar, video och skivor, satellitkanaler, dataprogram- gör media betydelsefulla i många ungas liv. Radions musikkanaler och TV:nsrockvideokanaler har fler "veckotimmar" i många tonåringars liv än deflesta skolämnen. Denstora delen ledig tid under skolåren, gör också att fler barn och unga har enaktiv fritid . om barns villkor iförändringstider (So 1993) visar att barn och ungdomar generellt sett blivitaktivare på sin fritid, även om deras aktiviteter och kulturmönster inte harändrat sig särskilt mycket under . Färre bam och ungadeltar i det traditionella föreningslivet, men fler än någonsin utövar någonidrott och sport på sin fritid eller är aktiva inom musikområdet.Undersökningar visar att de läser mer skönlitteratur och fler dagstidningar änförr. Fler reser och reser tidigt på egen hand och många ungdomar har sinfritid lika intecknad med kurser, aktiviteter och evenemang som någonsin någonvuxen. Dagensunga lämnar vanligtvis inte skolan förrän efter myndighetsåldern. Många ärinnan de ens har lämnat skolan beresta, orienterade, genom feriearbetenerfarna från arbetsmarknaden och erfarna konsumenter, ofta meden konsumtionsnivå som det kommer att ta att åter nå upp till när deväl har lämnat skolan och bildat familj. finns det starka tendensertill att unga människor blir mer isolerade från vuxenvärlden och har färrevuxenkontakter. Allt detta har bidragittill framväxten av en särskild ungdomskultur Prop. 1992/93:220 som har bliviten alltmer subtil och - för vuxna - komplicerad mosaik av subkulturer, var ochen med egna uttrycksformer i musik, kläder och språk. Dessa uttrycksformei'förstärks av att de unga är köpstarka konsumenter som uppmärksammas ochuppvaktas av underhållningsindustri, media och reklam. Skolans ansvar när detgäller att vidga barns och ungdomars värld och att ge dem erfarenheter ochkunskaper utanför den snäva ålderskulturen blir i detta perspektiv tydlig. Deäldre generationerna har alltid förfasat sig över de unga och deras vanor.Varje ungdomsgeneration har beskrivits som den "värstanågonsin". Beskrivning av ungdomar och ungdomskulturer skall därför tasmed en nypa salt, eftersom den som beskriver också är präglad av sin egenungdom och sina, i takt med växande ålder, idyllise-rade minnen av den. Detkan därför finnas skäl att framhålla att i den nationellahandlingsplan, som utarbetades efter ett beslut på i New York1990, konstaterar att "de allra flesta barn och ungdomar i harförmånen att få växa upp under materiellt och socialt trygga förhållanden. Deflesta barn är vid god hälsa och mår psykiskt bra. Barnfamiljernas ekonomi ärgenerellt sett god och boendestandarden hög". Likvälfinns det mycket som talar för att många unga växer upp i en hård tillvaro.Urbaniseringen har medfört omflyttningar och rotlöshet. Många storstadsmUjöerhar byg{;ts med dålig känsla för, inte minst de ungas, livsmiljö. Främlingsskapbidrar också till problembilden. Samtidigtsom ungdomstiden har förlängts och ungdomskulturer utvecklats, har ungatidigare än förr förvärvat vuxna färdigheter och erfarenheter. Det ökademediautbudet, ungas resande och större rörlighet gör att de unga tidigare ärkunniga och orienterade om sin omvärld, men också att de tidigare får mötavåld, råhet och droger såväl i underhållning, i nyhetssändningar som. ofta nogockså i verkligheten. Detofta förekommande intrycket att ungdomsbrottsligheten ökar är förvisso ensanning med modifiliation. Klar är dock tendensen att kriminaliteten ökar ilägre åldrar. Mindre dramatiskt kan samma sak sägas gälla företeelser sommodemedvetenhet, umgängesformer och omvärldsmedvetenhet. Barn blir i dessaa'seenden vuxna tidigare. Detinnebär att exempelvis social kompetens blir allt viktigare och viktig allttidigare. Många barn på daghem har redan före skolåldern mött fler människor änvad människorna i forna tiders isolerade byar gjorde under hela sitt liv.Förmågan att ta