prop · GF03150 · 1992-01-01 00:00:00 — skall så långt det är möjligt övriga detaljföreskrifter i nybyggnadsreglerna ersättas med funktions- krav. /92 slopades det kommunala markvillkoret, den kommunala bostadsanvisningsrätten, samt produktionskostnadsprövningen. avvecklades även den statligt reglerade bostadslånegivningen. Därmed upphörde den särställning som , , har haft på kreditmarknaden. arbetar numera i konkurrens med övriga bostadslåneinstitut. Bland övriga förändringar kan nämnas slopandet av hembudskontrollen för de folkrörelsekooperativa organisationerna samt förbättrade möjligheter för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt. i vår kommer den särskilde utredaren om statens stöd till bostadsfinansieringen att lägga fram ytterligare förslag till förenklingar vad avser de administrativa regler som har anknytning till produktionen, finansieringen och förvaltningen av bostäder. Avreglering av flyktingmottagande Regeringen har för avsikt att tillåta asylsökande att förvärvsarbeta. En departementspromemoria i denna fråga har sänts ut på remiss. Beslut om rätt att arbeta beräknas kunna fattas och gälla från . Regeringen har vidare beslutat att se över det nuvarande systemet för mottagande av asylsökande och flyktingar. En särskild utredare skall föreslå de regeländringar som behövs för att motverka långa vistelser i flyktingförläggningar och för att göra mottagandet mer humant och flexibelt samt mindre kostnadskrävande. Utredningen skall bl.a. klarlägga hur de asylsökande i större utsträckning än själva bör kunna välja sitt boende och ordna sina levnadsförhållanden i övrigt. Utredaren skall undersöka hur frivilligorganisationer, privata entreprenörer och kommuner kan få en ökad roll för att permanent driva förläggningar och andra former av boende och verksamhet för asylsökande liksom hur frivilligorganisationer skulle kunna ta över en del av de uppgifter i flyktingmottagandet som sköts av kommunerna. 9 Skattepolitiken För att uppnå en högre tillväxt och en bättre fungerande ekonomi måste de samhällsekonomiskt mest skadliga skatterna sänkas så att de i allt mindre utsträckning snedvrider företagens och hushållens ekonomiska beteende. Arbetet inleddes med den stora skatteomläggningen 1990-91 som medförde mindre skattekilar för hushåll och företag. En rad beslut fattades för att avskaffa eller sänka skatter som direkt hämmat tillväxt och investeringar i svenska företag. Det gäller bl.a. slopandet av förmögenhetsskatten på arbetande kapital i småföretag, omsättningsskatten på aktier, den allmänna löneavgiften och skogsvårdsavgiften liksom besluten att sänka kapitalinkomstskatten och arvs- och gåvoskatten samt att helt avskaffa förmögenhetsskatten. Därtill förbättrades hushållens ekonomi genom att mervärdesskatten på bl.a. livsmedel och persontransporter sänktes till . En grupp tjänstemän inom har i en nyligen publicerad skrift redovisat sin syn på vilka anpassningar av det svenska skattesystemet som är nödvändiga med hänsyn till den fortgående internationaliseringen och i synnerhet med hänsyn till ett framtida medlemskap i . Arbetsgruppen konstaterar att de stora förändringar som genomförts i skattesystemet innebär att de svenska skatterna är internationellt konkurrenskraftiga vad gäller personlig inkomstskatt, bolagsskatt, fastighetsskatt och kapitalskatter. De sänkningar som blir aktuella gäller i huvudsak indirekta skatter. En ytterligare sänkning av kapitalinkomstskatten kan enligt arbetsgruppen bli aktuell senare, bl.a. för att undanröja skatteundandragande genom oredovisat sparande i utlandet. En sådan förändring är emellertid aktuell först då räntorna etablerats på en lägre nivå. Under förutsättning att inflationen hålls fortsatt låg bör dessa skatter möjliggöra en hög investeringsnivå och tillväxt i . Utvecklingen har inneburit att teknologi och kapital numera rör sig praktiskt taget helt fritt över gränserna, och fordrar en ersättning som är minst lika hög som på andra håll i världen. Detta