prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Det finns allvarligabrister i såväl det förebyggande Bil. 6 arbetet som i eftervården. Samarbetetmellan olika myndigheter är dåligt utvecklat. De mest utsatta ungdomaraas behovav individualisering, kontinuitet och långsiktighet i behandlingen har intekunnat tillgodoses på ett tillfredsställande sätt. I många kommuner saknaseffektiva metoder för att klara klientgrapper med en sammansatt problembildsom t.ex. psykiskt störda missbrakare och klienter med invandrar-bakgrand.Socialstyrelsen har i olika sanmianhang efterlyst bättre kunskap och kompetenssamt ökat samarbete mellan socialtjänst och den psykiatriska vården. Inom institutionsvården för missbrakare finns viss diskrepans mellan utbud och efterfrågan. Många platser på institutionerstår tomma, som vissa grapper av missbrakare inte erhåller lämpligvård. Det gäller framförallt missbrakare med psykiska stömingar. Metodersaknas fortfarande för att på ett framgångsrikt sätt nå grapper som hittillsvarit okända för , främst socialt relativt välfungerandemissbmkare samt invandrare och flyktingar med ett utvecklat narkotikamissbrak. Kvinnors missbrak är ytterligare ett allvarligtproblemområde. Missbraket bland kvinnor har ökat i takt med att kvirmorsdryckesmönster blivit alltmer likartade männens. Olika studier tyder på attkvinnor som missbrakar snabbare blir utslagna och att de också fortare fårskador av sitt missbrak. har , bl.a. på uppdragav regeringen, ägnat frågan om kvirmors missbrak ökad uppmärksamhet. Styrelsenhar redovisat behov av ytterligare kunskaps- och metodutveckling. Dessutombehövs bättre samarbete mellan , sjukvården ochföretagshälsovården för att på ett tidigare stadium nå kviimor som missbmkar.Andra områden som särskilt bör uppmärk-sammmas är eftervården för kvinnor somgenomgått behandling, insatser riktade till gravida missbrakare och insatserför bam till missbrakare. Förändradeekonomiska villkor för den kommunala sektora, utvecklingen av nya driftsformeroch det förändrade statsbidragssystemet ökar behovet av uppföljning ochutvärdering från statens sida. har i sin fördjupadeanslagsframställning betonat avsikten att förstärka sina insatser inom dessaområden. Tillsynen är särskilt viktig i förhållande till de verksamheter somriktar sig till de grapper som är mest beroende av samhällets stöd och som barai liten utsträckning kan hävda sina krav och behov. Arbetet med att utvecklarelevanta kvalitets- och resultatmått framstår i det sammanhanget som särskiltangeläget. Det har från olika håll uttryckts farhågor för attden kärva ekonomiska situationen i kombination med en minskad statlig styraingav kommunema kan leda till att de mest eftersatta grappema missgynnas. Regeringengav i uppdrag att bl.a. Prop. 1992/93:100följa individ- och familjeomsorgens insatser riktade till utsatta bara, Bil. 6ungdomar och deras familjer. Särskild uppmärksamhet bör ges de mest utsattabamen som med stöd av socialtjänsdagen (1980:620) och lagen (1990:52) medsärskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) skall ges samhällets skydd.Socialstyrelsen bör även följa utvecklingen av arbete medalteraativa vårdformer samt dess förebyggande arbete. Regeringens ambition är att förbättra den socialaomsorgen genom valfrihet i välfärdspolitiken och genom särskilda insatser förde sämst ställda. Frågan om hur enskildas rättigheter bör definieras övervägsför närvarande i (S 1991:07). Kommittén har även iuppgift att göra en allmän översyn av socialtjänsflagen. en utvärdering av socialtjänstlagens tillämpning och syftar till aUtydligare avgränsa och klargöra uppgifter och ansvarsområden.Kommittén skall även överväga hur tillsynen av och de privatavårdgivamas verksamhet skall utformas. Vidare skall kommittén se över vissafrågor rörande socionomutbildningen. Kommitténs arbete skall vara avslutatsenast vid utgången av . De delar av uppdraget som avser reglema omrätten till bistånd, det yttersta ansvaret, vistelsebegreppet och överklagandeav beslut inom