prop · GG0360 · 1992-12-31 00:00:00 — 6.om en från miljösynpunktväsentlig förbättring kan uppnäs med an- Bilaga 1 vändning av nägon nyprocess- eller reningsteknik, 7.om användandetav någon ny 7. om användandet av någon ny teknik för mätning eller uppskatt-teknik för mätning eller uppskattning av förorening eller annan stör- ning avförorening eller annan störning skulle medföra väsentligt bättre ning skullemedföra väsentligt bättre förutsättningar för att kontrollera förutsättningarför att kontrollera verksamheten. 8. om villkoren för verksamheten innebär att gränsvärdensom anges i ett EG-direktiv som omfattas av bilaga XX lill Avtalet om Europebka sam arbetsområdet() får överskridas. I fall som avses i första sfycket 4 får koncessionsnämndenockså besluta om andra åtgärder som behövs för att förebygga eller minskaolägenheter för framtiden. 29 § Ett tillstånd förfaller, om den med Etttillstånd förfaller om den med tillståndet avsedda verksamheten tillståndet avseddaverksamheten inte har satts igång inom den tid som inte har satts igång inom den tid som har föreskrivits med stöd av 18 § har föreskrivits med stöd av 18 § andra sfycket. 45 § Den som med uppsåt eller av Den som med uppsåt eller av 1. bryter mot förbud som har 1. bryter mot Si>-Ä (i Me//er för meddelats med stöd av 8, 23 eller budsom har meddelats med stöd av 41 § eller åsidosätter sådana bestäm- 8, 23 eller 41 § eller åsidosätter så- melser som har meddelats med stöd danabestänunelser som har medde- av 2 § tredje sfycket, lats med stöd av 2 § tredjesfycket, 2. underlåter att iakttaga föreskriftsom regeringen har meddelat med stöd av 10 §, 3. åsidosätter beslut, villkor eller3. åsidosätter beslut, villkor eller andra föreskrifter som meddelats andraföreskrifter som meddelats med stöd av 8 a § andra sfycket, 18 § med stöd av 8a § andra sfycket, 8c-första sfycket, 19 - 21 §, 21 a § andra d §§, 18 § förstasfycket, 19 - 21 §, 21 sfycket, 24 §, 25 §, 27 §, 29 § andra a § andra sfycket,24 §, 25 §, 27 §, 29 sfycket, 38 a §, 38 b § andra sfycket § andra sfycket, 38a §, 38 b § andra eller 41 §, sfycketeller 41 §, 4. underlåter att iaktta föreläggandesom har meddelats med stöd av 43 § första sfycket eller andra sfycket förstameningen, 5. i ansökan eller annan handling somavges enligt denna lag eller enligt föreskrift som har meddelats med stöd avlagen lämnar vederbörande myndighet oriktiga uppgifter rörande ett förhållandeav befydelse för prövning av en fråga om tillstånd eller för tillsynen, döms,om gärningen inte är ringa, till böter eller fängelse i högst . Harbrottet begåtts med uppsåt och avsett förpliktelse av väsentlig befydelse fränmiljöskyddssynpunkt, döms till fängelse i högst tvä är. Om ett vitesföreläggande har överträtts, döms inte tillansvar enligt första Nuvarande lydelse Föreslagen lydebe Prop. sfycketför gärning som omfattas av föreläggandet. Till ansvar enligt första Bilaga1 sfycket döms inte, om ansvar för gärningen kan ådömas enligt . Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i hälsoskyddslagen (1982:1080) Bilaga 1 Härigenom föreskrivs att det i hälsoskyddslagen(1982:1080) skall införas en ny 8a§ av följande lydelse. Nuvarande lydebe Föreslagen lydelse Halterna i luften av kvävedioxid, svaveldioxid, sot ochbly får inle överstiga gränsvärden enligt EG-direktiv som ingår i bilaga XXtill avtalet om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet (). Kommunen skall mäta förekomsten i luften av föroreningari form av kvävedioxid, svaveldioxid, sot och bly. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår meddela de föreskrifter som behövs om mätning och om redovisiung av mätresultat. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag omändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1 § samt 5 kap. 18, 21 och26 i bygglagen (1987:10)' skall ha följande lydelse. Prop.1992/93:60 Bilaga 1 4 kap. 1 § 1 översiktsplanen skall redovisas allmänna intressen sombör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden. 1. grunddragen i fråga om den avseddaanvändningen av mark- och vattenområden samt i fråga om tillkomst, förändringoch bevarande av bebyggelse, 2. hur kommunen avser att tillgodoseriksintressen enligt lagen (1987:12) om hushällning med naturresurser m.m. Om planen redovisar en användning av eu mark- ellervattenområde som kan innebära rbk för kränkning av sådana föreskrifter tillskydd för människors hälsa och miljön som följer av inlernalionellaåtaganden skall i planen anges hur kommunen avser all uppfylla föreskrifterna. 5 kap. 18 § Detaljplanen bör grundas pä ett program som angerutgångspunkter och mäl för planen. Endetaljplan som innebär att ett område får användas för sammanhållenbebyggelse, industrianläggningar, fiitidsanläggningar eller hotellkomplex somkan antas medföra en betydande miljöpåverkan skall gnmdas på en sådant programsom anges i första stycket. Vid utarbetande av programmet skall en miljökonsekvensbeskrivningenligt 5 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m. m. upprättas. Samrådetsyftar till ett utbyte av information och synpunkter. Under samrådet börmotiven till förslaget, planeringsunderlag av befydelse samt de viktigasteföljderna av förslaget redovisas. Om det finns ett Samrådetsyftar till ett utbyte av information och synpunkter. Under samrådet börmotiven till förslaget, planeringsunderlag av befydelse samt de viktigasteföljderna av förslaget redovisas. Om det finns ett ' Lagenomtryckt 1987:246. Nuvarandelydebe Föreslagen lydebe Prop. program för planen, skall också pro- program eller enmiljökonsekvens- Bilaga 1 grammet redovisas. beskrivning för planen, skall också Resultatet av samrådet och förslag medanledning av de synpunkter som har framförts skall redovisas i ensamrådsredogörelse. 26 § skall planförslaget åtföljasav 1. planbeskrivningen ochgenomförandebeskrivningen, 2. samrådsredogörelsen, 3. program för planen, grundkarta 3.program för planen, miljökon-och fastighetsförteckning, om så-sekvensbeskrivning, grundkarta och dana handlingar har upprättats, fastighetsförteckning, om sådana handlingar har upprättats, 4. annat planeringsunderlag som kommunen anser vara avbefydelse för en bedömning av förslaget. I planbeskrivningen skall redovisasplaneringsförutsättningarna, planens syfte och skälen till planens utformning.Beskrivningen skall åtföljas av illustrationsmaterial, om det inte äruppenbart onödigt. Om planförslaget avviker från översiktsplanen, skallavvikelsen och skälen till denna redovisas i beskrivningen. Annat tillgängligt material som belyser förslagetsinnebörd, bör också ställas ut. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 4 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1970:244) om allmänna vatten-och Bilaga 1 avloppsanläggningar Härigenom föreskrivs att det i lagen (1970:244) omallmänna vatten- och avloppsanläggningar skall införas en ny 12 a § av följandelydelse. Nuvarande lydebe Föreslagen lydelse När en allmän va-anläggning planeras skall huvudmannenupprätta en miljökonsekvensbeskrivning som möjUggör en samlad bedömning av deninverkan anläggningen har på miljön, hälsan och hushållningen mednalurresuKsema. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lag omändring i lagen (1987:12) om hushållning med Härigenom föreskrivs i fråga om i lagen (1987:12) omhushällning med naturresurser m.m. dels att 4 kap. 4 och 6 §§ skall ha följande lydelse, deb attdet i lagen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 1 a §, av följande lydelse. Prop.1992/93:60 Bilaga 1 Tillstånd av regeringen krävs för att bygga jäm vägslinjerför fjärrtrafik eller anläggningar för annan spårbunden trafik som kan antasmedföra en betydande miljöpåverkan. Sådanttillstånd får lämnas om hinder inte möter på grund av bestämmelsema i 2 och 3kap. eller med hänsyn tiU andra allmänna plane-ringssynpunkter. Ett tillståndfår förenas med villkor för att tillgodose allmänna intressen. Om det finns särskilda skäl, fär regeringen i ett visstfall medge undanlag frän kravet på tillstånd enligt 1 §. Om