prop · GG03199 · 1992-12-31 00:00:00 — Exempel på rättsligavillkor är att producentorganisationen skall ha antagit regler som uteslutervaije form av diskriminering i behandlingen av producenter från EG på gmnd avnationahtet eller hemort skall också ha den rättsUga handlingsförmågasom krävs för att fullgöra sina uppgifter. Ett exempel på ett finansielltvillkor är att en producentorganisation skall ha inrättot en interventionsfondför finansiering av återtagsåtgärder för sädana varor som inte har kunnatavsättas på marknaden. Närdet gäUer frågan om en producentorganisations associationsform bör enhgt minmening en sådan organisation kunna omfattas av den lagstifming som gäller förekonomiska föreningar. I likhet med vad som gäller för regleringsföreningenSvensk Fisk bör en producentorganisations stadgar godkännas av . Ettgodkännande av en producentorganisation inom EG skall återkallas när den intelängre uppfyller de fastställda villkoren enhgt artikel 4 i rådets förordning(EEG) nr 105/76 samt enligt artikel 9 i kommissionens förordning (EEG) nr2062/80 av den 31 juh 1980 om villkor och förfarande vid lämnande elleråterkallelse av godkännande för producentorganisationer och samman-slutoingarav sådana organisationer inom fiskeindustrin. Utredarenhar föreslagit att om bildande och drift av en producentorganisationsamt om återkallelse av godkännande för sådan organisation införUvas i svenskrätt genom i huvudsak materiella bestämmelser i lag. Enligt min mening bör deaktuella, i vissa avseenden mycket detaljerade föreskriftema i ställetinförhvas i svensk rätt på en lägre nivå än lag. Ämnesområdet är sådant attdet enhgt regeringsformen är möjhgt för att överlåta tiU regeringenatt meddela föreskriftema. En sådan lagstiftningsteknik är den som normaltanvänds i svensk lagstiftning när det gäller den här typen av föreskrifter. Enlämplig ordning är därför att regeringen bemyndigas att meddela närmareföreskrifter om villkoren för godkännande av producentorganisationer och omsådana organisationers verksamhet. Regeringen skaU i sin tur kimna delegeratill att meddela sådana föreskrifter. bemyndigandet kan de kravpreciseras som till uppfyllandet av ett Prop. bör ställas på en svenskproducentorganisation. bestämmelser omåterkallelse av ett godkännande, om villkoren för detta inte längre är uppfyllda ellerom organisationen inte iakttar föreskriftema för dess 1992/93:184 om vissa fiskefrågor fiximhålls att det är önskvärt att vi iSverige behåller en överskottshantering på fisk. En sådan verksamhet bör, Uksomär fallet inom EG, bedrivas inom ramen för den eller de producentorganisationersom bildas. Detta innebär att en producentorganisation kommer att anförtrosuppgifter som irmebär myndighetsutövning. Motsvarande uppgifter inom dennuvarande prisregleringen har , ekonomisk förening. Sålunda prövardenna förening om ett fiskeföretag har rätt till inlösen av överskott.Uppgiften irmefattar också annan stödgivning. Lagstöd för detta finns i 1 a §lagen om prisreglering på fiskets område. EnUgt 11 kap. 6 § regeringsformenfordras, som jag redan anfört i det föregående, lagstöd för att kunna överlämnaen förvalmingsuppgift som innebär myndighetsutövning tiU ett enskilt organ.Jag föreslär därför en särskild bestämmelse i den nya lagen enhgt -vilkenuppgiften att besluta i ärenden som gäller återtagande av varor, bidrag ellerarmat stöd i marknadsreglerande syfte skall kunna överlämnas till en avregeringen godkänd producentorganisation. 