prop · GG0375 · 1992-12-31 00:00:00 — påpekar attradiolagen till skiUnad från den föreslagna sateUitiagen innehåller enlegaldefiniiion av begreppet "annonslid", mnebärande att annonsiidenskall inledas och avslutas av en särskild ljud- och bildsignalur sora markeraratt den som sänder gör detla på uppdrag av andra.Konsumentverket anser att det torde krävas en lUcnande bestiimraelse även försatellitsändningar. TV5 anser sig missgynnade av lagförslaget, bl a genom förbud raotförsäljning av sändningstid till tredje man saml genom begränsningar avannonstidens längd. Enligt utredningen föreslås alt sådan sändningslid somNordic f.n. säljer till bl.a. TV Inter samt och liknandemyndigheter, vilka använder kanalen för sändande av religiösa prograra ochinformationsprograra, skall räknas som reklam vid beräkning av total reklamtid.Konsekvensen bUr all Nordic knappast alls kan sälja traditionella reklamspotsi fortsättningen. Vare sig konventionen eller direktivet innehåller någontingom förbud mol sändande av program ulan reklam mol vederlag, påpekar ochanser därför alt förslagets 21 §, i relation till 25 §, bör förkastas. Vidareanser Nordic all kanalen missgynnas visavi utländska TV-bolag när detgäller mängden annonstid samt genom Prop. 1992/93:75 begränsningen av annonstiden till mellan programmen. SverigesRadio m.fl. anser att begreppet "program mot betalning" i 21 § ärsärskilt svårhanterligt Det kan i vissa fall korama att röra sig om ensofistikerad gränsdragning mellan å ena sidan sponsring och å andra sidanandra intäkter sora satellitföretaget får för att raan sänder ett visstprograra. Om "program mot betalning" endast får sändas underannonstid försämras väsentiigt möjlighetema för au i driva en kanaldär tex. organisationer och förelag enkelt och obyråkratiskt och på egenbekostnad kan nå ut med information och UtbUdnmg tiU ex.vis. Vadbeträffar bestämmelsen i 27 §, enligt vilka annonser skall sättas in meUanprogrammen, hävdar att erfarenheten visar att reklaminte har någon möjlighet au bli effektiv om den inte får avbryta program istörre utsttäckning än vad som är tillåtet . SatelUtiagens regler bördärför utformas i överensstämmelse raed direktivets artikel 14 respektive konventionensartikel 11. Radiolagsutredningenföreslår i 24 § satellitlagen all ett programföretag inte får diskrimineranågon som begär att förelaget skall sända en annons. Bestämmelsen harutforraats med 12 § i radiolagen sora förebild. Skälet för att införabestäraraelsen är en strävan att uppnå enhetiig reklamlagstiftning i allasändningar som ansvarar för. ifrågasätter dock om de skälsom anfördes vid införandet av en sådan bestäraraelse i den radiorättsligalagstiftningen för de rikstäckande marksända TV-prograramen väger lika tungtför de sändningar sora nu avses. () har i elt remissyttrande över betänkandet"Lagstifming för reklam i svensk TV" (SOU 1990:7) tidigare avstyrkten motsvarande bestämmelse till den som föreslås, under hänvisning tiU dencentrala ytttandefrihetsrättsliga regeln om utgivarens exklusivabesiäraraanderäu över programinnehållet. TU anser att de principiella invändningarsom man tidigare framfört kvarstår, och den föreslagna bestämmelsen är enUgtTU:s mening sålunda just en sådan mskränknmg i utgivarens befogenhet som angesi YGL 4 kap. 3 §. TU:s slutsats är all 24 § i förslaget till sateUillag utgår,samt alt också motsvarande bestäraraelse i radiolagen bör upphävas för attdärigenora uppnå samstämmighet i den nationella lagstiftningen. () ifrågasätter i liknande ordalag sora TU gmndlagsenUgheten av denföreslagna regleringen i 24 §. Dämtöver konstaterar NO eraellertid att även omföljden av en annonsvägran inte föreslås bli an programföretaget tvingas allsända annonsen, vilket direkt skulle strida mot ensamansvaret iytttandefrihetsgrandlagen (YGL), så torde redan förbudet i sig vara oförenligtmed YGL. NO:s principiella ståndpunkt är dock attannonsvägran är en form av konkurtensbegränsning sora inte skall skyd- Den svenskakonsttiiktionen av ansvaret för tryckfrihets- och yttrande- Prop.1992/93:75 frihetsbrou får dock soraen oavsedd bieffekt att ingripanden raot viss typ av Bilaga 3 bettäffandeannonsvägran vid ikraftttädande kommer enligt NO altbli raycket otiUfredssUUlande, och della raotiverar all frågan bör göras till föreraålför en raer genoratänkt översyn. SPK hänvisar tiU NO:syttrande i denna fråga. 