det finns särskilda skäl, får regeringen i etl visstfall medge undantag från kravet pä tillstånd enligt 1 och 1 a §§. undantag från kravet på tillstånd, 2. påböljar eller fortsätter utförandet av en anläggning eller en åtgärd sedan regeringen enligt 2 § har beslutat alt anläggningen eller åtgärder inte fär utföras utan tillstånd, eller 3. inte rättar sig efter ett villkor eller en föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av detta kapitel, om överträdelsen inte är ringa. Till böter eller fängelse i högst tvä år skall den dömassom uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.påbörjar en anläggning eller vidtar nägon annan åtgärd som anges i 1 § utanatt regeringen har meddelat tillstånd eller medgett undantag från kravet påtillstånd. Till böter eller fängelse i högst skall den dömassom med uppsåt eller av oaktsamhet 1.påbörjar en anläggning eller vidtar någon annan åtgärd som anges i 1 § eller,om överträdeben inte är ringa, i 1 a § utan att regeringen har meddelattillstånd eller medgett Denna lagträder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 INLEDNING Prop. Bilaga 1 1.1 Bakgrund Denna promemoria innehåller förslag till ändringar i densvenska miljölagstiftningen i samband med att avtalet om Europeiska EkonomiskaSamarbetsområdet m.m. () träder i kraft. Miljöregler finns i bilaga II och bilaga XX till . Promemorian behandlar endast sådana EG-direktiv somkräver en särskild bedömning frän rättsteknisk synpunkt. För en allmänredogörelse för de miljöregler som omfattas av hänvisas till bilaga13 till prop. 1991/92:170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I promemorian återges de behandlade rättsakterna i denutsträckning som behövs för jämförelsen med svensk lagstiftning. För denfullständiga lydelsen av resp. rättsakt hänvisas till den utgivning av EG:srättsakter som sker i anslutning till riksdagsbehandlingen av . Remissinstansernalill denna promemoria fär dessutom ett exemplar var av de direktiv som behandlas. är etl avtal mellan EG, kol- och stälunionen,EG:s medlemsstater och de enskilda staterna inom EFTA. Avsikten med avtalet äratt främja en och balanserad förstärkning av handeln och de ekonomiskarelationerna mellan EG och EFTA-staterna och att försäkra alt detta sker pålika konkurrensvillkor och med beaktande av samma rättsregler. Etl huvudsyftemed EES-avlalet är att uppnå att varor, personer, tjänster och kapital frittskall kunna röra sig inom det område som omfattas av avtalet. För staterna inom EG gäller pä miljöområdet de av EGantagna förordningarna och direktiven. För EFTA-staterna gäller som EES-rättnämnda rättsakter med de ändringar som har angetts i avtalet. Dessa ändringarinnebär i huvudsak att de ikraftträdandetidpunkter som har föreskrivits iEG-rättsakterna i EES-rätten har ändrais till i normalfallet den 1 januari 1993eller den senare dag dä träder i kraft. För vissa EG-regler har iavtalet utarbetats övergångs- och undanlagslösningar för EFTA-staterna. Vidarehar för EFTA-staterna irrelevanta regler utmönstrats. I detla sammanhangbehandlas inte rättsakter som på grund av övergångsarrangemang i EES-avlaletför EFTA-staternas vidkommande träder i krafl efter . De regler i som är i sak identiska med EG:sprimär- eller se-kundärrätl skall, när de införs och tillämpas, tolkas iöverensstämmelse med de domar från Europeiska gemenskapernas domstol() som meddelats före tidpunkten för avtalets undertecknande.Enligt avtalet skall EFTA-staterna upprätta en domstol (). Dennaskall vara behörig att lösa tvister mellan tvä eller flera EFTA-stater, allpröva mål eller ärenden som rör övervakningsförfarandet avseende EFTA-staternasamt att pröva överklaganden av beslut pä konkurrensområdet i ärendeninitierade av EFTA:s övervakningsmyndighet. För all främja en så enhetligtolkning av avtalet som möjligt skall ett system upprättas förutbyte av information Prop. 1992/93:60 rörande domar av ,och Europeiska gemen- Bilaga 1 skapernas första instans samtEFTA-staternas domstolar som utgör sista instans. I finns ingen motsvarighet till den nu angivnainternationella miljörättsliga rättskipningen, innefattande en prövning avnationell lagsliftning. Inom de områden som omfattas av EG:s direktiv kan mandärför vänta att den miljörättsliga utvecklingen i praxis får ett betydandeinflytande från andra organ än de nationella. EFTA-staterna skall införliva de bindande EES-rättsakternai sina interna rättsordningar på följande sätt. En rättsakt som motsvarar en EG-förordning skall som sådaninförlivas med den interna rättsordningen hos de avtalsslutande parterna. Vid införlivandet i den interna rättsordningen av enrättsakt som motsvarar ett EG-direktiv får den enskilda EFTA-staten pämotsvarande sätt som EG-staterna välja form och metod för genomförandet. På miljöområdet utgörs de rättsaker som ingår iEES-avtalet med ett undantag av EG:s direktiv. De rättsakter som behandlas idenna promemoria är uteslutande direktiv. Enligt lagrådsremissen om införlivande av m.m.är en utgängspunkt för att i så stor utsträckning som möjligt åstadkommarättslikhet och enhetlighet inom EES att bestämmelser införiivas iEFTA-ländernas rättssystem på ett sådant sätt att det resulterar i entillämpning som i största möjliga utsträckning är likvärdig med den ordning somgäller inom EG. Miljörelaterade regler finns i avtalet dels inom avsnittetom fri rörlighet för varor och dels inom avsnittet om generella bestämmelseravseende de fyra friheterna. För all uppnå fria varuströmmar förbjuds, beträffandeimporten och exporten mellan avtalsparterna, kvantitativa restriktioner ochalla andra åtgärder med motsvarande verkan. Avtalsparterna har dock möjlighetatt undantagsvis förbjuda eller införa restriktioner på importen, exporteneller på varor som transporteras genom landet på vissa i avtalet särskiltangivna grunder. Den miljörättsligt mest intressanta av dessa grunder finns iartikel 13 och medger att sådana förbud eller restriktioner införs för attskydda människors och djurs hälsa samt för att bevara växter. Sädana förbud eller restriktioner får dock inte utgöra ettmedel för godfycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning avhandeln mellan avtalsparterna. I ett annex (bilaga II) till avsnittet om fri rörlighet för varor finnsangivna de EES-modifierade EG-regler om tekniska föreskrifter, standarder,provning och certifiering som skall gälla för produkter inom avtalsområdet. De icke handelsrelaterade miljöreglerna återfinns iEES-avtalet inom av snittet om generella bestämmelser avseende de fya friheterna. Enligt artikel 73 skall avtalsparternas ätgärder på miljöområdet ha till syfte att bevara, skydda och förbättra miljön, att bidra till skydd av människors hälsa samt att säkerställa ell varsamt och rationellt utnyttjande av naturresursema. Avtals parternas åtgärder på miljöområdet skall baseras på principerna att förebyg- 46 gandeätgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis skall åtgärdas vid Prop. 1992/93:60 källan samt att förorenaren skall betala. Avtalet slår ocksä fastatt behovet Bilaga 1 av miljöskydd skall beaktas av avtalsparterna även påområden utanför miljöområdet. Till avtalet finns en bilaga (bilaga XX) som innehåller en uppräkning av demiljöskyddsregler som skall gälla. Avtalet förhindrar inte någon avtalspartfrån att behålla eller införa strängare miljöskyddsåtgärder än de i bilaga XX upptagna så länge åtgärderna ärförenliga med avtalet. De ikraftträdandetider som föreskrivs i EG-direktivenskall inte tillämpas av EFTA-länderna. I stället gäller enligt arlikel 129 iEES-avtalet och protokoll 1.11 till avtalet att EFTA-ländernas lagstiftningmed anledning av skall träda ikraft den dag träder ikraft. , dä enhetsakten trädde i kraft, fannsdet inte något direkt stöd i för att utfärda rättsregler lillskydd för miljön. I gengäld utfärdades ett antal sådana regler med stöd avfördragets artikel 235. Denna artikel stadgar att om en åtgärd frångemenskapens sida skulle visa sig nödvändig för att inom den gemensammamarknadens ram förverkliga något av gemenskapens mål, och om inteinnehåller de nödvändiga be-fogénhelerna, skall rådet genom enhälligt beslut päförslag av kommissionen och efter att ha hört vidta deätgärder som behövs. Innan enhetsakten trädde i kraft kunde miljöhänsyn ävenbeaktas i samband med lillämpningen av artikel 100 som stadgar att rädetenhälligt pä förslag av kommissionen skall utfärda direktiv för entillnärmning av sädana bestämmelser i medlemsstaternas lagar och andraförfattningar som direkt inverkar på den gemensamma marknadens upprättandeeller funktion. Ofta åberopades både artikel 100 och artikel 235 till stöd förett direktiv. Artiklarna 30-37 i avser avskaffande avkvantitativa restriktioner mellan medlemsstaterna. För att uppnå fria varuströmmar förbjuds, beträffandeimporten och exporten mellan medlemsstaterna, kvantitativa restriktioner ochalla andra åtgärder med motsvarande verkan. Medlemsstaterna har dock enligtartikel 36 möjlighet att undanlagsvis förbjuda eller införa restriktioner påimporten, exporten eller på varor som transporteras genom landet på vissa iavtalet särskilt angivna grunder. Den miljörättsligt mest intressanta av dessagrunder medger liksom artikel 13 i att sådana förbud ellerrestriktioner införs för att skydda människors, och djurs liv och hälsa samlför att bevara växter. Sådana förbud eller restriktioner får dock inle utgöraett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsningav handeln mellan medlemsstaterna. Genom enhetsakten infördes direkta miljöregler iRomfördraget. Enligt arlikel 100 a kan rådet efter förslag från kommissionen och med kvalificerad majoritet enligt artikel 148 vidla åtgärder för tillnärmning av sådana bestäm melser i lagar och andra författningar i medlemsstaterna som syftar lill alt upprätta den inre marknaden och få den att fungera. Pä samtliga de områden där det kan bli aktuellt med miljöhänsyn skall artikel 100 a användas istället 47 för somtidigare artikel 100. Inom tillämpningsomrädet för artikel 100 a skall Prop. 1992/93:60 kommissionen i sina beslut utgä från en hög skyddsnivå i sinaförslag rörande Bilaga 1 hälsa, säkerhet samt miljö- och konsumentskydd. Harmoniseringsåtgärder, vilka antagits av rådet medkvalificerad majoritet, kan åsidosättas av medlemsstat till förmån förtillämpningen av nationella bestämmelser med hänvisning till de väsentligabehov som anges i artikel 36 eller med hänvisning till miljö- ellerarbetsmiljöskydd. Om så sker, skall medlemsstaten notifiera kommissionen dessanationella regler. Kommissionen och enskilda medlemsstater har möjlighet attfå denna s.k. miljögaranti prövad av . Detta har inteskett. Genom enhetsakten infördes också tre miljöartiklar iRomfördraget, nämligen artiklarna 130 r, 130 s och 130 t. Artikel 130 r stadgar alt gemenskapens ätgärder i fråga ommiljön skall ha till syfte att bevara, skydda och förbättra miljön, att bidratill skyddet av människors hälsa och att säkerställa ett varsamt och rationelltutnyttjande av naturresurserna. Gemenskapen skall vidta åtgärder rörande miljöni den utsträckning som miljöskydd bättre kan uppnås på gemenskapsnivå än på deenskilda medlemsstaternas nivå. Med förbehåll för vissa regler av gemenskapskaraktärskall medlemsstaterna finansiera och genomföra övriga åtgärder. Gemenskapensätgärder i fråga om miljön skall grundas på principerna att förebyggandeåtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källanoch att den som skadar miljön skall betala. Miljöskyddskraven skall ingå somen del av gemenskapens övriga politik. Enligt artikel 130 s skall rådet genom enhälliga beslutoch pä förslag av kommissionen efter att ha hört ochEkonomiska och bestämma vilka åtgärder som skall vidtas avgemenskapen. Enligt arlikel 130 t skall de skyddsåtgärder som antagitsgemensamt enligt artikel 130 s inte hindra nägon medlemsstat från att bibehållaeller införa strängare skyddsåtgärder under förutsättning att åtgärderna ärförenliga med . Bestämmelserna har ändrais genom fördraget om en europeiskunion i . Bl.a. skall