1992/93:184 om vissa fiskefrågor har det fömtsatts att , föratt underlätta övergången till det nya systemet, övergångsvis bör ansvara föröverskottshanteringen av fisk. Detta bör dock gälla längst tiU utgången avdecember 1993. Påsamma sätt som enligt sin instruktion har tillsyn över SvenskFisk bör verket i fortsätmingen ha tillsyn över de producentorganisationer sombildas. EnUgtartikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92 kan en medlemsstat under vissafömtsätmingar låta producenter, som inte är medlemmar, men som avsätter sinavaror i ett -visst område, vara underkastade de regler som organisationen harbeslutat skaU gäUa för dess medlemmar. På detta sätt kan t.ex. EG:såtertagspriser göras obUgatoriska även för icke medlemmar. EnUgt punkt 4 isamma artikel fii en medlemsstat i så fall besluto att en producentorganisationfår ta ut en avgift för att täcka uppkommande extta administrationskosmader.Bestämmelser om utsträckande till icke medlemmar av en producentorganisationsregler har inom EG utfärdats endast vid ett fåtal tillfällen. Behov av ettsådant utsträckande kan t.ex. uppkomma vid mycket stora produktionsöverskottdå det är angeläget att undvika att prisema för en viss vara dumpas. EttinförUvande av de aktuella bestämmelsema i svensk rätt bör ske genom ettbemyndigande som möjhggör för regeringen att i marknadsstabiUserande syfteföreskriva dels att en producentorganisation skall återta fisk fångad avfiskare som inte är medlemmar i organisationen, dels att fiskare som inte ärmedlemmar i någon producentorganisation inte får avsätta sin fingst tiU lägrepris än det pris som tillämpas av en sådan organisation. också inrymma möjUghet förregeringen att föreskriva att en producentorganisation får ta ut en avgift avandra fiskare än medlemmar i de faU en producentorganisation åläggs att återtafisk frän sådana fiskare. Rätten att meddela föreskrifter i de nu berördaavseendena bör av regeringen kunna delegeras -vidare till av det här slaget skall meddelas bara när det behövs för attund-vika en omfattande dumpning av priset på fisk eUer när det annars behövsför att främja stabilitet på marknaden. Mittförslag: I lagen tas in ett bemyndigande som gör det möjUgt för regeringen attmeddela föreskrifter som innebär att fisk och fiskprodukter får marknadsföras,försäljas eller på annat sätt släppas ut på marknaden bara om varoma uppfyllervissa krav i fråga om förpackning och märkning samt är klassificerade ivarukategorier efter färskhet, storlek eller vikt Regeringen skall kurmadelegera till att meddela föreskriftema. Utredarensförslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstansernahar inte anfört några synpunkter på utredarens förslag. Skälenför mitt förslag: omfattar ett system förkvaUtetsbedömning som bygger på storleks- och färskhetsklasser. Syftet medregleringen är dels att se till att bara sådana varor som når upp till en visskvaUtetsnivå saluförs, dels att stimulera handeln med fiskprodukter på likakonkurrensvillkor. En lagstiftrung sommotsvarar om försäljning av fisk och andra fiskvaror böromfatta föreskrifter om förpackning, märkning och klassificering av varoma samtbestämmelser om kontroll. I rådets förordning (EEG) nr 3759/92 finns för EGgemensamma kvaUtets- och marknadsförings-bestämmelser samt föreskrifter om attmedlemsstaterna ansvarar för att bestämmelsema efterlevs. Bestämmelsema ingårsom en tvingande del i EG:s marknadsreglering. Detaljregler i fiiga om bl.a.märkning och klassificering finns i rådets förordning (EEG) nr 103/76 av den 19januari 1976 om gemensamma marknadsstandarder för viss färsk och kyld fisk. Densismämnda EG-förordningen innehåller bl.a. följande bestämmelser. Förordningenstillämpningsområde avgränsas genom en uppräkning av de fiskslag som omfattas avbestämmelsema i förordningen. Klassificering av landadfisk skall göras med hänsyn till farskhet och storlek. Färskheten bestäms medhjälp av ett bedömrungsschema och görs med avseende på utseende, beskaffenhetoch lukt. Storlekssortering sker efter vikt per fisk eller efter antal fiskarper kilo. Fisken i varje parti skaUtiUhöra samma kvalitetsklass och samma storleks- Prop. 1992/93:199 klass.Undantag görs för mindre partier som då i sin helhet anses hälla den i partietingående lägsta kvaliteten och storleken. Fiskpartiema skall märkas på visstsätt så att det klart framgår till vilken kvaUtets- och storlekskategori partiethör. Isvensk lagstiftning firms inte någon direkt motsvarighet tiU