prop · GG03226 · 1992-12-31 00:00:00 — Härigenomföreskrivs att 2 § växtskyddslagen (1972:318) skall ha följande lydelse. LagentUlämpas inte på insekts- Lagen tiUämpas inte på insekts- härjningsom avses i 20 § skogsvårds- härjning san avses i 29 § skogsvårds lagen (1979:429). lagen (1979:429). Deimalag ttäder i kraft . 1Senaste lydelse 1989:492. 6 FörslagtUl POP- 1992/93:226 Lag om ändring i (1987:10) Härigenomföreskrivs att 14 kap. 8 § (1987:10) skall ha följandelydelse. 8§i Ägare och innehavare av särskUd rätt tiU fastigheter har rätt tUlersätming av kommunen, om skada uppkommer tUl följd av att 1. bygglov vägras tiU att ersätta en riven eller genom olyckshändelse förstördbyggnad med en i huvudsak likadan byggnad och ansökan om bygglov har gjortsinom från det att byggnaden revs eUer förstördes, 2. rivningsförbud meddelas i detaljplan eUer områdesbestämmelser ellerrivningslov vägras med stöd av 8 kap. 16 § 2 eller 3, 3. skyddsbestämmelser för byggnader som avses i 3 kap. 12 § meddelas i endetaljplan eUer i områdesbestämmelser, 4. bestämmelser om vegetation samt markytans utformning och höjdläge inomsådana områden som avses i 8 kap. 9 § tredje stycket meddelas i områdesbestämmelser, 5. marklov vägras med stöd av 8 kap. 18 § första stycket 2 eUer 3. RätttiU ersättiung föreUgger i faU som avses i första stycket 1, om byggnadenförstörts genom olyckshändelse. I övriga fall som avses i första stycket 1 ochi fall som avses i första stycket 2 föreligger rätt tiU ersättning, om skadanär betydande i förhållande tiU värdet av berörd del av fastigheten. I fall somavses i första stycket 3-5 föreUgger rätt till ersättning, om skadan medför attpågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd del av fastigheten. Medförbeslut som avses i första stycket att synneriigt men uppkommer vid användningenav fastigheten, är kommunen skyldig att lösa fastigheten, om ägaren begär det. VidtiUämpningen av andra och Vid tillämpningen av andra och tredjestyckena skall även beaktas tredje styckena skall även beaktas andra beslut somavses i första styck- andra beslut som avses i första stycket samt beslutenUgt 3 kap. 2 § lagen et samt beslut enligt 3 kap. 2 § lagen (1988:950) omkulturminnen m.m., (1988:950) om kulturminnen m.m., 5, 8, 9, 11 och 19 §§naturvårdsla- 5, 8, 9, 11 och 19 §§ naturvårdslagen (1964:822), förbud enligt20 § gen (1964:822), förbud enligt 20 § andra stycket och 21 § andra stycketandra stycket och 21 § andra stycket samma lag och beslut enligt 19 b sammalag och beslut enligt 18 § andra och tredje styckena skogsvåids-skogsvårdslagen (1979:429) och lagen (1979:429) och 19 kap. 2 § 19 kap. 2 §vattenlagen (1983:291), vattenlagen (1983:291), under fÖmt- under fömtsättningatt besluten med-sätming att besluten meddelats inom delats föredet senaste före det senaste beslutet. Dessutom skallbeaktas sådan utom skall beaktas sådan inverkan inverkan av hänsynstagandenenligt av hänsynstaganden enligt 27 § 30 skogsvårdslagen som isär-skogsvårdslagen som i särskilda faU skUda faU har inträtt inom samma 1 Senaste lydelse1991:646. 2 1992/93. Har talan eller rätt till ersättning eller inlösen med anledning av angivna beslut förlorats på gmnd av bestämmelsema i 15 kap. 4 § eller motsvarande bestämmelser i lagen om kultuiminnen m.m., naturvärdslagen eller vattenlagen, utgör detta förhållande inte något hinder mot att beslutet beaktas. harinträtt Har talan eUer rätt till ersätming eller inlösen medanledning av angivna beslut förlorats på gmnd av bestämmelsema i 15 kap.4 § eUer motsvarande bestämmelser i lagen om kulturminnen m.m.,naturvårdslagen eller vattenlagen, utgör detta förhållande inte något hindermot att beslutet beaktas. Harkommunen efter föreläggande enligt 12 kap. 6 § beslutat om rivningsförbud eUerskyddsbestämmelser som avses i första stycket 2 eller 3 för att tiUgodose ettriksintresse enUgt lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., ärstaten skyldig att ersätta kommunen dess kosmader för ersättning elleriiUösen. I faU som avses i första stycket 4 och 5 är ägaren till den anläggningför vilken skydds- eller säkerhetsområdet har beslutats skyldig att ersättakommunen dess kosmader for ersättning eller inlösen. Denna lag ttäder i kraftden . Utdragur protokoU vid regeringssammanträde Närvarande:statsministem Bildt, ordförande, och statsråden , , , afUgglas, Thurdin, HeUsvik, , OdeU, P. Proposition om en ny skogspolitik 1 Inledning GäUandeskogspoUtUc beslutades i huvudsak är 1979 (prop. 1978/79:110, bet 1978/79:JoU30och SkU49, rskr. 1978/79:387 och 388). Väsentliga ändringar i skogsvårdslagen(1979:429) har därefter beslutats (prop. 1982/83:145, bet.1982/83:JoU34, rskr. 1982/83:360). Omfattande regleringar av skogsbruket i denfjällnära skogen beslutades av (prop. 1990/91:3, bet1990/91:JoUl3, rskr. 1990/91:70). Medhänvisning tUl att utvecklingen i flera avseenden blivit en annan än den somfömtsågs under 1970-taIets skogspolitiska utredningsarbete beslutaderegeringen att en kommitté med parlamentarisk sammansättningskulle tillkaUas för att utvärdera skogspoUtikens mål och medel och föreslå deförändringar som utvärderingen och bedömningen om den framtida UtveckUngen kanföranleda. Kommittén antog namnet skogspolitiska kommitté. Kommittén,vars direktiv kompletterades , har avlämnat huvudbetänkandetSkogspolitiken inför 2000-talet (SOU 1992: 76) och slutbetänkandet Den framtidaskogsvårdsorganisationen (SOU 1992: 111). Kommitténs sammanfatmingar avbetänkandena bör fogas tiU protokoUet i detta ärende som bilaga 1 och desslagförslag som bilaga 2. Betänkandena har remissbehandiats. En förteckningöver remissinstansema och en sammanstäUning av remissytttandena finnstillgänglig i Jordbmksdepartementet (dnr 1744/92). Kommitténhar enligt sina direktiv gjort en nulägesbeskrivning av skogsnäringen, enutvärdering av skogspolitik och en framtidsbedömning. Innan jagnärmare behandlar kommitténs förslag redovisar jag över- riksdagsledamoten (f.d. statsrådet . ), ordförande, och fd. riksdagsledamoten ,riksdagsledamötema och , kommunalrådet , riksdagsledamötema och , f.d. riksdagsledamotenMaggi samt riksdagsledamötema och LisbethStaaf-Igelström. sUctiigt dessa delar avkommitténs arbete. För en närmare redovisning hän- Prop. 1992/93:226 visastiU huvudbetänkandet och dess bUagor. Regeringenbeslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslagsom utarbetats i ärendet. De till Lagrådet remitterade lagförslagen bör fogastUl protokoUet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådet har ytttat sig över förslagen. Ytttandet bör fogas tillprotokollet som bilaga 4. Lagrådetföreslår vissa språkliga och redaktionella ändringar med avseende på denföreslagna nya lydelsen av bestämmelser i skogvårdslagen och pekar också påbehovet av ytterligare konsekvensändringar i den lagen. Jag har följt Lagrådetsförslag. Jagåterkommer tUl Lagrådets yttrande i specialmoriveringen tiU ändringama iskogsvårdslagen. Hämtöver bör vissa redaktionella ändringar göras i lagtexten. Tvåttedjedelar av landyta bär skog i någon form. De s.k. produktivaskogsmarkerna omfattar eUer av landytan. Det totalavirkesförrådet uppgår . Härav är 85 %barrträd. Hälftenav skogen ägs av privata, mindre skogsägare, av privata bolag och restenav staten, kommuner och kyrkan. Ägandet av skogen har inte ändrats nämnvärtunder de senaste 50 aren. Däremot har stmkturen ändrats. Som exempel kan nämnasatt de tre största skogsbolagen äger av bolagsmarken. Av de ca 240000 privata brukningsenhetema drivs en allt mindre andel i kombination medjordbruk. Endastsmå områden är opåverkade av skogsbruk. Genom god skogsvård och kvävegödningfrån luftföroreningar har den årliga tUlväxten av virkesförrådet ökat kraftigttiU närmare . TiU följd härav och den i förhållandetill tillväxten låga avverkningen har virkesförrådet ökat med I mUjardskogskubikmeter eller . Ökningen har varitsärskUt stark då den uppgick tiU 25-30 mUjoner kubikmeter omåret. Sedanmitten av har naturskyddet av skogsmark ökat kraftigt. Särskiltpåtaglig är ökningen