gäller i allt högre grad kvalificerad arbetskraft. Därigenom begränsas möjligheten för beskattningen att ta i anspråk det utrymme som produktivitetsutvecklingen skapar. Denna gräns för skatteinkomsterna sätts antingen genom politiska beslut om erforderlig anpassning av skattesatserna eller genom individuella beslut som flyttar skattebaserna. Regeringen tar nu ytterligare steg i skattepolitiken med huvudinriktning på sänkningar eller slopande av samhällsekonomiskt skadliga skatter och internationell anpassning av skattesystemet. Energiskatterna minskar de svenska företagens konkurrenskraft. En väsentlig sänkning föreslås därför av industrins energiskatter. Den kvarvarande beskattningen av industrin sker inom ramen för miljörelaterad beskattning (koldioxidskatt och svavelskatt). Av främst miljöpolitiska skäl upprätthålls den totala nivån på beskattningen av energianvändningen genom ett ökat skatteuttag för hushållen och den ej konkurrensutsatta delen av näringslivet. Detta sker genom en höjning av koldioxidskatten. Därmed understryks miljöskatternas roll inom energibeskattningen. Detta ligger också i linje med strävanden inom EG i riktning mot en mera miljörelaterad beskattning av energisektorn. De sammantagna effekterna av de nu berörda åtgärderna är statsfinansiellt neutrala. Inom denna ram skapas också ett utrymme för ytterligare satsningar på förnybar energi och hushållning. Detta är, vid sidan av höjningen av koldioxidskatten, viktiga inslag i den samlade klimatstrategin. Miljöförbättrande och kostnadseffektiva åtgärder i Östersjö-området, liksom svenskt deltagande i arbetet med att förbättra kärnkraftssäkerheten i , möjliggörs också. Åtgärder inom energibeskattningen leder till en ökad skattebelastning på hushållen. Det ökade skatteuttaget är att se mot bakgrund av de miljöpolitiska strävandena inom energibeskattningen. Syftet är däremot inte att generellt öka belastningen på hushållssektorn. En sänkning av den generella mervärdesskatten - momsen - för hushållen bör därför företas. Denna kompenserar fullt ut det höjda energiskatteuttaget. Momsuttagets nivå måste ses i perspektiv av det kommande EG- medlemskap som regeringen siktar till. I rapporten från tjänstemannagruppen i pekas på de skillnader som finns i indirekt beskattning mellan en rad och . När gränshindren successivt försvinner finns då risken för en omfattande gräns- och postorderhandel. Denna skulle kunna medföra att skattebaserna flyttade ut ur landet och det svenska folkhushållet gick miste om såväl produktion och distribution som skatteintäkter. Hur stora dessa risker är och när de inträffar är svårt att bedöma. Det är dessutom viktigt att se risken för att skattebaser i minskar som en följd av prisskillnader. De svenska produktionskostnaderna är, trots den utjämning som skett, fortfarande högre än konkurrentländernas. Fortsatt inflationsbekämpning, skärpt konkurrens och effektiv arbetsför- delning är i detta sammanhang också viktiga. Det är dock nödvändigt att också anpassa den allmänna momssatsen i nedåt. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att den generella momssatsen redan nu sänks från . Ett visst utrymme för en sådan sänkning har redan reserverats i förslaget till statsbudget. Finansieringen därutöver bör ske på ett sådant sätt att det fördelningsmässiga utfallet sammantaget, dvs. inklusive den föreslagna energiskatteomläggningen, blir godtagbart. Regeringen föreslår att schablonavdraget i inkomstslaget tjänst slopas och ersätts med regler som begränsar avdragsrätten. Kostnader för resor mellan bostaden och arbetet blir avdragsgilla till den del de överstiger . Övriga kostnader som täcks av schablonavdraget blir avdragsgilla till den del de överstiger . Jag kommer senare denna dag att närmare redovisa förslagen till ändringarna inom skatteområdet. I samband med mina förslag till nytt statsbidragssystem för kommunerna tar jag upp de återverkningar som slopande av schablonavdraget under inkomst av tjänst får för relationerna