prop · GF0385 · 1992-01-01 00:00:00 — Om ett större antal av dessa blir oeniga om den ekonomiska regleringen synes mot bakgrund av utskottets tolkning av nu aktuell bestämmelse, denna inte kunna tillämpas. Utskottet anser därför att bestämmelserna om hur tvister skall lösas bör bli föremål för översyn. I det civilrättsliga regelsystemet finns exempel på lagar som är tillämpliga när fler än två parter tvistar. Utskottet vill här peka på den ordning som valts i lagen (1904: 48) om samäganderätt. Situationen vid en pastoratsreglering eller upplösning av en samfällighet kan bli snarlik den som uppstår när samfälld egendom skall förvaltas av eller delas mellan flera ägare. Med hänvisning till det ovan anförda förordar utskottet sålunda att en översyn görs av bestämmelserna i kyrkolagsförslaget vad beträffar tvister i anledning av den ekonomiska regleringen vid indelningsändringar. Motionerna 1991: 3 och 1991: 63, den senare såvitt avser den del som detta utskott har att behandla, berör kyrkoherdens ställning i kyrkliga indelningsdelegerade och dess arbetsutskott. Bestämmelser om kyrkliga indelningsdelegerade finns i kyrkliga indelningslagen och i lagen (1972: 229) om kyrkliga indelningsdelegerade. Bestämmelserna har i sak oförändrade flyttats över till 5, 6, 8 och 9 kap. i kyrkolagsförslaget. Indelningsdelegerade och dess arbetsutskott är närmast att betrakta som någon form av interimistiska kyrkokommunala organ som får utses i samband med ändringar i den kyrkliga indelningen. Sålunda kan vid exempelvis ändringar i församlingsindelningen den beslutande myndigheten bestämma att församlingen enligt den nya indelningen skall företrädas av indelningsdelegerade. Detta gäller till dess indelningsändringen träder i kraft. Den beslutanderätt som tillkommer kyrkofullmäktige utövas sålunda av företrädare för församlingen enligt den nya indelningen. Regleringen av kyrkliga indelningsdelegerade finns intagen i 9 kap. kyrkolagsförslaget. Där finns bl.a. bestämmelser om valbarhet, sammanträden, närvarorätt, arbetsutskott och ordförandeskapet. Den slutsats om kyrkoherdens ställning i såväl indelningsdelegerade som dess arbetsutskott som dras i de bägge motionerna är riktig. Den prästerliga ämbetslinjen finns sålunda, som läronämnden konstaterat i sitt yttrande, inte företrädd i uppbyggnadsskedet av en ny kyrklig kommun. Utskottet delar motionärernas uppfattning att ämbetslinjen bör vara företrädd i indelningsdelegerades arbetsutskott enligt samma principer som gäller för kyrkoherdens ställning enligt församlingslagen. Berör indelningsändringen flera pastorat bör det enligt utskottets mening ankomma på att efter framställan från stiftsstyrelsen förordna en av kyrkoherdarna att vara ledamot och en annan att vara dennes ersättare i arbetsutskottet. Bestämmelse härom bör lämpligen införas i förslagets 9 kap. 15 §. Ändringen torde även medföra vissa konsekvensändringar i kapitlet. Utskottet utgår från att detta kommer att beaktas i samband med den begärda revisionen. Vad gäller tredje att-satsen i motionen 1991: 63 bör framhållas att uttryckliga lagregler saknas om vilka uppgifter och befogenheter som tillkommer indelningsdelegerades arbetsutskott. Rent kyrkokommunalt är det dock att jämställa med kyrkorådet i en församling eller samfällighet. Det framgår av 5 kap. 20 § 2 st. i lagförslaget att befintliga kyrkokommunala organ enligt den äldre indelningen endast får besluta i frågor som uteslutande avser den befintliga kyrkokommunen och som inte har verkan efter den nya indelningens ikraftträdande. Frågor som har verkan efter indelningens ikraftträdande och avser den nya kyrkokommunen ankommer däremot uteslutande på indelningsdelegerade och dess arbetsutskott. Det syftemål som motionärerna i nu aktuell fråga önskar uppnå synes enligt utskottets uppfattning därmed vara tillgodosett redan inom ramen för gällande lagstiftning. Anledning saknas därför att tillstyrka bifall till motionen i denna del. Beträffande motionsyrkandet under punkt 1 i motion 