prop · GG03220 · 1992-12-31 00:00:00 — Detta avser såväl ämnen som eleven läst tidigare som sådana somtidigare inte studerats. Ett kompletterat betyg bör ges samma status ;;omövriga ämnesbetyg i slutbetyget vid antagning till fortsatt utbildning. Regeringensforslag: I likhet med offentliga skolor skall alla fristående skolor som ärgodkända för fullgörande av vanlig skolplikt, oavsett profil, språk ochhuvudmannaskap, genomföra riksgiltiga ämnesprov i svenska i slutet av det femterespektive nionde skolåret och skriftligt informera hemmen om elevens resultatpå dessa prov. Undantag görs endast för skolor som enligt skollagen definierassom internationella skolor. Skälenför regeringens bedömning: Flertalet fristående skolor ger betyg i den formoch den utsträckning de själva väljer. Denna huvudregel bör fortsättningsvisgälla. 1 ett fall finns dock skäl att faststäUa riksgiltiga normer som böromfatta såväl kommunala som fristående skolor, nämligen behovet av attsäkerställa tillräckliga kunskaper i svenska. Alla skolor, oavsett profil,språk och huvudman bör därför genomföra riksgiltiga ämnesprov i svenska föreleverna i slutet av det femte och det nionde skolåret. Skolan bör vara skyldigatt skriftligt informera elev och hem om elevens resultat på proven. Dessaskyldigheter bör framgå av skollagen. Bestämmelser kan lämpligen tas in i 9kap. Utöverovanstående skyldighet kan många fristående skolor förväntas vilja utfärdafuUständiga slutbetyg som är jämförbara med betyg från kommunala skolor.Fristående skolor som är godkända för fullgörande av vanlig skolplikt föreslåsfå rätt att utfärda slutbetyg med samma beteckningar och enligt sammakriterier som de offentliga skolorna. Villkoret är dock att de deltar i deämnesprov i svenska, matematik och engelska som skall stödja betygssättningen. Regeringensbedömning: Kommunen har ett ansvar för att utbildningen i harsådan kvalitet att varje elev ges möjlighet att nå upp till grundskolanskunskapskrav såsom de uttrycks i läroplan och kursplaner. Motsvarandeskyldighet för skolhuvudmännen gäller gentemot eleverna i sameskolan, specialskolanoch den obligatoriska särskolan. För elever som riskerar att inte klara målenför det femte respektive nionde skolåret är skolan enligt skollagen skyldigatt vidta lämpliga åtgärder. Betygsberedningensforslag: Överensstämmer när det gäller i stort med regeringensbedömning. Remissinstanserna:Tillstyrker Betygsberedningens förslag. Skälenför regeringens bedömning: Utgångspunkten för skolans arbete måste vara attalla elever vid slutet av sin skolgång i den obligatoriska skolan skall ha nåttde mål som ställts upp för skolgången. Utbildningens mål finns uttryckta delsi skollagen, dels i läroplanen. Målet för respektive ämne återfinns ikursplanen. Denobligatoriska skolans viktigaste ansvar är att varje elev lämnar skolan med engodkänd kunskaps- och kompetensnivå. För att leva upp till detta ansvar måsteskolan erbjuda de elever som så behöver ett flexibelt, individuellt avpassatstöd vid just den tidpunkt då eleverna behöver det. Insatser för att motverkasvårigheter och reparera brister får inte anstå till slutet av grundskoletidenutan måste sättas in . För att markera vikten av att insatser sätts intidigt, har vi tidigare (avsnitt 3.6.2) föreslagit att skolan skall genomföradiagnostiska prov under det andra och sjunde skolåret och att kursplanernaskall utformas med en markerad kravnivå efter det femte skolåret. För de eleversom riskerar att bli efter är skolan skyldig att vidta lämpliga åtgärder så atteleven ges hjälp att komma ifatt. Detta skolans resultatansvar framgår av 1kap. 2 och 12 §§ skollagen. Med stödundervisning eller extra undervisning efterskoltid eller på del av ferierna bör eleven ges den särskilda hjälp som behövsför att nå upp till kunskapskrav. Om hem och skola är överensdärom bör också en förlängning av skoltiden i vissa fall kunna vara möjlig. Omen skolhuvudman genomfört utbildningen i enlighet med föreskrifterna iskollagen, i läroplanen och i andra författningar samt i förekommande fallsatt in särskilda stödåtgärder, måste huvudmannen anses ha uppfyllt de krav somstatsmakterna ställer på huvudmannen, även om en elev trots detta inte lyckasnå uppsatta mål. mar har kommunen ettfortsatt ansvar, eftersom kommunen är skyldig att dels erbjudagymnasieutbildning åt ungdomar som avslutat eller motsvarande,dels erbjuda särskolans elever utbildning i den frivilliga särskolan. Dennaskyldighet gäller utbildning som är avsedd att påbörjas fram till och med detförsta kalenderhalvåret det år eleven fyller . 3.7Övriga ändringar i skollagen Regeringensförslag: I skollagen åläggs skolans personal ett särskilt ansvar för attförhindra att en elev utsätter andra för någon form av kränkande behandling. Skälenför regeringens förslag: Enligt 1 kap. 2 § tredje stycket skollagen skall varoch en som verkar inom skolan främja aktningen för varje människas egenvärdeoch respekt för vår gemensamma miljö. I den allmänna motiveringen tillbestämmelsen som återfinns i propositionen (1990/91:18) om ansvaret för skolananges att aktningen för varje människas egenvärde måste räknas till skolansviktiga fostransmål. Skolan måste på alla sätt söka främja att människor avolika ursprung och bakgrund i vårt land innefattas i samhällsgemenskapen. Attkraftfullt motverka alla former av mobbning samt uttryck för rasism ochfrämlingsfientlighet är exempel på vad detta mål mer konkret innebär. Regeringen förordar nu att1 k.ap. 2 § tredje stycket skollagen utformas så, att det av lagen klartframgår att den som verkar inom skolan skall bemöda sig om att hindra varjeförsök från elever att utsätta andra elever eller personal i skolan för olikaformer av kränkande behandling, inte minst mobbning. Motsvarande tillägg böräven tas in i 1 kap. 9 § och gälla det offentliga skolväsendet för vuxna. Alla i skolan har rätt attkänna sig trygga och kunna gå till skolan utan rädsla för förföljelser ellertrakasserier av något slag. De vuxna i skolan har därför ett stort ansvar föratt vara uppmärksamma på ansatser till mobbning och lyhörda för sådanasignaler som kan tyda på dåliga kamratrelationer i skolan eller på att enenskild elev inte mår bra. De verksamma i skolan bör således gripa in och vidtalämpliga åtgärder vid tecken på vantrivsel eller mobbning i skolan. Enavvaktande attityd kan förvärra problemen och innebära en mycket svår situationför mobbningsoffret. Den kan också tolkas som en tyst sanktion av mobbar-nasbeteende. Det finns emellertid enrad exempel på åtgärder som har visat sig framgångsrika i kampen mot mobbning.Det viktigaste är självklart att skapa en öppen och tillitsfull atmosfär iskolan, där eleven får möta en trygg gemenskap och blir bemött med respekt försin person. Varje skola bör också ha ett åtgärdsprograrn mot mobbning ochdärmed en handlingsberedskap, om problem skulle uppstå. Ett klart uttalande iskolla- gen kan bli ytterligareincitament för skolorna att utarbeta sådana åtgärdsprogram. Det kan också bliett stöd för tillsynen. Regeringen vill dockstarkt understryka att denna nya bestämmelse i skollagen inte får uppfattas somom skolan skulle vara en plats, där annan lagstiftning, som rör våld ochtrakasserier, inte skulle gälla. Tvärtom är det en markering av skolanssärskilda ansvar för att vara uppmärksam på tendenser till ett ickeacceptabelt beteende. I detta ansvar bör också ingå att skolan inte skall slutasig i en missriktad ambition att "lösa sina egna problem", utanaktivt bör samarbeta med exempelvis poUs och socialtjänst, i syfte att göraklart att samhällets övriga lagar och regelsystem gäller också i skolan. Förslaget om att avskaffa stadieindelningeni leder till att bestämmelsen i 9 kap. skollagen om stadierelateratbidrag till fristående skolor, som godkänts för vanlig skolplikt måste ändras.Regeringen avser att återkomma i denna fråga. Regeringensforslag: Den nya läroplanen för det obligatoriska skolväsendet införssuccessivt. Fr.o.m. /95 får kommunerna övergå till den nyaläroplanen i tillämpliga delar. Läroplanen,kursplanerna och timplanen träder i kraft /96 för årskurserna 1-7i , särskolan och specialskolan och för hela sameskolan. De som ärhögstadieelever /96 skall ges möjlighet att gå ut högstadietenligt äldre bestämmelser. Reformen skall vara helt genomförd i ochsärskolan /98 samt i specialskolan 1998/99. Detnya betygssystemet införs parallellt med kursplanerna och skall vara heltgenomfört /98. Regeringenansvarar för en genomförandeplan och fördelar disponibla resurser. LäroplanskommitténsfSrslag: föreslår att den nya läroplanen i princip skalltillämpas för hela från . Man presenterar också någratänkbara alternativ, ett där kursplaner och timplan tillämpas fullt ut för årskurs1-6 från medan årskurserna 7-9 får fullfölja sin utbildning ochett där brytpunkten läggs efter årskurs 5 och årsktirserna 6-9 får fullföljautbildningen enligt tidigare system. Kommittén föreslår attSkolverket ges det samlade ansvaret för genomförandet och att en särskildgenomföranderesurs ställs till kommunemas förfogande . Kommitténs förslag tillgenomförandestrategi överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstansernassynpunkter: Ett antal remissinstanser, som har ytt- Prop. 1992/93:220 rat sig om ikraftträdandet, tillstyrker förslag. Mångaförordar dock att kommunerna själva skaU få välja tidpunkt för övergången tillnya kursplaner och timplan eller att genomförandetidpunkten senareläggs. Mångakommuner framför att en statiig genomföranderesurs bör ställas tillkommunernas förfogande. Skälenfor regeringens forslag: Detär angeläget att den nya Ulroplanen kan genomföras , såvälmed tanke på behovet av en reformering av skolan, som på de förväntningar somnu finm hos alla berörda. måste den process, som ett införande av enny läroplan innebär, ta . Regeringen räknar med att kunna fastställaläroplan och kursplaner samt utfärda övriga förordningar tidigast undersenhösten 1993 och senast , under förutsättning av attriksdagen tar beslut om propositionen under höstens rilLsmöte. Skolhuvudmännen,skolans personal och andra berörda måste få en rimUg planeringsperiod efterdet att relevanta styrdokument finns; tillgängliga. Fleraremissinstanser, bl.a. , och några kommuner harframhållit att d(;t är viktigt att den nya läroplanen börjar tillämpas vid sammatidpunkt i alla grundskolor. Regeringen delar derma uppfattning och menar attdet ligger ett stort värde i att alla barn i landet följer samma läroplan ochsamma kursplaner. Regeringenförordar med hänsyn till det anförda att läroplanen i sin helhet samtkursplaner och timplaner införs /96 för årskurserna 1-7. I likhetmed anser regeringen att eleverna i högstaårskurser bör få möjlighet att gå ut skolan enUgt Lgr 80. Vissa delar avläroplanen, t.ex. de delar som rör utbildningens allmänna inriktning,ansvarsfördelningen inom skolan etc, bör dock kunna tillämpas i helagrundskolan /95. Det kan ligga en fördel i att i den månläroplanen föranleder organisatoriska och administrativa förändringar i skolan,sådana förändringar genomförs successivt . Läroplanenoch timplanen lämnar, som framgår av det föregående, ett mycket stor utrymmeför lokal planering och lokala initiativ. Takten i de förändringar som man kanoch vill genomföra lokalt, kan man härigenom bestämma själv. Timplanensflexibilitet ger t.ex. möjlighet att planera med nuvarande förhållanden somutgångspunkt och först genomföra mer genomgripande förändringar. Deföreslagna förändringarna i skolan ställer stora krav på kompetensutvecklinghos alla berörda personalkategorier. Den förhållandevis kortaplaneringsperioden ger inte utrymme för mer än ett första steg vad gällerinformation, fortbildning och olika andra kompetensutvecklande åtgärder. Regeringentänker sig dock att relativt massiva insatser kan genomföras från detatt riksdagsbesluten finns tillgängliga och fram Prop. 1992/93:220 tillläsårsstarten /96. Sedan får ett fortsatt utvecklingsarbete och ensuccessiv kompetensutveckling ske allteftersom reformen vinner insteg ute iskolorna. 1ett mål- och resultatorienterat styrsystem blir de centrala styrdokumentensärskilt viktiga. Det är i några få övergripande dokument, bl.a. läroplan ochkursplaner, som staten skall lägga fast skolans mål och riktlinjer. Det ärdärför väsentligt att styrdokumenten är tydliga och angivna målutvärderingsbara. Dokumenten måste dessutom vara väl kända och kunna utnyttjassom redskap i arbetet av dem som har att tillämpa dem. Staten måste således tapå sig ett stort ansvar inte bara för dokumentens innehåll och utformning,utan också för informationen om och implementeringen av dem. Detta gäller inteminst intentionerna bakom de statliga bestämmelserna och motiven för dem. Huvudansvaretför information om den nya läroplanen, kursplanerna och timplanen bör såledesligga på staten. Regeringen har också i direktiven till fördjupadeanslagsframställning uppdragit åt verket att lägga fram en plan förgenomförandet av skolreformerna. har i sitt remissvar påLäroplanskommitténs betänkande framhåUit att verket förutsätter att man fårdet samlade ansvaret för de centrala insatserna innefattande genomförande,information, stöd för lokal kompetensutveckling samt stöd till utveckling ochidéspridning. Regeringenhar vidare för avsikt att låta utarbeta en central information med tyngdpunktpå utbildningspolitiska mål, motiv och intentioner bakom skolväsendetsreformering. Denna information är i första hand avsedd för skolansbeslutsfattare, skolans personal, lärarutbild-ningsinstitutionernas personalm.fl. Beträffandeelev- och föräldrainformationen har det ansvariga statsrådet aviserat sinavsikt att låta utarbeta ett särskilt informationsmaterial riktat till eleveroch föräldrar med barn i skolan. Materialet skall ge elever och föräldrar(värdnadshavare) en god information om de rättigheter och möjligheter skolanerbjuder, men också om de krav skolan ställer när det gäller t.ex. skolplikt,ansvar, elev- och föräldramedverkan i skolan etc. Föratt en så genomgripande reform skall få genomslag och fungera i helaskolväsendet krävs, som flera remissinstanser också har framhållit, ettlångsiktigt utvecklingsarbete. Huvuddelen av detta arbete ligger lokalt påkommunerna som ansvariga skolhuvudman, och på de enskilda skolornas personal.Kommunerna har således ett stort ansvar för att förankra förändringarna ochintentionema bakom dem bland alla berörda. Kommunerna skall ju också med destatliga bestämmelserna som grund utforma egna skolplaner och de enskildaskolorna arbetsplaner. Detär i detta sammanhang viktigt att poängtera den flexibilitet som Prop.1992/93:220 ligger i kursplaner och i timplanen och framför allt den storafrihet som finns såväl vad avser undervisningens uppläggning och planering somvad avser det pedagogiska arbetet i skolan. Denna flexibilitet ställer storakrav på både skolhuvudman och de professionella i skolan, men ger samtidigtstora utvecklingsmöjligheter. Den öppnar, som vi har påpekat, möjligheteratt skapa utrymme för en successiv utveckling i linje med den nya läroplanen.Det är t.ex. inte nödvändigt att införa en maximal profilering,radikalt ändra scheman och studieuppläggning etc. Sådana förändringar kan istället genomföras i enlighet med ett lokalt kompetens- och utvecklingsprogram. Malmökommun påpekar i siti: remissvar apropå behovet av förändring i skolan, attdet ändå inte handlar så mycket om ökade krav på skolan som om andra krav äntidigare. Ett sådant annorlunda krav, som förtjänar att framhållas, är det kravpå ett ökat elevinflytande, som finns inskrivet i skollagen.Elevinflytandet förutsätter ett arbetssätt i skolan, där det t.ex. förs öppnasamtal mellan lärare och elever om arbetsplaner och om utbildningensuppläggning, arbetsformer och utvärdering. framhåller idetta sammanhang vikten av att också eleverna får information om de nyaförutsättningar som gäUer i skolan. Påcentral nivå kommer ett utvecklingsarbete att starta för utarbetande avkvalitativa betygskriterier i anslutning till kursplanerna. Avsikten är attdessa kriterier skall vara utarbetade då slutbetygenligt det nya systemet