beslut enligt 130 s-artikelnnär fördraget träder i kraft fattas som majoritetsbeslut. Fördraget har ännuej ratificerats av medlemsländerna. EG-rättsakterna har på miljöområdet oftast karaktären avdirektiv. Dessa är bindande för varje medlemsstat, till vilken ett direktiv ärriktat, med avseende på det resultat som skall uppnås till en given tidpunktmen lämnar ät varje medlemsstat att själv bestämma form och metod (inom ramenför den nationella rätten) för att uppnå det i direktivet åsyftade resultatet.Direktiven kan till sin karaktär närmast liknas vid konventioner, vilka brukarförutsätta nägon form av införlivande med de nationella rättssystemen för attkunna tillämpas där. En förordning skall ha allmän giltighet. Den skall tillalla delar vara bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat. EGtillämpar en annan lagstiftningsteknik än . Rättsregler för den enskilde blandas med regler som är av folkrättslig karaktär. För EG finns det endast en konstitutionell nivå. Dessutom saknas motivtext. Direktiven innehåller därför allting från icke bindande deklarationer till synnerligen de- 48 Därför kommer det ofta att vara svårt att känna Prop.1992/93:60 igen en transformerad EG-regel i den svenska lagstiftningen. Detsvenska lagstiftningsarbetet med anledning av innebär att ävenEG-domstolens tolkning av rättsakterna bör beaktas. EG-domstolenspelar en ledande roll för den europeiska integrationen. Domstolen har i sinpraxis ofta godtagit kommissionens klagomål på medlemsstaternas sätt attgenomföra miljödirektiven. Flera avgöranden har gällt formen för genomförandet.Under 1991 har och inför domstolen hävdat att även omtvingande lagstiftning inte införts, EG-direktiven ändå i praktikentillämpades. I fall gällde komissionens klagomål direktivet80/68/EEG om utsläpp av vissa farliga ämnen till grundvattnet. Domstolen fannatt den fyska lagstiftningen inte med tillräcklig precision och fydlighetåtergav direktivets regler. En utförligare redogörelse för ärendet finns iavsnitt 3.1. Genom sin praxis har domstolen väsentligt bidragit tillmiljöskyddet i EG-rätten. Ipromemorian hänvisas på flera ställen till tillämpningen inom EG. Underlagetutgörs av avseende samtEG-domstolens domar. Lagstiftningoch då främst i form av direktiv kan sägas ha varit det mest framträdandesfyrmedlet för EG:s miljöpolitik. Idet av kommissionen framlagda förslaget till ett femte miljöhandlingsprogramsignaleras en delvis annan inriktning. Man avser att göra ett noggrannare urvaloch en mer omsorgsfull förberedelse av sfyrmedel. Det är enligt programmet intesäkert att lagstiftning alltid är det bästa valet även om lagstiftningen kommeratt ha en väsentlig roll att spela på lång sikt. Förnärvarande är det dock svårt att se någon minskad takt i EG:s verksamhet påmiljölagstiftningens område. Flera direktiv har tillkommit efter de direktivsom nu omfattas av . Detta omfattar inte sådana EG-rättsakter somantagits och publicerats efter "cut-off date" . EG:saktuella lista för lagstiftningsprojekt pä miljöområdet upptar 37ärenden i olika stadier av fullbordan. 1.4 inverkan på svensk lagstiftning Nären internationell överenskommelse skall införlivas med svensk rätt kan tvåolika metoder komma i fråga. Överenskommelsens bestämmelser kan införlivas medsvensk rätt antingen genom transformation eller genom inkorporering. Vidtransformation omarbetas de delar av den internationella överenskommelsen somskall införlivas med svensk rätt till svensk författningstext. Dock finns detvanligen ett utrymme för att andra nationella åtgärder än lagstiftning vidtas.T.ex. kan handlingsprogram, riktlinjer eller budgetanslag vara tillräckligt föratt uppfylla ett lands konventionsåtaganden. Inkorporeringinnebär aft det i en lag eller annan författning föreskrivs att överenskommelsens bestämmelser gäller i och följaktligen skall tillämpas av enskilda och/eller myndigheter. Jämför departementspromemo rian (Ds 1990:58 s.26) Ett europeiskt samarbetsomräde (EES) och den svenska grundlagen. 4 1992/93 1 saml.