mellan staten och kommunerna. Utgångspunkten är att kommunernas skatteintäkter inte skall påverkas av omläggningen. Jag vill slutligen framhålla att regeringen avser att föreslå förbättringar för mindre och medelstora företag i syfte att jämställa olika ägarformer och eliminera merbeskattningen av enskild näringsverksamhet. Förslagen är en viktig del av regeringens politik för att förbättra villkoren för små och medelstora företag. Förslag kommer även att läggas som syftar till att underlätta riskkapitalförsörjningen till dessa företag. Även arbetet med att generellt ytterligare anpassa företagsbeskattningen till förhållanden i omvärlden kommer att drivas vidare. Den nu redovisade sänkningen av skattetrycket har skett bl.a. genom att samhällsekonomiskt klart skadliga skatter eliminerats eller reducerats. Detta utgör en väsentlig del av regeringens strategi för att uppnå hög och varaktig ekonomisk tillväxt. Summan av de åtgärder som har vidtagits och kommer att vidtas innebär att skattetrycket sänks från 1990 till . Det finns goda skäl att fortsätta detta arbete med reformeringen av skattesystemet i syfte att göra mer konkurrenskraftigt i fråga om investeringar och företagande, att ytterligare stimulera hushållssparandet samt att reducera samhällsekonomiskt skadliga skattekilar. De ytterligare skattesänkningar som kan bli aktuella måste fullt ut finansieras. Det är nödvändigt inte minst med hänsyn till att arbetet med att sanera statens finanser och minska det strukturella budgetunderskottet måste ges hög prioritet. Det krävs bl a för att ge trovärdighet åt den fortsatta inflationsbekämpningen och för att klara de s.k. konvergenskrav som ställs i samband med ett inträde i EG:s ekonomiska och monetära union. Hur stort utrymmet i det längre perspektivet är för skatte- sänkningar avgörs bl.a. av vilken produktivitetsutveckling som är möjlig att uppnå i den statliga och kommunala tjänsteproduktionen liksom av andra tänkbara strukturförändringar i de offentliga utgifterna. Därvid måste en avvägning alltid ske mot behovet av offentliga insatser på olika områden. Som exempel kan nämnas att en betydande ytterligare sänkning av skattekvoten skulle bli möjlig vid en omläggning av pensionssystemet enligt de riktlinjer som jag tidigare redovisat. 10 Arbetsmarknadspolitiska insatser Den långsiktiga inriktningen av den ekonomiska politiken ligger fast. Det finns ingen annan möjlighet att öka välfärden i än genom en politik som leder till stärkt och bevarad konkurrenskraft, varaktigt låg inflation och därmed lägre ränta. En generell stimulanspolitik i avsikt att överbrygga den internationella lågkonjunkturen skulle bara leda till högre inflation och högre ränta och därmed förlorad konkurrenskraft, förlorad produktion och sysselsättning. Inom ramen för denna långsiktiga inriktning kan, som jag tidigare framhållit, fördelningen av olika åtgärder över tiden påverkas av det faktiska ekonomiska läget. De åtgärder inom skattepolitikens område som här redovisats har anpassats i tiden för att snabbt ge erforderliga positiva effekter på företagens konkurrenskraft och efterfrågans totala nivå. Likaså kommer de omfattande åtgärder som föranleds av regeringens långsiktiga utgiftsstrategi och som redovisats ovan att få sina största effekter när konjunkturåterhämtningen har börjat och det blir ännu viktigare att hålla tillbaka den efterfrågan som härrör från offentlig sektor eller transfereringar. är det uppenbart att den försvagning av arbetsmarknadsläget som fortsätter ytterligare skulle ha mycket negativa konsekvenser, både för den enskilde och för ekonomin som helhet, om inte motåtgärder sätts in. De problem som skapas av hög arbetslöshet är betydande. Enskilda människor kan få stora sociala problem och knäckt självförtroende. Risk finns att missbruksproblem uppstår. Kompetens går förlorad när den inte används och stimuleras. Särskilt allvarliga blir problemen för många ungdomar, arbetshandikappade, invandrare och andra som har en svag ställning på arbetsmarknaden. Erfarenheter från andra länder visar att hela generationer av ungdomar kan riskera att aldrig få fotfäste på arbetsmarknaden. Allvarliga problem följer med arbetslöshet som varar . Därför är långtidsarbetslöshet alltid oacceptabel. En hög och permanent arbetslöshet skulle inte bara vara socialt orättfärdig. Den skulle också försämra ekonomins funktionssätt genom att ekonomin i uppgången snabbt slår i kapacitetstaket med de risker för överhettning och inflation som detta medför. I många länder har detta sociala problem lindrats genom att arbetslöshetsersättning betalas ut , ibland ända till pensioneringen. I är inställningen annorlunda. En aktiv arbetsmarknadspolitik prioriterar arbetslinjen framför kontantstöd. Detta innebär att krav ställs på den enskilde individen. Denna politik skall fullföljas. Den är både socialt och ekonomiskt riktig. Regeringen avsätter därför betydande resurser till bl.a. tidigareläggning av investeringar i infrastruktur, tidigareläggning av statliga byggnadsinvesteringar, utbildningsinsatser och beredskapsarbeten. Åtgärderna beräknas ge sysselsättningseffekter över hela landet. Åtgärderna har en sådan inriktning att de överensstämmer med regeringens långsiktiga strategi. Ökade generella subventioner till byggande eller offentlig sysselsättning kan därför inte komma ifråga. Sådana insatser skulle riskera att medföra inlåsning av arbetskraft i fel sektorer. De aktiva åtgärder som sätts in av sysselsättningsskäl har därför följande inriktning. De skall vara möjliga att påbörja och avsluta snabbt. De skall ha träffsäkerhet och vara kostnadseffektiva. De skall stämma med den långsiktiga tillväxtstrategin. Slutsatsen blir att utbildnings- och kompetenshöjande insatser samt tidigareläggning av tillväxtbefrämjande investeringar prioriteras. Åtgärderna syftar främst till att ge ungdomar meningsfull verksamhet, att stärka särskilt svaga grupper på arbetsmarknaden samt att motverka långtidsarbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden. De har därmed också gynnsamma regionalpolitiska effekter. För ungdomar har redan tidigare ett särskilt stöd föreslagits, s.k. praktikplatser. Skulle de föreslagna platserna visa sig otillräckliga har regeringen möjlighet att återkomma med förslag till ytterligare praktikplatser via finansfullmakten. Med hänsyn till de försämrade utsikterna på arbetsmarknaden föreslås också ökade möjligheter till utbildning för ungdomar genom att de som lämnar tvååriga gymnasielinjer bereds möjlighet till ett tredje år. Därigenom kan minst 8 000 ungdomar ges bra utbildning som ökar deras möjligheter till fasta jobb. Dessutom inrättas inom högskolan ett s.k. basår som ger ungdomar möjlighet att komplettera sin utbildning för bl.a. tekniska studier. Ytterligare 520 högskoleplatser för språkutbildning inrättas. Dessutom föreslås tidigareläggning av vissa byggnadsarbeten bl.a. inom högskoleområdet, kulturområdet, område samt handikappanpassning av statliga lokaler. Ytterligare resurser avsätts nästa budgetår för i första hand underhållsarbeten och mindre vägobjekt i regioner med hög arbetslöshet. Ett visst tillskott föreslås för utökade ramar för främst underhåll och renovering av samlingslokaler. Trossamfunden tillförs medel för lokaler inom denna ram. AMS tillförs medel för ytterligare beredskapsarbeten. Denna förstärkning skall i första hand användas för upprustning av skolans fysiska miljö, s.k. skogliga beredskapsarbeten och beredskapsarbeten inom natur- och fornminnesområdet. Slutligen tillförs AMS ytterligare resurser för flexibla lönebidrag för arbetshandikappade. Inom socialpolitiken lägger regeringen betydande vikt vid ett förbättrat stöd för gamla människor och människor med handikapp. Därför föreslås nu att byggande av s.k. gruppbostäder om möjligt får tidigareläggas. Det stimulansbidrag för gruppbostäder som tidigare beslutat om för en treårsperiod bör således kunna utnyttjas allt eftersom projekt blir färdiga för igångsättning. 