prop · GF03126 · 1992-01-01 00:00:00 — 1 § För handläggning hos kronofogdemyndigheterna av mål enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall med hjälp av automatisk databehandling föras ett register för varje kronofogdemyndighet. Registret får användas även för tillsyn, planering och uppföljning av verksamheten samt för framställning av statistik. Uppgifter i registret om utslag i målen får användas som underlag för verkställighet enligt utsökningsbalken. 2 § Varje kronofogdemyndighet är registeransvarig för sitt register. är registeransvarigt för alla registren. 3 § Registret får innehålla uppgifter om sökanden och svaranden i målet. Förs partens talan av ställföreträdare, får registret innehålla uppgifter om denne. 4 § För en fysisk person får i registret anges 1. namn, adress, yrke och personnummer eller, när uppgift om personnummer saknas, särskilt registreringsnummer, 2. adress till arbetsplats och annan adress där parten kan anträffas för delgivning genom stämningsman, 3. telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen, 4. förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med parten. 5 § För en juridisk person får i registret anges firma, adress, telefonnummer och organisationsnummer eller, när uppgift om organisationsnummer saknas, särskilt registreringsnummer. För den juridiska personens ställföreträdare får anges uppgifter enligt 4 §. För ett dödsbo får även den avlidnes personnummer registreras. 6 § Företräds en part av ett ombud, får i registret anges ombudets namn, adress och telefonnummer. Dessa uppgifter får också anges för ingivaren av målet, om denne är någon annan än parten eller ombudet. 7 § Utöver de uppgifter som anges i 4-6 §§ får registret innehålla uppgifter om 1. målnummer, inkomstdag, handläggningsställe, ansökningsavgift och saken, 2. yrkanden i målet och grunden för dem, 3. handlingar som inkommer i målet, 4. handlingar som skickas ut i målet, 5. delgivning och frister, 6. beslut och utslag som meddelas i målet, 7. annat som tillförs målet och är av betydelse för handläggningen. Registret får även innehålla de tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålen med registret. 8 § Vid sökning i ett register får som sökbegrepp användas endast namn, personnummer, organisationsnummer, särskilt registreringsnummer, sökandens eller ingivarens referensnummer, ingivarens kodbeteckning, målnummer, målets inkomstdag, dagen för målets avgörande, bevakningstider och uppgifter om målets art. får som sökbegrepp inte använda uppgifter om sökanden eller svaranden i målet. Regeringen får föreskriva att även andra uppgifter får användas som sökbegrepp för de ändamål som anges i 1 § andra meningen. 9 § För redovisning till sökanden i målet får uppgifter i ett register lämnas ut på medium för automatisk databehandling. I övrigt får uppgifter i ett register lämnas ut på medium för automatisk databehandling endast om detta följer av lag eller förordning eller regeringen har medgett det. Regeringen får uppdra åt datainspektionen att lämna sådant medgivande i fråga om uppgifter som inte omfattas av sekretess. Datainspektionens beslut får överklagas till regeringen. 10 § Begär en enskild hos att få underrättelse enligt 10 § datalagen (1973:289), lämnas underrättelsen av kronofogdemyndigheten. 11 § Uppgifter om utslag i mål om betalningsföreläggande skall gallras ur registret före utgången av juni månad kalenderåret efter det att förflutit då utslaget meddelades. I övrigt skall uppgifter om mål om betalningsföreläggande och handräckning gallras ur registret före utgången av juni månad kalenderåret efter det att målet avgjorts av kronofogdemyndigheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att uppgifter i registret får bevaras än som sägs i första stycket. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , R. , , G. , , , , , , , Proposition om följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen, m.m. 1 Inledning Summarisk process är en sammanfattande beteckning för handläggningen av mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning. Dessa mål handläggs nu vid tingsrätterna. beslutade om genomgripande förändringar som gäller den summariska processen (prop. 1989/90:85, JuU31, rskr. 311, SFS 1990:746-748). I fortsättningen skall den summariska processen handhas av kronofogdemyndigheterna enligt ett delvis nytt förfarande som regleras i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning (BfL). Den nya lagstiftningen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Siktet är inställt på ett ikraftträdande omkring . I propositionen till den redan beslutade lagstiftningen konstaterade jag att en förändring av den summariska processen i enlighet med förslaget krävde följdändringar i en mängd lagar och att de flesta av ändringarna borde anstå tills hade fattat beslut i huvudfrågorna. Efter riksdagsbeslutet upprättades inom promemorian (Ds 1990:56) Följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen. Tiden är nu mogen att ta upp de frågor som behandlas i promemorian. Jag vill redan nu säga att jag i allt väsentligt ansluter mig till promemorians lagförslag. På en punkt, nämligen förslaget till en lag om ett ADB-register för den summariska processen, har dock gjorts en ganska omfattande omarbetning. Promemorians förslag i den delen bör därför fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. En sammanställning av remissvaren har gjorts inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 90-1415). Med utgångspunkt i bl.a. promemorians förslag och remissvaren upprättades inom ett förslag till registerlag (bilaga 3 till protokollet) och remitterades till datainspektionen för yttrande enligt 2 a § datalagen (1973:289). Sedan inspektionen avgett yttrande (bilaga 4) över bl.a. detta förslag, upprättades ett omarbetat förslag, som förelades inspektionen för kompletterande yttrande enligt 2 a § datalagen. Inspektionens kompletterande yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 5. I detta ärende avser jag att ta upp också vissa förslag som () har framfört vid den översyn av utsökningsbalken (UB) som RSV gör på regeringens uppdrag. avlämnade RSV en delrapport (RSV Rapport 1990:5). RSVs sammanfattning av sin rapport bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 6. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna bör fogas som bilaga 7 till protokollet. En sammanställning av remissvaren har gjorts inom och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 90-1697). Av förslagen i RSVs rapport behandlar jag i detta ärende dem som förutsätter lagändringar. På en punkt anser jag emellertid att ett ställningstagande till rapporten bör anstå. Det gäller frågan om omprövning av kronofogdemyndigheternas beslut i utsökningsmål. (Ju 1989:06), som tillsattes , har till uppgift att göra en översyn av domstolarnas uppgifter, arbetssätt och organisation. I utredningens uppdrag ingår bl.a. att överväga om kronofogdemyndigheternas beslut i utsökningsmål skall överklagas till tingsrätt i stället för som till hovrätt. Frågan om omprövning av beslut vid kronofogdemyndigheterna bör bedömas i ljuset av vad utredningen kommer fram till i fråga om instansordningen i utsökningsmål. Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrande över upprättade lagförslag. De lagförslag som remitterats till lagrådet bör fogas till protokollet som bilaga 8. Det till lagrådet remitterade förslaget till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning är identiskt med det förslag som förelades datainspektionen för kompletterande yttrande enligt 2 a § datalagen. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 9. Lagrådets granskning har lett till vissa redaktionella ändringar i lagförslagen. 