4.6 Ansvars- och överklagandebestämmelser Iuttedningsförslageis 30 § föreslås att tillsynsrayndigheten skall få ålägga ettsalellitprogramföretag att i vissa fall på lärapligt sätt offentiiggöra myndighetsbeslutenUgt vilket företaget har bmtit mot bestäraraelsema i 14 § ora beriktigandeeller i 24 § om annonsdiskriminering. Om ett företag bryter mot reglema omprogramidentifiering, om sponsring eller om reklamens utformning ochorafatming skall den ansvariga myndigheten kunna förelägga ett saielUiprograraföretagatt följa bestäraraelsema. Föreläggandet får förenas raed vite. Vissa avrayndighetens beslut enligt satelliilagen får överklagas hos kammartätten. vid anser inte att 30 § iradiolagsuttedningens förslag utgör någon tillfredsställande ttansformering avdirektivets bestämmelser i art 23, vilka svensk rätt är skyldig att tUlgodose.Enligt direktivet krävs räu tiU genmäle eller lUcvärdiga möjligheter för varjefysisk och juridisk person, oberoende av nationalitet, vars legitima inttessen,särskilt rykte och goda namn, har skadats av felaktiga påståenden ora fakta iell TV-program. Svensk rätt tillhandahåller emellertid tex. inget lagstadgatskydd mot förtal av förelag i TV-sändningar i icke-reklamsammanhang. Någongmndlagssladgad genmälesrätt finns inle heller. Däremot innehåller såväl TF somYGL bestämmelser sora understryker vUcten av att rättelse sker. Radionämndenanser att bestiiramelsen i 30 § bör utforraas sora en obligatorisk skyldighetför satellitprogramföretaget att "offentliggöra myndighetens beslutrörande brott mot bestämmelsema i 14 respektive 24 §§. I fråga om överträdelseav bestämmelsema ora beriktigande bör denna publiceringsskyldighet innefattaäven rayndighetens slutsatser och skälen för dessa. Vidare fömtser Radionämndenatt den vitesmöjlighel (31 § förslaget) som förenats med bestiimmelsen i 30 §kan visa sig ineffektiv i åtskilliga fall på gmnd av del oprecisa ändamålet(offentliggörande "på lämpligt sätt") med vitet Andra sätt alltillgodose syftet med bestiimmelsen bör därför övervägas, tex. genom au getillsynsmyndigheten möjlighet att på programföretagets bekosmad offentiiggörabeslutet Konsumentverkettillstyrker förslaget att satellitprogramföretag vid brott raot bl.a. annonsreglemaskall kunna föreläggas med vite. raer effektiv ochharmoniserar reglema med de marknadsföringsräiisliga. Motsvarande regler böräven gälla för markbundna sändningar. Sverigesadvokatsamfund anför med avseende på 31 § i förslaget till sa- Prop. 1992/93:75tellitiag att det förefaller överflödigt att tillsynsmyndigheten skallförelägga Bilaga 3 någon "att följa bestämmelsen". Samfundet anserdet vara en naturlig utgångspunkt att en bestäraraelse i en lag skall följas.Det nu föreslagna systerael innebär att påföljd endast kan utdöraas efter enallraänt hållen vaming. Samfundet menar dock att frågan förtjänar en djuparebelysning och att det inte är motiverat att utan vidare införa systemet i dettasamraanhang. Samfundets invändningar gäller dock inte vad som anges ispecialmotiveringen till 33 § angående 9-11, 13 och 30 §§, där det framkoraraeratt myndigheten kan förelägga någon att företa en viss särskilt angiven åtgärdsom enligt myndigheten faller under en mer allmänt hållen bestämmelse. Men ifråga om övriga berörda bestämmelser skulle enligt samfundet tillsynsmyndighetenföreläggande inte innehålla annat än exempelvis: "Ni skall följa 16§". anser vidare att förslaget att tillsynsmyndigheten"får" förelägga och "får" förena föreläggandet med viteinnebär en osäkerhet som knappast kan anses vara motiverade i dessa sammanhang.Risken för godtycke - eller vad som uppfattas som godtycke - är uppenbar. Ifråga om förslaget till överklaganderegler i 33 § frarahåller att- för det fall granskningen kommer att åvUa eller någonmotsvarande nämnd - det inte bör komraa i fråga att beslut som innefattarnågon förra av prograragranskning skall kunna överprövas, eftersora en .sådanordning skulle kunna mbba nämndens roll sora prejudikalsinstans i dessa frågor.Även värdet av en överprövningsraöjlighet av tillsynsnämndens beslut omoffendiggörande kan diskuteras. Vidare ifrågasätter nämnden också behovet avden föreslagna överklaganderätten beträffande bestäraraelsema i 9-11 och 13 §§.Man erinrar här om att del inle ansetts nödvändigt med en sädan ordning för denbestämmelse i 18 § radiolagen som motsvarar 13 § i förslaget. Påelt liknande sätt som argumenterar som ifrågasätteratt det finns tillräckligt bärande skäl att medge rätt till överklagandeenligt 33 § saielUtiagen, och då särskilt sådana vitesförelägganden somraeddelas med stöd av 13 § och 30 § satellitlagen. I fråga om 13 § pekar hovrättenpå detta lagmms materiella motsvarigheter i 18 § radiolagen och 14 §närtadiolagen, och att vitesförelägganden med stöd av dessa båda lagmm mte kanöverklagas. Hovrätten anser att harmoni skall råda mellan lagmm med materielltsett sararaa innehåll och följaktiigen bör inte heller vitesförelägganden raedstöd av 13 § sateUitiagen få överklagas. I fråga om 30 § raenar hovrätten aubeslut om åläggande enligt denna paragraf, vilken förenats raed vite, attoffentiiggöra myndighetens beslut, är av sådan karaktär all del framstår somfrämmande aU medge rätt till överklagande. Hovrätten befarar att en dylikklagorätt kan hämma en effektiv och snabb tillämpning av 30 § saielUtiagen dåett ttedskande saielUiprograraföretag genora att överklaga kan förhala ettoffendiggörande medan den aktuella överträdelsen ännu är i relativt färsktminne hos allmänheten. Också Kammarrätten i ansluter sig tillHovrättens synpunkter på överklagandereglema. EnUgt34 § i utredningens förslag gäller ime bestämmelsema i yttrandefri- Prop.1992/93:75 hetsgmndlagen för tillfälliga sändningar av televisionsprogram sorahuvud- Bilaga 3 sakligen är avsedda att tas emot utomlands. Dock gäller reglemai 1 kap. 2 och 3 §§ yttrandefrihetsgmndlagen även för sådana sändningar somavses i förslagets 34 §. JustUiekanslern har inget att invända raot detlaundantag från ytttandefrihetsgmndlagens tiUämpUghet eftersom det kan ansestillåtet enligt 1 kap. 6 § ttedje stycket yttrandefrihetsgmndlagen. Dock villJK uppmärksamma au det redan finns en bestämmelse vars innebörd är sådan altden innefattar vad som följer av den nu föreslagna 34 §. Enligt enbestäraraelse i 3 kap. 11 § andra stycket lagen (1991: 1559) med föreskrifterpå ttyckfrihelsförordningens och ytttandefrihetsgmndlagens områden tillämpasinte andra föreskrifter i ytttandefrihetsgrandlagen än 1 kap. 2 och 3 §§ ifråga om program som sänds av andra än svenska programföretag och inte äravsedda att tas emot i . Den begränsning av undantagets omfattning somföljer av sistnäranda bestäramelse frarastår sora bättre överensstämraande medde gmndläggande allmänna syftena bakom ytttandefrihetsgrandlagen. JK föreslårdärför att 34 § i utredningens förslag bör formuleras om till en erinran om vadsom redan gäller enligt 3 kap. 11 § andra stycket lagen med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens och ytttandefrihetsgmndlagens oraråden. Kabelnämndenanser att utöver regeln i 35 §, borde en föreskrift finnas raed innebörden attför sändningar sora uppenbart inle är avsedda för publUc i skall endastkonventionen e//er direktivel tillämpas. Anledningen är enligt kabelnämnden attom ett annat land påtalar bron mot direktivet i sändningar under svenskjurisdiktion, kan det bedöraas så att sändningama även bryter (eller endastbryter) raot de sttängare svenska reklarabestämmelsema. Problemet uppkoraraerdå humvida myndigheten skall beivra överträdelser av de svenska bestäraraelsemaeUer endasl beivra eventuella brott mot