11 Den ekonomiska utvecklingen 11.1 Den internationella ekonomin Produktionen i växte med endast 1991. Det var främst en fortsatt svag utveckling i den amerikanska och brittiska ekonomin - tillsammans med en dämpning av aktiviteten i och - som förklarar den låga tillväxten. och väntas en viss förstärkning av den internationella ekonomin, och totalproduktionen (BNP) i OECD- området beräknas växa resp. . Det är främst i som tillväxten tilltar. I och å andra sidan väntas expansionen bli mycket svag under större delen av 1992, och det är först som en viss återhämtning kan förutses äga rum. Farhågor som tidigare fanns att den amerikanska ekonomin åter skulle falla tillbaka i en lågkonjunktur har inte besannats. Totalproduktionen har ökat sedan ungefär . Återhämtningen har dock varit mycket svag, bl.a. beroende på en försiktig attityd hos hushåll och företag att öka efterfrågan. Den för den amerikanska ekonomin så viktiga privata konsumtionen har visat klara tecken på att förstärkas. Det faktum att räntorna fortsatt att falla - från en redan låg nivå - gör att det nu exceptionellt låga ränteläget sannolikt snart ger märkbara effekter på den inhemska efterfrågan. Den japanska ekonomin kännetecknas av en snabb avmattning. En kraftig försämring av lönsamheten i näringslivet tillsammans med en försvagning av orderläget har lett till att de japanska företagen planerar relativt omfattande neddragningar av investeringarna . Tillsammans med en svag inkomstutveckling för hushållen talar detta för en långsam efterfrågeutveckling under större delen av 1992. Först väntas effekterna av genomförda penningpolitiska lättnader och finans- politiska stimulansåtgärder resultera i en viss förstärkning av den japanska ekonomin. I stora drag överensstämmer den senaste utvecklingen i och med de bedömningar som gjordes i finansplanen. I däremot har den ekonomiska tillväxten dämpats betydligt mer än vad som förutsågs . Utvecklingen reflekterar dels att den starka efterfrågan som följde efter den tyska återföreningen avtagit, dels att den penningpolitiska åtstramningen i har lett till ränteuppgång och historiskt sett höga realräntor i flertalet västeuropeiska länder. Dessa två faktorer bidrar sannolikt till en fortsatt dämpad ekonomisk utveckling i också in i 1993. I mattades tillväxten starkt av , och flertalet konjunkturindikatorer pekar på en fortsatt svag utveckling fram till åtminstone sommaren . har pris- och kostnadstrycket tilltagit i den tyska ekonomin, och de pågående löneförhandlingarna har ökat oron. Det finns därför skäl att räkna med en stram penningpolitik ännu . Tidigast väntas en viss återhämtning i den tyska ekonomin. Den successiva förstärkning av den internationella konjunkturen som väntas kommer att förbättra marknadsförutsättningarna för den svenska exporten. Efter att ha ökat endast marginellt, väntas marknadstillväxten för svensk export uppgå till 4 respektive och . Ett viktigt osäkerhetsmoment i bedömningen är utvecklingen i . Den markanta avmattningen av aktivitetstillväxten kan primärt tolkas som en återgång till en mer normal ekonomisk utveckling, efter den chock som den tyska ekonomin utsattes för till följd av återföreningen. Man kan emellertid inte utesluta att den kraftiga dämpningen speglar en mer traditionell konjunkturcykel, där ekonomin med mycket hög tillväxt går in i en regelrätt lågkonjunktur. Oroväckande i sammanhanget är att det mönster av fallande nominella och reala räntor som normalt föregår en vändning av konjunkturen uteblivit. Osäkerheten om den ekonomiska utvecklingen i och därmed också för övriga , kan betraktas som relativt stor ännu . EG:s konvergenskrav och Förverkligandet av en ekonomisk och monetär union (EMU) i EG kräver en likartad ekonomisk utveckling i medlemsländerna i fråga om inflation, ränta och budgetutveckling. Principen är att endast de länder som uppfyller de s.k. konvergenskraven kan ingå i EMU. Sålunda får inflationstakten och de långa räntorna inte vara än i de tre länder som