prop · GG0383 · 1992-12-31 00:00:00 — I övrigt tillstyrks förslaget eller läranas utan erinran. Skälen för mitt förslag: Isyfte att uppfylla de åteganden som följer av en närmare svensk anknytning tillEG bör reglema i EG-direktiven ora ömsesidigt erkännande av korapetensbevis ochom harmonisering av författningar som rör yrkesutövningen inora hälso- ochsjukvården ra.ra. samt direktivet om en generell ordning för erkännande avexamensbevis över behörighetsgivande utbildning sora orafatter minst tre årsstudier införlivas med svensk rätt. Ett direktiv är inora EGbindande för raedlemsländeraa på det sättet att dessa är skyldiga att anpassasin lagstiftning efter direktivet. nämiare skall gå tillöverlämnas emellertid åt medlemsländeraa att själva avgöra. Enligt EES-avteletfår länderaa välja formen för införlivande av direktiven. Med hänsyn till detanförda biträder jag det i promemorian framförda förslaget att regleraa idirektiven bör införlivas med svensk rätt genora att behörighetslagen,tillsynslagen, kvacksalverilagen samt lagen om behörighet att utövaveterinäryrket m.ra. ändras så att dessas regler koramer att uppfylladirektivens krav. Hämtöver koraraer orafattande förordningsändringar att behövagöras. Mittförslag: I behörighetslagen omarbetas gällande bemyndiganden att meddelaföreskrifter om kompetensbevis och behörighet att utöva yrke for personer medutländsk utbildning. Vidare införs i lagen en ny besteraraelse ora kompetensför allmänpraktiserande läkare (). Myndighetsuppgiftemapå dette område fullgörs, liksom tidigare, av . Promemoriansförslag överensstemmer med mitt. I proraeraorian föreslås dock något annorlundautformade bemyndiganden och den kompletterande benämningen EURO-läkare. Remissinstanserna: Denlagtekniska lösningen vad avser bemyndigandet till regeringen införandetav ett nytt kompetensbevis har lämnats utan erinran av remissinstansema.Kammarrätten i ifrågasätter behovet av att jämsides raedbeteckningen allmänpraktiserande läkare ha benämningen EURO-läkare. och vid är positivatill att ge ett saralat forraellt ansvar för alla gmpper av hälso-och sjukvårdspersonal, när det gäller de rayndighetsfiinktioner sora kommeratt krävas. anser att apotekspersonalen bör ste underLäkemedelsverkets tillsyn och därraed att behörighetsfrågor rörandeapotekspersonal handhas av verket. anser det rimligtatt den myndighet sora har verksamhetstillsynen också har individtillsynen (Khden behörighetsgivande funktionen. framhåller att Läkeraedelsverketär den rayndighet sora utfärdar bevis om svensk behörighet sora apotekare för raedborgarefrån länder utanför EES-området. Det synes lärapligt att samraa rayndighetutfärdar bevisen oavsett hemland. bör därför bli den myndighetsom utfärdar behörighetsbevisen även för EES-medborgare. Apoteksbolaget anseratt det är viktigt att den myndighet som prövar behörigheten besittertillräcklig korapetens. Det är också väsentligt att behörigheten för famiacevterfrån länder inora EG och från andra länder prövas av samraa myndighet. Farmacevtiskafakulteten vid påpekar att proraemorian innehåller vissaoklarheter vad beträffar beslutande myndigheti samband med t.ex. korapetensprövning av farmacevtiska Prop.1992/93:83 examina.Det är viktigt att det klart framgår till vilken instans de som vill ha sinkompetens prövad skall vända sig. Skälenför mitt förslag: Införlivandeav EG-direktiven rörande läkare, tandläkare, sjuksköterskor, bammorskor ochapotekare m.fl. i behörighetslagstiftningen Föratt genomföra de nödvändiga inarbetningama i svensk behörighets-lagstiftning raedanledning av EES-avtelet behövs enligt rain mening bemyndiganden härom förregeringen. Det finns i behörighetslagen redan sådana bemyndiganden sora dockbör ändras i mindre oinfattning. Det behövs därför inte nägra särskilda bemyndigandenavseende personal som omfattes av EES-avtelet på det sätt sora föreslås i proraeraorian.Så snart beslut föreligger kommer jag att lägga fram förslag till deändringar sora behövs i behörighetsförordningen. Därutöver konuner det attkrävas att närmare föreskrifter utfärdas på myndighetsnivå. Somframgår av den lämnade redogörelsen för de här aktuella EG-direktiven ärutgångspunkten att samtliga länders reglerade utbildningar uppfyller deminimikrav som anges och som är fömtsättning för ett ömsesidigt godkännande av länderaaskorapetensbevis. FörSverige har i de förhandlingar sora föregått EES-avtelet viss har-raoniseringav de nationella utbildningsvillkoren aktualiserats till följd av dessa miniraikrav.Således har utbildningen till apotekare redan förlängts både vad avser teorioch praktik. Beslut har också fattets ora en förlängning av utbildningama tillsjuksköterska och bararaorska så att dessa komraer att överenstemma meddirektivens krav. Idet här sararaanhanget vill jag (Kkså nämna att besluten att förlänga utbildningaraatill sjukgymnast och arbetsterapeut till innebär att svenskayrkesutövare koraraer att kunna utnyttja raöjlighetema till fri rörlighet som EES-avteletger. aktuella direktiven och i bilaga till EES-avtelet finns de utbildningarförtecknade sora uppfyller minimikraven och som ger rätt till g(Klkännande iövriga EES-länder. Med stöd av övergångsbestemmelser har yrkesutövare med annanäldre utbildning rätt till godkännande efter viss tids praktisk verksamhet inomyrket. Vårbehörighetslagstiftning bör följaktligen korapletteras raed föreskrifter somger medborgare från annat EES-land raed kompetensbevis/praktik från ett sådantland rätt till legitimation för yrket (motsvarande) i vårt land. Som fraragåttav den lämnade redogörelsen gäller direktiv och avtel endast EES-medborgare medutbildning från EES-land, även ora en utvidgning lär övervägas inom EG. Det stervarje enskilt medierasland fritt att godkänna yrkesutövare raed utbildning frånland utanför EES. Av de uttelanden från kommissionen som redovisats tidigareunder avsnitt 2.2.2 torde ländema även i den situationen vara bundna av de be- En sådan princip lär inte vålla några problem i Prop.1992/93:83 Sverige.Någon särskild besteraraelse om dette behöver därför enligt min bedöraning inteinföras i den nationella lagstiftningen. FörEES-länder sora inte har utbildning i det egna landet har integits ett undantegfrån förbudet raot utbildning i "tredje land". Somfraragår av redogörelsen för EES-avtelet under avsnitt 2.2.1 far diskrimineringpå gmnd av nationalitet inte förekoraraa när det gäller rätt till anstellning. Undanteggörs fÖr vissa offentliga tjänster samt för allmän ordning och säkerhet. Motsvarandeförbud raot diskriminering på gmnd av nationalitet samt dessutora på gmnd avhemvist gäller i fråga ora etebleringsfriheten. Undanteg från etebleringsfrihetfår göras vid rayndighetsutövning särat raed hänsyn till allraän ordning,säkerhet och hälsa. Enligtden praxis sora utvecklats inom EG har anstellningar inora den offentliga hälso-och sjukvården inte orafattets av undanteget. Vägledande torde Rådets uttelande1976 vara i fråga ora möjligheten att fä anstellning som sjukhusläkare. Enligt detteborde undanteg endast göras för verksarahet sora innebär adrainistrivauppgifter på hög nivå eller verksamhet som är förknippad raed rayndighetsutövning,även om den sker sporadiskt. Myndighetsutövning inora sjukvården i skerfrämst vid tillärapning av bestemraelser ora tvångsvård. Några skäl att infora imdantegpå gmnd av nationalitet vad avser rätt att få anstellning eller rätt att eteblerasig inora hälso-och sjukvårdssektora anser jag inte föreligger . Enligtde aktuella direktiven har ett mottegande land inte rätt att kräva kunskaper ilandets språk eller i den nationella lagstiftningen på området. För de berördayrkena finns i stellet bestämmelser i direktiven som ålägger de behöriga rayndighetemaatt anvisa den som söker godkännande möjlighet att i eget och patientemasintresse skaffa tillräckliga kunskaper i det nya landets språk. Jag avser attföreslå att en bestemmelse av den innebörden tas in i behörighetsförordningen.Jag anser det vara en självklarhet att den som är verksam med vård av patienterockså