sig fram i tillvaron, att pröva, granska, knyta kontakter,sovra och att kritiskt granska budskap och allt annat som hör till dennasvårdefinierade kompetens - blir viktig redan för barn. viss del har säkert vuxna en benägenhet att underskatta barns och ungasförmåga att tillägna sig denna kompetens på egen hand. Dagens unga må växa uppi en tuffare värld, men de är också bättre skickade att klara den. Men tUl enviss del ställer det också nya och högre krav på de vuxna i allmänhet och påskolan i synnerhet. ga att tidigt ge de ungatillräckliga kunskaper, men också social och mo- Prop. 1992/93:220 raliskkompetens att orientera sig bland många intryck, att sortera bort det skadligafrån det roliga i ungdomskulturer, att hitta kunskaper och ta sig fram hel ochoskadad - såväl i fysisk som i mer överförd betydelse - blir viktigt. Under1990-talet har Europakartan snabbt förändrats. I stort sett varje prognos ommikroelektronikens och bioteknikens utvecklingstakt har visat sig vara enunderskattning. Många av de populäraste yrkena hos dem som lämnargymnasieskolan , fanns inte för en generation sedan. Nya rön och insikterom miljöeffekter, teknologiska förändringar, nya upptäckter för medicinen, detsnabbt växande utbudet av information i olika media tvingar fram ständigaförändringar, revideringar och kompletteringar av den mänskliga kunskapen. Detfinns allt mer att kunna och att lära sig, som många slag av kunskapblir tidsbundna och förgängliga. Ettökat och ständigt föränderligt utbud av varor, tjänster, studiekombinationeroch möjliga yrken, ställer större krav på medborgarna som konsumenter. Såvälden snabba förändringstakten som ungdomars preferenser talar också för attmånga inte kommer att välja en bana för livet, utan kommer att byta yrke,yrkeskunskap och kompetens både en och fler gånger under sin aktiva tid. Motsvarandesnabba förändringar gäller för vad man brukar kalla medborgarkunskap - det somman oavsett yrkesval och utbildning måste kunna som medborgare i ett moderntsamhälle. Dettamåste med nödvändighet också leda till att frågan om vad skolan skall lära utoch inte lära ut, blir föremål för en ständig diskussion och prövning. Densnabba förändringstakten inom teknologi och sam-häUssystem gör att mycket avdet som skolan lär ut riskerar att bli föråldrat redan innan ens skoltiden ärslut. Detta riktar uppmärksamheten inte endast på skolans nya uppgifter, utanockså på dess nödvändiga begränsningar. Slutsatsenav detta blir dock inte att hela skolans pensum och alla prioriteringarnödvändigtvis måste anpassas och förändras i takt med förändringen i teknologioch samhälle. Tvärtom har det moderna samhällets snabba förändringstakt letttill ett ökat intresse för "tidlösa" kunskaper, där skolan är svåreller omöjlig att ersätta. Det finns också kunskaper, som skolan är mer ellermindre ensam om att förmedla. Det gäller viktiga delar av kulturarvet i form avexempelvis kontakten med historia, konst, litteratur och poesi. I enföränderlig tid blir det bestående viktigt. Iett samhälle där alla oftare och tidigare i livet ställs inför svåra val ochviktiga ställningstaganden, blir grunden för moraliska ställningstaganden ochden därigenom givna moraliska kompetensen och förmågan att göra etiskabedömningar viktig. språket - det egna ochfrämmande språk - och förmågan att kommu- Prop. 1992/93:220 nicera i taloch skrift har ett växande värde alldeles oavsett tekniska, politiska ochsamhälleliga förändringar. Den språkliga säkerhetens betydelse för individerslivschanser och demokratiska kapacitet samt skolans betydelse för språket ärsjälvklara konstateranden. Detförflutna möter ett brett och växande intresse, och det gäller inte barahistoria i det avseende som speglas i skolans historieämne, utan även i form avhantverk, musik, kunskap om hembygden och historiska dimensioner inom andraområden från teknik till litteratur. Svåratt beskriva, men lika viktig, är skolans uppgift att förbereda det livslångalärandet. Skolan måste ge en god grund och förberedelse för utbildningar efterskolan. Kunskapen om kunskapen - kunskapen om var och hur kunskap hittas ochtillgodogörs, förmågan att granska, lära sig att sovra bland information ochförmågan att känna lärandets glädje. Bland de kunskaper som bara skolan kan ge,är dessa redskap de viktigaste som skolan kan ge de unga på färden motframtiden. Enpåtaglig förändring i det moderna samhället är det växande informationsutbudet.Ibland talas det om ett informations- eller kunskapssamhälle, som ersätterindustrisamhiillet. Men mer korrekt är att säga att kunskaps- ochinformationsinnehållet i alla verksamheter - inte minst industriproduktion -växer. Informationsteknologinär den kanske starkaste kraften i denna utveckling och den som fått störst;genomslag i människors dagliga liv. Användningen av datorer har förändrat storadelar av arbetslivet. Datoranvändningen i kombination med telekommunikationhar möjliggjort yrkesarbete på stort avstånd från arbetsplatsen. Den ger mångamöjlighet till ett rikare liv, som det kan skapa nya problem medutarmning av arbetsuppgifter, isolering och färre mänskliga kontakter. Dagensunga utsätts för ett stort flöde av nyheter, impulser, data, intryck ochosorterade fakta. Ett av de största problemen i detta informationsflöde är attskapa ordning, perspektiv och sammanhang i mängden av information. Visserligenvet man mer, men risken är att kunskapen blir fragmentiserad och saknarsammanhang och rum. Informationblir kunskap först när man kan ta den till sig, infoga den i ett begripligt sammanhangoch kombinera den med de kunskaper och erfarenheter man har. Skolansuppgift blir också i hög grad att ge de unga redskap för att hantera det storainformationsutbudet och göra tidsbunden information och intryck användbara. Detpågår en stark internationalisering i hela världen. Utvecklingen påkommunikationsområdet och i media är en av förutsättningarna för detta.Ungdomars åsikter och smak när det gäller t.ex. film, litteratur och musikskiljer sig allt mindre åt mellan olika länder. svenskarär ofta väl orienterade om världen, kunniga i främmande Prop. 1992/93:220språk och geografi och mer beresta än tidigare generationer. Likväl kommerframtiden att kräva mer kunskaper på dessa områden. sker genomgripande förändringar i , både i form av integrationssträvandenoch dess motsats. har lämnat in sin medlemsansökan till den EuropeiskaGemenskapen. kommer, om det går igenom, att inom en nära framtidpåverka en rad förhållanden i och skapa nya möjligheter, inte minstinom utbildningsområdet. leder detta till att den tidigare så starkatonvikt på anglosaxiska intryck och språk som präglat de svenskainternationella utblickarna, nu kompletteras med ett växande intresse för deandra stora europeiska kulturerna - språkligt, kulturellt och kontaktmässigt-och även för vårt närområde i och . Detväxande internationella utbytet får konsekvenser även för skolan. Men dennautveckling leder inte bara till krav på nya kunskaper utan aktualiserar ocksåden växande betydelsen av förankring i det egna språket, historien ochkulturen, av förankringen i den egna hembygden och av den nordiska dimensionen. Detär i den internationella "masskulturens" och tågluffandets tidevarvofta ungdomen som har lättast att ta del i internationaliseringen. För skolangäller det att fånga upp och vidareutveckla detta. Så långt möjligt utifrånegna upplevelser och erfarenheter måste varje ung människa genom skolan fåinsikter i internationella beroenden och samband, förståelse för andra kultur-och samhällstraditioner och kunskaper i språk och om andra länder. Dessafrågor behandlas vidare i det följande avsnittet om skolans roll och uppgifter.Betydelsen och konsekvenserna av internationaliseringen för skolväsendet finnsutvecklade i betänkandet Svensk skola i världen (SOU 1992:93). Miljöfrågornaär viktiga frågor som tas upp i många olika sammanhang. Allt fler blir medvetnaom att det är nödvändigt för oss alla att vi väl vårdar jordens resurser avenergi, vatten, skog och odlingsbar mark. De kriser som hotar världssamhälletgenom överbefolkning, miljökatastrofer och de vidgade klyftorna mellan rikaoch fattiga länder blir uppenbara för allt fler. Det gemensamma ansvaret förmiljön och det ömsesidiga beroendet mellan folk och stater är frågor som måstetas upp också i skolan. Detgäller att ge eleverna kunskaper och perspektiv som ger dem möjligheter bådeatt ta ett ansvar för det de själva direkt kan påverka, t.ex. egna konsumtions-och levnadsvanor, och att kunna förhålla sig till mer övergripande och globalafrågor. Sverigeär ett invandrarland. Tusentals barn och ungdomar i skolåldern ärinvandrare eller har invandrarbakgrund. mer också från avlägsnaländer. Barn får personliga kontakter Prop. 1992/93:220 över språk- ochkulturgränser på ett sätt som tidigare generationer aldrig har upplevt. Detvidgar och berikar barns och ungdomars perspektiv. Det svenska samhället bördock eftersträva att bättre än tillvarata och dra nytta av dentillgång som invandrares annorlunda kunskaper och erfarenheter utgör. Flertaletav de senaste årens invandrare är flyktingar. Många kommer från svåraförhållanden i länder som härjas av krig och katastrofer. Många flyktingbarnhar, när de kommer till , svåra upplevelser bakom sig. Alla barn harinte sådana problem, men det faktum att så många elever har rötter i andrakulturer innebär i sig att skolan måste kunna hantera de skillnader ivärderingar som kan finnas t.ex. i synen på religion, skola, könsroller ochuppfostran. Bostadssegregationen, framför allt i storstäderna, leder till attvissa skolor har en stor andel invandrarbarn. Språkproblem och motsättningarsom kan uppstå på grund av olikheter i bakgrund och tänkesätt hör till dessaskolors vardag. Skolansväxande roll och betydelse Detär belagt att den allmänna folkskolans införande och den generellt stigandeutbildningsnivån har haft stor betydelse för den enorma utvecklingen avSverige till ett av världens rikaste länder senarehälft och ett .sekel framåt. Motsvarande samband kan konstateras i andra ländermed snabb tillväxt och utveckling. Mantalar om ett lands utbildningsväsende som dess intellektuella infrastrukturoch betraktar den som minst lika viktig som den fysiska infrastrukturen förnationens förutsättningar att skapa välstånd. konstaterari sitt betänkande Nya villkor för ekonomisk tillväxt (SOU 1993:16) att detfinns eU väl belagt samband mellan utbildningsväsendets kvalitet, kunskaperoch ekonomisk tiUväxt. Insiktenom utbildningens betydelse för tillväxt och välstånd har lett till ett alltstörre intresse för skolan, vad den kan och skall göra och hur väl den lyckasmed sin uppgift. Dettaleder till att skolans och det svenska utbildningsväsendets prestationer iallt högre utsträckning också kommer att utsättas för granskning ochjämförelser med andra länders. Skolans och utbildningsväsendets kvalitet är enviktig konkurrensfaktor och den svenska skolan måste, om vi skall förbli envälståndsnation, tillhöra de absolut bästa i världen. Detta är ett oundvikligtfaktum, trots alla de reservationer som kan göras om svårigheten i att mätaskolans kvalitet och i att avgöra olika kunskapers relevans. Detinnebär att större uppmärksamhet kommer att ägnas åt frågorna om skolan gertillräckliga grundkunskaper inom exempelvis språk, matematik ochnaturvetenskap för en framtida arbetsmarknad och efterföljandeutbildningsformer, tillräckliga medborgarkunskaper, i t.ex. förmågan attsortera, systematisera och söka kunskap och information för det modernasamhället och om skolan lyckas fömedla den kunskap och den Prop.1992/93:220 kunskap om lärandet, som är nödvändig för det livslånga lärandet.