1991: 37 kan först konstateras att det av 4 kap. 4 § 2 st. kyrkolagsförslaget framgår att varje icke-territoriell församling utgör ett pastorat. I nu gällande kyrklig indelningslag (1988: 185) anges i 1 kap. 4 § att ett kontrakt består av flera pastorat i ett stift. Enligt 4 kap. 1 § beslutar stiftsstyrelsen om ändringar i kontraktsindelningen. Stiftsstyrelsen skall vidare enligt 2 § verka för en ändamålsenlig kontraktsindelning och får själv ta upp frågor om ändring i indelningen. Här angivna bestämmelser i kyrkliga indelningslagen föreslås oförändrade överflyttas till avdelningen om den kyrkliga indelningen i den nya kyrkolagen (7 kap. 1 § 2 st. och 7 kap. 2 § 1 st.). Det ankommer sålunda på stiftsstyrelsen att bestämma vilka pastorat, inklusive de icke-territoriella, som skall ingå i de olika kontrakten i stiftet. Enligt utskottets mening saknas anledning att i lag ytterligare reglera förutsättningarna för stiftsstyrelsens befogenheter i nu aktuellt avseende. Vad däremot gäller den under samma punkt i motionen påtalade risken för missuppfattning delar utskottet motionärens bedömning i denna del. Hela 5 § i 4 kap. bör därför få följande lydelse: "Ett kontrakt består av flera pastorat i ett stift. En av prästerna i kontraktet förordnas som kontraktsprost." I motion 1991: 80 konstateras att beslut i ärenden om namn på kyrkliga enheter inte kan överklagas särskilt. Motivering härför saknas i skrivelsen. Enligt utskottets uppfattning är detta inte tillfredsställande och utskottet tillstyrker därför bifall till motionen. 10 kap. 6 § bör sålunda ges följande lydelse: "Stiftsstyrelsens beslut i ärenden som avses i 1 och 2 §§ får överklagas hos kammarkollegiet av berörda församlingar och kyrkliga samfälligheter. Kammarkollegiets beslut i ärenden som avses i 3 § får inte överklagas." 4.2 Femte avdelningen. Den lokala organisationen 11--22 kap. Femte avdelningen innehåller bestämmelser om organisation och verksamhetsformer för församlingar och kyrkliga samfälligheter på lokalnivå. Till femte avdelningen har överförts större delen av nu gällande bestämmelser i församlingslagen (1988: 180). Viss redaktionell bearbetning har gjorts. Bl.a. har införts ett nytt kapitel (12 kap.) i vilket har samlats reglerna om de förtroendevalda. Denna systematik är anpassad till den nya kommunallagen. De sakliga nyheterna är få. I 16 kap. 1 § lagförslaget har införts en bestämmelse om senaste dag för stiftsstyrelsens fastställelse av antalet ledamöter i kyrkofullmäktige i samfällighet. Bestämmelse härom saknas i nu gällande församlingslag. I 20 kap. om revision har i 9 § en anpassning gjorts till motsvarande bestämmelse i den nya kommunallagen. Den enda sakliga ändringen i förhållande till gällande rätt är en ändring av sättet att beräkna när preskriptionstiden skall börja löpa. I motion 1991: 21 hemställs att kyrkomötet föreslår regeringen att 17 kap. 17 § i förslaget till kyrkolag ändras så att kravet på att kallelse till kyrkorådssammanträde skall anslås på församlingens anslagstavla upphör. I motion 1991: 37 hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen föreslår de ändringar i förslaget till kyrkolag, som angetts i motionen. Under detta avsnitt behandlar utskottet de ändringar som föreslås under punkterna 2 och 3 i motionen, vari föreslås dels att 11 kap. 8 § i kyrkolagen ändras enligt följande: "I en församling utövas beslutanderätten på kyrkostämma eller av kyrkofullmäktige, om inte annat följer av 12 §. dels att 17 kap. 31 § 2 st. ändras enligt följande: "Kyrkoherden eller någon annan präst som avses i 5 § andra stycket har dock alltid rätt att närvara i annan nämnd och delta i överläggningarna." I motion 1991: 48 hemställs att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett tidigareläggande av tillträdesdagen för de nyvalda kyrkofullmäktige. I motion 1991: 52 hemställs att kyrkomötet hos centralstyrelsen anhåller att denna låter utreda förutsättningarna för en ändring av församlingslagen så att samfälligheter kan