direktivel eUer reglema i det klagandelandet enligt 35 §. EnligtKammarrätten i frarastår hänvisningen i den näst sista meningen i 35 §inle som helt adekvat Samtliga regler i 31 - 33 §§ torde nämligen inte varatillämpbara i de situationer som 35 § handlar om. Enligt Kamraartällen bördärför 35 § formuleras ora; förslagsvis så att de båda sista raeningama fårföljande lydelse. "Efterbegäran från det land till vUket sändningama har riktats får tillsynsmyndighetenförelägga saielUtprogramföretaget att följa mollagar-landets regler avseendereklam cx;h övriga program sora delar." påpekar beträffande hänvisningen i lagförslagets 35 §till artikel 16 i , att denna artikel är av högstraarginell betydelse. Artikel 16 har heller inte kunnat accepteras av EG då denstrider mot principen av fritt flöde av tjänster. SAF och Industriförbundetanser därför alt bör verka för att artikel 16 utgår urkonventionen, varigenom EG-direktivet och konventionen skulle överensstiimmaäven på denna punkt 8 1992/93. 5 Övrigt Prop. Bilaga3 Kammarrätten i anser att utredningens förslag i 5 § om undantag för.sateUitiagens tillämpningsområde har etl oklart syfte och därför bör kunnautgå. Enligt förslaget skall sådan sändning till satellit som helt överensstämmermed en sändning som sker med stöd av tillstånd enligt 5 § radiolagen eller I §lagen (1986:3) om mndradio av fmländska TV-program undantas från lagenstillärapningsoraråde. Enligt kammartättens uppfattning utgör inte det fakturaan näranda sändningar uppfyller de krav sora har att uppfylla enligtkonventionen och direktivet något skäl för att undanta sändningama från lagenstillärapningsoraråde, vilket uttedningen angivit sora motivering tUl undanlagetKammartätten raenar vidare att det inte fraragår hur denna bestämmelse bidrartill att uppnå del av utredningen angivna syftet att åstadkomma en så enhetiigreglering som möjligt. Marknacbdomstolen anser att undanlaget i nämnda paragrafblir obehövligt om reglema arbetas in i radiolagen. Kabelnämndenmenar sig kunna räkna raed all näranden, och i fraratiden den föreslagna Radio-och TV-rayndighelen (SOU 1992: 36), komraer att handha de interaationellakontakter sora blir nödvändiga enligt direktivel och konventionen saml följautvecklingen inom kabel- och satellilområdet. Häri bör ingå att ta emotklagomål från svenska konsumenter angående sändningar från såväl somandra länder, samt all också när del fmns skäl för det agera på gmndval avdessa klagomål. Dessa nya uppgifier bör införas i myndighetens instmktion. Statskontoretfinner anledning att uppmärksamma gränsdragningen meUan den nya myndighetensför radio och TV-sändningar ansvar för tillsyn av radio- och TV-lagsiiftning,vilken f n. är under utredande, och Konsument-verkeis/KO:s ansvar för tillsynav marknadsföringslagen. För all motverka dubbelarbete och au dubbel kompetensbyggs upp inom orarådet bör möjligheterna till samverkan härvidlag beaktas. vid och Marknadsdomstolenpåpekar all någon motsvarighet till EG-direktivets artikel 7 ora karenslid förnyproducerade filmverk inte återfinns i det svenska förslaget till satellitiag.Bägge instansema anser att är skyldig ta in en sådan regel i sinlagstifining. understtyker att upphovsrättslagens regler omfilmrättigheter är dispositiva och raycket fåordiga, varför regeln i artikel 7- sora endasl gäller om inget annal avtalats - framstår som en viktigsäkerhetsventil för upphovsmän och deras rättsinnehavare. Riksskatteverketanmärker all om uttedningens förslag genomförs torde begreppetförstagångssändning från sändare här i riket enligt bestämmelsema i 8 § andrastycket lagen (1991: 591) om särskild inkomstskall för utomlands bosattaartister m.fl., komma att omfatta även förstagångssändning från sateUit EG:sdirektiv (89/552/EEG) om gränsöverskridande television på engelska och iöversättning 1992/93:75 Bilaga 4 COUNCIL DIRECTIVE of 3October 1989 RADETS DIREKTIV av den3 onthe coordination of certain provisions laid down by law, regulation oradministrative action in Member States concerning the pursuit of televisionbroadcasting activities (89/552/EEC) THECOUNCIL THE EUROPEAN COMMUNITIES, Havingregard to establishing Econoraic Community, and inparticular Articles 57 (2) and 66 tiiereof, Havingregard to the proposal from the Coraraission, Incooperation with ParUaraent, Having regard to theopinion of tiie Economic and Social Commiuee, Whereasthe objectives of the Comrauniiy as laid down in the Treaty includeestablishing an even doser union araong the peoples of Europé, fostering doserrelations between the Siates belonging to the Community, ensuring the economicand social progress of its countties by coraraon action to elirainate tiiebarriers which divide Europé, encouraging the improvement of theliving conditions of ils peoples as well as ensuring the preservation andstrengthening off peace and ; om samordning av vissabestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningarom utförandet av sändningsverksamhet för television (89/552/EEG) EUROPEISKAGEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV medbeaktande av Fördraget ora upprättandet av Europeiska ekonoraiskageraenskapen, särskilt artiklama 57.2 och 66 i detta, medbeaktande av kommissionens förslag, i samarbete medEuropaparla-raeniet, med beaktande avEkonomiska och sociala komraitléns yttrande, och medbeaktande av följande: De mål för geraenskapensom fastställts i fördraget innefattar upprättande av ett allt fastare förbundmellan folk, vilket skall främja närraare förbindelser mellan de statersora den förenar, garantera ekonoraiskt och socialt fraraåtskri-dande imedlemsländema genora gemensararaa åtgärder för att avskaffa de barriärer soradelar , upprauntra fortgående förbättringar av levnadsvillkoren för gemenskapensfolk samt garantera att fred och frihet upprätthålls och stärks. provides for the of a common märket, including theabolition, as between Mera ber States, of obstacles to freedom of movemeni forservices and the institution, of a systera ensuring that corapctition in thecoraraon märket is not distorted, Whereasbroadcasts transmitted across frontiers by means of various technologies areone of the ways of pursuing the objectives of the Comrauniiy; whereasraeasures should be adopted to permit and ensure the transition from nationalmärkets to a coraraon programme production and distribution märket and loestablish conditions of fair competition without prejudice to the publicinterest role to be di.scharged by the television broadcasting services; has adopted Convention on TransfrontierTelevision; provides for the issuing of directives for the coordination ofprovisions to facilitate the taking up of activities as selfem-ployed persons; Whereastelevision broadcasting constitutes, in normal circumstances, a service withinthe meaning of the Treaty; provides for free movemeni of all services normally providedagainst payment, without exclusion on grounds of their cultural or othercontent and without restriction of nationals of Member States established in aCommunity country other than that of tiie person for whom the .services areintended; Fördragetföreskriver att en geraensara marknad upprättas, att medierasstaternasin.semellan avskaffar hinder för fri rörlighet för tjänster och inför ettsyslem som säkerställer all konkurrensen på den gemensamma marknaden intesnedvrids. Sändningaröver gränsema med hjälp av olika tekniker är elt sätt att uppfyllageraen.skapens mål, och åtgärder bör vidtas för au medge och säkerställaövergången från nationella raarknader lill en geraensara produktions- ochdistributionsraark-nad för program och för all upprätta lojalakonkurtensförhållanden utan att påverka den roll i det allmännas intresse somTV-ijänstema skall tillgodose. Europarådethar antagit om television över gränserna. Fördragetföreskriver att direktiv utfärdas om samordning av bestämmelser för allunderlätta egenföreta-gande. Televisionssändningär normall sell en ijänsi enligt fördragets innebörd. Fördragetföreskriver fri rörlighet för alla tjänster som normall tillhandahålls molbetalning, utan inskränkning på gmnd av kulturellt eller annal innehåll ochutan begränsning för medborgare i medierasstaterna som är etablerade i euannat än del för vilken tjänstema är avsedda. 1992/93:75 Bilaga 4 Whereas tiiis right asapplied to the broadcasting and distribution of television services is also aspecific manifestation m Community law of a more general principle, namely thefreedom of expression as enshrined in Article 10 (1) of the Convention for theProtection of Human Rights and Fundamental Freedoms ratified by all MemberStates; whereas for this reason the issuing of directives on the broadcastingand distribution of television programmes must ensure their free raoveraent inthe light of the said Article and subject only to tiie liraits set by paragraph2 of tiiat Article and by Article 56 (1) of tiie Treaty: Whereas the laws,regulations and adrainistrative raeasures in Member States concerning thepursuit of activities as television broadcasters and cable operators containdisparities some of which raay impede the free movement of broadcasts withinthe Comrauniiy and may distort competition within the common märket; Whereas all suchrestrictions on freedom to provide broadcasting services witiiin theComrauniiy raust be abolished under tiie Treaty; Whereas such abolitionraust go hand in hand with coordination of the applicable laws; whereas thiscoordination raust be aimed at faciU-tating the pursuit of the professionalactivities concemed and more generaUy, the free movement of information andideas witiiin the Comrauniiy; Whereas it is consequentiynecessary and sufficient that all broadcasts coraply wilh the law of MeraberState frora which they emanate; Denna rättighet sora dentillärapas på sändning och distribution av te-levisionstjänsier är också ettklart uttalande i geraenskapsrälten av en mer allmän princip, nämUgen yttrandefrihetensom den fastställts i artikel 10. 1 i Konventionen om skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande frihetema, som ratificerats av alla medlemsstater. Ettdirektiv om sändning och distribution av TV-program raåste därför säkerställaprogramraens fria rörlighet raol bakgmnd av nämnda artikel och raed förbehållendasl för de begränsningar sora anges i stycke 2 i näranda artikel och avartikel 56.1 i fördraget. Medlerasstaieraaslagar och andra författningar beträffande TV- och kabelsändningar innehållerolikheter, av vilka några kan hindra den fria rörligheten för sändningar inomgemenskapen och snedvrida konkurrensen inora den gemensamma marknaden. AUasådana resttiktioner i friheten att tillhandahålla sändningsijänster inoragemenskapen skall avskaffas enligt fördraget Ett sådant avskaffandeskall ske jämsides med en saraordning av tilllämpliga lagar. Denna samordningskall ha till syfle an underlätta de berörda professionella verksamhetema och,mera allmänt, del fria utbytet av inforraation och tankar inora gemenskapen. Detär följaktiigen nödvändigt och tillräckligt att alla sändningar följer lagen iden raedlerasstat, varifrån de härrör. 1992/93:75 Bilaga 4 Whereas this Directivelays down the rainimum mles needed to guarantee freedom of transmission inbroadcasting; whereas therefore it does not affect the responsibility of theMember States and their authorities with regard to the organisation -includingthe systems of licensing administtative authorisation or taxation - fmancingand the content of programmes; whereas tiie independence of culturaldevelopments in the Meraber States and the preservation of cultural diversityin the Cora-munity therefore reraain unaffected; Whereasit is necessary in the common märket that all broadcasts emanating frora andintended for reception witiiin tiie Coramunity and in particular thoseintended for reception in another should respect the law of theoriginating applicable to broadcasts intended for reception bythe public in that and the provisions of tiiis Directive: