prop · GF03176 · 1992-01-01 00:00:00 — ÅTERKALLAD GENOM SKRIVELSE 1991/92:177 I propositionen hemställs att antar en lag med bemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om '''''''''''''''' (), i fortsättningen benämnd . Bemyndigandet ger regeringen möjlighet att, för att främja en europeisk säkerhets- och samarbetsordning, skyndsamt vidta sanktionsåtgärder mot utan att något beslut föreligger i . Regeringen får genom bemyndigandet möjlighet att förbjuda in- och utförsel av varor samt bl.a. lastning, lossning och transport av varor. Vidare får regeringen förbjuda betalningar och kredit till mottagare i liksom bl.a. flygtrafik till och från landet. Ett förordnande om tillämpning av lagen kommer att underställas för godkännande på sätt som stadgas i 1 § lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner. Lagen avses träda i kraft . Lag med bemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om '''''''''''''''' (Serbien- ) Härigenom föreskrivs följande. Utöver vad som sägs i 1 § lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner, får regeringen för att främja en europeisk säkerhets- och samarbetsordning förordna att 3, 5, 7 och 8 §§ lagen skall tillämpas i fråga om '''''''''''''''' (). Regeringen får också meddela förordnande enligt 11 § tredje stycket lagen. Om förhållandena ändras så att syftet med ett förordnande inte längre kvarstår, skall regeringen så snart det kan ske i motsvarande mån upphäva eller ändra ett meddelat förordnande eller med stöd därav meddelade föreskrifter. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet . , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , P. , Proposition om lag med bemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om '''''''''''''''' (Serbien- ) Lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner (i fortsättningen benämnd sanktionslagen), som trädde i kraft , tillkom för att ge regeringen möjlighet att snabbt vidta åtgärder i den mån sådana påkallas med anledning av beslut eller rekommendationer som har meddelats av . Lagen är en s.k. fullmaktslag som formellt är i kraft men som kan tillämpas endast för att fullgöra säkerhetsrådets beslut eller rekommendationer. Det ankommer på regeringen att föreskriva att lagen skall tillämpas. Har den satts i tillämpning ger den regeringen bemyndigande att införa olika sanktioner. Enligt sanktionslagen kan regeringen förordna om följande åtgärder: förbud mot utförsel till eller införsel från en blockerad stat (3 och 4 §§), förbud mot åtgärder som exempelvis tillverkning, lastning, lossning och transport av olika varor, om åtgärderna är ägnade att främja förfaranden som förbjudits med stöd av 3 eller 4 § (5 §), förbud mot överlåtelse av immaterialrättigheter till någon i blockerad stat (5 a §), förbud mot befattning med varor som utförts från blockerad stat efter ikraftträdandet av förbuden (6 §), förbud mot verkställande av vissa betalningar (7 §) och utövande av trafik (8 §). Regeringen kan medge undantag från förbud som meddelats med stöd av 3 -- 8 §§ (9 §). Förbud som meddelats med stöd av dessa paragrafer gäller även avtal som slutits före ikraftträdandet av förbuden, om regeringen inte förordnar annat (10 §). Föreskrifter som regeringen meddelar är straffsanktionerade enligt 11 §. Sanktionslagen är till sin uppbyggnad sådan att brott mot vissa typer av förbud kan förväntas regelmässigt äga rum utanför och därigenom, med hänsyn till allmänna bestämmelser om tillämplighet av svensk lag, inte i full utsträckning nås av straffpåföljder. För att även dessa brott skall kunna föranleda påföljd kan enligt 11 § tredje stycket sanktionslagen regeringen förordna att en svensk medborgare som utom riket brutitmot förbud meddelade med stöd av lagen skall dömas efter denna och vid svensk domstol, oaktat reglerna härom i . Lagen innehåller även regler om beslag och förverkande av egendom (12, 13 §§). Åtal för brott enligt lagen får väckas endast efter ett förordnande därom av regeringen eller den regeringen bemyndigar (14 §). Regeringen kan slutligen avvisa en utlänning med hemvist i blockerad stat om denne begått brott eller avsett att begå brott enligt lagen (15 §). Den forna statsbildningen ''''''''Socialistiska Federala Republiken '''''''' (SFRJ) upphörde formellt . Denna dag proklamerades av parlamentet i '''''''''''''''' (FRJ). Parlamentet bestod vid beslutet av ledamöter enbart från republikerna och . Dessa två republiker utgör således den nya staten . I den deklaration som antogs av parlamentet förklaras att den nya staten inte har några territoriella anspråk