skall dock redovisas . Det sociala arbetet styrs i alltför liten grad avvetenskap och beprövad erfarenhet. Vetenskapligt grandade utvärderingar avbehandlingsmetoder och andra insatser inom saknas i storutsträckning. För att råda bot på denna brist byggs nu en friståendecentram-bildning upp inom , metoder isocialt arbete (CUS). CUS skall bl.a. genom forskningsförankrade kunskaps- ocherfarenhetsöversikter bidra till att öka individ- och familjeomsorgenskunskaper om effekteraa av olika insatser. Länsstyrelsenär regionala tillsynsmyndighet. Tillsynen omfattar också olikainstitutioner inom samt enskilda vårdhem. För enskilt drivnainstitutioner och enskilda vårdhem är även tillståndsgivandemyndighet. har även ansvaret för utredning, ansökan ochprocessföring i länsrätten i mål om tvångsvård enligt lagen (1988:870) om vårdav missbrakare i vissa fall (LVM). Vidare är tillstånds- ochtillsynsmyndighet enligt lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD). Många kommuner genomför som tidigare nänmtsomfattande förändringar av formema för sin verksamhet. Mot denna bakgrand harlänsstyrelsemas tillsynsarbete blivit allt viktigare, liksom information ochrådgivning till kommuner och enskilda. En arbetsgmpp inom har haft iuppdrag att i dialog med länsstyrelsemas sociala enheter utveckla innehållet iden regionala tillsynen och uppföljningen av verksamhet. gmppenavslutade sitt arbete genom att lägga fram rappor- Prop.1992/93:100 ten (Ds 1992:67) Länsstyrelserna och - tillsyn ochupp- Bil. 6 följning under utveckling. Arbetsgrappen har särskilt betonatatt länsstyrelseraa, och inte minst dess ledningar, har ett stort ansvar föratt aktivt stimulera arbetet med metod- och kunskapsutveckling vad gällertillsyn, uppföljning och utvärdering. För att göra det möjligt för länsstyrelsema attprioritera detta arbete krävs dock åtgärder för att frigöra resurser.Regeringen beslutade därför att tillkalla en särskild utredare () för att göra en analys av fömtsättningama för och konsekvensema av atttillståndsgivningen enligt LHD överförs från länsstyrelsema till kommuneraa.Utredaren skall även utreda om socialnämndema skall få det fulla ansvaret förutredning och ansökan om vård enligt LVM. Utredningen förväntas lägga fram sittförslag . Isyfte att analysera vilka skillnader som finns vad gällersocialbidrags-normemas konstmktion och innehåll genomfördeSocialtjänstkommittén en riksomfattande enkät. Enkäten visaratt det finns betydande skillnader i konstmktion, innehåll och nivåer mellankommunemas socialbidragsnormer. Flera kommuner har dessutom sett över sinasocialbidrag för att begränsa kostnaderaa för socialbidragen. Under rådande lågkonjunktur är det angeläget attförstärka möjligheteraa att konmia in på arbetsmarknaden för de grapper avarbetslösa som är beroende av socialbidrag för sin försörjning. Många kommunerhar därför intensifierat sina ansträngningar att finna altemativ tillsocialbidrag. har i uppdrag att i samråd medRiksförsäkringsverket och initiera försöksverksamhet med ökadsamverkan mellan socialtjänst, arbetsförmedling/ochförsäkringskassor i storstadsområden med en stor andel socialbidragstagare ochlångtidssjuka. Slutredovisning av uppdraget skall länmas senast den I juli1993. Åtgärder har vidtagits för att minskasocialbidragsberoendet hos flyktingar och för att underiätta för dem att kommain på arbetsmarknaden. får kommunema lagligmöjlighet att i stället för socialbidrag utbetala introduktionsersättning underföratsättning att flyktingen följer den introduktionsplan som skall utarbetasför varje mottagen flykting. Behovet av samhällsinsatser för att ge råd ochhjälp i ekonomiska frågor till enskilda hushåll är stort. Regeringen uppdrog imaj 1992 åt att tillsammans med göra en uppföljningav effektema av budget- och skuldrådgivning inom i län.Uppdraget skall redovisas . Regeringenhar vidare uppdragit åt att bedriva en tvåårigförsöksverksamhet med budgetrådgivning och skuldsanering på 9 1992/93. lokal, regional ochcentral nivå. Syftet med verksamheten är