prop · GG03179 · 1992-12-31 00:00:00 — 1 överenskommelsen ingick att enbiobränslekommission skulle tillkallas för att analysera de långsiktigafömtsättningama för en ökad kommersiell användnmg av biobränslen samt läinnaförslag tiU åtgärder för att stärka biobränslenas konkurrenskraft. Enprioriterad uppgift för kommissionen var att redovisa förslag om samordning ochförstärkning av utveckUngsinsatsema för biobränslen, med särskild inriktning påteknUc for prcxluktion av el. För sådana insatser under en femårsperiodavsattes ett belopp av . lade framförslag om riktiinjer för användningen av dessa medel för utvecklingsinsatser idelbetänkandet El från biobränslen (SOU 1991:93). Förslaget innebar attmerparten av resurserna skulle användas för stöd till demonsttation av teknikför elproduktion, i första hand i kraftvärmetillämpningar. Kommissionen föreslog att stödgivningen skullehandhas av en särskild programstyrelse knuten till Närings- ochteknUcutvecklingsverket (), som svarar för övrigt stotiigt stöd tillutveckling av biobränsleteknUc. svarar cx;kså för det stöd tillinvesteringar i anläggningar för kraftvärmeproduktion med biobränslen sominfördes . För investeringsstödet gäller en medelsram av 1 miljardkronor . På gmndval av kommissionens förslag infördes detnya utvecklingsstödet den 1 juh 1992. Stödet gäller under femårsperioden1992/93-1996/97 inom en medelsram av . Islutbetänkandet redovisar resultotet av sitt arbete iövrigt. Detto arbete har syftot tiU att klargöra möjlighetema till ökad användningav biobränslen för produktion av el och värme. Den potentiella marknaden haranalyserats i olika tidsperspektiv. Kommissionen har också sökt att klarläggahindren for ökad biobränsleanvändning. Sänkild uppmärksamhet har ägnats ätresursbasen, möjliga miljömässiga och ekologiska resttiktioner samt dentekniska utveckUngen. Kommissionens uppdrag oinfattar biobränslen i formav ttädbränslen -inkl. massaindusnins avlutar - och energigrödor samt vissasorterade avfaUs- Också torv harbehandlats, eftersom torven kan ses som en Prop. 1992/93:179 fömybar energiresurs. Kommissionen har inte behandlat frågor omanvändning av biobränslen för framställning av drivmedel for transporter, t.ex.etanol. Inte heller behandlas den småskaUga användningen av ved m.m. i småhus.Arbetet har alltså inriktats främst på biobränslen för kommersieU produktion avel och värme inom industrin, de kommunala fjärrvärmesystemen och andraanläggningar för gemensam uppvärmning i tätorter. Närstöd till biobränslen infördes i var detframför allt deras egenskap av inhemsk energiresurs som utgjorde motiv förstödet. framstår emeUertid klimatfrågan som huvudmotivet. TiU skiUnadfrån de fossila bränslena ger biobränslena inget nettoutsläpp av koldioxid tillatmosfären vid förbränning och bidrar alltså inte till den s.k.växthuseffekten. KUmatfrågan är tUl sin natur global. Även i övrigt anser kommissionen att det tidigarenationella perspektivet på biobränslefrågoma måste vidgas. Det förekommer redannu import av biobränslen till , cx;h importen väntas öka. Sverigekommer genom att i praktiken infogas i EG:s inre marknad, och etteventuellt senare svenskt medlemskap i kan komma att ställa krav bl.a. på enharmonisering med EG på den indirekta beskattningens område. En annan aspektav internationaliseringen är utvecklingen rnot en europeisk elmarknad prägladav ökad konkurrens och ökad handel över gränsema. En faktor av stor betydelse för den svenskabiobränslemarknaden är EG:s politik i klimatfrågan. Det föreligger nu ettförslag från om en strategi för att begränsa koldioxidutsläppenoch förbättta energihushållningen. I sttategin ingår bl.a. införandet av enkombinerad energi- och koldioxidskatt på bl.a. fossila bränslen. Skatten skallomfatta också bränslen för elproduktion. Avsikten är att skatten skall införasfrån och att den skall stiga successivt till är 2000. Tidpunkten förinförandet har dock gjons avhängig av att andra vidtar lUcnandeåtgärder. Detfinns stora skillnader i fråga