den reglering EGhar när det gäller försäljning av fisk och fiskvaror. Däremot tillämpas enordning med storlekssortering som fömtsätming för stadigt prisstöd. Sorteringensker i storlek efter längd per fisk utom för sill, kokräkor och homgäd-da, därsortering sker efter antal per kilo. Också en kvalitetskontiroll sker inomramen för det statUga prisstödet Livsmedelslagen (1971:511) innehåUervisserUgen flera bemyndiganden för föreskrifter om hantering och märkning avlivsmedel. Bemyndigandet som rör hantering av livsmedel i allmänhet äremeUertid begränsat tiU att gäUa föreskrifter som behövs frän hälso- eller näringssynpunkteller annars för att tillgodose konsumentintresset. I varje faU är inte detdirekta syftet med de nu ifrågavarande föreskriftema sådant att föreskriftemakan stödjas på livsmedelslagen. Jag förordar därför att ett särskiltbemyndigande för föreskrifter om försäljning av fisk och andra fiskvaror tas ini den nya lagen. Jagåterkommer i det följande till frågan om hur kontroUen av att försäljningsbestämmelsemaefterlevs bör utformas. 5 Prisregleringen på fiskets område EG-anpassas Mittförslag: Regeringen skall med stöd av ett bemyndigande i lagen kunna meddelaföreskrifter om orienteringspriser och återtogspriser som skall gäUa för helalandet. Regeringen skaU i sin tur kurma delegera rätten art meddela sädanaföreskrifter tiU . Orienteringsprisetfastställs med ledtung av ett genomsnitt av uppnådda avräkningspriser ochutgör utgångspunkt för att bestämma återtagspriset. En producentorganisationkan på gmndval av återtagspriset bestämma en prisnivå under vUken medlemmarnasvaror inte får säljas. Utredarensförslag överensstämmer i stort sett med mitt förslag. Remissinstanserna:Med undantag för har remissinstansema inte haft något attanföra. är kritiskt mot förslaget att en myndighet skallfastställa för hela landet gällande orienteringspriser och återtagspriser.Verket anser det viktigt att konsumentinttesset inte bara beaktos utan sättsfrämst vid prisbildningen och att förhällandet meUan efterfrågan och utbud börvara den viktigaste utgångspunkten. Skälenför mitt förslag: I fråga om utformningen av det nu gällandeprisregleringssystemet vill jag hänvisa till utredningens delbetänkande Svensktfiske - nuläge och utvecklingsmöjligheter (SOU1992:136). Jaghar i min anmälan tiU prop. 1992/93:184 föreslagit att den nuvarande Prop.1992/93:199 prisregleringen på fisk i allt väsendigt skall upphöra den 1 juli1993. förordade jag att -vissa element i systemet, som inte stridermot våra intemationella åtaganden utan tvärtom redan omfattas av EG:sprisreglering, bör finnas kvar men anpassade till vad som gäller inom EG. Hithör överskottshanteringen och själva grundvalen för denna, nämligenfaststäUandet av vissa priser. Vad som i den svenska prisregleringen benämnsnormpriser och lägstapriser kaUas i EG:s system för orienteringspriser resp.återtagspriser. Orienterings- och återtogsprisema ligger tUl gmnd förprisreglerande marknadsinterventioner. Prisregleringen utgör således inte baraen gmnd för stödgivning. Den är också avsedd att bidra tUl stabUitet påmarknaden. EG:smarknadsreglerande bestämmelser fmns i artiklama 8-18 rådets förordning (EEG)nr 3759/92. Regelsystemet ger möjUghet tiU finansiering över EG:s budget avöverskottshantering, lagringsstöd och pristillägg för vissa fiskarter. Någotförenklat innebär systemet följande. Rådet fastställer för de viktigastefiskslagen ett orienteringspris (guide price). Orienteringsprisema skall UggatiU grund för statUga stödåtgärder tiU producentorganisationer och sådanaorganisationers stöd tiU sina medlemmar. 1. stabUisera marknadspriserna och förebygga att överskott uppstår, 2. hjälpa tiU att upprätthåUa producentemas inkomster samt 3. tUlvarata konsumentemas intressen. Pågrundval av orienteringspriset får producentorganisationerna faststäUa ett s.k.