bildas med hänsynstagande till skilda lokala förutsättningar. I motion 1991: 54 hemställs att kyrkomötet hos regeringen begär en sådan ändring i församlingslagen som föreslås i motionen. Den yrkade ändringen innebär att det skall klart utsägas i lagen att en församling inte kan vidta åtgärder vad avser byggnad och dess fasta inredning utan att samfälligheten godkänner åtgärderna. I motion 1991: 65 hemställs att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring i församlingslagen (7 kap. 5 §) att antalet valda ledamöter i ett direktvalt kyrkoråd skall vara udda och inte mindre än elva. I motion 1991: 78 hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990: 1 begär ändringar av 15 kap. förslag till ny kyrkolag av innebörd: 1.att församlingarna skall kunna träffa överenskommelse om även suppleanter när delegerade skall utses första gången 2.att det bör ankomma på församlingsdelegerade -- och församlingarna när delegerade skall utses första gången -- att besluta om antalet suppleanter 3.att någon bestämd tidsfrist för beslut om suppleanter bör inte finnas. I motion 1991: 82 hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990: 1 begär sådan ändring av 18 kap. 4 § punkt 4 förslag till ny kyrkolag att vad där sägs om gemensamt kyrkoråd måtte avse även sådant kyrkoråd i flerpastoratssamfällighet. I motion 1991: 90 hemställs att kyrkomötet hemställer hos regeringen att till begravningslagen fogas en särskild bestämmelse som ger myndigheten rätt att tillhandahålla askurnor och kistor samt gravanordningar. UTSKOTTET Utskottet vill till en början erinra om vad tidigare anförts om behovet av bearbetning av denna avdelning av kyrkolagsförslaget med hänsyn till tillkomsten av ny kommunallag på den borgerligt kommunala sidan. Även om det sålunda finns anledning att förutsätta att femte avdelningen kommer att bli föremål för bearbetning bör påtalas vissa brister och felaktigheter i det nu föreliggande förslaget. Det som anges i det följande skall inte uppfattas som uttömmande, utan får snarare ses som en exemplifiering i syfte att understryka vikten av en grundlig bearbetning inte minst från redaktionell och språklig synpunkt. --12 kap. 2 § sista meningen synes vara onödig. --Användningen av de personliga pronomenen han och hon i 12 kap. 7 § 2 st. 2 p. och 12 kap. 9 § är inte konsekvent. Utskottet förordar här det användningssätt som föreslås i kyrkoförfattningsutredningens slutbetänkande, del 1, under avsnittet 4.3.1. Den språkliga bearbetningen. --13 kap. 14 § reglerar rätten att delta i fullmäktiges överläggningar. Rätten att närvara skall inte regleras i detta stadgande. sammanträden är ju offentliga sammankomster, varför en bestämmelse om närvarorätt i detta sammanhang kan missförstås. --Begreppen "mer än hälften av ledamöterna" i 13 kap. 21 § och "enkel majoritet" i 13 kap. 24 § 3 st. syftar i detta sammanhang på samma sak. Sådant bör undvikas i lagtext. --13 kap. 28 § 3 st. 3 p. anger att protokollet skall redovisa hur ledamöterna och suppleanterna har röstat vid öppen omröstning. Suppleanter har ingen rösträtt. Motion 1991: 21 berör förenklingar i kallelseförfarandet till sammanträde med kyrkorådet. kyrkomöte avslog på hemställan av kyrkolagsutskottet (KL 1989: 2) en motion av samma innehåll som denna. Som motiv för sin hemställan anförde utskottet. "Församlingar och samfälligheter torde i allmänhet ha antagit reglemente för sina kyrkoråd med särskilda föreskrifter om kallelseförfarandet. Genom att dessa föreskrifter tar över lagens bestämmelser undviks de olägenheter som måhända kan vara förenade med lagens mer omständliga kallelseförfarande. Enligt utskottets mening saknas därför anledning att föreslå den av motionären önskade lagändringen." Utskottet har inte funnit anledning att frångå det ställningstagande som gjordes av kyrkomöte i denna fråga. Utskottet hemställer därför om avslag på motionen. Vad gäller avsnitt 2 och 3 i motion 1991: 37 föreslås några redaktionella ändringar i 11 kap. 8 § och 17 kap. 31 § kyrkolagsförslaget i, enligt motionärens uppfattning, klarläggande och förtydligande syfte. Utskottet har inte kunnat finna att de aktuella lagrummen inrymmer några oklarheter och anser följaktligen inte att de av motionären yrkade ändringarna skulle innebära någon förbättring. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen i denna del. I motion 1991: 48 begärs sådan lagändring att de nyvalda kyrkofullmäktiges mandatperiod tidigareläggs till valåret. Syftet därmed skulle vara att ge de nyvalda budgetansvaret av mandatperioden. Ett genomförande av den föreslagna lagändringen skulle innebära en anpassning till den ordning som gäller i de borgerliga kommunerna. Frågan om en tidigareläggning av kyrkofullmäktiges mandatperiod har varit föremål för överväganden i andra sammanhang. Önskemål härom har dock inte kunnat tillgodoses med hänvisning till tidpunkten för de kyrkliga valen. Det är sålunda inte praktiskt möjligt för valmyndigheterna att göra den erforderliga röstsammanräkningen som i sådant fall skulle stå dem till buds. Detta skulle kräva en tidigareläggning av tidpunkten för valen, en fråga som dock bör tas upp i ett större sammanhang. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet bifall till motionen. I motion 1991: 52 framförs önskemål om vidgade möjligheter att bilda samfälligheter. För samfälligheter av det slag som åsyftas i motionen, dvs. flerpastoratssamfälligheter, gäller 1 kap. 6 § i den nuvarande församlingslagen. Bestämmelsen föreslås i sak oförändrad flyttas över till 11 kap. i kyrkolagen. Flerpastoratssamfälligheter får sålunda bildas för att sköta en, flera eller alla församlingsangelägenheter. gällande lagstiftning ger sålunda stora möjligheter till alternativa samverkansformer inom ramen för den kyrkokommunala kompetensen. Som villkor härför gäller härutöver den, utan ändring till kyrkolagsförslaget överförda, bestämmelsen att pastoraten skall vara överens eller att den tilltänkta samfällighetsbildningen skall vara till övervägande och varaktig fördel för berörda pastorat, 8 kap. 3 § kyrkolagsförslaget. Enligt utskottets mening möjliggör redan nu gällande lagstiftning bildandet av samfälligheter med hänsynstagande till de skilda lokala förutsättningar som kan finnas. Motionärens önskemål är därmed tillgodosett, varför utskottet inte tillstyrker bifall till motionen. Motion 1991: 54 tar upp frågan om kompetensfördelningen mellan en församling och en total samfällighet. Utskottet har tagit del av en dom i ett kommunalbesvärsmål av kammarrätten i , meddelad 1991--04--23 i mål 5680--1990. Domen berör den i motionen aktualiserade frågeställningen men innebär inte enligt utskottets uppfattning i något avseende ett frångående av gällande principer. I proposition 1987/88: 31 Ny organisation på lokal- och stiftsplanet i m.m. anför departementschefen bl.a. följande. "Jag vill också betona att den föreslagna kompetensfördelningen inte skall ses som ett hinder för en församling att själv med frivilliga medel och gåvor bekosta den ytterligare utsmyckning som församlingen anser önskvärd. I den mån den fasta inredningen berörs kan en förändring inte vidtas utan överenskommelse med pastoratet." Med detta uttalande anser utskottet det klarlagt att en församling inte kan vidta åtgärder vad avser byggnad eller dess fasta inredning utan att detta medgivits av samfälligheten. Någon lagändring är enligt utskottets mening därmed ej påkallad för att uppnå syftet med motionen. Motionen bör därför avslås. I motion 1991: 65 hemställs om en ändring i församlingslagen av innebörd att antalet ledamöter i direktvalt kyrkoråd, inklusive den självskrivne ledamoten, skall vara jämnt. Bestämmelsen om antalet ledamöter i direktvalt kyrkoråd har oförändrad flyttats över till 17 kap. 8 § kyrkolagsförslaget. Utskottet vill med anledning härav peka på att den av motionären önskade förändringen står i strid med den allmänt accepterade principen att antalet ledamöter i styrelser och beslutande organ bör vara udda. Ett jämnt antal röstande får till konsekvens att lottning måste tillgripas i de fall det uppstår lika röstetal och ärendet gäller val eller tillsättning av tjänst. Detta är enligt utskottets mening en inte önskvärd situation. Utskottet avstyrker därför motionen. I motion 1991: 78 riktas erinringar mot de bestämmelser i församlingslagen som reglerar suppleanter i församlingsdelegerade och som oförändrade återfinns i 15 kap. 1--3 §§. Utskottet delar motionärens uppfattning att suppleanter skall kunna utses första gången och tillstyrker därför på de grunder som anförs i motionen bifall till densamma. I motion 1991: 82 yrkas ändring i en från församlingslagen i oförändrat skick till 18 kap. 4 § punkt 4 kyrkolagsförslaget överförd bestämmelse om delegation. Bestämmelsen reglerar de möjligheter som en samfällighets kyrkoråd har att delegera beslutanderätt till kyrkoråd i församling eller till ett gemensamt kyrkoråd mellan två eller flera församlingar i pastoratet. Den slutsats som dras i motionen synes i och för sig vara riktig. Lagtexten anger att delegation kan ske till ett för församlingarna inom pastoratet gemensamt kyrkoråd. I de fall församlingarna ligger i olika pastorat, torde denna form av delegation inte vara tillåten. Utskottet menar dock att detta inte är något större problem. För det första är förekomsten av gemensamma kyrkoråd relativt sällsynt, i synnerhet vad gäller sådana som utsetts från församlingar i olika pastorat. För det andra saknas enligt utskottets uppfattning anledning att främja tillkomsten av ytterligare kyrkoråd av nu nämnd natur. Ett bättre och mer ändamålsenligt sätt att samverka församlingar emellan är att använda sig av de olika typer av samfällighetsbildningar som lagen ger möjlighet till. Utskottet är därför inte berett att tillstyrka bifall till motionen. I motion 1991: 90 framförs önskemål om rätt för kyrkogårdsmyndighet att tillhandahålla askurnor, kistor och gravanordningar. Frågan om kyrkokommunernas rätt att tillhandahålla kistor och urnor har behandlats i promemorian Begravningskostnader för enskilda, som överlämnades till . I promemorian föreslogs att församlingens kompetens skulle utvidgas till att omfatta begravningstjänst. Med begravningstjänst avsågs i promemorian församlingens möjligheter att med skattemedel bidra och stödja verksamhet inom begravningsväsendets område i syfte att minska kostnaderna för den enskilde i samband med dödsfall. Som exempel på åtgärder hänförliga till begravningstjänst angavs att församlingen tillhandahåller fria kistor och urnor samt svarar för transporten. Utredningsmannen hade genom en enkät noterat att i praxis förekom en viss fri begravningstjänst som gick utanför församlingens legala kompetens. Lagstiftningen borde därför enligt utredarens mening anpassas till gällande praxis. Vidare borde överlämnas åt kyrkokommunerna själva att besluta om vilken begravningshjälp de var villiga att erbjuda sina invånare. Vid kyrkomöte aktualiserades frågan genom en motion om enskildas kostnader för transporter vid gravsättning på hembygdens kyrkogård. noterade i sitt betänkande (1987: 11) att avgett yttrande över promemorian om enskildas begravningskostnader. Utskottet såg, liksom centralstyrelsen, positivt på ett införande av begravningstjänsten i den kyrkokommunala kompetensen men ansåg att dittillsvarande utredning inte gav svar på alla frågor om effekterna av förslaget eller om alternativa lösningar. Förslaget om en utvidgning av församlingens kompetens behandlades i propositionen /88: 31 om ny organisation på lokal- och stiftsplanet i , m.m. I propositionen avvisades förslaget med hänvisning bl.a. till vad kyrkomötet anfört. Frågan om enskildas begravningskostnader utreddes ytterligare av begravningskostnadsutredningen som i sitt betänkande (SOU 1990: 82) Vad kostar begravningar -- vem betalar? bl.a. gav en samlad bild av kostnaderna för olika typer av tjänster vid begravning. redovisade vidare behovet av samhällsstöd till enskilda för sådana kostnader. Mot angivna bakgrund anser utskottet, liksom motionären, att det bör falla inom den kyrkokommunala kompetensen att svara för begravningstjänst. Uppgiften bör dock inte vara obligatorisk. Enligt utskottets mening bör begreppet begravningstjänst avse varor och tjänster som är ofrånkomliga i samband med en begravning, exempelvis kistor och urnor. Med den av utskottet angivna definitionen är däremot en gravanordning inte hänförlig till begravningstjänst. Den lagbestämmelse som vidgar församlingens kompetens till att innefatta begravningstjänst bör införas i 11 kap. 1 § punkt 6 kyrkolagen. 4.3 Sjätte avdelningen. Den regionala organisationen. 23 -- 26 kap. Sjätte avdelningen innehåller bestämmelser om organisation och verksamhetsformer för stiftssamfälligheter och dess olika organ. I avdelningen tas också in föreskrifter om domkapitlen och om biskopens uppgifter. Till sjätte avdelningen har, såvitt avser de kapitel som detta utskott skall behandla, överförts vissa av nu gällande bestämmelser i församlingslagen samt vissa av nu gällande bestämmelser i lagen om förvaltning av kyrklig jord. De sakliga nyheterna finns i 23 kap. I kapitlets 2 § utökas stiftssamfällighetens befogenheter till att avse främjande av församlingsarbete även på andra språk än svenska, finska, samiska och teckenspråk. I 3 § 3 st. har i förtydligande syfte förts in vissa förfaranderegler när det gäller stiftsfullmäktiges beslut om utvidgad verksamhet. I motion 1991: 79 hemställs att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990: 1 begär ändring av 24 kap. 5 § 3 p. förslag till ny kyrkolag i enlighet med vad som anförts i motionen. UTSKOTTET Under utskottets överläggningar om sjätte avdelningen i förslaget till ny kyrkolag har uppmärksammats den ändrade formuleringen av stiftssamfällighetens kompetens vad gäller församlingsarbete på andra språk. Nuvarande formulering i 1 kap. 8 § 1 st. 2 p. är "-- församlingsarbete bland finskspråkiga, samer och teckenspråkiga --" Motsvarande formulering i lagförslaget 23 kap. 2 § 1 st. 2 p., är "-- församlingsarbete bland teckenspråkiga samt på finska, samiska och andra språk --". Förutom den vidgade kompetensen vad avser verksamhet även på andra språk innebär den förändrade formuleringen i vart fall i språkligt avseende en förändring i sak. Huruvida detta har varit avsett undandrar sig utskottets bedömning. Utskottet vill dock för sin del betona att detta ej bör vara lagens innebörd. För att undanröja den oklarhet som den förändrade formuleringen kan ge upphov till förordar utskottet att bestämmelsen får en sådan lydelse att det framgår att det är bland människor med annat modersmål än svenska som verksamheten skall främjas. 23 kap. 2 § 2 bör därför ges följande lydelse: 2. "främja församlingsarbete bland teckenspråkiga och bland dem som talar finska, samiska eller andra språk," I motion 1991: 79 aktualiseras vissa problem som kan uppstå vid tillämpningen av bestämmelsen om suppleanters tjänstgöring i stiftsfullmäktige. Bestämmelsen finns intagen i 24 kap. 5 § 3 p. kyrkolagsförslaget och har oförändrad flyttats över från 6 kap. 23 § 3 församlingslagen. Nuvarande församlingslag bygger i stora delar lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter. De delar som behandlar stiftssamfälligheten var vid tillkomsten helt nya eftersom motsvarande kyrkokommunala organisation inte funnits tidigare. Förebild för bestämmelserna om stiftssamfällighetens beslutande organ, stiftsfullmäktige, kom i stor utsträckning att hämtas från dem som gällde för kyrkofullmäktige i samfällighet. Sålunda anges i specialmotiveringen till nu aktuell bestämmelse (prop. 1987/88: 31) att denna i huvudsak överensstämmer med vad som gäller för kyrkofullmäktige i samfällighet. Ytterligare motivuttalanden saknas. Reglerna om suppleantinträde i kyrkofullmäktige i samfälligheter och, efter tillkomsten av nuvarande församlingslag, i stiftsfullmäktige bygger bl.a. på att suppleanter från viss valkrets kan inträda för ordinarie ledamot i annan valkrets.