om biobränslenas konkurrenskraft inom olikaanvändningsområden. Detto beror främst på skattesystemet. Sedan koldioxidskattenpå fossila bränslen infördes som ett komplement tiU denallmänna energiskatten har de obeskattade biobränslena gcxla fömtsättningar attkonkurrera på områden där båda skattema har fullt genomslag. Detta gäller t.ex. vid produktion av värme förbostäder m.m. Genom den beslutade omläggningen av energibeskattningenkommer dessutom koldioxidskatten påfossila bränslen inom denna sektor att öka från /kg Prop. 1992/93:179koldioxid till /kg från . För industtisektom minskas Bilaga 3.1 koldioxidskatten till /kg, och den allmänna energiskattenslopas helt. awecklas emellertid de nedsätmingsregler som hittillshar gällt för viss energiintensiv industri. Bränslen för elproduktion är genom regler omskatteavdrag i praktiken befriade från både aUmän energiskatt ochkoldioxidskatt, eftersom el beskattas i konsumtionsledet. Också vidsamproduktion av el och värme i kraftvärmeverk, inkl. industrieUamot07cksanläggningar, är bränsle som hänförs till elproduktionen befriat frånskatt. För bränsle som hänförs till värmeprcxluk-tionen erläggs koldioxidskattmen inte allmän energiskatt. Fömtom biobränslen är också torv och avfaU befriadefrån allmän energiskatt och koldioxidskatt. belastas dock, liksom oljaoch kol, med svavelskatt. Kommissionen utgår i sina analyser av biobränslenaskonkurrenskraft från de energiskatter som gäller efter skatteomläggningen den 1januari 1993. Tillförselnav biobränslen, torv och avfall till den svenska energimarknaden beräknas förnärvarande uppgå till ca , vilket är av den totalatillförseln. Skogsindustrins internanvändning svarar för ca . Avaterstcxlen är det ca som omsätts på en kommersiell marknad. Därav är ca6 TWh ttädbränslen, främst skogsflis, och resten torv. Kommunemas värmeverk ärden helt dominerande köparen. Inom skogsindustrin räknar kommissionen med att dennuvarande intern-användningen av biobränslen kommer att vara i huvudsakoförändrad. Inom industrin i övrigt kommer det efter skatteomläggningen inteatt finnas någon marknad för biobränslen. Biobränslenas konkurrenskraft är nu god i storavärmeproducerande anläggningar, t.ex. i de kommunala fjärrvärmesystemensvärmepannor. I mindre värmepannor för uppvärmning av bostoder m.m. finns detfortfarande betydande praktiska hinder för ökad användning av biobränslen. Kommissionen har ägnat särskilt inttesse åtbiobränslenas konkurrenskraft inom kraftvärmesektom. Det förekommer en vissutbyggnad av kraftvärmeanläggningar med möjlighet att använda biobränslen.Detta gäller ttots att de fossila bränslena inom denna sektor har en relativtgynnsam beskattning och trots att lönsamheten vid utbyggnad av kraftvärme förnärvarande generellt sett är svag, beroende främst på ett lågt elpris. I nästansamtiiga fall torde det statiiga investeringsbidraget på /kW eleffekttill biobränslekraftvärme ha utgjort en fömtsättning for projekten. Kommissionen har sökt att bedöma biobränslenaskonkurtenskraft inom kraftvärmesektom då det kommer attbehövas betydande Vid antoganden omen real prishöjning på Prop.1992/93:179 fossila bränslen med 3 %om året och en successiv anpassning av de svenska Bilaga 3.1 elpriserna tiU den högreeuropeiska prisnivån kommer biobränslekraftvärme att kunna konkurrera medde bästa altemativen, som t.ex. kraftvärme med naturgasdrivna kombicykelanläggningar.En långsammare prishöjning på fossUa bränslen skulledcx;k innebära försämrad konkurrenskraft för bio- Kommissionen har analyserat också inverkan päbiobränslenas konkurrenskraft av ny teknik, särskilt teknUcen för förgasnmgmed kombicykel som utvecklas i cx;h . En annan vUctig faktor är framtida förändringar ibeskatmingen av bränslen som en följd av den europeiska integrationen. Engenerell energi- cx;h koldioxidskatt på bl.a. elproduktion enligtEG-kommissionens förslag skulle på flera sätt stärka biobränslenaskonkurrenskraft. Tidpunkten för införandet av skatten är emeUertid oviss. Sammanfattningsvis