ätertagspris (withdrawal price). Om prisema faUer under återtagspriset färvaroma inte säljas. Sådana varor ätertos av producentorganisationen som ocksåekonomiskt kompenserar medlemmen för den återtagna fisken. Med återtogande avvaror avses att varor i försto försäljningsled tos ur marknaden. får bara dispranera över återtagna varor pä ett sådantsätt att den normala avsättningen av varoma inte hindras. Deta iimebär i praktikenatt återtagen fisk inte fär säljas för mänskUg konsumtion. För att finansieraåtertogsåtgärdema skaU varje producentorganisation fijiansieras genom avgifter från medlemmama och med bidrag frånmedlemsstoteraa. Även EG faststäUer återtagspriser, vanligen i toget.Under -vissa fömtsättningar, bl.a. att producentorganisationemas återtagspriserhar ett visst samband med de av EG centtalt faststäUda återtagsprisema, fårproducentorganisationema bidrag från EG för sina överskott. Dessa bidragfinansieras enligt de regler som gäller för Europeiska orienterings- ochgarantifonden (FEOGA). Bidragen motsvarar en viss procent av återtagspriset.Bidragets storlek varierar med hänsyn tiU överskottens storlek. Ju mindreöverskott desto högre bidragsprocent och ju större överskott desto lägrebidragsprocent. Om överskotten överstiger av mottagen års-kvantitet,lämnas inte något bidrag tiU producentorganisationen för de kvantiteter somöverstiger detto procenttal (artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92).Systemets konstruktion stimulerar producentorganisationen att ingripa aktivt ifiskets inriktning om överskotten blir för stora. 2 1992/93. 1992/93:184 anges att överskottshanteringen i senast från Prop.1992/93:199 bör ske enUgt de principer som tillämpas inomEG. För /94 beräknas statens kosmader för verksamheten tiU högst4 mUjoner kronor. Föreskriftema för bidragsgivningen bör innehålla bestämmelsersom gör det möjUgt för att avbryta utbetalningen av medel tiU enproducentorganisation, om organisationen bryter mot föreskriftema för dessverksamhet. Enövergång från dagens relati-vt kompUcerade prisregleringssystem tiU ett sommotsvarar EG:s med faststäUda orienteringspriser och återtagspriser innebär enförenkling. Ett sådant system skyddar det svenska yrkesfisket mot dumpningeller mot ett snabbt och stort prisfaU då fångstema har varit särskUt goda. Konkurrensverkethar uttryckt farhågor för att konsumentemas inttessen inte kommer att beaktastillräckUgt i det nya systemet. Det bör dock noteras att EG:s marknadsregleringtiU heh övervägande del är baserad på den fria marknadens spelregler. Denföreslagna ordningen bör därför innebära en bättre marknadsorientering avfiskenäringen än dagens svenska prisreglering. Orienteringspriset, som ärutgångspunkt för återtagspriset, fastställs bl.a. med beaktande av denförväntode utvecklingen i fråga om produktion och efterfrågan. Hänsyn skaUockså tas tUl konsumentemas intressen. Jag vill också i detta sammanhang påpekaatt ett avskaffande av den svenska prisregleringsavgiften på fisk från den 1juli 1993 ger goda möjligheter till en bestående sänkning av prisema ikonsumentiedet. Föratt lagtekniskt införliva EG:s föreskrifter om orienteringspriser ochåtertagspriser i svensk rätt föreslår jag att ett bemyndigande infors i lagenmed stöd av -vilket regeringen skaU kunna meddela föreskrifter omorienterings-priser och återtagspriser som skaU gälla för hela landet. Regeringenbör i sin tur kunna delegera denna föreskrivanderätt tiU . Hur ettsystem med orienterings- och återtagspriser kan komma att fungera framgår avden iUustration som bör fogas som bilaga 4 tiill protokoUet i detto ärende. 