prop · GG0323 · 1992-12-31 00:00:00 — om ändring i jordabalken m.m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen behandlas - mot bakgrund av bolagiseringen av ochStatens vattenfallsverk - vissa frågor i anslutning till jordabalkens regler omtillbehör till fast egendom. När staten vid en överlåtelse av en fastighetförbehåller sig äganderätten till vissa slag av tillbehör till fastigheten,skall enligt propositionens förslag ett sådant förbehåll få omedelbar sakrättsligverkan. På motsvarande sätt skall en separat överlåtelse från staten av vissafastighetstillbehör få sakrättslig verkan redan i och med överlåtelsen. Förslagetberör framför allt olika slag av ledningar samt totalförsvarsanläggningar. Deföreslagna bestämmelserna föreslås träda i kraft . 1 1992/93. Propositionens lagförslag Prop. Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 och 7§§ jordabalken'skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydebe 2 kap. 4 §2 Föremål som nyttjanderättshavare eller eljestannan än fastighetsägaren tillfört fastigheten hör ej till denna, om ickeföremålet och fastigheten kommit i samme ägares hand. Detsamma gäller i frågaom föremål som enligt 3 § kan höra till fastigheten och tillförts denna avfastighetsägaren utan att han ägde föremålet. Har fastighetsägaren tillförtfastigheten föremål som enligt 3 § kan höra till fastigheten och som hanförvärvat under villkor att överlåtaren har rätt att återtaga föremålet omförvärvaren åsidosätter vad som åligger honom enligt överlåtelseavtalet, hörföremålet icke till fastigheten så länge villkoret gäller. Omfattas föremål, som tillförts fastighet av annan änfastighetsägaren, av företagshypotek och har föremålet och fastigheten kommit isamme ägares hand genom att fastighetsägaren förvärvat verksamheten ellernäringsidkaren förvärvat fastigheten, hör föremålet likväl icke tillfastigheten, om det icke upphört att omfattas av hypoteket eller, i det fallnäringsidkaren förvärvat fastigheten, om icke förflutit frän dethan sökt lagfart pä sitt fång. Har inteckningsborgenären före utgången avangivna tid väckt talan om betalning och anmält detta till inskrivningsmyndighetenför det område där fastigheten ligger, hör föremålet ej till fastigheten, omicke förflutit från det talan avgjorts genom dom eller beslut somvunnit laga kraft. / lagen (1992:000) om verkan av vissa förbehåll vidöverlåtelse av fastighet som tillhör staten, m.m. finns särskilda bestämmelserom att föremål som tillhör staten upphör att höra till fastigheten. Överlåtelse av föremål som hör till fastighet gäller ejmot tredje man, förrän föremålet skiljes från fastigheten på sådant sätt attdet ej längre kan anses höra till denna. Om verkan av exekutiv försälj- Om verkan av vtssaöverlåtelser ning av föremål som hör till fastighet från staten, av exekutiv försäljning och ianspräktagande av sådant före- av föremål som hör till fastighet och mål genom expropriation finns sär- av ianspräktagande av sädant före- skilda bestämmelser. mäl genom expropriation finns sär- Denna lag träder i kraft . ' Balken omtryckt 1971:1209. Senaste lydelse 1984:651. 'Senastelydelse 1972:720. 2 Förslag till Prop. Lag (1992:000) om verkan av vissa förbehåll vidöverlåtelse av fastighet som tillhör staten, m.m. Harstaten vid överlåtelse av en fastighet eller del av en fastighet förbehållitsäganderätten till föremål som hör till fastigheten, gäller förbehållet mot tredjeman även om föremålet efter överlåtelsen blir kvar på fastigheten. Detta gällerdock endast om föremålet är 1.allmän teleledning och därtillhörande anläggningar, 2.sädan anläggning förradiosändning som ingår i det allmänna telenätet, 4.sådan anläggning för radiosändningoch telekommunikation som ingår i järnvägarnas och luftfartens drifts- ochsäkerhetssystem, 5.elektrisk starkströmsledningoch därtill hörande anläggningar, 6.fyr eller annansäkerhetsanordning för sjöfarten, eller 7.byggnad, ledning eller anläggningsom uteslutande är avsedd för totalförsvaret. Harstaten överlåtit ett sådant föremål som avses i första stycket 1-6 utan attsamtidigt överlåta den fastighet som föremålet hör till, gäller överlåtelsen mottredje man även om egendomen blir kvar på fastigheten. Harstaten förbehållits äganderätt till föremål enligt första stycket eller överlåtitföremål enligt andra stycket, upphör föremålet genom överlåtelsen att höra tillfastigheten. 