av arealen naturreservat och domänreservat främst i norraSveriges inland. I södra och och i norra kustiandfinns dock få större skogsområden som i ringa grad har påverkats av människanoch som har naturskogskvaUteter. Denårliga slutawerkningsarealen har uppgått tillknappt av skogsarealen. Det motsvarar en omloppstid på närmare för skogen.Av den avverkade arealen får ny skog Prop. 1992/93:226 genomnaturlig föryngring. Under1980-talet har det avverkats meUan varjeår. Det motsvarar 2-2,av det totala virkesförrådet. Med utgångspunkt härikan det sägas att hela virkesförrådet omsätts . Av det avverkadevirket används som energiråvara. Resten går tUl skogsindu-strieU förädling. DenindustrieUa förädlingen sker i huvudsak inom massa- och pappersindustrin ochinom sågverksindustrin. Tillverkningen av massa har fördubblats under desenaste 30 åren medan pappersproduktionen har fyrdubblats. harantalet industrier minskat kraftigt. Stora industriinvesteringar har dockgjorts i udandet, särskUt . Användningenav returpapper för papperstiUverkning har ökat successivt. varåtervinningsandelen i vårt land . Tidningar m.m. från hushållen återvinnsriU . av returpappersförbrukningen i landet baseras på import. De största verken svarar för avproduktionen. Medelproduktionen i sågverken har ökat med de senaste10 åren. Bådeinom skogsbruket och skogsindustrin var lönsamheten god under 1980-taletLågkonjunkturen som inledde har försämrat lönsamheten väsentiigt.Ca 70 % av industriproduktionen avsätts utomlands och skapar därmed väsendigaexportinkomster. Skogsnäringens förädlingsvärde har vuxit i ungefär samma taktsom samhällsekonomin totalt. Skogsbmkets bidrag tUl BNP uppgick under1980-talet tiU och skogsindusttins till . Skogsnäringensförädlingsvärde var och nettoexporten över 50mUjarder kronor. Antaletsysselsatta inom skogsnäringen var ca 180 000 eller 4 %av den totala sysselsättningen. Härav var ca 45 000 sysselsatta i skogsbruket 1.4 Kommitténs utvärdering av skogspolitiken Kommitténhar utvärderat gällande skogspolitik och anför i huvudsak följande. Kommitténanser att skogsnäringen har gett väsentUga bidrag till attuppfyUa de övergripande samhäUsmålen om ekonomisk tUlväxt, balans iutrikesbetalningama och regional balans. Däremot har skogsnäringen inte tiUfullo verkat i överensstämmelse med de mUjö- och naturvårdspoUtiska målen. Enpågående förbättring av hänsynen till naturvårdens intressen har dock kunnatiakttas . Enligt kommittén fmns det utrymme for ett ökathänsynstagande inom ramen för gäUande bestämmelser. Kommitténanser att målet om en väl avvägd hushållning med skogstill-gångama haruppfyllts tiU fullo. Även målet om att skogama skall ge en hög och värdefuUvirkesavkastning har blivit väl uppfyllt. Trots att firågor om vir- keskvalitet fått ökaduppmärksamhet bedömer kommittén att Prop. 1992/93:226skogsskötseln såsom den bedrivits inte kommer att leda tUl denkvalitetsförbättring som avsågs skogspolitiska beslut. Skogsvärdslagstifmingenhar enhgt kommittén tUl övervägande del fungerat väl och bidragit till att deskogspolitiska målen nåtts. Lagstiftningen har haft en normbUdande funktion.Den har dock i viss utsttäckning motarbetat sina syften, främst vad avsernaturvärden, genom att begränsa möjligheterna att använda andra brukningsformerän ttakthyggesbruk. 1 viss utsttäckning har lagstiftningen också begränsatanvändningen av naturlig föryngring. Kommittén anser vidare att lagstiftningenhar utgjort ett hinder för användning av vissa brukningsformer som syftar tUlproduktion av virke med hög kvalitet. Inom ramen for bestämmelsen om hänsyn tiUnaturvården har det funnits utrymme för ökat hänsynstagande i enhghet medlagstiftarens intentioner. Kommittén anser att ädellövskogslagstifmingen harvarit ett nödvändigt medel för att bibehåUa ädeUövskogen och att den haruppfyllt detta mål. uppfatming har den rådgivning och information somskogsvårdsmyndigheten genomföi varit ett väidefullt inslag och ett effektivtmedel för att föra ut gällande skogspolitik till både skogsägare och allmänheten. Kommitténkonstaterar vidare att den översiktliga skogsinventeringen (ÖST) har utgjortett vUctigt medel för att uppnå de skogspoUtiska målen. Kommittén anser dockatt det är tveksamt om värdet av den information som har erhåUits genom ÖSImotsvarar den kosmad som har lagts ned pä inventeringama. Kommitténnoterar att de statiiga ekonomiska stöden är de medel som har bUvit föremål förflest utvärderingar i annat sammanhang. Kommittén konstaterar att många avdessa utvärderingar har haft ett begränsat syfte. Kommitténs slutsats är attflera stödformer har haft oönskade bieffekter eller varit ineffektiva och attbesluten att minska eller ta bort dem har varit riktiga. konstaterarkommittén att riktigt utformade bidrag och stödåtgärder kan vara intressantasom hjälpmedel för att uppnå skogspolitiska mål. Ifråga om skatter och avgifter har kommittén, vid sidan av skogsvårds-avgiften,inte haft i uppdrag att gå in på de skatteregler som gäller för skogs-bmket.Eftersom pä förslag av regeringen beslutade att avskaffaskogsvårdsavgiften har kommittén avstått från att diskutera avgiftensbetydelse för den gällande skogspoUtikens utformning. 1.5 Kommitténs fram tidsbedömning Sedanlänge tUlämpas i vårt land principen an vi skall hushålla med skogstill-gångamaoch utveckla dem för kommande generationers behov som vi själva kandra nytta av dem. Den principen kommer enhgt kommitténs be-dömrung att få enaUt större betydelse i en värld där befolkningen växer. Kommitténbedömer att skogsnäringen kommer att ha stor betydelse även för attvi skall nå de övergripande samhällsmålen om bl.a. ekono- misktiUväxt, balans i utrikesbetalningama och full sysselsätming. Virkesför- Prop.1992/93:226 rådets snabba ökning och möjUghetema att väsentiigt ökaavverkningama utgör en stor potential för en expansion av både denttaditioneUa skogsindustri-eUa produktionen och uppbyggnad av nyaanvändningsområden. Detta är enligt konmiittén möjligt att genomföra inomramen för målet om en långsiktigt uthåUig virkesproduktion under den viktigafömtsätmingen att virkesprodiJc-tionen inte försämras, t.ex. på gmnd av mUjöskador. Deawerkningsbeiäkningar som kommittén har låtit utföra visar att det är möjUgtatt UthålUgt avverka fr.o.m. slutetav . Detta skall sättas i relation tiU den nuvarande avverkningen på60-70 miljoner skogskubUcmeter . per hektar och andelenäldre skog kommer att öka successivt Denväntade efterfrågeutvecklingen, riklig inhemsk tillgång på virkesråvara,och ett eventueUt svenskt deltagande i ett ökat europeiskt samarbetetalar för en fortsatt expansion av den svenska skogsnäringen efter några årsandhämtningspaus. kan vi vänta oss en ökning av denreturfiberbaserade produktionen. Avgörande för en expansion av industrikapacitetenär skogsnäringens men även andra potentiella träråvaruförbmkande branscherskonkurrensförmåga. Denmaricnads- och konkurrentbild som tonar fram på kort sikt och den rikligatiUgången på awericningsmogen skog väntas enligt kommittén leda tiU en fortsattsvag prisutveckling på virke . En effekt som redan haruppkommit är introduktionen av ett avståndsrelaterat virkespris. Sågverken ochmassaindustrin kommer att visa större benägenhet än att väljaut de kvaliteter som bäst lämpar sig för deras produktion. En tydUgareprisdifferentiering för olika virkeskvaUteter är därför att vänta. Detär kommitténs bedömning att mUjöproblemen kommer att vara globala i högre gradi framtiden. kan man räkna med an luftföro-reningama medåtföljande försurning av mark och vatten kommer att vara ett stort problem. Entemperaturförändring till följd av luftföroreningarna (växthuseffekten) skulleleda till att skogsekosystemet förändras. Risken för angrepp av insekter ochandra skadegörare kan komma att öka. Luftförorening-ama skadar också ttädendirekt. Markförsumingen är ett hot mot skogsmarkens långsiktigaproduktionsförmåga. Detär kommitténs uppfattning att det finns stor risk för att ökande luftföroreningarleder tiU att problemen med skogsskador förvärras om inga motåtgärder sättsin. I så faU kommer virkesproduktionen att minska. Minskningen kommer ttoligenatt drabba vissa områden i Eiu-opa mer än andra. Även riskerar minskadvirkesproduktion. Om man däremot lyckas bemästra problemen är det troligt attdet fortfarande om 30-40 är kommer att finnas tillräckliga förråd avvirkesråvara i , även om efterfrågan utvecklas som . Påkort sikt () bedömer kommittén att miljöfrågorna i vid bemärkelse fåren fortsatt och växande betydelse. som merparten av skogen kommeratt vara en viktig råvamleverantör till den svenska skogsindu- strinkommer andra värden att vägas in mer . Det blir enligt kom- Prop.1992/93:226 mitten viktigare att ytterUgare öka naturvårdshänsynenvid bedrivande av skogsbruk. Det är troligt att det inom vissa områden, t.ex.i känsUga naturområden nära tätorter och på skärgårdsöar, kommer att ske enanpassning av skogsbruksmetoder och teknik. kan avsättningen av markför naturvärdsändamål väntas öka. 2 Grundema för en ny skogspolitik Försörjningenför den växande befolkningen i världen är den största utmaningen förfiamtiden. Medvetandet om detta har ökat påtagligt . Det stårklart att vi måste hushålla med ändliga resurser som en utveckling ärnödvändig av fömybara resurser med käUa i biologisk produktion. Vården avvärldens skogar är i det sammanhanget ett gemensamt ansvar för aUa länder.Därtill kommer att en biologisk mångfald är en fömtsättning för väl fungerandeoch stabila ekosystem. Denna inställning har kommit till klart uttryck vid om mUjö och utveckling i . hade bl.a. tagit initiativ tUl överläggningar med sikte påen global skogskonvention. Konventionen skulle utgöra ett komplement tillkonventionema om klimatförändringar och om biologisk mångfald. Överläggningarnaunder konferensen resulterade bl.a. i att ett dokument om principer för globalsamstämmighet om brukande, bevarande och hållbar utveckling av alla slagsskogar undertecknades, de s.k. Skogsprincipema. EnUgt svensk uppfattning kandessa ligga tUl gmnd för fortsatt arbete mot en internationellskogskonvention. Inom ramen för , som är ett hand-Ungsprogram införnästa århundrade, behandlas skogsfrågoma på ett sätt som är i Unje medSkogsprincipema. I dokumentet med Skogsprincipema slås fast att alla typer avskog utgör basen för nuvarande och potentiella möjUgheter att skapa resursersom kan tUlgodose mänskliga behov och tiUhandahåUa miljövärden. Det ärangeläget att skogama brukas och bevaras på ett riktigt sätt. Principema börtiUämpas i enlighet med varje stats nationeUa lagstifming. Ett gmndläggandeställningstagande är att skog och skogsmark bör förvaltas på ett håUbart sättför att tiUgodose nuvarande och kommande generationers sociala, ekonomiska,ekologiska, kulturella och andliga mänskUga behov. Dessa behov omfattarprcxlukter och tjänster som virke, vatten, mat, djurfoder, läkemedel, bränsle,bostäder, arbetstillfällen, fritidsaktiviteter, hemvist för djur,landskapsmångfald, kolsänkor och kolreservoarer. Lämpliga åtgärder bör vidtasför att skydda skogen mot skador. Skogsprincipemahar en direkt koppUng till den konvention om biologisk mångfald som 154 stater,däribland , samt EG undertecknade vid konferensen. Konventioneninttoducerar på global bas ett modernt naturvårds-tänkande. Den är bl.a.inriktad på att den biologiska mångfalden måste skyddas också i de storaområden som används för skogsbruk, jordbmk och fis- EnUgt konventionenräcker det alltså inte med ett totalskydd för begrän- Prop. 1992/93:226 sadeområden i form av naturreservat eUer nationalparker. Enfullständig översätming av Skogsprincipema och finns i regeringensskrivelse (1992/93:13) med redogörelse med anledning av om miljöoch utveckling - UNCED. Genomvåra åtaganden vid miljökonferensen har vi föipliktat oss att utforma vårskogspolitik med hänsyn tagen tiU skogamas globala betydelse i olika avseenden,men också på sådant sätt att vi tillvaratar de nyttigheter av olika slag somskogama ger. SvenskskogspoUtik har präglats av att staten mer eUer mindre starkt harställt krav på en varaktig hushållning med skogama. Skälen härför har från tidtiU annan varierat. Det kan hävdas att kravet med tiden har stärkts och gjortstydligare. skogspolitiska beslut slogs det bl.a. fast att vi böreftersträva en väl avvägd hushållning med skogama som gör det möjligt attkontinuerligt umytqa det virke som skogama kan ge. Även om miljöfrågorna merän i tidigare skogspolitiska beslut lyftes fram, fick de inte den tyngd som vii dag anser vara nödvändig och som även kommer till uttryck i de globala skogsprincipema.Detta är ett av de viktigare skälen till att en omprövning av beslutnu är angelägen. Kommitténs förslag och remissyttrandena över detta utgörenUgt min mening ett bra underlag för en sädan omprövning. JagviU i detta sammanhang även erinra om att Expertgmppen för studier i offentUgekonomi () i sin rapport för ett nytt sekel (Ds 1991: 31)pläderade för en omfattande avreglering. Det anfördes bl.a.: 'Ttetfinns enUgt vår merung inga skäl tUl att ha detaljerade regler om t.ex. röjningoch gallring, lägsta och högsta slutavverkningsålder eUer val av trädslag. Enavreglering innebär heller ingen fara ur ekonomisk eller ekologisk synvinkel.En kraftigt utvidgad frihet för den enskUde skogsägaren vad avserskötselmetoder, val av trädslag och avverkningstidpunkt främjar den skogliganaturvården eftersom det bidrar till variation och spridning av de biologiskariskema." JagvUl först slå fast att skogspolitiken måste ges en långsiktig och ekologisktanpassad inriktning. Mot bakgmnd av det gmndläggande kravet på en godhushållning och med hänsyn tiU de långa växttider som gäller för våra förhållandenär det inte möjUgt och rimhgt att med alltför korta intervaUer ändra gnmdemaför skogspolitiken. Beslut som fattas och åtgärder som vidtas i vårgeneration ger resultat först för kommande generationer. Å andra sidan måstegivetvis nya kimskaper och värderingar få komma tiU uttryck i den konkretautformningen och tiUämpningen av poUtiken. Enannan grundläggande fråga gäUer skogspolitUcens roU i den samlade politiken.SkogspoUtiken kan givetvis inte leva sitt eget Uv utan måste passa in i denövergripande politiken. Sålunda måste den medverka till att uppfylla deövergripande målen för den ekonomiska politiken, regional- och sysselsättningspolitikenoch miljöpolitiken. SkogspoUtiken är också en del av närings-poUtiken, varstyngdpunkt utgörs av genereUa bisatser för ett positivt närings- Bärande inslagi näringspoUtiken är avreglering, ökad konkiurens Prop. 1992/93:226 ochaweckling av selektiva subventioner. Kommitténsförslag vilar delvis på dessa gmndprinciper. Remissinstansema har inte haftnågon erinran häremot Genomatt utforma en ny skogspolitik som bygger pä dessa gmndläggandeställningstaganden för vi en för svensk skogspolitik lång tradition vidare. Detinnebär ett fortsatt ansvarstagande för kommande generationer, ett ansvarstagandesom i olika sammanhang har väckt uppmärksamhet intemationeUt. Inte minstdärför är det angeläget att fortsätta utvecklingen av SkogspoUtiken med dettasom gmnd och med inriktningen att bättre än hävda ansvaret för mUjönbåde nationeUt och internationellt I1979 års skogspolitiska beslut angavs sammanfatmingsvis att skogsbmket måsteverka i överensstämmelse med de övergripande samhällsmålen och i samspel medandra samhällssektorer. Som övergripande mål för skogsbmket skuUe gäUa attskogsmark och skog på sådan mark skall genom lämpligt utnyttjande av markensvirkesproducerande förmåga skötas så att den varaktigt ger en hög och värdefullvirkesavkasming. Hänsyn skall därvid tas även till naturvärdens och andraallmänna intressen. Somhar framgått av det föregående (avsnitt 1.4) har kommittén bedömt att detövergripande skogspoUtiska målet har nåtts utom i fråga om hänsynen tUlnaturvården. Den slutsatsen och direktiven för kommitténs arbete har varit utgångspunkterför kommitténs förslag till övergripande mål för skogspolitiken. Kommitténsförslag innebär en betoning och förstärkning av miljövårdens betydelse iskogsbmket.