skall sättas . Detsom med ett sammanfattande begrepp brukar kallas kompetensutveckling, dvs.lokalt utvecklingsarbete, fortbildning, vidareutbildning ochpersonalutveckling, är ett av de viktigaste styrmedlen i skolan. Sedan den 1januari 1991 har kommunerna det fulla arbetsgivaransvaret för lärarna och arenligt skollagen skyldiga att se till att fortbildning anordnas för denpersonal som har hand om utbildningen. De nya principerna för skolans styrninginnebär även att har ett tydligare ansvar och stora befogenheter attdirekt leda den statligt finansierade fortbildningsverksamheten och också attange dess konkreta innehåll utifrån de mål och regeringen ställerupp. Isamband med reformer som innebär förändringar av så centrala måldokument somläroplan och kursplaner är det naturligt att staten tar ett särskilt ansvar förkompetensutveckling. Som vi har redovisat ovan har därför fått iuppdrag att i sin fördjupade anslagsframställning presentera sinplanering av hur läroplansre-formen skall genomföras. I samband därmed skallverket också redovisa planerna för genomförande av lärares och skolledareskompetensutveckling. Ansvaretför planeringen av kompetensutvecklingen på nivå är till stor deldelegerat till enskilda rektorsområden. Rektorer, andra skolledare ochfortbildningsansvariga blir därför en viktig första målgrupp för fortbildning.I stor utsträckning är det de som kommer att planera och prioritera de lokala utvecklingsinsatsernavarför de tidigt måste få en god bild av bakgrunden och tankarna bakomreformeringen av läroplan och betygssystem. Avstor betydelse är också att lokala skolpolitiker och tjänstemän beredstillfälle att sätta sig in i avsikten med reformen och dess konsekvenser förkommunen och de enskilda skolorna. Allpersonal i skolan behöver få ordentlig information om läroplansreformen och omett nytt betygssystem. Det är viktigt att en allmän utbildning om reformeninte enbart riktas till undervisande personal utan att alla som är verksammainom skolan blir väl informerade om nyheterna och vad reformeringen avgrundskolan innebär för deras arbete. Denmålgrupp som behöver mest omfattande kompetensutveckling är givetvis denundervisande personalen. En ny läroplan, nya riktlinjer med tydligansvarsfördelning, nya kursplaner, en ny timplan och ett nytt betygssysteminnebär behov av en omfattande kompetensutveckling för att reformen skall fågenomslag och leda till en mål- och resultatorienterad styrning av skolan. Tillde målgrupper som tidigt bör bli väl insatta i reformen hör ocksålärarutbildarna. Såväl till blivande som till redan verksamma lärare ärlärarutbildningsinstitutionerna viktiga kunskapsförmedlare i samband medskolreformer. Demålgrupper som således i första hand bör utbildas med de statliga medelSkolverket disponerar är dels grupper som svarar för planering avkompetensutveckling som rektor, fortbildningsansvariga m.fl., dels grupper somkan fungera som kunskapsförmedlare och direkt stöd i lokalkompetensutveckling, t.ex. lärarutbildare, kursledare och cirkelledare. Läroplanenstydliga ansvarsfördelning leder till att varje skola, utifrån denansvarsfördelning som råder på skolan, nu måste föra endiskussion och fatta beslut om hur man skall organisera undervisningen för attnå de nationella målen. Elevernas nya roll med reellt inflytande över sinastudier och ökade valmöjligheter ställer krav på studieorganisationen, pålärarnas kompetens och på information till ele-vema. Vidare behöver mangemensamt diskutera igenom hur informationen till hemmen om elevernasstudieresultat skall utformas. Allt detta är frågor som behöver hanteras medutgångspunkt i den egna skolans behov och som måste bygga på lokalt förankradkompetensutveckling. Frågornaom de växande kraven på kompetens hos lärare och skolledare har storaktualitet. I propositionen (1992/93:250) Ny läroplan och nya betyg för ungdomar ochvuxna förs en diskussion om dessa frågor Prop. 1992/93:220 som, itillämpliga delar, också äger giltighet för . Behovav kompetensutveckling om mål- och