1.Denna lag träder i kraft den 1januari 1993. 2.Lagen tillämpas även i fråga omavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. I sädana fall skall bestämmelsernadock inte tillämpas i förhållande till tredje man som före ikraftträdandet harförvärvat rätt avseende fastigheten. 1* 1992/93. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , , Ipropositionen (1990/91:87) om näringspolitik för tillväxt föreslog den dåvaranderegeringen att bl.a. och ()skulle ombildas till aktiebolag såsom ett led i en effektivisering av den statligaförmögenhetsförvaltningen. beslutade med anledning härav att bl.a. debåda nämnda verken skulle ombildas till aktiebolag och att bolagiseringen avVattenfall skulle genomföras /92 (bet. 1990/91:NU38, rskr.1990/91:318). En del av den verksamhet som har bedrivit, bl.a. högspänningsdistributionen,skall dock enligt beslut tills vidare drivas av ett statligtaffärsverk. Regeringen bemyndigades att genomföra ombildningen. Bolagiseringenav har genomförts med verkan frän /92. Ett av staten helägtbolag. , har därvid gjort en till staten riktad nyemission, medanstaten har överlåtit verksamheten i per den 31 december1991 - med vissa undantag - till bolaget. Bland de tillgångar som enligt detmellan parterna träffade ramavtalet skall överföras till ingärett stort antal fastigheter. Frän överlåtelsen har undantagits bl.a. den s.k.kraftnätsverksamheten. För förvaltningen av kraftnätsverksamheten har inrättatsett särskilt statligt affärsverk. Ombildningen av har genomförts med verkan frän den 1 juli1992. Till gmnd för ombildningen har legat vissa riktlinjer som harbeslutat (se prop. 1991/92:134, bet. 1991/92:NU33, rskr. Även denna bolagiseringinnefattar överlåtelse av ett stort antal fastigheter, som har varit istatens ägo. Fastigheterna skall överlåtas till . Inledningsviskommer bäde och att i sin helhet ägas av staten.Riksdagen har emellertid bemyndigat regeringen att längre fram sälja ut aktieri de båda bolagen (se bet. 1991/92:NU10, rskr. 1991/92:92). Utöverde fastighetsöverlåtelser, som skall ske inom ramen för bolagiseringen avVattenfall och , förekommer också annan utförsäljning avfastigheter som har tillhört staten. Sålunda har /92 genomfört omfattande försäljningar av mark i enlighet medett bemyndigande av (prop. 1990/91:87, bet. 1990/91 :NU38, rskr.1990/91:318). I samband med bolagiseringenav och har det Prop. 1992/93:23 uppkommit frågor omstatens möjligheter att med verkan mot tredje man förbehålla sig rätten tillledningar och vissa andra anläggningar som hör till den fasta egendomen. Även fräganom de rättsliga möjligheterna för staten att överlåta sådana ledningar ochanläggningar utan att överiäta själva fastigheten har aktualiserats.Samma frågeställningar uppkommer i anslutning till försäljning avfastigheter till enskilda. 1 en inom utarbetad promemoria (Ds 1992:42) "Ledningarm.m. på statens mark" har lämnats vissa förslag som syftar till att lösade angivna rättsliga problemen. Promemorians lagförslag bör fogas till protokolletsom bilaga 1. Yttrande har avgivits av Hovrätten för Nedre ,. , Statens räddningsverk.Överbefälhavaren, . ,, , , meteorologiskaoch hydrologiska institut. , , vidLunds universitet. ,, , länsstyrelserna i ,och , , Institutet förFastighetsrättslig Forskning, , ochSvensk . En sanmianställning av remissyttrandena finns ilagstiftningsärendet (dnr 92-2025). Regeringenbeslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslagsom har utarbetats inom på gmndval av promemorian.Lagrådsremissens lagförslag och Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet idetta ärende som bilagoma 2 och 3. Lagrådethar i allt väsentligt godtagit mina förslag. På en punkt har Lagrådet dockgjort en saklig invändning. Dessutom har Lagrådet föreslagit vissa omformuleringari lagtexten. Jag vill redan här förutskicka att jag godtar Lagrådetssynpunkter. Jag återkommer till detta i det följande. 