har lägst inflationstakt. Den offentliga sektorns underskott och skuldsättning får inte överstiga 3 respektive av BNP. Vidare skall växelkursen under ha hållits stabil inom de normala fluktuationsmarginalerna i EG:s valutasystem. För att som medlem i EG skall kunna delta i måste vår ekonomi sålunda utvecklas i linje med de mest stabila ekonomierna i . Endast på detta sätt skapas förutsättningar för att fullt ut skall kunna tillgodogöra sig vinsterna av den fördjupade integrationen med . uppfyller flertalet av EG:s konvergenskrav. Enligt de prognoser som föreligger skulle vi även i fortsättningen göra detta ifråga om inflation och ränta, men inte vad gäller den offentliga sektorns finanser. Stora ansträngningar måste därför göras för att återta, behålla och befästa denna position. Bl.a är en fortsatt restriktiv finanspolitik nödvändig för att vidmakthålla den nu uppnådda låga inflationstakten liksom för att förbättra stats- finanserna. innebär att EFTA-länderna blir delaktiga i den s.k. inre marknaden i EG som träder i kraft . På den inre marknaden undanröjs i princip hindren för varor, tjänster, kapital och personer. I avtalet ingår vidare gemensam konkurrenspolitik samt samarbete på ett antal angränsande områden såsom forskning, utbildning, miljövård och konsumentskydd. får genom avtalet tillträde till en europeisk marknad som omfattar 380 miljoner människor. Ett viktigt resultat av är att en betydande europeisk marknad för offentlig upphandling skapas. Värdet av den offentliga upphandlingen av varor och tjänster inom EG har uppskattats till ca . Svenska producenter kommer att kunna delta i konkurrensen på denna marknad, som de nya reglerna skapar möjlighet till minskade kostnader för offentlig upphandling i . En annan viktig följd av är införandet av gemensamma konkurrensregler för gränsöverskridande handel. Den anpassning av den svenska konkurrenslagstiftningen, som genomförs, innebär i kombination med minskade gränshinder en väsentlig skärpning av konkurrensen i . Avtalet innebär vidare etableringsfrihet inom EES-området. Den svenska lagstiftningen gällande utländska förvärv av företag och fastigheter har i allt väsentligt redan liberaliserats /92 som ett led i regeringens strävan att främja ökade utländska investeringar i . Genom ges rätt att fritt söka arbete i samtliga EFTA- och . Detta är principiellt ett viktigt steg. All erfarenhet inom EG av en fri arbetsmarknad visar dock att arbetskraftens rörlighet i praktiken förblir begränsad. 11.2 Den svenska ekonomins utveckling Aktiviteten i den svenska ekonomin fortsätter att mattas. Efter ett fall i den samlade efterfrågan på varor och tjänster med väntas en viss tillbakagång även . Läget på arbetsmarknaden förvärras och kommer att vara fortsatt mycket svagt även , även om en viss tillväxt i ekonomin då bör vara möjlig att uppnå. Den svaga internationella konjunkturen är av stor betydelse. Recessionen i de och raset i den finska ekonomin gjorde att marknadstillväxten för svensk export endast uppgick till ca « %. Svenska företag kunde heller inte hålla sina marknadsandelar, delvis som en följd av det allt för högt uppdrivna kostnadsläget. Inte heller kan exporten väntas ge någon större draghjälp åt ekonomin. Visserligen förbättras konjunkturen i främst och det dramatiska importfallet i stoppas upp, men detta motverkas till stor del av den försämring som kan registreras för bl.a. och . däremot väntas exporten ta fart. Att gå igenom en desinflationsprocess under en internationell konjunkturavmattning innebär stora påfrestningar. är det nödvändigt att den svenska ekonomin omvandlas på ett sådant sätt att förutsättningar skapas för en långsiktigt uthållig tillväxt. De obalanser som byggdes upp var mycket stora och gör att anpassningen nu blir smärtsam. Priset på fastigheter och andra tillgångar drevs upp alltför högt. Hushållens skuldsättning och lånefinansierade konsumtion steg. Överhettningen gjorde att löne- och prisutvecklingen kom helt i olag med omvärldens.