resultatorienterad styrning som metod bliraktuellt med anledning av kursplanernas mål att sträva mot och att uppnå. Nära sammanmed målstyrning och kursplanernas kravnivåer hör också utvärdering av skolansundervisning och bedömning av elevernas färdigheter. Ökade kunskaper om såvälmetoder för lokal utvärdering som olika bedömningskriterier kommer attbehövas. Nyaoch ändrade kursplaner aktualiserar behovet av fördjupade och i några fall nyaämneskunskaper för vissa lärargrupper. Tidigarelagd undervisning i engelskaoch andrai språk fordrar såväl ökade språkkunskaper som metodkunskaper hosliirare, som undervisar i tidigare årskurser. Den nya läroplanenfäster också en ökad uppmärksamhet på miljöperspektivet och den etiskadimensionen i skolans undervisning. Detta innebär ett fortbildningsbehov närdet gäller fråge-stäUningar i vid mening och fiamför allt när det gällerreligionskunskap. Särskildämnesfortbildning för sameskolans, specialskolans och den obligatoriskasärskolans lärare kan komma att behövas när kursplaner och timplaner för dessaskolformer har fastställts. Deresurser som står till förfogande bör i första hand användas föratt stödja kommuneirnas kompetensutvecklingsarbete inom ovanstående omräden. Statsbidragtill stöd för kompetensutveckling ingår i detgenerella statsbidragssystemet till kommunema. /91, det sistaåret då medel specialdestinerades till lokal skolutveckling, uppgickstatsbidraget till hela skolväsendet till sammanlagt . Flertaletkommuner avsatte 1991/92 oförändrade resurser för fortbildning. Denstörsta resursen för fortbildning utgörs dock av lärarnas tid. Kommunen harrätt att användci för fortbildning och har dessutomenligt avtal möjlighet att disponera lärarna för fortbildning, planering ochutvärdering på ferietid under . Tillsammansmed feriearbetstiden är studiedagarna en betydelsefull resurs förfortbildning. Maximalt utnyttjad kan tiden räcka till 13-17 dagars fortbildningper år. I1993 års budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 9) har för budgetåret1993/94 föreslagits att skall reserveras för sådan fortbildningsom beslutar om samt för statlig rektorsutbildning. Vidare harföreslagits att fr.o.m. skall disponera ett nytt anslagpå för genomförande av skolreformer. Här vill regeringen anmäla sinavsikt att avsätta en viss del av detta belopp till regeringens dispositionför information i samband med beslut om ny läroplan och nyttbetygssystem. Regeringenbehandlar i denna proposition inte lärarutbildnings- ochlä-rarförsörjningsfrågorna utöver det anförda vad gäller kompetensutvecklingenför redan verksamma lärare. Vi vill dock något kommentera de konsekvenser förden framtida lärarutbildningen, som den nu förordade reformeringen avgrimdskolan kan få. På kort sikt dominerar såledeskompetensutvecklingsfrågorna, men på lång sikt kan förändringarna i skolansstyrsystem och de konsekvenser de får för skolans organisation och undervisningockså föranleda en översyn av nuvarande lärarutbildningar och av hur väl de äranpassade tUl skolans behov. Kommunernas möjligheter att ta lokalatimplanebeslut, skolans och elevernas val, undervisningens uppläggning, ärexempel på förhållanden, som kan påverka behovet av lärare och den inriktningoch kompetens som kommer att efterfrågas . är dettaförhållanden, som inte redan nu går att överblicka eller förutse. Vihar framhållit att en tidigare språkstart kan medföra konsekvenser förlärarutbildningen, liksom överhuvudtaget det utvidgade språkprogrammet. Andraförändringar, som kan innebära konsekvenser för de av regeringen årligenfastställda lärarexamina och annan högre utbildning, är den starka betoningenpå miljöfrågor, ett ökat behov av lärare med en ny och annorlunda kompetens pådet tekniska området etc. Regeringenhar i propositionen om den högre utbildningen (prop. 1992/93:169) behandlatlärarförsörjningen. De examenskrav som ställs upp för universitet och högskolorför den kommande treåriga budgetperioden bör innebära att lärarbehovet, medsamma behörighetsgrad som , kan täckas.