2.1 Vissa följdändringar med anledning av den nya summariska processen Mitt förslag: Med anledning av den nya summariska processen görs en rad följdändringar av huvudsakligen redaktionell art i bl.a. , utsökningsbalken, jordabalken och konkurslagen (1987:672). Promemorians förslag överensstämmer i princip med mitt. Remissinstanserna har i allt väsentligt godtagit förslagen. Kritik har dock riktats från ett par håll mot ett förslag till lag om betalningsföreläggande för fordringar i anställningsförhållanden, m.m. Skälen för mitt förslag: Den nya summariska processen enligt BfL skiljer sig från den nuvarande på flera sätt. Målen skall i fortsättningen prövas hos kronofogdemyndigheten och inte hos tingsrätten. skall också -- om inte sökanden begär annat -- verkställa avgörandet. Om svaranden bestrider ansökningen, skall kronofogdemyndigheten i allmänhet på sökandens begäran överlämna målet till tingsrätt. Ett flertal lagar måste nu anpassas till att kronofogdemyndigheterna i fortsättningen kan meddela sådana verkställbara avgöranden som bara kunnat meddelas av domstol. I stor utsträckning är dessa författningsändringar av redaktionell natur. Andra ändringsförslag som jag tar upp nu är föranledda av att det nya förfarandet skiljer sig processuellt från det nuvarande på en mängd punkter. En viktig nyhet är att de mål som gäller penningfordran handläggs i ett enhetligt förfarande, betalningsföreläggande, och inte som i två former, betalningsföreläggande och lagsökning. Vidare är de mål som gäller annat än betalning, handräckningsmålen, indelade i två olika former -- vanlig handräckning och särskild handräckning -- beroende på bl.a. syftet med ansökningen. Det har också tillskapats delvis nya regler för avgörandenas rättskraft och verkställbarhet. De nu aktuella lagändringarna bör i princip självfallet träda i kraft som BfL och de övriga lagändringar som redan har beslutat om. Regeringen bör därför få bestämma ikraftträdandedagen. I specialmotiveringen återkommer jag till de enskilda förslagen och redovisar där synpunkter från remissinstanserna och mina egna ställningstaganden. 2.2 ADB-register för den summariska processen Mitt förslag: Vid varje kronofogdemyndighet inrättas ett nytt ADB-register för handläggning av målen i den nya summariska processen. Varje kronofogdemyndighet har tillsammans med RSV registeransvar för sitt register. Registerfrågorna regleras i en särskild lag om register för betalningsföreläggande och handräckning. Promemorians förslag överensstämmer i de flesta hänseenden med mitt. Promemorian innehåller dock inget förslag om registeransvar för RSV. Skälen för mitt förslag: Handläggningen hos kronofogdemyndigheterna kommer att ske med hjälp av ADB-teknik. Detta ställer krav på en författningsreglering av de frågor som gäller ADB-register för handläggningen av målen. Det råder stor enighet om att den grundläggande regleringen bör ske i lagform. Av integritetsskäl bör det inrättas ett separat register för varje kronofogdemyndighet, dvs. 24 olika register. Vidare bör varje kronofogdemyndighet tillsammans med RSV ha registeransvar för sitt register. Jag återkommer i specialmotiveringen till det närmare innehållet i mitt förslag och redovisar där också remissutfallet m.m. 2.3 ADB-ansökan i enskilt mål Mitt förslag: Den som i större omfattning inger ansökningar i utsökningsmål, som handläggs som enskilt mål, skall kunna få tillstånd att göra ansökan på magnetband eller annat ADB-medium. Även i sådana fall skall -- med ett undantag -- exekutionstiteln (verkställighetsurkunden) ges in till kronofogdemyndigheten. RSVs förslag: Förslaget överensstämmer i princip med mitt med den skillnaden att RSV föreslagit att exekutionstiteln måste ges in bara om kronofogdemyndigheten begär det. Remissinstanserna har i princip godtagit att ansökan kan få ske på ADB-medium. De flesta har emellertid ställt sig tveksamma eller helt avvisande till att exekutionstiteln normalt inte skulle behöva ges in. Skälen för mitt förslag: Enligt 2 kap. 1 § UB görs en ansökan om verkställighet muntligen eller skriftligen hos