6 Import och exportlicenser m.m. Mittförslag: Bemyndigandet att föreskriva om importUcens eUer exporthcens i lagen(1974:226) om prisreglering på fiskets område överförs tiU den nya lagen. Däremotfår bestämmelsema om införselavgift och utförselavgift i lagen om prisregleringpå fiskets område inte någon motsvarighet i den nya lagen. Utredarensförslag innehåUer bestämmelser om både Ucenseroch avgifter vid in- ochutförsel. Remissinstanserna harinte haft några synpunkter på utt-edarens för- Prop. 1992/93:199 slag. Skälenför mitt förslag: I lagen om prisreglering på fiskets område finns ettbemyndigande för regeringen eUer, efter bemyndigande av regeringen.Fiskeriverket att föreskriva att vissa fiskvaror inte fär föras in i eUer ut urlandet utan särskUt tiUstånd (importUcens eUer exportUcens). Dessutom firms ilagen bestämmelser om införselavgift och utförselavgift för fiskvaror. EnUgtartikel 1 i protokoU 9 tiU skaU EFTA-statema vid avto-letsikraftträdande avskaffa importmUar och avgifter med motsvarande verkan förvissa fiskslag och fiskprodukter. Vid import tiU är de aktuella varomainte belagda med mU men för vissa produkter uttas en införselavgift. Vid importfrån EG uttas en avgift om per för fårska eUerkylda filéer av torsk, gråsej, kolja, vitUng och kungsfisk. Avgiftemainbringar varje är . EnUgtartikel 2 i protokoUet har EG åtagit sig att avskaffa sina motsvarande tuUaroch avgifter gentemot EES-ländema från den dag då avtalet ttäder i kraft. EnUgtartikel 3 i samma protokoU skaU bestämmelsema i artikel 1 och artikel 2tiUämpas på varor med urspmng i de avtals slutande statema. Somframgår av min redovisning fömtsätter ett att införselavgiftemagentemot EG tas bort från den dag avtalet träder i kraft. 1991/92: 170om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) fömtsattes att en avveckling avinförselavgiftema kommer att få margineUa konsekvenser för den svenskafiskerinäringen. Enligt min mening finns det inte något hinder mot att redan nuta bort avgiftema. Inte heUer finns det någon anledning att behålla möjUghetenatt ta ut införselavgift eller utförselavgift när det gäUer handel med andraländer än EFTA- och . Däremotbör möjUgheten att föreskriva krav på import- eUer exportUcens behållas. EnUgtartikel 1 i protokoU 9 fär EFIA-statema mte tillämpa kvantitativaimportrestriktioner eUer åtgärder med motsvarande verkan. medger dock att sådana restriktioner tiUämpasunder en övergångstid. Behov kan ocksä uppkomma av att tillämpa sådanarestriktioner vid handel med länder utanför EG och EFTA. Mittförslag: Med stöd av den nya lagen skaU regeringen kunna föreskriva attFiskeriverket skaU vara tiJlsynsmyndigheL skaU också kunnaöverlåta åt annan myndighet att utöva tillsyn. Utredarensförslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna har inte någrainvändningar mot utredarens förslag. Skälenför mitt förslag: Jag har i det föregående föreslagit att den nya Prop.1992/93:199 lagen skall innehåUa ett bemyndigande som gör det möjUgt attmeddela föreskrifter om vilka krav som skaU vara uppfyUda för att fisk ochfiskvaror skaU fä säljas. En anpassning till fordrar att det finnsen konttollorgani-sation som övervakar att föreskriftema iakttas. EnUgt rådetsförordning (EEG) nr 3759/92 skaU medlemsstatema svara för kontroll av den fisksom landas och se tiU att meddelade marknadsnormer följs. KonttoUen skaUgenomföras i alla handelsled och i transportledet. TUlsynenenUgt den nya lagstifmingen bör främst omfatta en kontroU av attklassificeringskrav samt märknings- och förpackningsbestämmelser är uppfyUda.Den tillsyn som kommer att krävas överensstämmer delvis med den kontroll avlandad fisk som , ekonomisk förening utövar inom ramen för detstadiga prisstödet tiU fisket. Den kontroUen omfattar bl.a. storlekssortering,förpackning och isning. Som fimgär av min anmälan till prop. 1992/93:184 omvissa fiskefrågor är fisket och därmed sammanhängande verksamhet föremål förtillsyn och kontroU också i andra avseenden. Ansvariga för den tillsynen ärbl.a. , och de kommunala nämnder som svarar förmUjö- och hälsoskyddsfrågor. Fråganom hur tUlsynen enligt den nya lagen skall vara organiserad och dimensioneradutreds vidare. 