är biobränslenas framtidakonkurrenskraft - i synnerhet inom kraftvärmesektom - mycket svårbedömd.Fömtom de mer normala osäkerhetsfaktorerna när det gäller teknik, ekonomi ochmarknad finns ovissheten om effektema av en anknyming tiU EG och avintemationella klimatpoUtiska åtgärder. Kommissionen pekar dcx;k på betydelsenav en faktor som i viss mån kan påverkas genom nationella ätgärder, nämligenbiobränslenas framställningskostnader. Kontinuerliga kostnadssänkningar iförhållande till fossila bränslen kan bli avgörande för biobränslenasmöjligheter att bevara och stärka sin konkurrenskraft. Kommissionen redovisar inga egna prognoser ellerscenarier för den framtida användningen av biobränslen. Nägra aktuellabedömningar redovisas och kommenteras, bl.a. Energiprognos 1992.Kommissionen bedömer i likhet med en ökad användning med några TWh omåret under resten av 1990-tolet sorn sannolik. I andra studier antyds en väsentligt störremarknadspotential. Därvid antos att värmeunderlagen i fjärrvärmenäten och inomindusnin utnyttjas mer fuUständigt för kombinerad el- och värmeproduktion.Inte i någon av studiema har emellertid elprcxluktion i kondensanläggningarangivits som ett potentiellt användningsområde för biobränslen. Användningenav biobränslen från skogen uppgår till ca . Därav baserasca på material - avverkningsrester, industriella biprcxlukter ochavlutar - som kommer fram i samband med verksamheten inom skogsindustrin.Återstoden är direktavverkat virke för huvudsakligen icke-kommersiellanvändning. Med stöd av den senaste awerlcningsberäkningen (AVB92) har kommissionen bedömt att det finns en betydande potential for ökatuttag av awerk- Vid nuvarandeekologiska resttiktioner skulle uttaget kunna öka Prop. 1992/93:179 till22-24 TWh , jämfört med ca . Om det visar Bilaga3.1 sig möjligt att kompensera bortfallet av näring vid ökat uttag skulleuttaget kunna ökas tUl . Kommissionen tar dock inte ställning rilllämpUgheten härav eller nU valet av metcxl för kompensation. Genom ändrade mtiner vid gaUring och röjning m.m.skulle ytterligare kvantiteter virke kunna frigöras för användning som bränsle.Den sammanlagda potentialen avverkningsrester skulle därmed uppgå till 50-60TWh , under fömtsätming av att kompensationsåtgärder vidtos. Det är främst denna del av skogsbränslepotentialensom kan umyttjas för kommersiell energiproduktion utanför skogsindustrin.Potentialen för industriella biprcxlukter cx;h avlutar, som är direkt knutentill prcxluktionsnivån inom skogsbmket, är obetycUigt större än den nuvarandeanvändningen. Kommissionen understryker att nästan hela denangivna skogsbränslepotentialen framkommer som ett resultat av skogsindustrinsverksamhet. En fömtsättning för beräkningama är, i enlighet med kommissionensdirektiv, att ökad användning av skogsbränslen inte får äventyra produktioncx;h investeringar inom skogsindustrin. Bettäffande bränslen från jordbruket redovisarkommissionen en teoretisk, långsiktig potential av . Därvidfömtsätts att hela den åkerareal som kan komma i fråga för omställninganvänds för odling av energiskog och energigräs, vilket skulle kunna ge enårlig produktion av . Resten är halm från den återstående arealen.Kommissionen framhåUer att det ännu är svårt att förutse i vilken utsttäckningbränsle kommer att produceras från jordbmket. I vart fall kan endast 15-20 TWhav potentialen för energiskog och energigrödor anses vara tillgänglig före år2010 med hänsyn till vissa tekniska begränsningar. Som potential för produktion av torv harkommissionen angivit en kvantitet som motsvarar den beräknade årliganybildningen, dvs. Potentialen för sädant avfaU som kan komma i frägasom bränsle har angivits riU . En summering ger en total fysisk potential på185-220 TWh . Hänsyn har därvid tagits till vissa miljömässiga ochtekniska restriktioner. Potentialen skulle dock kunna realiseras först efter år2010. Kommissionen bedömer att det inte är de fysiskatillgångama utan de ekonomiska fömtsättningama som kommer att sätta gränsen föranvändning av biobränslen under . Efteren analys av miljöpåverkan i samtliga led gör kommissionen bedömningen att demiljöproblem som är förenade med användning av biobränslen är relativt små.Kommissionen anser det därför osannolikt att miljöfaktorer kommer att innebäraväsentliga inskränkningar i möjlighetema att öka den framtida användnmgen. Teknisk utveckling Prop. Kommissionenger några kompletterande synpunkter på de frägor som behandlades idelbetänkandet . Alltjämt framstår förgasning med kombicykel som denmest lovande tekniken för elprcxluktion med biobränslen. Det har dock skettvissa förändringar i fråga om tidsplan och inriktning av det utvecklingsarbetesom bedrivs inom kraftindustrin, bl.a. genom att storademonsttationsprojekt har senarelagts. Kommissionen räknar därför nu medatt en inttcxluktion av tekniken i större omfattning kommer att dröja något. Kommissionen återkommer vidare till en fråga somlämnades öppen i delbetänkandet, nämligen användningen av det särskildautvecklingsstödet för andra ändamål än stöd tiU teknUc för elproduktion medbiobränslen. Kommissionen anger några områden där det kan fmnas behov av ökadeutvecklingsinsatser, t.ex. teknik för bränsleproduktion från skogsbmket. Stödet får ses som en förstärkning av detutvecklingsstöd som redan lämnas genom . Det nya stödet skall dcx:kinriktas på teknik som har betydelse för möjlighetema tiU framtida elproduktionmed biobränslen. Kommissionen anser det inte önskvärt att en slutiigfördelning av medelsramen på 625 mUjoner kronor fastställs . Med hänsyn tillatt prioriteringen av stödet till elproduktionsteknik stär fast föreslås dockatt av ramen redan nu reserveras för stöd inom dettaområde. Behovav åtgärder inom värmeproduktionen Biobränslenaskonkurrenskraft är i stora värmeprcxlucerade anläggningar utanför industrin,framför allt i de kommunala fjärrvärmesystemens värmepannor. Detta är en följdav att biobränslenas miljöfördelar inom denna sektor kommer till klart uttrycki beskattningen. Nägra särskilda åtgärder inom denna sektor behövs därför inte. I mindre värmeanläggningar har biobränslena sammaskattefördelar, men detta har ännu inte lett tiU någon väsentiigt ökadanvändning. Kommissionen pekar på ett antal tekniska, ekonomiska cx;hinstitutionella hinder för konvertering från olja eller el tiU biobränslen isådana anläggningar. Som möjliga vägar att övervinna dessa hinder anges bl.a.marknadsföring av energitjänster baserade på biobränslen samt informations- ochutbildningsinsatser. Ansvaret för sådana åtgärder bör ligga i första hand hosföretag cx;h organisationer på prcxlucent- (x;h användarsidan. Vissa insatserför teknisk utveckling kan rymmas inom forsknings- ochutvecklingsprogram. Behovav åtgärder inom kraftvärmeproduktionen Kommissionenpekar på att det nuvarande systemet för kraftvärmebeskattning har vissakonsekvenser för biobränslenas konkurrenskraft inom denna sek- Genom att bränslenför elproduktion är befriade från skatt används van- Prop. 1992/93:179 ligenfossila bränslen för denna del av produktionen också i anläggningar Bilaga3.1 som är uniistade för eldnmg med biobränslen eller torv. Vidare är den delav kraftvärmeverkens bränsleanvändning som hänförs till produktionen av värmesedan den 1 juli 1991 befriad från allmän energiskatt, vilket har inneburit enrelativ försämring av biobränslenas konkurrenskraft. Ett för biobränslena starkt negativt inslag iskattesystemet är de regeländringar som har följt av den s.k. Visbydomen år1991. Dessa ändringar innebär att kraftvärmeanläggningar med viss teknik,bl.a. dieselmotorer och gasturbiner, numera är helt befriade från skatt ävenför produktionen av värme. Sådana anläggningar får därmed en kraftigtförbätttad konkurrenskraft. Kommissionen anser att det nuvarande systemet förkraftvärmebeskatming är svåröverskådligt och att det dessutom leder tillsnedvridningar av olika slag. Från sina utgångspunkter påpekar kommissionen särskiltatt systemet ger endast ett ofuUständigt genomslag för den värdering avbiobränslenas miljöfördelar som i övrigt kommer till uttryck ienergibeskatmingen. Med hänvisning till att frågan omkraftvärmebeskattningen nu bearbetas bl.a. av en särskild uttedare inom ramenför en lagteknisk översyn av energibeskattningen avstår kommissionen från attlägga fram förslag om regeländringar. Det betecknas dock som synnerligenangeläget att effekterna av Visbydomen undanröjs. Styrmedelför elproduktion med biobränslen Etthinder för ökad användning av biobränslen inom kraftvärmesektom är attkoldioxidskatten inte belastar bränslen för elproduktion. Om biobränslena skallges samma fördel inom denna sektor som inom värmeprcxiuktionen måste antingenkolcUoxidskattens tillämpningsområde utvidgas till att omfatta (x;ksåelprcxluktionen eller biobränslena på annat sätt fä gottgörelse. Kombinationerhärav är givetvis också tonkbara. Efter en redogörelse för nuvarande miljö- ochklimatpolitiska styrmedel och av olika kriterier för styrmedelsvalet tarkommissionen upp några modeller till närmare diskussion. Kommissionen harbegränsat diskussionen till sådana styrmedel som redan finns eller harförebilder i . - investeringsbidrag för biobränslekraftvärme avnuvarande slag, - prcxluktionsbidrag för el frånbiobränslekraftvärme, - koldioxidskatt på bränslen för elproduktion på dennivä som från gäller för indusnin, dvs. - koldioxidavgift med återbetalning efter mönster avden kväveoxidavgift som infördes . Det fömtsätts att tillståndsprövning enligtmiljöskyddslagen och - när det gäller mycket stora anläggningar - även 4 kap.naturresurslagen lUcsom hit- tills kommer att utgöraett väsentligt styrmedel i miljöpolitiken. Av de diskuterade modellema försproduktionsbidraget för biobränsle- Bilaga 3.1 kraftvärme åt sidan, främstpå den gmnden att ett sådant bidrag skulle medföra svärberäknade cx;h sannoliktbetydande utgiftskrav. McxleUen med en koldioxidavgift pä bränslen förelproduktion innebär att avgiftema återbetalas till kollektivet avavgiftsskyldiga, varvid elprcxlucentema tillgodoförs ett belopp som svarar motden elkraft som var och en har prcxiucerat. Modellen verkar tiU föimän för bådekraftvärme cx;h biobränslen, och den är dessutom statsfinansiellt neutral.Trots dessa fördelar är kommissionen tveksam till att förorda mcxiellen,främst med hänsyn till att den sannoUkt skuUe vara svår att tillämpa i ettintemationaliserat elsystem. 1 StäUet föreslår kommissionen att enkoldioxidskatt pä bränslen för elproduktion införs. En sådan skatt är denprincipiellt mest tilltalande formen av miljöpolitiskt styrmedel, bl.a. genomatt den verkar generellt cx:h därigenom kan antos leda till samhäUsekonomiskeffektivitet. En kolcUoxidskatt på bränslen för elprcxluktion harhittills ansetts inte böra införas ensidigt av med hänsyn till densvenska industtins konkurrenskraft. Kommissionen anser emellertid att detunder senare tid har tillkommit nägra faktorer som ger anledning att på nyttpröva frågan. Beslut har fattats om en omläggning av energibeskattningen sominnebär en kraftigt minskad skattebelastning för industrin. Vidare ärelbalansen nu sådan att höjda kostnader för fossUbränslebaserad elproduktionåtmistone kan väntos få en ringa effekt på elprisnivån.En ttedje faktor är det förslag om en energi- och koldioxidskatt inom EG som nuhar lagts fram. En koldioxidskatt på nivån /kg kan väntas fåen begränsad styreffekt när det gäller att öka användningen av biobränslen påkort sikt, i vart fall inom kraftvärmeproduktionen. Kommissionen ser det emellertidsom angeläget att statsmaktema genom att införa en sådan skatt redan nu aktivtpåverkar den framtida elproduktionens stmktur. Kommissionen föreslår att införandet av enkoldioxidskatt på bränslen för elproduktion samordnas med omläggningen av energibeskattningenden . Det nuvarande investeringsbidraget tillbiobränslekraftvärme har haft den avsedda effekten att öka utbyggnadenav biobränslebaserade anläggningar. Beviljade bidrag och inneliggandeansökningar överstiger nu medelsramen . Kommissionens analyservisar an detta stöd utgör en nödvändig fömtsättning för en viss fortsattutbyggnad av biobränslekraftvärme under 1990-tolet. Kommissionen anser att ett nägot utvidgatinvesteringsstöd skulle utgöra en önskvärd komplettering till koldioxidskatten.Därför föreslås att medelsramen för stödet vidgas med ,som stödets giltighetstid förlängs med t.o.m. budgetåret1996/97. Vidare bör bidrag i fortsättningen kunna lämnas också tillanläggningar som använder visst sorterat avfall som bränsle. Konsekvenser av enkoldioxidskatt Prop. Införandetav en koldioxidskatt pä elproduktion kan antas fä vissa konsekvenser på detsvenska prcxluktionssystemet för elkraft. har gjort mcxlellberäkningarsom pekar på att det sannolikt inte blir några större förändringar ifördelningen mellan olika kraftslag. Däremot kan de kortsiktigamarginalkostnadema i systemet öka. Effekten pä elprisnivån kan dämpas genomtillfällig import. Koldioxidskatten kan uppskattningsvis leda tillskatteinkomster på . Utdragur protokoU vid regeringssammanträde den 23 febmari 1993 P. Prop.1992/93:179 BUaga 4 Anmälan till proposition om åtgärder mot klimatpåverkanm.m. Minabedömningar och förslag i korthet Deverkningar som utsläpp av klimatpåverkande gaser befaras ge upphov tiU äroberoende av var utsläppen äger mm. Kostnadema för att begränsa utsläppen ärdock mycket varierande och i hög grad beroende av var begränsningama genomförs.KlimatpoUtiken måste mot denna bakgmnd utformas med ett intemationeUtperspektiv och i samarbete mellan jordens stoter. De klimatpoUtiska åtgärdema på energiområdet måsteutgå frän högt ställda krav på kostnadseffektivitet. Rangordningen mellanåtgärderna bör däiför bestämmas av deras effekt för att minska kUmatpåverkan iförhållande tiU kostnaden. Koldioxidutsläppen i det svenska energisystemet harhalverats som en följd av långtgåendeenergieffektiviserUig och en övergång från fossUa bränslen tiU andraenergikäUor. Kostnaderaa för ytterUgai-e utsläppsbegränsningar iSverige är höga jämfört med kostnadema i bl.a. de östeuropeiska ländema vilkakännetecknas av avsevärt lägre energieffektivitet och större andel fossUabränslen i energibalansen. De svenska klimatpoUtiska insatsema momenergiområdet skaU. därför koncentreras tiU två områden: i forskning,utveckUng och demonstration av energieffektiv teknik och teknik för attutnyttja fömybara energikäUor, samt i , och övriga Östeuropaenergieffektivisering och övergång tiU fömybara energikäUor. 1.1Några utgångspunkter Prop. Måletatt söka begränsa klimatförändringama tiU en för samhäUet och naturen håUbarnivå fordrar åtgärder för att såväl begränsa utsläppen av koldioxid och andraväxthusgaser som öka upptaget av kol i skog cxh annan växtUghet. På energiområdet är det i försto hand fråga om attmmska utsläppen av koldioxid. Också metanutsläpp har stor betydelse förväxthuseflFekten. Minskningar av koldioxidutsläppen är under övenkådUg tidfrämst en fråga om minskat utnyttjande av fossUa bränslen genom energieffektiviseringeUer övergång tiU andra energikäUor. Ungefår nio tiondelar av världensenergiförsörjning tillgodoses med fossila bränslen. Detto ger en föreställningom vidden av de åtaganden som en åtgärdsinriktod klimat-poUtik StäUervärldssamhäUet mför. De mdustriaUserade ländema har svarat för den heltövervägande delen av världsförbmkningen av fossUa bränslen.Utvecklingsländeraas användning ökar dock hastigt och deras andel växer. Debesitter också huvuddelen av världens ännu icke utnyttjade resurser ochreserver av fossila bränslen. Uppbyggnaden av dessa länders näringsUv stäUerkrav på en god tiUgång på energi för industri cx;h transporter. Kol är det fossUa bränsle som vid förbränning gerdet störsto tiUskottet tiU växthuseffekten räknat per nyttiggjord energienhet.Naturgasens bidrag är räknat per energienhet ungefår hälften så stort. En ökadanvändning av naturgas som ersättning för kol i exempelvis elproduktionen Uigårdärför i många länder i som ett huvudelement i strategin mot växthuseflFekten.