kronofogdemyndigheten. En ansökningshandling skall vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller hans ombud. Sökanden skall ange den åtgärd som han yrkar. Till ansökningen skall fogas den aktuella exekutionstiteln, eller kopia av den, och i vissa fall ytterligare handlingar. När ansökan kommit in och kronofogdemyndigheten funnit att exekutionstiteln är verkställbar (exigibel), registrerar myndigheten ansökningen i utsökningsregistret. Registreringen sker via terminal. Detta betyder att uppgifterna i ansökningen läggs in manuellt i registret. De ändringar som RSV föreslagit syftar främst till att ansökningarna skall kunna registreras maskinellt. Lösningar av det slaget finns redan i de allmänna målen -- alltså mål om verkställighet av skatter och avgifter m.m. (se 2 kap. 30 § UB). Även i två typer av enskilda mål, nämligen ansökningar från () avseende förfallna trafikförsäkringsavgifter och ansökningar från försäkringskassorna avseende återkrav för utgivna bidragsförskott, ges ansökan in på ADB-medium, men då inom ramen för det vanliga ansökningsförfarandet enligt 2 kap. 1 § UB. Jag skall ge en kort beskrivning av ansökningsförfarandet i de båda sistnämnda måltyperna. I båda måltyperna lämnar ingivaren ansökningsuppgifter på magnetband. Banden innehåller alla de uppgifter som skall finnas i ansökningar om verkställighet, och registreringen av målen i utsökningsregistret görs sedermera genom maskinell överföring av uppgifterna från banden till utsökningsregistret. I de flesta målen från försäkringskassorna begärs endast utmätning i överskjutande skatt eller annan s.k. restitutionsfordran. Då tillämpas ett system som innebär bevakning av om gäldenären får någon sådan restitution. Om så blir fallet, underrättas , som då skickar in exekutionstiteln och en komplett skriftlig ansökan till kronofogdemyndigheten. Därefter prövas om fordringen är verkställbar. Om så är fallet, läggs målet in i utsökningsregistret. Utmätningen säkerställs genom att utbetalning av de restituerade medlen till gäldenären tills vidare stoppas. Underrättelse om den sökta utmätningen sänds till gäldenären och därefter sker själva utmätningen. I trafikförsäkringsmålen skickar TFF uppgifter på magnetband till RSV. TFF skickar även de exekutionstitlar som åberopas till resp. kronofogdemyndighet. Till varje exekutionstitel fogas en vanlig skriftlig ansökan om utmätning där det också anges dels att ärendet är översänt till RSV på magnetband, dels huruvida fullständig eller begränsad tillgångsundersökning begärs i målet. Slutligen bifogar TFF även en utskrift av uppgifterna på bandet till resp. kronofogdemyndighet. RSV gör en huvudsakligen teknisk kontroll av bandet och uppgifterna på detta. Efter exigibilitetsprövning hos kronofogdemyndigheten registreras målen maskinellt i utsökningsregistret. Inriktningen av en reform Enligt företrädare för exekutionsväsendet är det beskrivna systemet med bandansökningar effektivt, arbetsbesparande och säkert. Enligt RSV skulle liknande rutiner med fördel kunna användas även för enskilda mål som ges in av andra ingivare. Jag ansluter mig till denna bedömning. Som jag nämnde har RSV i rapporten föreslagit att ansökan om verkställighet skall kunna göras på ADB- medium utan någon skriftlig ansökningshandling och utan att exekutionstiteln inges. RSV har här jämfört med de allmänna målen, som registreras i utsökningsregistret och verkställs utan att kronofogdemyndigheten har gjort någon prövning av om underlaget är riktigt. Den jämförelsen är inte riktigt rättvisande, eftersom det i de allmänna målen gäller uppgifter från myndigheter om skulder till det allmänna. RSV har visserligen föreslagit att kronofogdemyndigheten skall få begära in exekutionstiteln när det finns skäl för det, men huvudregeln skulle ändå bli att verkställighet skedde utan att exekutionstiteln kontrollerats. Det avgörande skälet för förslaget att exekutionstiteln normalt inte skall behöva ges