1 den nämnda propositionen om vissa fiskefrågor redovisas attFiskeriverket, i avvakton på ett slutiigt förslag, från skaUansvara för den kontroll av landad fisk som handhas av . I dennya lagen bör fmnas bestämmelser om tUlsynsmyndighet och om de befogenheter ensådan myndighet skall ha. Med stöd av dessa bestämmelser skaU regeringen kunnautse till centtal tUlsynsmyndighet enhgt lagen och dessutom geFiskeriverket möjUghet att överlåta viss tiU-syn åt någon arman myndighet. EnUgtförslaget i den nämnda propositionen skaU fiskerikontrollen fr.o.m. budgetåret1993/94 finansieras över statsbudgeten. Mittförslag: Bestämmelser om skyldighet för näringsidkare att lämna de uppgiftersom behövs för marknadsregleringen på fiskets område förs in i lagen (1992:888)om uppgiftsskyldighet pä jordbrukets område. Utredarensförslag: Bestämmelser om uppgiftsskyldighet förs in i den nya lagen ommarknadsreglering på fiskets område. Remissinstanserna:Statistiska cenö-albyrån (SCB) och delar utredningens uppfatmingatt den nuvarande uppgiftsuisamlingen tUls vidare bör behållas oförändrad. SCBhar anfört vissa synpunkter på hur uppgiftsskyldigheten skall reglerasnärmare. Skälenför mitt förslag: Den svenska landningsstatistUcen, som bl.a. Prop. 1992/93:199iimehåUer ekonomisk information, är baserad på avräkningsnotor frän förstahandsmottagare.Landnings statistikens utformning motiveras tiU stor del av de krav somprisregleringssystemet stäUer. Därmed förändras också fömtsättningama fördenna statistik när prisregleringen upphör den 1 juK 1993. Med stöd av lagen omprisreglering på fiskets omräde samlas uppgifter in fi-än förstahandsmottagareav fisk. Av förordningen tUl lagen framgår vilka som är uppgifts skyldiga ochviUca uppgifter som skall lämnas. Uppgiftsskyldiga är bl.a. rörelseidkare somköper fisk direkt av fiskare eUer som driver fiskauk-tion eUer hknandeverksamhet. Uppgifter skall lämnas t.ex. om den egna rörelsen, om den fiskarefrån vilken fisk har köpts, om inköpta kvantiteter uppdelade på arter ochsorteringar och om inköpspriset för fångster av oUka arter och sorteringar.Uppgiftema läggs till grund för såväl landningsstatistUcen som för utbetalningav prisstöd till enskilda fiskare inom normprissystemets ram. SCB samlar inuppgiftema och leverar ett datalagrat underlag tiU som bearbetarmaterialet vidare. Utredarenpekar på flera faktorer som kan komma att påverka det framtida behovet avuppgiftsinsamUng och sammanställning av statistik. Bl.a. kan såväl ettEES-avtal som ett kommande medlemskap i innebära krav på förändringar närdet gäUer den nuvarande landningsstatistiken. Riksdagenhar nyUgen fattat beslut om den statUga statistikens finansiering ochsamordning (prop. 1992/93:101, bet. 1992/93:FiU7, rskr. 1992/93: 122). har inrättats med uppgift aa gå igenom viUsa effekter enny ansvarsfördelning meUan SCB och övriga myndigheter, där sektorsmyndighetemages ett ökat ansvar, fär för de enskilda statistikproduk-tema och berördamyndigheters anslag. Jagdelar uttedarens uppfatming att det i första hand bör vara en uppgift för dennyssnämnda kommittén att behandla frägan om den framtida statistiken påfiskets omräde. I avvakton på ett stäUningstagande av kommittén bör dennuvarande uppgiftsinsamlingen och stotistiksammanställningen behållas ihuvudsak oförändrad. Utredarenföreslår att bestämmelser om uppgiftsskyldighet förs in i den nyamarknadsregleringslagen. Förslaget bygger på den uppgiftsskyldighet som följerav författningama om prisreglering på fiskets område och av lagen (1992:888) omuppgifts skyldighet på jordbrukets område. Denav utt-edningen föreslagna lagtekniska lösningen innebär att till viss dellikalydande bestämmelser kommer att finnas i marknadsregleringslagen och lagenom uppgiftsskyldighet pä jordbrukets område. Enligt min mening bör en sådandubbeheglermg undvikas. Jag föreslär därför att den sistnämnda lagen ändras säatt den täcker ocksä den uppgiftsskyldighet som behövs för marknadsregleringenpå fiskets område och därmed också för landningssto-tistiken. 9Upprättade lagförslag Prop. Ienlighet med vad jag har anfört har inom Jordbmksdepartementet upprättatsförslag tiU 1. lag om marknadsreglering på fiskets område, 2. lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbmketsområde.