prop · GF03112 · 1992-01-01 00:00:00 — Dessutom har uppgiftsskyldigheten lett till praktiska svårigheter genom införandet av den förenklade självdeklarationen. Att sådana uppgifter som anges i AUL skall lämnas i självdeklarationen är olämpligt. Reglerna om uppgiftsskyldighet i AUL bör därför upphävas. I de situationer som är av intresse bör i stället kontrolluppgift lämnas under samma förutsättningar som gäller beträffande andra skattepliktiga ersättningar. När det gäller ersättningar till juridiska personer syftar om skatteavdrag till att förbättra skattekontrollen inom vissa tjänstesektorer där erfarenheterna visade att ett skattebortfall inte var ovanligt. Det rör sig om sektorer där uppdragsgivarna i regel är bokföringsskyldiga. Av särskilt intresse är att lagen inte föreskriver någon avdragsskyldighet om betalning erläggs mot faktura som bl.a. anger att uppdragstagaren är registrerad för mervärdeskatt eller, om uppdragstagaren inte är registrerad, hans organisationsnummer samt mervärdeskattens belopp. Genom det föreslagna systemet med att ge rättsverkningar åt både A- och F-skattesedlarna blir närmast överspelade. Enligt mitt förslag skall nämligen skatteavdrag inte göras på ersättning till den som har en F-skattesedel -- vilket praktiskt taget samtliga nu berörda juridiska personer kommer att ha -- medan skatteavdrag skall göras för andra. För att uppdragsgivaren skall kunna veta om avdrag skall göras måste uppdragstagaren visa vilken skattsedel han har. En F- skattesedel kan i detta sammanhang sägas få samma betydelse som en registrering till mervärdeskatt. bör därför kunna upphävas även i den här delen. Det som sagts nu innebär att AUL kan avskaffas i sin helhet. Genom undantagslagen har, för en begränsad krets av uppdragsgivare, införts regler som gör det möjligt att i fråga om vissa uppdrag förutse om skyldighet föreligger att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter. Jag har föreslagit regler med samma syfte men som, till skillnad från undantagslagens regler, avses kunna gälla samtliga uppdragsgivare. De föreslagna reglerna avses alltså kunna tillämpas även i fråga om de uppdragsgivare som anges i undantagslagen. Detta innebär i vissa avseenden en skärpning av nuvarande regler om skyldigheten att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter. Skärpningen berör ägare av privatbostadsfastighet och lägenhetsinnehavare som för ett arbete på fastigheten resp. lägenheten anlitat någon som har en A-skattesedel och som är registrerad till mervärdeskatt när ersättningen för arbetet uppgår till . Skärpningen gäller för både huvudarbetsgivare och sidoarbetsgivare. Med hänsyn till gränsbeloppets storlek torde antalet berörda uppdragsgivare vara begränsat. Med hänsyn härtill och eftersom en specialreglering bör undvikas när generella regler finns att tillgå föreslår jag att också undantagslagen upphävs. 3.21 Gallring av bolags- och föreningsdeklarationer Mitt förslag: Självdeklarationer och andra taxeringshandlingar som avser aktiebolag eller ekonomiska föreningar skall normalt förstöras förflutit efter taxeringsårets utgång. RSV:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. RSV föreslår dock att handlingarna skall förstöras har gått. Remissinstanserna: Förslaget har i huvudsak fått ett positivt mottagande. Riksåklagaren framhåller att myndigheterna genom den föreslagna ordningen avhänder sig en stor del av de möjligheter som finns för att kunna få fram utredning i anslutning till bolagets eller föreningens deklaration. Detta kan ha betydelse inte bara vid grova skattebedrägerier, där preskriptionstiden är , utan även utredningar av andra brott exempelvis förskingringsbrott och bokföringsbrott. Enligt riksåklagarens mening bör gallringsreglerna anpassas inte bara till de intressen som ligger bakom skattelagstiftningen utan även till de krav som kan ställas från brottsutredningssynpunkt. framhåller att bolags- och föreningsdeklarationerna har ett stort forskningsvärde framförallt på grund av att företagsarkiven gallras allt hårdare, särskilt avseende små och medelstora företag där som regel inga arkivbestånd bevaras åt framtiden. föreslår att samtliga deklarationer, såväl för fysiska personer som för bolag och ekonomiska föreningar inom , , och samt skall undantas från gallring. Skälen för mitt förslag: Enligt 4 kap. 13 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, LSK, skall självdeklarationer och andra handlingar som avlämnats eller upprättats med anledning av taxering förvaras hos skattemyndigheten. Handlingarna skall förstöras har gått efter taxeringsårets utgång, om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver något annat. Med stöd härav har regeringen lämnat föreskrifter, 3 § förordningen (1990:1237) om självdeklaration och kontrolluppgifter, i fråga om handlingar som avser aktiebolag och ekonomiska föreningar. Sådana handlingar skall förvaras efter utgången av det år då bolaget eller föreningen blivit upplöst, och först därefter förstöras. Bestämmelserna i förordningen innefattar väsentliga undantag från de generella gallringsreglerna i LSK såvitt avser aktiebolag och ekonomiska föreningar. Detta har medfört att ett mycket omfattande arkivmaterial har byggts upp hos skattemyndigheterna. Som exempel kan nämnas att i förvaras bolags- och föreningsdeklarationer. För hela landet kan materialet beräknas uppgå till . Den främsta anledningen till att bolags- och föreningsdeklarationer normalt inte gallras är att även uppgifter om gamla förhållanden kan vara av betydelse vid taxering till utskiftningsskatt (se bl.a. prop. 1927:210 s. 246). Läget har förändrats genom att lagen (1927:321) om utskiftningsskatt upphört att gälla vid utgången av . Enligt lagen (1990:1452) om upphävande av lagen om utskiftningsskatt skall dock de äldre bestämmelserna tillämpas vid 1992 och senare års taxeringar om, efter beslut om likvidation eller fusion, medel har utskiftats till aktieägare före utgången av . Det innebär att taxering tilll utskiftningsskatt kan komma att äga rum avsevärd tid utgång. Det kan emellertid på goda grunder antas att de äldre bestämmelserna bara i undantagsfall kommer att tillämpas senare än vid taxering (jfr prop. 1990/91:54 s. 252). Mot den här bakgrunden finns det inte av hänsyn till beskattningsverksamheten skäl att bevara deklarationsmaterialet . har föreslagit att en del av deklarationsmaterialet bevaras för att forskningens behov skall kunna tillgodoses. I 3 § arkivlagen (1990:782) anges också att myndigheternas arkiv skall bevaras, hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser bl.a. forskningens behov. Mot bakgrund av de nya arkivreglerna föreskrivs numera i socialtjänstförordningen (1981:750) att handlingar som omfattas av gallringsskyldigheten enligt 60 § socialtjänstlagen (1980:620) av hänsyn till forskningens behov skall undantas från gallring bl.a. avseende kommuner som ingår i , och samt . För forskningens behov bör ett urval av självdeklarationer för aktiebolag och ekonomiska föreningar undantas från gallring. Det förefaller lämpligt att urvalet, på samma sätt som socialtjänsthandlingar och i enlighet med förslag, utgörs av de deklarationer som hänför sig till kommuner som ingår i , och samt . Även ett urval av äldre bolags- och föreningsdeklarationer som avser andra kommuner bör få bevaras. Det material som undantas från gallring bör överlämnas till de statliga arkivmyndigheterna. Övertagandet av deklarationerna förutsätts ske inom de statliga arkivmyndigheternas befintliga ekonomiska ramar. Jag föreslår alltså att huvuddelen av det äldre deklarationsmaterialet avseende aktiebolag och ekonomiska föreningar gallras. Gallringsfristen bör, bl.a. med hänsyn till vad riksåklagaren anfört, bestämmas till efter taxeringsårets utgång. Förslaget bör föranleda ändringar i 4 kap. 13 § LSK. Närmare föreskrifter om vilket material som bör föras över till landsarkiven bör ges i förordningen om självdeklaration och kontrolluppgifter. Mitt förslag: Den föreslagna lagstiftningen skall träda i kraft . Reglerna om skattsedlarnas rättsverkningar skall dock inte träda i kraft förrän . Vid lagens ikraftträdande skall fysiska och juridiska personer, som är registrerade för betalning av preliminär B- skatt och redovisning av mervärdeskatt, eller som är registrerade för betalning av preliminär B-skatt och som vid taxering redovisat mervärdeskatt i sin allmänna självdeklaration automatiskt tilldelas en F-skattesedel. Detta skall dock inte gälla om den skattskyldige är registrerad i kronofogdemyndighetens register för en obetald skatte-eller avgiftsskuld. Promemorians förslag: I promemorian föreslogs att den nya lagstiftningen skulle träda i kraft . Reglerna om skattsedlarnas rättsverkningar avsågs dock inte träda i kraft förrän . I promemorian gjordes inget undantag från den automatiska tilldelningen av F-skatt för sådana skattskyldiga som har skatte- eller avgiftsskulder. Remissinstanserna: RSV ansåg, med hänsyn till alla ändringar som måste göras i ADB-system på grund av olika reformer, bl.a. skattereformen, att det inte var möjligt att genomföra den i promemorian föreslagna reformen 1991. RSV föreslog i stället att reglerna om F- skattebevis genomförs fr.o.m. . , Svenska revisorssamfundet SRS och TCO ansåg att promemorieförslaget var så angeläget att det borde genomföras . Kooperationens pensionsanstalt uttryckte en viss tveksamhet till huruvida den föreslagna tiden till dess reglerna om skatteavdrag på biinkomster skulle träda i kraft var tillräcklig. LRF ansåg att man borde avvakta till dess skattereformen genomförts. framhöll att det parallellt med de föreslagna reglerna erfordras en grundlig information till olika kategorier, inte minst enskilda fastighets- och villaägare samt bostadsrättshavare. Näringslivets skattedelegation ville understryka vikten av att en övergång till ett nytt system sker så smidigt som möjligt och utan någon administrativ belastning för företagen. Den i promemorian föreslagna ordningen synes delegationen uppfylla kravet på en smidig övergång. Skälen för mitt förslag: Reformen bör träda i kraft . får därmed tid bl.a. för utbildning och -- inte minst -- för att lämna grundlig information om de nya reglerna. För att undvika ett särskilt ansökningsförfarande för alla dem som blir berättigade till en F-skattesedel enligt den föreslagna ordningen bör genomförandet av förslaget, i enlighet med vad som sägs i promemorian, planeras så att utfärdande av de nya F-skattesedlarna kan ske i samband med att nya preliminärskattesedlar för uppbördsåret framställs, utan att särskild ansökan behöver ske. Samtliga fysiska och juridiska personer som är registrerade för betalning av preliminär B-skatt och redovisning av mervärdeskatt bör automatiskt tilldelas en F-skattesedel i samband med att de nya skattsedlarna framställs. Även sådana skattskyldiga som redovisar sin mervärdeskatt i den allmänna självdeklarationen, och alltså inte är registrerade till mervärdeskatt, bör automatiskt tilldelas en F- skattesedel om de har haft en B-skattesedel. Däremot bör andra regler tillämpas i fråga om handelsbolag. För att ett handelsbolag skall kunna tilldelas en F-skattesedel bör det vara registrerat i handelsregistret. Uppgift om sådan registrering finns inte i skatteregistret. Handelsbolag bör därför tilldelas en F-skattesedel endast efter ansökan. Enligt nuvarande regler kan delägare i ett handelsbolag tilldelas en B-skattesedel. Detta beror givetvis på att bolagets vinst beskattas hos delägarna och att dessa skall betala preliminär skatt i avräkning mot den slutliga skatten på vinsten. Inom det nya systemet bör, med hänsyn till de rättsverkningar som har knutits till F-skattesedeln, delägare i handelsbolag normalt tilldelas en A-skattesedel. Den preliminära skatten på bolagets vinst, som även i fortsättningen skall beskattas hos delägarna, bör i det nya systemet tas ut som särskild A-skatt. Eftersom delägare i handelsbolag inte är registrerade för bolagets mervärdeskatt och inte heller redovisar bolagets mervärdeskatt i sin självdeklaration medför mitt förslag att handelsbolagsdelägare normalt inte kommer att få en automatisk tilldelning av F-skattesedel. Den som brister i redovisning eller betalning av vissa skatter och avgifter skall enligt mitt förslag inte ha rätt till en F-skattesedel såvida bristen inte är ringa. Jag anser därför att sådana skattskyldiga som är registrerade hos kronofogdemyndigheten på grund av obetalda skatter eller socialavgifter inte bör få en F-skattesedel automatiskt om skatte- eller avgiftsskulden till någon del är obetald. I sådana fall bör frågan om en F-skattesedel prövas av skattemyndigheten. De föreslagna bestämmelserna om skattsedlarnas rättsverkningar i lagen om allmän försäkring, socialavgiftslagen och UBL skulle kunna göras tillämpliga med att de nya reglerna om utfärdande av skattsedlar träder i kraft. Detta skulle innebära att bestämmelserna i de nämnda lagarna fick beaktas av de skattskyldiga som automatiskt tilldelas en F-skattesedel och deras motparter allt eftersom skattsedlarna distribuerades. En sådan ordning skulle dock kunna skapa oklarheter. Ifrågavarande bestämmelser bör därför göras tillämpliga först efter den tidpunkt då skattsedlarna på preliminär F-skatt skall vara utsända. De som tilldelas en F- skattesedel automatiskt bör dessutom få möjlighet att om de så önskar få sin F-skattesedel utbytt mot en A- skattesedel innan reglerna om skattsedlarnas rättsverkningar träder i kraft. Jag anser att det därför är lämpligt att välja som ikraftträdandedag för de föreslagna reglerna om skattsedlarnas rättsverkningar. Också ett annat skäl talar för en sådan lösning. Enligt det nu framlagda förslaget får den som kan antas komma att förvärva inkomst av näringsverksamhet och handelsbolag som är registrerade i handelsregistret tilldelas en F- skattesedel efter ansökan. Av praktiska och administrativa skäl bör utfärdande av F-skattesedel efter särskild ansökan kunna ske innan de nya reglerna om skattsedlarnas rättsverkningar i lagen om allmän försäkring, socialavgiftslagen och UBL börjar tillämpas. Det kan inte anses föreligga hinder mot att möjlighet ges skattemyndigheten att pröva ansökningar om F-skattesedel innan den automatiska tilldelningen har skett. En sådan ordning förutsätter att allmänheten informeras om att en automatisk tilldelning av F-skattesedlar kommer att ske och att denna tilldelning kommer att gälla alla fysiska och juridiska personer som har B-skatt och är registrerade för redovisning av mervärdeskatt eller redovisar mervärdeskatt i sin självdeklaration. --bör nuvarande regler gälla för den som har en A- skattesedel och för den som betalar ut lön till en sådan person. För den som har tilldelats en F-skattesedel bör däremot gälla särskilda övergångsregler. bör nuvarande regler om en B-skattesedels rättsverkningar gälla F-skattesedeln. Det innebär bl.a. att den som betalar ut lön till innehavaren inte skall göra skatteavdrag och att debiterad F-skatt skall betalas in av den skattskyldige själv på samma sätt som debiterad B-skatt. I konsekvens med vad som har föreslagits bör AUL och undantagslagen upphävas fr.o.m. . Nuvarande system för uppbörd av källskatt, inom vilket den preliminära A-skatten betalas månatligen genom skatteavdrag och den preliminära B-skatten av de skattskyldiga själva, medför relativt stora skillnader mellan den preliminära skatt som betalas i anslutning till inkomståret och den slutliga skatten. Skillnaderna korrigeras till stor del med fyllnadsinbetalningar av preliminär skatt, främst januari, februari, och april året efter inkomståret. Den exakta avstämningen mellan preliminär och slutlig skatt sker genom återbetalning av för mycket betald preliminär skatt i form av överskjutande skatt, s.k. Ö-skatt året efter inkomståret och uttag av för lite betald skatt i form av kvarstående skatt, s.k. K-skatt. K- skatten skall betalas antingen av de skattskyldiga själva eller genom att deras arbetsgivare gör skatteavdrag -- mars andra året efter inkomståret. I båda fallen skall K- skatten betalas in till statsverket . Det nu framlagda förslaget om skatteavdrag även på biinkomster innebär att det redan under inkomståret blir en väsentligt bättre överensstämmelse mellan den preliminära A-skatten och den slutliga skatten. gjorde skattskyldiga med A- skattesedel fyllnadsinbetalningar avseende med ca . Huvuddelen av fyllnadsinbetalningarna kan antas vara hänförlig till skatt på kapital, bl.a. skatt på realisationsvinster. Av det inbetalda beloppet kan , dvs. , beräknas vara hänförligt till biinkomster. gjorde skattskyldiga med A-skattesedel fyllnadsinbetalningar med ca . Även av detta belopp kan , dvs. , beräknas vara hänförligt till biinkomster. Den K-skatt som debiterades skattskyldiga med A- skattesedel för betalning , dvs. skatt som avsåg , uppgick till ca . Av detta belopp kan huvuddelen, uppskattningsvis eller , hänföras till skatt på biinkomster. Tidigareläggningen av inbetalningen av skatt som kan hänföras till biinkomster ger en effekt på statsbudgetens saldo som kan uppskattas till /93 samt till 6,1 och budgetåren 1993/94 resp. 1994/95. Till detta kommer en minskning av statens slutliga indrivningsförluster genom att skatteavdrag på biinkomster inom det nya systemet kommer att göras redan i anslutning till inkomståret. De föreslagna ändringarna i uppbördssystemet för källskatt och arbetsgivaravgifter medför i inledningsskedet vissa kostnader för skatteförvaltningen, t.ex. för anpassning av ADB-systemen, utbildning av förvaltningens personal och information till allmänheten. Jag beräknar att genomförandekostnaderna vid RSV kommer att uppgå till ca 15 milj.kr. och vid förvaltningen i övrigt till ca 5 milj.kr. När det gäller den löpande driften av det reformerade uppbördssystemet är det min bedömning att den ökning av insatser för kontroll och uppföljning av att F- skattesedelsinnehavarna fullgör sina skyldigheter som bör göras för att systemet skall bli så effektivt som möjligt uppvägs av att minskade resurser behöver användas för telefonförfrågningar, förhandsbesked, processer och revisioner med hänsyn till att problemet med att tolka arbetsgivar- och arbetstagarbegreppen i princip försvinner. För kostnaden för administrationen av skatteavdrag på biinkomster kompenseras arbetsgivarna genom att de ges möjlighet att tillgodogöra sig ränta på de skatteavdrag som skall göras från biinkomsterna vid löneutbetalningen till dess den innehållna skatten skall betalas in till statsverket. Det kan beräknas motsvara en räntevinst på drygt 100 milj.kr. Det nu föreslagna systemet för uppbörd av källskatt och arbetsgivaravgifter medför väsentliga förenklingar inte bara för skatteförvaltningen utan också för såväl arbetsgivarna som arbetstagarna. Hur stora besparingar arbetsgivarna kan göra på grund av dessa förenklingar är svårt att säga men jag beräknar att de -- tillsammans med den räntevinst arbetsgivarna kan göra på innehållen preliminär skatt på biinkomster -- mer än väl uppväger de kostnader arbetsgivarna åsamkas genom att de blir skyldiga att också göra skatteavdrag på sådana inkomster. I enlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 2. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 3. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 4. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter, 5. lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 6. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, 7. lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343). Förslagen under 3--5 har upprättats i samråd med statsrådet . Lagrådet har granskat förslagen under 1--6, dock med den begränsning som nämnts i avsnitt 1 beträffande förslagen under 2 och 5. Datainspektionen har i avgivet yttrande över förslaget under 7 inte haft någon erinran mot den föreslagna ändringen. 1991/92 112 Sammanfattning av förslagen i promemoria Ds 1988:59, F-skattebevis -- Nya regler för skatteavdrag och socialavgifter Det skall finnas två olika typer av skattsedlar för preliminär skatt; A-skattesedel och F-skattesedel. En fysisk person skall kunna tilldelas endera av skattsedlarna eller en kombination av A- och F- skattesedel. En juridisk person skall kunna tilldelas antingen en F- eller en A-skattesedel. En F-skattesedel skall utfärdas endast efter ansökan. F- skattesedel skall kunna tilldelas fysisk person som driver rörelse eller som gör troligt att han kommer att driva rörelse. Detsamma gäller i fråga om jordbruk om personen kan antas ha behov av en F-skattesedel. F-skattesedel skall kunna tilldelas aktiebolag och ekonomiska föreningar som driver rörelse. Även handelsbolag skall -- trots att de inte är inkomstskattesubjekt -- kunna tilldelas en F-skattesedel om bolaget är registrerat i handelsregistret. Ett handelsbolag skall dock av naturliga skäl inte debiteras preliminär F- skatt. F-skattesedel får inte utfärdas om det föreligger grund för återkallelse av sådan skattsedel eller sådan grund förelegat under de två närmast föregående åren. A-skattesedel skall tilldelas en fysisk person som inte skall ha en F-skattesedel. Även juridiska personer vars F- skattesedel har återkallats skall tilldelas en A-skattesedel. A-skattesedel skall också kunna tilldelas en fysisk person som har en F-skattesedel. Om detta sker skall F- skattesedeln utfärdas under villkor att A-skattesedeln används i anställningsförhållanden. En kombination av A- och F-skattesedel skall kunna tillkomma på initiativ från såväl den skattskyldige som skattemyndigheten. Den som har en A-skattesedel och har sådana inkomstförhållanden att hans preliminära skatt inte kan antas bli betald genom att skatteavdrag görs skall även kunna debiteras preliminär skatt, s.k. D-skatt. Vid F-skattsedeln skall fogas ett F-skattebevis. Av detta bevis skall framgå hur den preliminära skatt och de socialaavgifter som belöper på ersättning för arbete som uppdras åt honom skall betalas. Det skall också framgå om F-skattesedeln har kombinerats med en A-skattesedel och vad som gäller härvidlag. Skattsedlarnas rättsverkningar för utbetalaren En arbets- eller uppdragsgivares skyldigheter i fråga om källskatteavdrag och socialavgifter knyts direkt an till vilken typ av skattsedel motparten har. Delvis olika regler skall gälla beroende på om den som uppdragit arbetet har gjort det inom ramen för en bokföringspliktig verksamhet eller inte. En uppdrags- eller arbetstagares skattsedelsinnehav vid utbetalningstillfället skall vara avgörande för vilka skyldigheter som åligger parterna i fråga om socialavgifter och skatteavdrag. Parterna skall dock ha möjlighet att avtala om att förhållandena för ersättningens bestämmande i stället skall vara avgörande. Skattsedlarna skall förnyas . F-skattesedelns rättsverkningar skall begränsas till att gälla t.o.m. året den har utfärdats. Den som mottar ersättning för arbete skall vara skyldig att visa vilken typ av skattsedel han har. Har han en kombination av A- och F-skattesedel skall han anses ha endast en A-skattesedel om han inte skriftligen åberopat . En uppgift på en faktura om att utställaren har en F- skattesedel skall få tas för god. Detta gäller dock inte om den som betalar ut ersättningen insett eller bort inse att uppgiften var oriktig. Uppgift på faktura om F- skattesedelsinnehav skall gälla som sådant skriftligt åberopande som avses i punkt 13. Den som betalar ut ersättning för arbete till någon som har enbart en F-skattesedel skall, om inte ett likställighetsavtal har träffats, alltid vara befriad från skyldigheten att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter. Detta gäller även om F- skattesedelsinnehavaren anlitar annan för att utföra arbetet. Dock skall uppdragsgivaren i vissa fall kunna åläggas ett med mottagaren solidariskt ansvar för dennes skatter och socialavgifter.