på omkringliggande länder. Vidare slogs det fast att andra republiker i det (SFRJ) kan ansluta sig till FRJ om de så önskar. I praktiken inleddes det jugoslaviska sönderfallet . och kungjorde då sin avsikt att utträda ur SFRJ och proklamerade sin självständighet. Efter ett kort krig mellan slovenska förband och den federala jugoslaviska armén (JNA) drog sig den senare tillbaka till där de serbiska intressena och den serbiska befolkningen var stora. Det krig som följde i -- både före och efter det att vunnit internationellt erkännande som självständig stat /92 -- kom att bli mycket intensivt. Den krigföring som bedrevs av JNA syftade till att rensa ''''''''serbiska områden'''''''' i från kroater. De kroatiska förbanden kunde inte bjuda de överlägsna JNA-styrkorna egentligt motstånd, varför kriget fick som följd att cirka en tredjedel av det kroatiska territoriet kontrolleras av . Folkomflyttningarna pågår fortfarande och de serbiska områdena i har utropat en egen republik. Efter det att striderna avtagit i utbröt nya strider i . I denna republik utgör serber cirka en tredjedel av befolkningen. Lokala serbiska förband med logistiskt och materiellt bistånd samt med eld- understöd från JNA har av alla tecken att döma bestämt sig för att också i rensa serbiska områden från andra befolkningsgrupper. I stort sett har detta krigsmål uppnåtts. Också i har en ''''''''serbisk republik'''''''' utropats. Det kan inte uteslutas att både den serbiska republiken i och dess motsvarighet i ansöker om anslutning till FRJ. Regeringen i torde se positivt på sådana ansökningar. , och har erkänts av ett stort antal stater. De invaldes i FN . erkände de två förstnämnda staterna . Genom invalet i FN, vilket stöddes av , har enligt svensk praxis erkänts också av . Den serbiska krigföringen i och Bosnien- har varit hänsynslös. Den svenska mycket kritiska inställningen till det serbiska agerandet har vid ett flertal tillfällen uttryckts bilateralt, direkt till regeringen i , och i multilaterala fora, särskilt inom ramen för den Europeiska säkerhets- och samarbetskonferensen (ESK). Av praktiska skäl upprätthålls relationer med regeringen i . Den svenska kritiska inställningen har dock redan inneburit att tillträdet av en ny svensk ambassadör i senarelagts. Försöken att medla i kriget i möter stora svårigheter och har visat sig fruktlösa. I visade det sig inte möjligt att uppnå vapenstillestånd förrän de serbiska krigsmålen uppnåtts. Utvecklingen synes vara parallell i . De internationella påtryckningarna på regeringen i för att få denna att upphöra med sin aggression ökar. Förslag har väckts om bindande FN-sanktioner mot . Åtgärder och sanktioner har genomförts eller förbereds av den Europeiska gemenskapen (EG) och . Dessa avser såväl kommersiella och diplomatiska relationer som dess finansiella tillgångar och internationella legitimitet. I ett skede när internationella sanktioner av olika slag ter sig troliga och önskvärda, är det regeringens uppfattning att bör ansluta sig till sådana åtgärder i största möjliga utsträckning. 3 Bemyndigande att besluta om sanktioner mot Mitt förslag: Regeringen bemyndigas att tillämpa 3, 5, 7 och 8 §§ lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om . Regeringen får också meddela förordnande enligt 11 § tredje stycket lagen. Regeringen får därmed befogenhet att förbjuda 1. införsel till av varor med ursprung i , 2. utförsel av varor från till detta land, 3. åtgärder som kan främja förbjudna åtgärder enligt punkterna 1 och 2, såsom lastning, lossning, transport, mottagande till förvaring av varor liksom tillhandahållande av transportmedel, 4. verkställande av betalning och lämnande av kredit till mottagare i , 5. bl.a. luftfart till eller från . Skälen för mitt förslag: Som jag redogjort för inledningsvis förutsätter sanktionslagen ett beslut eller en rekommendation av för att kunna tillämpas med förutsedd automatik. Den internationella utvecklingen kan dock göra det angeläget att även i vissa andra fall kunna tillgripa sanktioner mot länder inom vilka utvecklingen hotar internationell fred och säkerhet. En sådan situation föreligger, huvudsakligen genom agerande från sida, på det territorium som, inkl. , och , förr benämndes SFRJ. Vidare kan en liknande situation komma att uppstå i . Inom EG och i övervägs införande av sanktioner mot . För att främja en europeisk säkerhets- och samarbetsordning är det viktigt att också kan vidta sanktionsåtgärder även utan den starka grund som ett bindande beslut eller en rekommendation av säkerhetsrådet innebär. Inom pågår en allmän översyn av sanktionslagen som inbegriper sådana överväganden. Förslag till ny lagstiftning förutsätts dock kunna föreläggas först under kommande höst. internationella agerande samt utvecklingen i inger farhågor för att sanktionsåtgärder kan bli påkallade . Jag föreslår därför att regeringen nu inhämtar bemyndigande att i angivna syfte tillämpa sanktionslagen i fråga om . Bemyndigandet bör medge att regeringen kan förbjuda in- och utförsel av varor samt vissa åtgärder som typiskt ingår som ett led i brott mot dessa förbud såsom lastning, lossning och transport av varor. Detta innebär att 3 § och 5 § sanktionslagen tillämpas. Vidare kan det inte uteslutas att nyssnämnda förbud behöver kompletteras med en möjlighet att förbjuda betalning och kredit till mottagare i . Slutligen bör en möjlighet också öppnas att förbjuda trafik, framför allt flygtrafik. För dessa åtgärder tillämpas 7 och 8 §§ sanktionslagen. Vid sidan av dessa paragrafer bör regeringen också få meddela förordnande enligt 11 § tredje stycket sanktionslagen. Jag har inledningsvis redogjort för denna bestämmelse. Innehållet i de paragrafer som jag nu särskilt nämnt bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga. Regeringen har en gång tidigare inhämtat ett liknande bemyndigande av att tillämpa sanktionslagen utan att säkerhetsrådsbeslut förelåg. Då gällde det för en handelsbojkott mot och . Bestämmelserna infördes (prop. 1986/87:110, UU 20, rskr. 269, SFS 1987:474). Handelsbojkotten gäller fortfarande gentemot . Jag har vid mina överväganden så långt möjligt beaktat hur denna handelsbojkott tillämpats. Mycket talar för att eventuella sanktioner mot såvitt avser varuflöde samt åtgärder i samband därmed såsom lastning och lossning bör följa utformningen av denna bojkott. Bestämmelserna om förbud mot betalningar och kredit samt förbud mot flygtrafik saknar dock sin motsvarighet i fråga om . De tillämpas emellertid efter säkerhetsrådsbeslut mot och -- såvitt avser flygtrafik -- också mot . Jag förutsätter att överläggning i utrikesnämnden kommer att föregå ett förordnande av regeringen i enlighet med bemyndigandet. Ett sådant förordnande kommer också att underställas för godkännande i efterhand på sätt som är angivet i 1 § sanktionslagen. Vidare bör ett säkerhetsrådsbeslut, om ett sådant kommer till stånd, i första hand utgöra grunden för svenska sanktioner. Regeringen bör därför i ett sådant fall, och naturligtvis också om förhållandena tar en vändning så att syftet med ett förordnande av annan anledning inte längre kvarstår, i motsvarande mån upphäva eller ändra ett meddelat förordnande eller med stöd därav meddelade föreskrifter. Detta följer av andra stycket i lagförslaget. Enligt 9 § sanktionslagen kan regeringen för visst fall medge undantag från förbud som meddelats med stöd av 3 -- 8 §§. Det ligger i sakens natur att undantag från sanktioner bör komma i fråga endast sparsamt. Har sanktioner sin grund i ett bindande säkerhetsrådsbeslut, vilket vanligtvis är fallet, är utrymmet för att medge undantag av naturliga skäl mycket begränsat. Skulle regeringen besluta om sanktioner med stöd av det bemyndigande som inhämtas, kan möjligen utrymmet för dispens bli något större. De situationer som kan vara svåra att förutse och som i det enskilda fallet kan få orimliga konsekvenser bör kunna hanteras inom ramen för regeringens rätt att medge undantag. I frågan om sanktioners förhållande till det Allmänna tull- och handelsavtalet () är följande att säga. I artikel XXI, som handlar bl.a. om ett lands väsentliga säkerhetsintressen och dess förpliktelser enligt , stadgas att ''''''''Ingen bestämmelse i detta avtal skall tolkas såsom innebärande hinder för avtalsslutande part att vidtaga åtgärder som den anser nödvändiga för att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen där sådana åtgärder vidtages i krigstid eller vid andra kritiska lägen i de internationella förbindelserna.'''''''' (XXI:(b)(iii)) Vidare gäller såvitt avser våra förpliktelser enligt FN- stadgan artikel XXI:(c) som lyder: ''''''''Ingen bestämmelse i detta avtal skall tolkas såsom innebärande hinder för part att vidtaga åtgärder i överensstämmelse med dess förpliktelser enligt stadga i syfte att upprätthålla internationell fred och säkerhet''''''''. Beslutar sanktioner utan ett föregående säkerhetsrådsbeslut skulle det innebära ett avsteg från våra åtaganden enligt , om förutsättningar saknas att åberopa artikel XXI. har tidigare i ett fall infört handelssanktioner utan att åberopa artikel XXI, nämligen i fråga om handelsbojkotten mot och . Detta beslut innebar således ett avsteg från våra åtaganden i men sågs som en engångsföreteelse motiverad av det unika i själva apartheid-situationen (se prop. 1987/88:110, s. 13). Jag förutser att de eventuella sanktioner som kan komma att beslutas mot kommer att föregås av omfattande överväganden i en bred krets av stater och att de kommer att införas först efter det att man bedömt situationen som så allvarlig att den skulle kunna likställas med ett läge enligt artikel XXI. En sådan situation torde motivera ett avsteg från gällande principer. För att regeringen skall kunna ha beredskap för sanktioner måste ärendet behandlas under innevarande . Jag anser därför att regeringen bör föreslå att besluta förkorta motionstiden . I enlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats förslag till lag med bemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om '''''''''''''''' (-- ). Lagförslaget innebär en tillämpning av existerande lagstiftning som är avsedd för sanktionsåtgärder av den typ som jag nu förutser, trots att lagen i detta fall inte kan sättas i tillämpning med den automatik som är förutsedd i den. Det förslag som läggs fram överensstämmer vad gäller ändamålet med den gällande lagstiftningen. Med hänsyn till vad jag har anfört om lagstiftningsfrågans beskaffenhet anser jag att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Jag hemställer att regeringen föreslår att anta förslaget till lag med bemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om '''''''''''''''' (-- ). Med hänsyn till ärendets brådskande natur bör det behandlas under innevarande . Regeringen bör därför föreslå att besluta förkorta motionstiden . Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Innehållet i 3, 5, 7, 8 och 11 §§ lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner 3 § Regeringen får meddela förbud att från riket utföra vara avsedd att införas till blockerad stat och förbud att till riket införa vara som härrör från blockerad stat. 5 § Regeringen får meddela förbud att vidtaga åtgärd som är ägnad att främja enligt 3 eller 4 § förbjudet förfarande och som innebär 1. tillverkning, bearbetning, sammansättning, installering, underhåll eller reparation av vara eller lämnande av tekniskt bistånd till sådan åtgärd, 2. lastning, lossning, transport eller mottagande till förvaring av vara eller tillhandahållande av transportmedel eller av utrustning eller förnödenhet för transport, 3. överlåtelse eller förvärv av vara, upplåtelse eller förvärv av särskild rätt därtill eller meddelande av försäkring därå eller rättshandling som avser i 1 eller 2 nämnd åtgärd beträffande vara, 4. överlåtelse eller förvärv av uppfinning eller upplåtelse eller förvärv av särskild rätt därtill, eller 5. lämnande eller förmedlande av uppdrag för åtgärd som anges i 1--4. 7 § Regeringen får meddela förbud att utifrån verkställa betalning eller lämna kredit till mottagare i blockerad stat eller att verkställa betalning eller lämna kredit till någon utanför blockerad stat, om betalningen eller krediten är avsedd för mottagare i den blockerade staten eller för verksamhet av ekonomisk art som idkas där eller drives därifrån. Regeringen får även meddela förbud att lämna eller förmedla uppdag för åtgärd som förbjudits enligt första stycket. 8 § Regeringen får meddela förbud att utöva trafik till lands samt sjö- eller luftfart till eller från blockerad stat eller att i fråga om sådan verksamhet samarbeta med trafikföretag, som drives i eller från nämnda stat, eller med ägare eller brukare av transportmedel som är registrerat där. Förbud enligt första stycket får riktas mot ägare och brukare av transportmedel samt mot befälhavare och besättningsman på transportmedel. Regeringen får även meddela förbud att lämna eller förmedla uppdrag att utöva verksamhet som förbjudits enligt första stycket. 11 § Den som bryter mot förbud som har meddelats med stöd av 3--8 § döms, om gärningen skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Har gärningen skett av grov oaktsamhet, döms till böter eller fängelse . I ringa fall skall inte dömas till ansvar. För anstiftan av eller medhjälp till gärning som avses i första stycket döms inte till ansvar. I den mån det påkallas med anledning av beslut eller rekommendation som avses i 1 § första stycket kan regeringen förordna att en svensk medborgare, som utom riket har begått brott som avses i denna paragraf, skall dömas efter denna lag och vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § inte är tillämplig och utan hinder av 2 kap. 5a § första och andra styckena nämnda balk.