kan kommunicera med sina patienter och jag delar den uppfattning ora denenskildes yrkesansvar som koramit till uttryck i EG:s praxis på området. Jagutgår från att frågan om språkkunskaper löses praktiskt i varje enskilt falläven om kunskap i landets språk inte får utgöra ett formellt villkor förlegitimation för yrket. Soraframgår av den redogörelsen diskuteras uppenbarligen frägan ora språk (Khkunskaper i lagstiftning inora vårdsektom på nytt inom EG. När EES-avteletträtt i kraft bör det därför finnas raöjligheter för EFTA-ländema att lägga frarasynpunkter på fraratida reglering. Ipatientjoumallagen finns krav på att joumaler skall skrivas på svenskaspråket. Vissa undanteg härifrån har raed stöd av ett berayndigande enligt 14 §patientjoumallagen föreskrivits av . Språkbe-stemmelsen har tillsyfte att garantera säkerheten i vården. Det måste t.ex. vara möjligt för andravårdgivare att i en akut sititotion utan dröjsmål kunna te del av en joumal.Vidare måste enligt rain raening tillsynsmyndigheten och andra rayndigheter hagarantier för att patientjoumaler ärskrivna på svenska eller annat besläktet nordiskt språk. Patientjour- Prop.1992/93:83 nallagensprincipiella språkkrav bör alltså finnas kvar. Desärskilda direktiven för vissa vårdyrken innehåller raöjligheter att utanlegitimation tillfälligt tillhandahålla tjänster i ett annat medlemsland.Direktiven innehåller krav på registrering och anmälan inora vissa frister och bestäraraelserom hur stetema skall underrätte varandra vid inskränkningar i behörigheten attutöva yrke i hemlandet. Dessa bestemmelser bör också införlivas i de svenska författningaraa. Somredan nämnts kommer direktiv om en generell ordning för erkännande avexamensbevis över behörighetsgivande utbildning sora orafatter rainst tre årsstudier (det generella direktivet) att bli tillärapligt för vissa yrken inom hälso-cKh sjukvården som är rättsligt reglerade. Från svensk sida har logopeder,psykologer, psykoterapeuter och kiropraktorer anmälts. Direktivetsinnehåll finns redovisat under avsnitt 2.2.4 till vilket jag hänvisar. De allraännaprinciper i EES-avtelet sora redovisats ovan gäller i huvudsak även för de yrkesgmppersora kommer att omfattes av det generella direktivet. För de redan anmälda yrkesgmpperaabör bestemraelser tas in i behörighetslagstiftningen ora vad sora krävs föratt få legitimation för yrket. Som redan närants bör sjukgymnaster, varsbehörighet till yrket regleras även i , och arbetsterapeuter kunna orafattasav direktivets bestemraelser när utbildningama har förlängts. InomEG pågår fortfarande diskussioner om hur det generella direktivet skall tillärapas.I de diskussionema delter företrädare för EFTA-länderaa. Olöste frågor är bl.a.hur direktivets bestämmelser ora prov- och praktiktjänstgöring skallgenomföras. Mot den bakgmnden går jag här inte närmare in i direktivets deteljerpå dessa och andra områden. Enligtartikel 121 i EES-avtelet skall avtelets bestemmelser inte hindra samarbeteinom raraen för bl.a. det nordiska samarbetet, såvida dette inte hindrar att "avteletfungerar tillfredsstellande". Bestemraelser sora har sin gmnd i nordiska avteloch som inte ster i strid med raotsvarande regler i EES-avtelet kan således fåtillämpas även i fortsättningen. För hälso- och sjukvårdspersonalen reglerasden fria rörligheten inom av en överenskommelse som omfatter18 olika yrkesgmpper. genomförs en översyn i nordisk regi av detmaöverenskoraraelse. Vad sora behöver analyseras är bl.a. i vilken utsträckning dennordiska regleringen blir obehövlig på gmnd av EES-avtelet och vilka regler somster i strid med avtelets bestemmelser. Översynen beräknas vara avsluted föreutgången av dette år och ändringar till följd av översynen bör kunna görasnågra månader efter det att avtelet trätt i kraft. Kompetensbevisför allmänpraktiserande läkare () Somframgår av den redogörelse jag lämnat, har genom EES-avtelet förpliktetsig dels att vid avtelets ikraftträdande införa regler ora en särskildutbildning för allraänpraktiserande läkare, dels att sådan utbildning skallutgöra fömtsättning för att fr.o.ra. den vara ansluten tilllandets socialförsäkringssystera. Det är mot derma bakgmnd sora jag föreslåratt bestäraraelsen ora ett nytt korapetensbevis Prop. soraallmänpraktiserande läkare nu tes in i behörighetslagen. Bestemraelser omkraven för att få korapetens sora allraänpraktiserande läkare koraraer attinföras i behörighetsförordningen. Soradagens gmnd- och vidareutbildning för läkare är utformad i vårt land saknar ettinförande av det nya korapetensbeviset praktisk betydelse för att garanterakvaliteten på de läkare sora utbildas i landet. Det stora flertelet läkare iSverige skaffar sig specialistkorapetens inora något verksamhetsområde. Motsvarandetorde gälla för de övriga nordiska ländema. Mitt förslag får därför ses sora ihuvudsak ett fullgörande av de förpliktelser sora följer av avtelet. Försvenskutbildade läkare som ännu inte har specialistkompetens och som önskararbete i annat EES-land konuner beviset som allmänpraktiserande läkaresjälvfallet att vara av betydelse fr.o.ra. 1995 då innehav av korapetensbevisetutgör en fömtsättning för att få vara ansluten till socialförsäkringssystera.Jag avser att återkomma med förslag om hur denna del av direktivet skallinförlivas i den svenska lagstiftningen sedan bl.a. den utredning sora ser överläkarvårdstexan avslutet sitt arbete. Avingressen till direktivet ora särskild utbildning för allmänpraktiserande läkareframgår att det saknar betydelse ora utbildningen fullgörs sora en del av dennationella medicinska gmndutbildningen eller separat. Det är därför möjligt attutnyttja de 15 raånader av allraäntjänstgöringen sora inte behövs för attuppfylla direktivens miniraikrav för gmndutbildningen (). Fullgjordallmäntjänstgöring följd av ytterligare 9 månaders praktisk tjänstgöring vidsjukhus eller vårdcentral, förslagsvis inom raraen för enspecialiseringstjänstgöring, bör därför enligt min mening kunna ge rätt tillett korapetensbevis som allmänpraktiserande läkare. Enligtavtelet skall varje land lärana uppgift ora landets benämning av den allraänpraktiserandeläkaren samt om utbildningens innehåll. Den benämning sora används i proraeraorianär kompetens som allmänpraktiserande läkare/EURO-läkare. Kammarrätteni Stockholra anser att benämningen EURO-läkare är onödig. Jag har dock försteelseför proraeraorians förslag att införa en altemativ benämning till allraänpraktiserandeläkare. Skälet till det är fraraförallt risken att allraänpraktiserande läkareförväxlas raed läkare med specialistkompetens i allmänmedicin. Det förhållandetatt utbildningen till allraänpraktiserande läkare salcnar praktisk betydelseför svenska förhållanden gör att jag i likhet raed proraeraorian förordar atti lagtexten införs ett kompletterande begrepp. Jag föreslår dock begreppetEuropaläkare sora en sådan komplettering. Ett skydd för benämningen motsvarandedet som gäller för specialistkorapetente läkare bör också införas. Direktivenålägger ländema att inora anraäla vilken myndighet inora landet somskall fullgöra de uppgifter sora anges i direktiven i frågaom bl.a. lämnande/mottegande av uppgifter, om utredning, ora auktorisering, omskrivande av intyg (Kh om inrättande av informationskontor. FörSveriges del ligger det nära till hands att lägga dessa myndighetsuppgifter,vad avser all hälso- (Kh sjukvårdspersonal, på S(Kialstyrel-sen. Styrelsensregionala tillsynsenhet i har ansvaret för ärenden om behörighetför såväl inhemsk som utländsk hälso- och sjukvårdspersonal. Ipromemorian bedöras ett samlat forraellt ansvar i för alla gmpperinora hälso- och sjukvårdspersonalen vara den mest rationella lösningen. Jagdelar denna bedöraning. De uppgifter sora rör detelj tillärapningen av detgenerella direktivet koramer också att åvila ScKialstyrelsen vad avser hälso-och sjukvårdspersonalen. Någraremissinstanser har väckt tanken att skulle ges ansvaret förde uppräknade myndighetsfunktionema vad avser apotekspersonal. Enligt gällandelagstiftning prövar eraellertid frågor ora behörighet även förden som inte har apotekar- eller re-cepterieexamen (7 § behörighetslagen). Pådet underlag sora finns är jag inte beredd att föreslå enändring i dette hänseende. Inte rainst måste behörighetsprövningaraas närasaraband raed tillsynen över personalen i deras yrkesutövning beaktes. Dessafrågor koraraer att tes upp till förayade överväganden i saraband medberedningen av huvudbetänkande (SOU 1991:63) Tillsynenöver hälsooch sjukvården. Ansvaretför de myndighetsuppgifter sora gäller behörighet, korapetensbevis m.ra. vadavser farmacevter bör alltså ligga kvar på och inkludera deuppgifter sora följer av EES-avtelet. Självfallet bör liksora Läkemedelsverketsstora korapetens på orarådet utnyttjas genora ett nära samarbete raellan debåda rayndighetema. Detster givetvis fritt att konsultera även annan sakkunskap närdet gäller att bedöma utländska personers korapetens. Jag tänker på dencentrala instans som föreslås ligga under verket för högskoleservice. Jag villdock betona att ansvaret skall ligga på både vad avserbedömningar och beslut. Mittförslag: Till hälso- och sjukvårdspersonal i tillsynslagens mening hänförspersonal sora utan att ha legitimation för yrket i raed stöd av EES-avtelettillfälligt tillhandahåller tjänster här i landet. sker genora en ändringi lagen. Besteraraelsemai 15 § i lagen om att legitimation som gmndar sig på auktorisation i ett annatnordiskt land skall återkallas när den urspmngliga auktorisationen har dragitsin, utvidgas till att i stellet avse auktorisationer i ett annat EES-land. Promemoriansförslag överenssteraraer raed raitt såvitt gäller ändringama i 15 § tillsynslagen. Närdet gäller utvidgningen av den personkrets sora faller under begreppet hälso-och sjukvårdspersonal föreslås i proraeraorian att ändringen i stelletbeslutas av med stöd av redan givet bemyndigande. Remissinstanserna:Förslagen i promemorian har i stort sett lämnats utan erinran. anser dockatt det av praktiska skäl är lämpligare att utvidga personkretsen i 1 §tillsynslagen genora ändring i lagen. Skälenför mitt förslag: Jag delar den åsikt som framförts i proraemorian och somtillstyrks av och Hälso- CKh sjukvårdens ansvarsnämnd ()att personkretsen i 1 § tillsynslagen bör utvidgas till att orafatte även dera sorautan att ha legitimation i tillfälligt tillhandahåller tjänster här ilandet. Jag anser - i likhet med - att ändringen bör komma till utttryck ilagen genom en ändring i 1 §. SHSTFanser att begreppet tillfälligt tillhandahållande av tjänster behöver ennärmare definition framförallt vad avser den tidsfrist under vilken etttillfälligt tillhandahållande av tjänster kan accepteras. Någon sådanprecisering av den tid sora avses torde inte vara möjlig att göra. Eftersom fömtsättningenför att tillfälligt tillhandahålla tjänster är att yrkesutövaren ar eteblerad iannat land ligger det, enligt rain raening, i sakens natur att fråga är om korterevistelser t.ex. för att behandla en viss patient. Somen följd av den nordiska överenskoramelsen sora reglerar den fria rörlighetenför hälso- och sjukvårdspersonalen finns bestemmelser i 15 § i lagen omatt en legitimation som gmndar sig på auktorisation i ett annat nordiskt landskall dras in ora den urspmngliga auktorisationen återkallas. Besteramelserraotsvarande de föreslagna ändringama i tillsynslagen finns redan föryrkesutövare från de nordiska länderaa. Dessa bestäraraelser utvidgas till atti stellet gälla för auktoriserade yrkesutövare från hela EES-området. Mittförslag: Besteramelseraa i kvacksalverilagen ora förbud för utländska raedborgareatt utöva verksamhet enligt lagen upphävs. Detsamma gäller förbudet i kvacksalverilagenatt utöva verksamhet under kringresande i landet. Promemoriansförslag: Promemorians förslag, vad avser avskaffandet av kravet på svenskt raedborgarskapöverensstäraraer raed raitt. Remissinstanserna:Förslaget har lämnats utan erinran. Skälenför mitt förslag: Altemativmedicinkoraraittén har utrett frågor sora rör den altemativamedicinens stellning i vårt samhälle. Koramittén föreslog i sitt slutbetänkande(SOU 1989:60) att en ny lag om altemativ- medicinsk verksamhet m.ra.skall ersatte kvacksalverilagen. Lagen föreslås bli tilläraplig på den sorautövar alteraativmedicinsk verksarahet och sora inte omfattas av lagen(1980:11) ora tillsyn över hälso- (Kh sjukvårdspersonalen ra.fl. Enligtförslaget finns inga krav på raedborgarskap. Kommitténs förslag har remissbehandlatsoch har i den delen lämnats utan erinran. Förslaget bereds fortfarande iregeringskansliet. Med hänsyn till förbudet mot diskriminering på gmnd avnationalitet i EES-avtelet måste bestemmelsen om dette i kvacksalverilagenavskaffas . I kvacksalverilagen finnsockså ett förbud raot att utöva verksamhet enligt lagen under kringresande frånort till annan. Även dette förbud framster nuraera som föråldrat. Det bördärför upphävas. 2.7 Ändringar i lagen om behörighet att utöva veterinäryrketm.m. 2.7.1Behörighet för veterinärer med utbildning som omfattas av Mittförslag: I lagen bemyndigas regeringen eller, ora regeringen så besteraraer, Jordbmksverketatt raeddela föreskrifter ora legitimation och annan behörighet att utövaveterinäryrket för veterinärer med sådan utländsk utbildning som omfattes avSveriges åteganden enligt interaationella överenskoramelser. Promemoriansförslag överensstemmer i huvudsak med mitt. Remissinstansernahar inte haft något att erinra mot promemorians förslag. Skälen för mittförslag: Av EES-avtelet, bilaga VII, och tillämpliga direktiv (78/1026/EEG, 78/1027/EEG,89/594/EEG och 90/658/EEG) framgår vad som krävs för ömsesidigt erkännande avveterinärers yrkesbehörighet i EES-länderaa. Till följd av avtelet fårveterinärer med erforderlig korapetens rätt att eteblera sig här i landet.Dessa veterinärer måste därför ges möjlighet att erhålla behörighet för yrketgenom legitimering. Besteraraelsema om legitimation i lagen om behörighet att utövavererinäryrket ra.ra. behöver av den anledningen korapletteras vad gäller fömtsättningamaför rätt till legitiraation sora veterinär. EES-avtelet medför dessutom attveterinärer raed nödvändig kompetens får rätt att utan legitiraationtillfälligt tillhandahålla tjänster här i landet. 1 fråga ora sådan verksamhetkan värdlandet vissa krav på anmälan, och föreskriva att denna skallinnehålla uppgifter om utbildning och om den verksarahet som bedrivs i det landdär veterinären är eteblerad samt en beskrivning av den tillhandahållnatjänsten. saknas möjlighet att utöva veterinäryrket utan stöd avlegitimation eller annat myndighetsbe- 3 1992/93. slut.Behörighetslagen för veterinärer behöver därför kompletteras i dette avseende. Detär lärapligt att den nödvändiga anpassningen till EES-avtelets bestemmelservad beträffar veterinärema genoraförs genora att berayndi-ganden tas in i lagenora behörighet att utöva veterinäryrket ra.m. Den behövliga detelj regleringenkan därraed ske i förordnings- och rayndig-hetsföreskrifter. Det är lämpligt att delaupp bemyndigandet så att legitimationsfrågan regleras i anslutning till lagensövriga bestemraelser om legitimation medan bemyndigandet i fråga ora den nyakategorien veterinärer, sora tillfälligt tillhandahåller tjänster, tes in i ensärskild paragraf. Berayndi-gandet att raeddela föreskrifter om legitimationbör därför placeras i 2 § där övriga bestemraelser om fömtsättningama för legitiraationfinns. Berayndigandet avseende föreskrifter om rätt för andra än legitimeradeveterinärer att utöva yrket bör införas sora en ny paragraf, 7 a §. Sistnämndaveterinärkategori föranleder även ändringar i 1 § i vilken anges vilka som ärbehöriga att utöva yrket. De nya föreskriftema ianledning av EES-avtelet kommer inte att innebära några förändringar vadgäller de särskilda behörighetsvillkor i form av tjänstgöring ochvidareutbildning som uppstells i den allraänna veteri-närinstmktionen för vissaveterinärkategorier. Dethör till uppgifter att raeddela legitimation av veterinärer.Verket är också tillsynsrayndighet för flertelet veterinärer.