in är att man skall slippa skicka handlingar fram och tillbaka mellan kronofogdemyndigheten och sökanden. Många remissinstanser har riktat stark kritik mot förslaget i den del det innebär att kravet på att ge in exekutionstitel efterges. Kritiken kan sammanfattas på följande sätt. Den föreslagna ordningen skulle innebära stora risker från rättssäkerhetssynpunkt. Det är oacceptabelt att enskilda svarande skall kunna registreras som gäldenärer med stöd av ett blankt påstående från en sökande om att han innehar ett verkställbart avgörande mot svaranden. Det skulle också kunna förekomma att utmätning begärdes för ett högre belopp än det för vilket exekutionstiteln gäller. Erfarenhetsmässigt yppas nämligen ofta större eller mindre fel i ansökningarna i dagens system, särskilt vad gäller yrkad ränta. Det föreslagna systemet skulle medföra att man i en helt annan utsträckning än måste förlita sig på att gäldenären gör invändning mot eventuella felaktigheter i ansökningen. Men gäldenärerna har inte alltid så god kontroll på sina skulder, och de kan förledas att tro att betalningsuppmaningen är riktig eftersom den är utfärdad av en myndighet. För egen del anser jag att kritiken har en hel del fog för sig. Svårigheterna att förebygga att felaktiga krav läggs till grund för verkställighet är uppenbara. Felen kan få svåra följder för svaranden. Det är inte heller invändningsfritt att för kronofogdemyndigheterna och dess tjänstemän föreskriva att de skall verkställa krav som de egentligen inte kan ta ansvar för och vilkas riktighet inte heller prövats av någon annan myndighet. De grupper av enskilda mål där bandansökan tillåts ger inte stöd för förslaget i denna del, eftersom det i de målen alltid kan ske en kontroll av exekutionstiteln. Till det nu sagda kommer -- som jag strax skall gå närmare in på -- att frågan om hur exekutionstiteln skall hanteras inom ramen för ett ADB-baserat system kommer i ett helt annat läge när den nya summariska processen genomförs /92. Jag är mot denna bakgrund inte beredd att nu ställa mig bakom RSVs förslag när det gäller att slopa kravet på att ge in exekutionstiteln. Om det kravet behålls -- med ett undantag som jag strax skall återkomma till -- bör det dock, som också remissbehandlingen visar, inte föreligga några hinder mot att utvidga användningsområdet för ansökningar med hjälp av ADB och att därvid avstå från skriftlig eller muntlig ansökan. Närmare om utformningen av ett system för ADB- ansökningar Som jag nämnde skall enligt UB ansökan i utsökningsmål göras muntligen eller skriftligen. En ansökan på magnetband eller annat ADB-medium uppfyller ingetdera av dessa krav. Redan av detta skäl krävs en lagändring. Vidare måste bandansökningarna uppfylla vissa kvalitetskrav, även om de kombineras med att exekutionstiteln ges in. Därför bör det krävas särskilt tillstånd för att ge in sådana ansökningar. En reform med det antydda innehållet bör naturligen ta sikte på de vanligaste typerna av verkställighetsansökningar som görs av större ingivare, t.ex. vanliga fordringsmål där ansökan görs av en inkassobyrå. Däremot torde det inte finnas något behov av att öppna det nya förfarandet för mål som gäller handräckning; jag återkommer något till detta i det följande. I de typer av fordringsmål som jag nämnde kommer sökandena med all sannolikhet i allmänhet inte att inskränka sig till att begära utmätning av restitutionsfordringar. Målen kommer därför mest att likna de mål från TFF som jag beskrivit. Det ligger alltså närmast till hands att söka en förebild i rutinerna för dessa mål. Och i förhållande till denna förebild bör pappershanteringen utan olägenhet kunna minskas. Principen bör vara att sökanden, i stället för att ge in en skriftlig ansökan som registreras manuellt hos myndigheten, lämnar motsvarande uppgifter i maskinläsbar form för maskinell registrering. Ingivandet bör, på samma sätt som i TFF-målen, administreras via RSV. Sökanden skall alltså kunna till RSV lämna in ett band med alla uppgifter som behövs för ansökan. Där skall framgå bl.a. uppgifterna om parterna, vilken exekutionstitel som åberopas, för vilket belopp det yrkas utmätning och vilken form av verkställighet som begärs. RSV vidarebefordrar sedan ansökningen till kronofogdemyndigheten. Det bör ankomma på ingivaren att sända exekutionstiteln direkt till kronofogdemyndigheten tillsammans med en utskrift i de delar som berör den myndigheten av det band som lämnats till RSV, varefter exigibilitetsprövningen kan göras hos kronofogdemyndigheten. Ett sådant system för bandansökningar innebär för ingivarna främst den vinsten att de slipper ta fram ansökningar på papper, underteckna dem och foga dem till rätt exekutionstitel. Den stora vinsten uppkommer emellertid på myndighetssidan genom att målen kan registreras maskinellt. I detta sammanhang vill jag ta upp en fråga som gäller forumbestämmelserna för ansökan om utmätning. Enligt 4 kap. 8 § UB söks utmätning hos en viss kronofogdemyndighet, normalt hos myndigheten i det län där gäldenären har sitt hemvist. Även de utmätningsansökningar som görs på ADB-medium skall givetvis vara ställda till en viss kronofogdemyndighet. Den omständigheten att själva ADB-mediet av tekniska skäl måste lämnas in till RSV anser jag vara något som inte står i strid med gällande forumregler. Jag föreslår därför inte någon komplettering av dessa regler. En annan fråga gäller när en utmätningsansökan som görs på ADB-medium skall anses ha inkommit till kronofogdemyndigheten. Av 2 kap. 6 § första stycket tryckfrihetsförordningen följer att en upptagning som kan uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel -- alltså t.ex. ett magnetband -- anses inkommen till myndighet när någon annan har gjort upptagningen tillgänglig för myndigheten i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. Tillämpat på ADB-ansökningar i utsökningsmål innebär detta att ansökan anses inkommen till kronofogdemyndigheten när RSV har fört in ansökan i utsökningsregistret. Detta kan komma att dröja någon dag och om en ingivare i något fall inte vill riskera ett sådant dröjsmål får han se till att i stället göra ansökningen i traditionell form direkt till kronofogdemyndigheten. Jag vill slutligen påpeka att det förhållandet att ansökningar görs på ADB-medium inte innebär någon förändring i rätten att enligt offentlighetsprincipen ta del av innehållet i ansökningarna. En förutsättning för att ett förfarande med bandansökningar skall fungera är att ingivarnas dataprogram är anpassade till RSVs. Vidare måste ansökningarna hålla en mycket hög grad av korrekthet. Och för att systemet skall ge några effektivitetsvinster måste varje ingivare fortlöpande ha ett stort antal ansökningar att ge in. RSV har efter samråd med några ingivargrupper kommit fram till att gränsen för lönsamhet går vid cirka 1 000 ärenden och ingivare. En sådan gräns skulle enligt RSV öppna systemet för omkring 30-40 ingivare. Prövningen av frågan om tillstånd till ADB-ansökan bör göras mot bakgrund av de kriterier jag nu nämnt. Tillståndsprövningen bör göras av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Enligt min mening ligger det närmast till hands att ge RSV ett sådant bemyndigande. Lagtekniskt bör saken regleras så att det i 2 kap. 1 § UB anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge att ansökan om verkställighet görs på medium för automatisk databehandling. Därmed öppnas också möjlighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om förfarandet. Vid hanteringen av bandansökningar måste också beaktas datalagens regler om hantering av personuppgifter på ADB-medium. Exekutionstitlar i den nya summariska processen Som jag nämnde i inledningen handhas den summariska processen, alltså mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning, av tingsrätterna. Från omkring kommer motsvarande mål att handläggas av kronofogdemyndigheterna.