2.1 Allmänt om jordabalkens tillbehörsregler Svenskrätt skiljer mellan fast egendom och lös egendom. Till de båda egendomsslagenanknyter delvis olika rättsregler. Vadsom avses med fast egendom anges i 1 och 2 kap. jordabalken. Dessa regler ärtvingande. Lagstiftningen innehåller däremot inte nägon definition av begreppetlös egendom. Det anses emellertid att all egendom som inte faller in underbegreppet fast egendom utgör lös egendom. Som lös egendom räknas lösöre,byggnader pä ofri grund, fordringar m.m. 1 § jordabalken stadgas att fast egendom är jord och att denna är Till fastigheten hör inte enbart jorden (marken) utan Prop.1992/93:23 även vissa föremål som direkt eller indirekt anknyter till denna,"fastighetstillbehören". I2 kap. 1 § jordabalken anges de allmänna fastighetstillbehören. Hit räknasbyggnad, ledning, stängsel och annan anläggning som har anbragts i eller ovanjord för stadigvarande bruk. Hit räknas även på rot stående träd och andraväxter samt naturlig gödsel. Det är här fråga om föremål som har ett yttremekaniskt samband med fastighetens område. I viss omfattning kan emellertidäven föremål som har anbragts utanför fastighetens gränser utgöra tillbehörtill denna. Till fastighet hör sålunda byggnad eller annan anläggning, som äruppförd utanför fastighetens område, om den är avsedd för stadigvarande brukvid utövning av servitut till förmän för fastigheten. Detsamma gäller ifrågaom ledning, för vilken har beviljats ledningsrätt, om det vid en förrättningenligt ledningsrättslagen (1973:1144) har förordnats att rätten skall höra viss fastighet. Härutöverfinns i 2 kap. 2 § jordabalken bestämmelser om vad som utgör byggnadstillbehör.Till byggnad hör sålunda fast inredning och annat som byggnaden har blivitförsedd med, om det är ägnat för stadigvarande bruk för byggnaden eller deldärav. 1 lagtexten exemplifieras detta med bl.a. fast avbalkning, hiss, ledningför värme, vatten och ljus, värmepanna och brandredskap. I2 kap. 3 § jordabalken anges de s.k. industritillbehören, dvs. maskiner ochannan utrustning som har tillförts en för industriell verksamhet inrättadfastighet för att användas i verksamheten huvudsakligen pä fastigheten. Industritillbehörenhar i vissa avseenden en annan rättslig ställning än andra tillbehör. Föremål,som i och för sig uppfyller de förutsättningar som lagtexten anger förindustritillbehör, tillhör inte fastigheten, om ägaren har avgett en förklaringom detta och förklaringen har skrivits in i fastighetsboken enligt 24 kap.jordabalken. Detförhåller sig dock inte så att alla föremål som anges i 2 kap. 1 - 3 §§jordabalken utgör fastighetstillbehör. I sammanhanget måste också beaktas bestämmelsernai 2 kap. 4 § jordabalken. Den mest väsentliga bestämmelsen är den att föremålsom annan än fastighetsägaren har tillfört fastigheten inte hör tillfastigheten, om inte fastigheten och föremålet har kommit i samma ägares hand.Det innebär bl.a. att en byggnad, som en arrendator har uppfört på denarrenderade fastigheten, inte hör till fastigheten. En sådan byggnad på ofrigrund utgör alltså lös egendom. Förvärvar emellertid arrenda-torn fastigheteneller säljer han byggnaden till fastighetsägaren, får byggnaden därigenomkaraktär av tillbehör till fastigheten. Avtalet innebär ju att fastigheten ochbyggnaden kommer i samma ägares hand. Omett föremål hör till en fastighet, påverkas inte detta förhållande av attfastighetsägaren träffar avtal med annan om försäljning av föremålet. Föremåletfortsätter att höra till fastigheten så länge det samband som anges i 2 kap. 1- 3 §§ jordabalken består. 