att finna Prop. 1992/93:100 nya ocheffektivare former för att möta enskilda hushålls behov av Bil. 6budgetrådgivning och skuldsanering. Antalet verkställda vräkningar ökade med ca 20%mellan åren 1991 och 1992. För att få större kunskap om vad som händer demänniskor som vräks från sina hem har regeringen beslutat att, tillsammans medKonsumentverket, finansiera ett forskningsprojekt vid . Syftet är att ta reda på vad ökningen av antalet vräkningar berorpå samt undersöka vräkningarnas konsekvenser för bl.a. hyresgäster ochsocialtjänst. Kvinnojourernaoch deras riksorganisation - RÖKS - bedriver ett omfattande och angelägetideellt arbete för att skydda och hjälpa kvinnor som utsatts för misshandel ochsexuella övergrepp. Kvinnojourernas insatser är ett viktigt komplement till denverksamhet som kommunerna bedriver. Bidrag utgår till kvinnojourernasriksorganisation och till andra organisationer som stödjer misshandlade kvinnorsamt till lokalt utvecklingsarbete. Prostitution är en allvarlig form av kvinnoförtryckoch ett uttryck för mänsklig förnedring. De prostituerade kvinnorna kommerhuvudsakligen från den grapp som har det svårast i samhället. Många är skadadesedan barndomen. Förhållandevis många är drogberoende. De löper stor risk attbli misshandlade av sina kunder. De senaste större studierna på området genomfördesför i samband med den dåvarande prostitutionsutredningen. Lokalastudier har visserligen genomförts senare, men det saknas uppgifter på nationellnivå. Mot bakgrand härav avser jag föreslå regeringen att tillsättaen ny prostitutionsutredning för att bl.a. kartlägga prostitutionensomfattning och överväga insatser mot prostitution. Samhällethar enligt sociallagstiftningen ett särskilt ansvar för att stödja och hjälpautsatta barn och deras familjer och att vid behov ingripa till baras skydd. har inom ramen för sintillsynsverksamhet konstaterat att i allt för liten omfattninguppmärksammar de utsatta barnens situation. I syfte att höja kompetensen i arbetet med barninom individ- och familjeomsorgen har regeringen uppdragit åt Socialstyrelsenatt utforma och genomföra ett åtgärdsprogram för att utveckla individ- ochfamiljeomsorgens förhållningssätt till utsatta bara och deras familjer. Satsningentar sikte på att öka medvetenheten hos socialarbetare och andra som arbetar medutsatta bam och att stimulera förmågan att se, förstå, beskriva och möta dessabaras behov. Som ett led i uppdraget har utformat ett särskiltutbildningsmaterial riktat till familje- hem,grapphem och andra hem för vård eller boende som tar emot Prop. flyktingbarn.Jag ser det som angeläget att detta utvecklingsarbete fort- Bil. Alkoholmissbrakets ekonomiska, sociala ochpsykologiska följder för missbrakarens familj har bara i mycket begränsadutsträckning varit föremål för forskningens intresse. Det gäller inte minstfrågan om vad det innebär för bam att leva med vuxna som har alkoholproblem. Devuxnas alkoholmissbrak finns med som en av de vanligaste orsakerna till beslutom placering av bam utanför föräldrahemmet. Alkoholen spelar emellertid endestraktiv roll i långt fler fall än så. Det är rimligt att anta att det finnsett stort antal bam och ungdomar som far illa i det tysta på grand avföräldramas missbrak. Olika studier visar också att alkoholen ofta finns med ibilden vid baramisshandel och andra övergrepp mot bam. Den av regeringen tillkallade (S 1991:17) har mot denna bakgmnd fått i uppgift bl.a. attkarflägga och analysera missbmkets konsekvenser för missbrakaraas familjer ochbedöma vilka insatser som behöver göras för att möta de anhörigas, särskiltbamens, behov av stöd. Kommissionen kommer att avsluta sitt arbete föreutgången av . Underdet har situationen för övergivna ungdomar i främst storstädemauppmärksammats särskilt. För att få en mer samlad bild och för att få veta omsamhäUet brister i sitt ansvar uppdrog regeringen åt attundersöka situationen för grappen i fråga. konstaterar att detfinns ett antal övergivna ungdomar som mer eller mindre permanent uppehållersig i . Dessa ungdomar är i regel väl kända av de socialamyndigheteraa, men de avvisar inte sällan erbjudande om vårdoch behandling. Ungdomamas utsatthet och rotlöshet påkallar emellertidsärskilda insatser från samhällets sida. kommeratt göra en fördjupad studie för att få ett bättre underlag för fortsattainsatser för gmppen. har i sin tillsynsverksamhetnoterat att insatser för ungdomar i riskzonen allt för oftapräglas av kortsiktiga insatser föranledda av akuta händelser. Bristandekontinuitet i såväl personkontakter som vårdinsater gör att ungdomaraafortsätter ett de-straktivt liv trots ett förhållandevis stort utbud avungdomsaktiviteter och trots olika behandlingsinsatser. Mot bakgrand häravstartade projektet .Det syftar till att utveckla en mer medveten och genomtänkt hållning i ungdomsärenden. Ett system som kännetecknas av upprepadekortsiktiga och akuta ingripanden riskerar att bli mycket dyrbart i längden, bådeför individen och samhället. Det är därför angeläget att såväl utvecklings- somtillsynsarbetet inom detta område fortsätter. Ungdomsvårdoch vård av missbrukare Prop. 6 fattade (prop.1990/91:96, SoU14, rskr. principbeslutom att de särskilda ungdomshemmen skall föras över till statligthuvudmannaskap. En av regeringen tillsatt särskild utredare länmade sittförslag, Tvångsvård inom - ansvar och innehåll (SOU 1992:18) ifebraari 1992. har i enlighet med regeringens proposition ifrågan beslutat (prop 1992/93:61 SoU 10 rskr. 106) att ge staten ett samlathuvudmannaskap för de särskilda ungdomshemmen och LVM-hemmen. En ny statligmyndighet. Statsbidraget till missbrakarvård och ungdomsvårdutgår som platsbidrag till LVM-hem och särskilda ungdomshemsamt till kommuneraa för deras missbraks- och ungdomsarbete. En mindre del harfördelats som utvecklingsmedel inom området. Tvångsvården måste ses som den allra ytterstalänken i en rad av olika samhällsinsatser för utsatta ungdomar och vuxna medmissbraksproblem. Som tidigare nänmts finns det allvarliga brister i såväl detförebyggande arbetet som i eftervården. Det är också oklart i vad månkommunernas öppenvårdsinsatser kan möta behoven hos de mest utsatta grappema.Om de kommunala insatserna är otUlräckliga, finns det en risk för att allt flerutvecklar så allvarliga problem att endast tvångsvård återstår. Det är viktigt att det råder balans mellan å enasidan den tunga institutionsvården och å andra sidan de kommunala insatsernanär staten övertar ansvaret för tvångsvården inom . Det finnsdärför enligt min mening behov av att skapa incitament för att utveckla kommuneraasinsatser för missbrakare och utsatta ungdomar. Jag anser därför att ettspecialdestinerat statsbidrag till missbrakarvården och ungdomsvården börbehållas. Medlen för statsbidraget redovisas under anslaget . har betydande medelsatsats på en offensiv narkomanvård. Inom ramen för detta har ett hundratalöppenvårdsenheter byggts upp för vuxna missbrakare. Också institutionsvårdenoch familjevården har byggts ut väsentligt. fanns det drygt 8 200platser på institutioner för vuxna missbrakare av alkohol och narkotika,vilket är en liten ökning jämfört med . En offensiv narkomanvård har av riksdagenbetraktats som en föratsättning för au förebygga spridning av HIV blandintravenösa missbrakare. Målet är att nå samtliga missbrakare för provtagning,avgiftning, vård och behandling. Merparten av narkotikamissbrakaraa nås förmotivationsinsatser. Enligt bedönming har avinjektionsmissbrakama HIV-testats en eller . Enligt en nyligengenomförd studie i av de HIV-positiva narkotikamissbrakaraa framgåratt det skett en klar förbättring av de HlV-smitta-des sociala situation och enviss minskning av missbraket. Genom samverkan med socialtjänst och kriminalvårdhar arbetet med narkotikamissbmkama kunnat utvecklas ytterligare. För missbmk intagna personer i hem för vård eller boende ;_\/ '- Totalt antal * ~~"*~*" "" Tvångsintagna - , , -- 1-- ;--- "" ,,,,,'*' Rivilligt mtagna 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992/93:100 BU. Trotsde relativa framgångama kvarstår emeUertid betydande problem. OnUcring hundraHIV-positiva missbrakare i uppges fortsätta med ett intravenöstmissbmk på ett sådant sätt att deras beteende bedöms som en klar smittrisk.Flertalet studier av förloppet vid HIV-infektion ger vid handen att omkringhälften av de smittade får symptom som klassificeras som aids . Detfinns därför anledning att anta att minst 200 HIV-smittade narkotikamissbrakareinom en femårsperiod kommer att insjukna i aids eller i HIV-relaterade symptom. Andraoroande tecken är uppgifter om ett ökat missbrak bland unga invandrare ochflyktingar samt uppgifter om ett ökat sidomissbrak av bensodiazepiner. Sedannågra år tillbaka pågår i och en försöksverksamhet med att dela utrena sprator till narkotikamissbrakare i syfte att förhindra smittspridning avHIV. En vetenskaplig utvärdering av verksamheten kommer att presenteras avSocialstyrelsen . Regeringenhar givit i uppdrag att genomföra en kartläggning av dagensnarkomanvård och av behoven av insatser, samt att utarbeta ett förslag tillprogram för det fortsatta HIV-förebyggande arbetet bland narkotikamissbrakare.Uppdraget kommer att redovisas till regeringen . Sammantagethar en omfattande satsning genomförts med betydande statligamedel i syfte att utveckla en offensiv narkomanvård i landets kommuner. Det ärviktigt att denna satsning fullföljs av kommuneraa. Av särskild betydelse ärfortsatta ansträngningar att förbättra samverkan mellan bl.a. socialtjänst,kriminalvård och psykiatri när det gäller vård och behandling avnarkotikamissbrakare. är det väsentligt att genomföra analyser av hursamhällets resurser används inom vårdområdet och hur dessa resurser kananvändas effek- tivare.Regeringen har därför givit i uppdrag att Prop.1992/93:100 genomföra en sådan analys. Studiens resultat kommer att redovisasi Bil. 6 slutet av . Som tidigare anförts finns det fortfarande behov avatt i särskild ordning från centralt håll initiera förebyggande insatser motHIV/aids. Jag anser därför att särskilda medel bör anvisas till HIV-förebyggandeinsatser bland narkotikamissbrakare. Regeringen kommer senare att besluta omriktlinjer för hur det arbetet skall bedrivas fortsättningsvis. har ägnat frågan omkvinnors missbrak ökad uppmärksamhet, bl.a. genom att länma stöd tillutveckling av alternativ inom missbrakarvården för att möta kvinnliga missbrakaresspecifika vårdbehov. Vidare har styrelsen på regeringens uppdrag redovisatytterligare behov av kunskaps- och metodutveckling inom området.Socialstyrelsens pågående insatser inom området avser bl.a. att förbättra detarbete med missbrakande blivande mödrar och missbrakande föräldrar som bedrivsav kommuneraa och inom bara- och mödrahälsovården. avser ocksåatt genomföra seminarier och andra utbildningsinsatser för att höjakompetensen inom området. En av uppgiftema för den av regeringen tillsattaalkoholpolitiska kommissionen är att göra en översyn av vården avalkoholmissbrakare och att bedöma behoven av förändringar av vårdens form ochinnehåll. De kvinnliga missbrakaraas vårdbehov skall därvid uppmärksammassärskilt. Konunissionen skall även behandla frågor som gäller missbraketsfamiljesociala konsekvenser. Måletför alkoholpolitiken är att minska den totala alkoholkonsumtionen för attdärigenom rmnska alkoholskadoraa. har ställt sig bakom där bl.a. målet att minska alkoholkonsumtionen med ingår. Överkonsumtion och missbrak av alkohol för med sigomfattande sociala och medicinska problem. Samhällets kostnader för exempelvissocialtjänst och sjukvård, produktionsbortfall och rehabilitering är myckethöga. Därtill kommer det psykiska, sociala och ekonomiska lidande som drabbarenskilda och deras anhöriga. Mot denna bakgrund för vi i en resttiktivthåUen alkoholpolitik, vars grunddrag slogs fast av (prop.1976/77:108, SkU40, rskr. Härigenom antogs det regelsystem som omgärdarhanteringen av alkohol. har därefter vid upprepade tillfällen uttalatsitt stöd för en fortsatt aktiv svensk alkoholpolifik. Med anledning av propositionen (1990/91:175) omvissa folkhälsofrågor uttalades åter att målet för deii svenskaalkoholpolitiken skall vara att minska den totala alkoholkonsumtionen. bör Prop.1992/93:100 emellertid avsevärt större vikt än tidigare läggas vidförebyggande Bil. 6 insatser utifrån ett folkhälsoperspektiv. Även (1991/92:SoUI5, rskr. 223) uttaladesig för en fortsatt aktiv svensk alkoholpolitik. Alkoholpolitikenoch det europeiska samarbetet Iregeringens proposition (1991/92:170, bil. IV) omEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) konstateras att inteinnebär förändringar av den svenska alkoholpolitikens mål. I vissa avseendenkan emellertid ändringar i alkohollagstiftningen behöva genomföras som enanpassning till EG:s regelsystem. De svenska alkoholmonopolen kan intekaraktäriseras som diskriminerande i mening. Denna bedönming delas av såväl socialutskottet somEES-utskottet. Vid behandlingen av propositionen har hävdat attmonopolen kan försvaras under åberopande av att deras syfte är att väma befolkningenshälsa och inte att skydda inhemsk produktion mot konkurrens. Enligt utskottetsmening bör en sådan linje också med framgång kunna hävdas under EES-samarbetet. Riksdagenhar beslutat i enlighet med utskottens uttalande. Sverigedeltar i WHO:s alkoholpolitiska arbete inom Europaregionen. Arbetet syftar tillatt minska alkoholkonsumtionen i regionen i enlighet med WHO:s mål. Enresolution och en aktionsplan antogs av för , där alla medlemsstater i regionen - förnärvarande 45 - är representerade. Planen bygger på den s.k.totalkonsumtionsmodellen och ligger väl i linje med den svenskaalkoholpolitikens inriktning. Vidare betonas i planen vikten av att länder meden ambitiös alkoholpolitik får stöd för att fullfölja denna. Försäljningenav alkoholdrycker i minskade med under tioårsperioden1976-85. ökade försäljningen på nytt. Särskiltstarkölsförsäljningen gick upp och har sedan fortsatt attöka. har den totala alkoholförsäljningen åter minskat. Utvecklingen antyder attkonsumtionsminskningen kan ha stannat upp, eller till och medvänt. Den totala försäljningen av alkoholdrycker under första halvåret 1992visar på en ökning jämfört med I99I. Det är framförallt starköl och öl klass IIsom ökat kraftigt, medan försäljningenav spritdrycker fortsätter att minska. Tat)ell: Försäljning av alkoholdiycker i liter perinvånare Prop. 1992/93:100 1975, 1980 och 1985-91. g-j . 2,29* * Inklusive öl II B (s.k. mellanöl) Ungdomamas konsumtionsmönsterföljer i stort sett den totala konsumtionsutvecklingen. Medan vin- ochstarkspritkonsumtionen minskar i ungdomsgrappen fortsätter starkölskonsumtionenatt öka. Vidtagna och planerade åtgärder Den infördes nya regler för beskattning avalkoholdrycker. Omläggningen, som gjordes bl.a. i syfte att styraalkoholkonsumtionen mot svagare drycker, innebär att dryckesskatten bestäms iförhållande till dryckens alkoholhalt och tas ut efter en progressivskatteskala. Den europeiskaintegrationsprocessen iimebär att det ekonomiska, sociala och kulturellautbytet kommer att öka mellan och länder som av tradition för en mindrerestriktiv alkoholpofitik. Bl.a. mot den bakgmnden har den av regeringentillkallade alkoholpolitiska kommissionen som främsta uppgift att formulera enmer effektiv strategi för att minska den totala alkoholkonsumtionen och därmedbegränsa alkoholens skadeverkningar. Konunissionen bör jämföra densvenska alkoholpolitikens mål och medel med den politik som andra jämförbaraländer för på detta område. I kommissionens uppgift ingår även att beskrivaskillnader i konsumtions- och skadenivåer mellan länderaa och att analyseraeffektema av ländemas politik. I den mån kommissionen finner attdelar av det svenska regelverket kan förenklas eller helt utmönstras för att deinte längre fyller någon alkoholpolitisk funktion eller behöver förändras medhänsyn till , bör kommissionen lägga fram förslag till sådanreviderad lagstiftning. Kommissionen skall även presentera förslag till hur dealkoholpolitiska målen kan uppfyllas, även inom ramen för ett medlemskap i .