2.2 Närmare om innebörden av 2 kap. 1 § jordabalken Föratt de föremål, som anges i 2 kap. 1 § jordabalken, skall anses som tillbe- 6 hörtill fastighet skall de ha "anbragts i eller ovan jord för stadigvarande bruk".Detta innebär att lagtexten innefattar dels ett krav pä ett visst yttre Prop.1992/93:23 mekaniskt samband mellan fastigheten och föremålet, dels ett krav påatt detta samband inte endast är tillfälligt. Dethar hävdats att gällande rätt däratöver innefattar ett krav på ett visständamålssamband mellan fastigheten och föremålet. Om ett sädant inre sambandinte existerar - om exempelvis en ledning inte är avsedd att betjäna denfastighet som den är framdragen över - skulle föremålet enligt detta synsättinte utgöra tillbehör till fastigheten. Detta torde vara anledningen till att sådanaledningar som har dragits över ledningshavarens egen fastighet ibland haransetts vara lös egendom. Fräganom bestämmelsen i 2 kap. 1 § jordabalken innefattar ett krav på ettändamålssamband mellan fastigheten och föremålet har behandlats i promemorian (s.5-8).Det konstateras där att rättsläget inte är helt klart. Lagtexten ger dock intestöd för antagandet att det krävs ett ändamålssamband för att ett föremål skallhöra till fastigheten enligt 2 kap. 1 § jordabalken. Inte heller jordabalkensförarbeten ger något påtagligt stöd för detta. Enligt promemorian talar därförövervägande skäl mot att i gällande rätt tolka in något absolut krav på att detaktuella föremålet skall vara avsett att nyttjas för de ändamäl som fastigheteni övrigt används för. Det avgörande torde i stället vara om fastigheten ochföremålet utåt sett framstår som en enhet. Det viktigaste kriteriet måste då,enligt promemorian, vara det yttre mekaniska sambandet mellan fastigheten ochföremålet ("anbragts i eller ovan jord") och det långsiktiga syftetatt detta samband skall bestå ("för stadigvarande bmk"). Ifråga om de anläggningar och ledningar som kommer att behandlas i det följande- tele- och kraftledningar, försvarsanläggningar m.m. - konstateras ipromemorian att det som regel finns ett mycket påtagligt yttre samband mellan åena sidan marken och å andra sidan ledningen eller anläggningen. Enligtpromemorian finns det därför - under förutsättning att föremålen och den mark,där de är belägna, är i saimna ägares hand - anledning att utgå från attföremålen i normala fall utgör tillbehör till fast egendom. Någraremissinstanser har förordat en annan tolkning av bestämmelsen i 2 kap. 1 §jordabalken än den som har gjorts i promemorian. Alla som har uttalat sig idenna del är emellertid ense om att rättsläget inte är helt klart. Fastighetenoch dess tillbehör utgör en rättslig enhet. Det innebär exempelvis att enförsäljning av fastigheten även omfattar tillbehören, sävida inte annat haravtalats. I sakrättsligt hänseende omfattar äganderätt till och panträtt ifastigheten alltid även tillbehören. Att ett visst föremål hörtill en fastighet medför ocksä att särskilda sakrät ter såsom äganderätt och panträtt inte kan göras gällande enbart i föremålet. Fastighetsägaren kan visserligen träffa avtal med annan om försäljning av föremålet. Han kan också i samband med försäljning av fastigheten förbe hålla sig äganderätten till ett visst föremål som hör till fastigheten. I båda dessa fall har avtalen obligationsrättslig verkan. Föremålen förblir emeller tid tillbehör till fastigheten till dess att det yttre samband som konstituerar 7 I awaktan pä detta fortsätter föremålet att be- Prop. 1992/93:23 lastasav de rättigheter som gäller i fastigheten. Tas fastigheten i anspråk genomutmätning, omfattar denna ocksä tillbehören. Om fastigheten försäljs exekutivtför inteckningshavares eller andra borgenärers fordringar, försäljs äventillbehören. 7 § jordabalken stadgas att en överlåtelse av ett föremål som hör till enfastighet inte gäller mot tredje man förrän föremålet skiljs från fastighetenpå sädant sätt att det kan anses höra till denna. Träffar såledesfastighetsägaren avtal med annan om försäljning av en byggnad, en ledningeller nägon annan anläggning, har avtalet i sig inte nägon sakrättslig verkan.Förvärvaren får sakrättsligt skydd först när det förvärvade föremålet upphöratt vara tillbehör till fastigheten. Humvida en tredje man som berörs av ensådan separat överlåtelse av tillbehör - t.ex. en inteckningshavare -ägerkännedom om det träffade avtalet eller inte saknar i sammanhanget betydelse(jfr SOU 1947:38 s. 110). Den princip som kommer till uttryck i 2 kap. 7 §jordabalken anses gälla inte enbart vid en separat överlåtelse av tillbehörutan även i samband med en fastighetsöverlåtelse dä ett visst tillbehör undantasfrän överlåtelsen (se SOU 1947:38 s. 109 och , Vad som är fastegendom, s. 165 not. Ikravet pä avskiljande ligger att det samband som har konstituerat tillbehörsegenskapenbryts. Det innebär - med den tolkning av 2 kap. 1 § jordabalken som det enligtpromemorian finns anledning att utgä från - att föremålet mäste flyttas frånfastigheten för att överlåtelsen skall fä sakrättslig verkan. Motsvarande fåranses gälla om en fastighetsägare i samband med fastighetens försäljningförbehåller sig äganderätten till ett visst allmänt fastighetstillbehör. Sålänge föremålet är anbragt på fastigheten gäller inte förbehålletgentemot exempelvis en tredje man som har förvärvat fastigheten i ett senareled. Rättslägetär i denna del något annorlunda i fråga om föremål som utgör tillbehör till enannan fastighet än den där det befinner sig (se 2 kap. 1 § andra stycketjordabalken). Tillbehörsegenskapen bygger i sådana fall på att det finns enrättslig anknytning till den andra fastigheten i form av ett servitut eller enledningsrätt. Om i ett sådant fall servitutet eller ledningsrätten upphävs,förlorar föremålet sin egenskap av tillbehör och övergår till att vara lös egendom.I detta fall krävs alltså inte nägot fysiskt avskiljande för att det rättsligasambandet mellan fastigheten och dess tillbehör skall upphävas. Detbör understrykas att ett föremål, som hör till en fastighet därför att det är anbragtpä fastigheten enligt bestämmelsen i 2 kap. 1 första stycket jordabalken, inteupphör att vara fastighetstillbehör enbart därför att det tecknas ett servitutsavtaltill förmän för en annan fastighet. Föremålet förblir tillbehör till denfastighet där det är beläget (se SOU 1960:25 s. 66 och prop. 1966:24 s. 88) ochnågon sådan sakrättslig verkan som avses i 2 kap. 7 § jordabalken uppkommeralltså inte. Inte heller torde en ledning upphöra att vara tillbehör till denfastighet där den är belägen enbart därför att det tillskapas en ledningsrättsom anknyts till någon annan fastighet enligt 1 § andra stycket ledningsrättslagen.I den sistnämnda frågan är rättsläget dock mera osäkert. Frågan har inte varitföremål för Högsta domstolens prövning. Frånprincipen i 2 kap. 7 § jordabalken finns två smärre undantag (se 12 i kap. 15 § andra stycket utsökningsbalkenoch 6 kap. 9 § andra stycket expro- Prop. 1992/93:23 priationslagen,1972:719). Dessa saknar dock i förevarande sammanhang praktisk betydelse. Attett föremål som en säljare förbehåller sig äganderätten till i samband medförsäljning av fastigheten förblir en del av denna kan även få betydelse förköparens möjligheter att få lagfart på förvärvet av fastigheten. I rättsfalletNJA 1971 s. 332 fann i ett dylikt fall, där en till en fastighethörande byggnad hade undantagits från en fastighetsförsäljning, att förvärvarenslagfartsansökan inte kunde beviljas. Rättsfallet gällde tillämpning av äldrerätt men torde ha giltighet även efter nya jordabalkens ikraftträdande.Domstolen uttalade bl.a. att lagfart på en fastighet i princip endast kan beviljasom det åberopade fånget avser förvärv av äganderätt till allt som enligt laghör till fastigheten. I vissa fall borde dock avsteg frän denna princip kunnagöras. Domstolen pekade särskilt på att vissa tillbehör inte var av den betydelsenatt ett förbehåll om äganderätt beträffande tillbehöret behövde betraktas somett lagfartshinder. Dethar mot bakgrund av det refererade rättsfallet diskuterats om en fastighetsöverlåtelse,vid vilken säljaren har förbehållit sig äganderätten till tillbehör, är heltogiltig. Så torde emellertid inte vara fallet (jfr SvJT 1991 s.769 ff). I frågaom vissa slag av tillbehör kan det emellertid vara nödvändigt att avskilja deförbehållna tillbehören för att förvärvaren skall kunna få lagfart. Päde fastigheter, som har förvaltats av eller ochsom staten nu skall överlåta, finns ett stort antal kraft- och teleledningarsom ägs av staten. Enbart på mark som förvaltas av finns omkring10.000 km teleledningar. Det bokförda värdet av dessa ledningar och andra tele-och radioanläggningar uppgår till . Ledningarna är anbragtapä ett sådant sätt som sägs i 2 kap. 1 § jordabalken. eller det affärsdrivande verk som förvaltar ledningarna är oftastinte samma myndighet eller verk som förvaltar fastigheterna. Mot bakgmnd av attolika delar av den statliga förvaltningen i praxis har fått ganskasjälvständiga roller har det ifrågasatts om inte de olika myndigheterna vidtillämpningen av bestänmielserna i 2 kap. jordabalken skulle kunna anses somolika juridiska personer. I civilrättsligt hänseende får emellertid samtligastatliga myndigheter och verk anses företräda ett och samma rättssubjekt,staten. Fastigheterna och ledningarna är således i samma ägares hand. Även omrättsläget är oklart (se avsnitt 2.2), finns det starka skäl som talar för attledningarna utgör tillbehör till fastigheterna. Hämtöveräger staten kraft- och teleledningar pä enskild mark. I den mån dessa ledningargenom servitut eller ledningsrätt är knutna till någon fastighet, som tillhörstaten, är de tillbehör till denna fastighet. I annat fall utgör de lösegendom. Avsiktenfrän statens sida är att en del av statens kraftledningar skall ingå iöverlåtelsen till , medan andra sådana ledningar skall kvarbli Prop. istatens ägo och förvaltas av . Det allmänna telenätet skall isin helhet stanna hos staten och förvaltas av . vissa fastigheter skallöverlåtas utan tillhörande ledningar, medan i andra fall ledningar som är anknutnatill fastigheter skall överlåtas separat. 1.En första grupp av ledningarutgörs av sådana som skall kvarbli i statens ägo men som är belägna päfastigheter, vilka skall ingå i överlåtelsen till eller DomänAB. Ledningarna får antas utgöra tillbehör till resp. fastighet och de förblirså till dess att de har skilts från fastigheten, dvs. Så länge dettainte har skett kan AB:s och Domän AB:s möjligheter att fä lagfartpä sina förvärv möjligen sättas i fråga. En annan konsekvens är att statensrätt till de förbehållna ledningarna inte är sakrättsligt tryggad så längeledningarna är anbragta pä fastigheterna. Att flytta ledningarna äri praktiken uteslutet. 2.På de fastigheter som skall kvarblii statens ägo eller överlåtas till finns en del ledningar som skallöverlåtas till . För att AB:s rätt till ledningarnaefter en sådan överlåtelse skall bli sakrättsligt tryggad och ledningarna irättsligt avseende bli skilda frän fastigheterna, torde det vara nödvändigtatt flytta ledningarna. Detta går i praktiken inte att genomföra. 3.1andra fall är ledningarna belägna på enskild mark men knutna till någonfastighet som tillhör staten genom servitut eller ledningsrätt. Ledningarnautgör därför tillbehör till fast egendom (se 2 kap. 1 § andra stycket jordabalken).Om ledningarna skall kvarbli i statens ägo men den fastighet som de är knutnatill skall överföras till eller , uppstår komplikationerliknande dem i de båda tidigare nämnda typfallen. I detta fall kan emellertidproblemen i viss mån lösas inom ramen för gällande lagstiftning genom att de servituteller de ledningsrätter som knyter ledningarna till fastigheten upphävs genomförrättning enligt fastighetsbildningslagen eller ledningsrättslagen.Ledningarna blir dä lös egendom. 4.1de återstående fallen rör det sig om ledningar, som är belägna på enskild markoch inte knutna till någon av staten ägd fastighet. I dessa fall är ledningarnalös egendom. Nägra problem uppstår därför inte.