prop · GG0348 · 1992-12-31 00:00:00 — Avartikel 7.2 framgår vidare att om rätt till kretsmönster uppstår vid det förstakommersiella utnyttjandet skall kretsmönstret åtnjuta skydd även för tideninnan det första kommersiella utnyttjandet äger mm. Någonuttrycklig regel om när skyddet skall börja löpa finns inte ikretsmönsterlagen. Enligt 1 § sista stycket varar rätten till utgången av dettionde året då mönstret först kommersiellt utnyttjades. Dennabestämmelse reglerar endast frågan om skyddet löper ut. Av1 § första stycket följer emellertid att skyddet uppstår redan vid skapandet avmönstret. Detta åtnjuter följaktligen skydd även för tiden mellan skapandet ochdet första kommersiella utnyttjandet (jfr prop. 1986/87:49 s. 19), I artikel7.2 används termema fixera och koda för att definiera den punkt itillverkningsprocessen när ett kretsmönster är så färdigt att det kan åtnjutaskydd. Enkelt uttryckt har dessa begrepp följande innebörd. Ett kretsmönster ärfixerat när det är skapat i ett fotonegativ som sedan används som födaga vidframställningen av själva chipset. Ett kretsmönster är kodat när det är skapati en databas och är färdigt att direkt överföras till chipset. (Se prop.1986/87:49 s. 18 och SOU 1985:51 s. Begreppen fixera och koda harsåledes samma innebörd såvitt avser hur färdigt kretsmönstret skall vara föratt komma i åtnjutande av skydd. De får anses omfattas av det ikretsmönsterlagen använda begreppet skapat. vid och Svenska föreningen förindustriellt rättskydd har menat att tidpunkten för skapande avviker från närett kretsmönster kan anses fixerat eller kodat. Enligt dessa remissinstanserligger tidpunkten för skapande på en obestämd tidpunkt före fixeringen ellerkodningen av ett kretsmönster. Enligt remissinstansema kan avvikelsen dockmöjligen accepteras. Med skyddsstart från den senare tidpunkt som anges idirektivet kan skydd före kodning/fixering erbjudas av upphovsrätten tilltekniska ritningar (1 § andra stycket upphovsrättslagen) och/eller av skyddetför företagshemligheter. Detär möjligt att de ritningar som föregår skapandet av ett kretsmönster i vissafall kan skyddas genom upphovsrätt. Jag vill i detta sammanhang dock peka påatt kretsmönster för en halvledarprodukt inte kan vara föremål för upphovsrätt,jfr 10 § upphovsrättslagen. I det tidigare lagstiftningsärendet uttaladedepartementschefen bl.a. att kretsmönster inte i något avseende bör skyddasenligt upphovsrättslagen, jfr prop. 1986/87:49 s. 9. ettkretsmönster är så färdigt att det utgör ett kretsmönster enligt kretsmönsterlagenär följaktiigen upphovsrätt utesluten. Frågan är då närmast hur ettkretsmönster definieras enligt kretsmönsterlagen. Utformningen av ettkretsmönster, som därefter skall överföras till ett chips, kan ske på olika sätt ochgenomgår olika faser. Det vanligaste tillväga- Prop. 1992/93:48 gångssättet lärnumera vara att kretsmönstret kodas med hjälp av datortek- Skydd förkretsmönster nik. När denna kodning är avslutad och kretsmönstret är klart föröverföring till chipset är det färdigt, dvs. Artikel 1 i direktivetdefinierar ett kretsmönster på följande sätt. " En rad sammanhörandebilder som, oavsett hur de är fixerade eller kodade, utgör det ttedimensionellamönstret av de lager som en halvledarprodukt består av, och där varje bild iraden representerar hela eller del av mönsttet i en halvledarprodukts yta vidvilken tillverkningsfas som helst." Det kan inte uteslutas att det kanförekomma en viss tidsskillnad mellan tidpunkten för skapandet och t.ex.kodningen av ett kretsmönster. Av vad jag redovisat tidigare om utvecklingenav kretsmönster framgår dock att en sådan tidsskillnad torde vara mycket sällanförekommande och i så fall ytterst marginell. Som jag sagt är detangeläget att lagtexten inte innehåller sådana tekniska begrepp att den medhänsyn till den mycket snabba utvecklingen riskerar att bli obsolet inom kort.EG:s direktiv tillkom . Enligt vad jag inhämtat skapas numerparten av kretsmönster i datamaskiner med hjälp av för detta ändamål specielltutvecklade datorprogram. Det är troligt att utvecklingen fortsätter i sammasnabba takt. Jaganser därför, med hänsyn till vad jag sagt, att det är lämpligt attkretsmönstedagen innehåller en uttrycklig regel om att rätt till kretsmönster uppstårnär det skapats. Enligtartikel 7.3 upphör rätten till ett skyddat kretsmönster efter utgången avdet kalenderår under vilket kretsmönstret först utnyttjades. Av vad som sagtsovan framgår att denna bestämmelse överensstämmer med kretsmönsterlagensreglering av skyddstiden. Artikel7.4 föreskriver att om ett kretsmönster inte utnyttjats inom en ,räknat från tidpunkten då det först fixerades eller kodades, så upphör alltskydd. Någon motsvarighet till denna bestämmelse finns inte ochjag anser därför att den bör införlivas med kretsmönstedagen. Det är lämpligtatt regleringen av skyddstiden sker i en särskild paragraf. Denföreslagna lydelsen innebär att ratten till ett skyddat kretsmönster uppstårnär det har skapats. Skyddstiden börjar emellertid inte löpa förrän vidutgången av det år då kretsmönstret utnyttjas kommersiellt.Om det t.ex. förflyter från det att kretsmönstret skapats tills dess attkretsmönstret utnyttjas kommersiellt kommer skyddet att varai . Det bör dock noteras att kommersiellt utnyttjande föreligger så snartkretsmönstret bjuds ut till försäljning, uthyming etc. Dessutom gäller attskyddet upphör efter utgången av det år då kretsmönstret skapades omdet då ännu inte har utnyttjats kommersiellt. Medhänsyn till den mycket snabba utvecklingen såvitt avser kretsmönster tordeemellertid denna bestämmelse inte få så stor praktisk betydelse. Den är snarareav principiell innebörd. 5.3.7 Kretsmönstretsutformning skyddas (artikel 8) Ptoo 1992/9348 Skyddför kretsmönster Min bedömning: Artikel 8 föranleder ingen lagstiftning. Detskydd som i enlighet med artikel 2 ges för halvledarprodukters kretsmönsteromfattar endast själva kretsmönsttet och inte de begrepp, processer, system,den teknik eller kodade information som är införlivad i det. Promemoriansbedömning: Överensstämmer med min (se promemorian s. 81). Remissinstanserna:Inga remissinstanser har yttrat sig över bedömningen. Skälenför min bedömning: Artikel 8 innehåller en gmndläggande princip om att detendast är den utformning som kretsmönstret fått och ingenting annat somskyddas. Vad som skyddas enligt lagen om skydd för kretsmönster ihalvledarprodukter är kretsmönstret som sådant. Datorprogram som lagts in ikretsen får inte skydd enligt kretsmönstedagen. De kan emellertid skyddas avupphovsrättslagen om de uppfyller denna lags fömtsättningar för skydd. Detskydd som lagen ger är ett formskydd och inte ett idéskydd. Idéer, principer,algoritmer osv. är alltså inte skyddade som sådana utan endast i den speciellautformning de har fått i ett visst bestämt kretsmönster. Följaktiigenöverensstämmer kretsmönsterlagen med direktivet i detta avseende. 5.3.8 Märkningav kretsmönster (artikel 9) Minbedömning: Artikel 9 föranleder ingen lagstiftning. Idet fall då en medlemsstats lagstiftning föreskriver att halvledarproduktersom tillverkas med användning av skyddade kretsmönster får märkas, skall detanvända tecknet vara ett stort T enligt följande: T, 'T', [T], T, T*, eller T. Promemoriansbedömning: Överensstämmer med min (se promemorian s. 81). Remissinstanserna:Inga remissinstanser har yttrat sig över bedömningen. Skälenför min bedömning: Kretsmönstedagen innehåller ingen bestämmelse om märkning avskyddade kretsmönster. 5.3.9 Fortsatttillämpning av andra rättsliga bestämmelser (artikel 10) Minbedömning: Artikel 10 föranleder ingen lagstiftning. 1.Bestämmelsema i detta direktivpåverkar inte rättsliga bestämmelser om patent- och bmksmönsterrätter. 2.Bestämmelsema i detta direktivpåverkar inte a)rättigheter som givits av enmedlemsstat när den uppfyller sina skyldigheter enligt interaationella avtal,inklusive bestämmelser som sträcker ut sådana rättigheter till medborgare ieller personer som är bosatta på ifrågavarande medlemsstats territorium, b)upphovsrättsliga bestämmelser imedlemsstateraa som inskränker mångfaldigande av teckningar eller annatkonstnärligt återgivande av kretsmönster vid tvådimensionell kopiering. Sådantskydd som ges av nationella bestämmelser för halvledar produkters kretsmönster som fixerats eller kodats före ikraftträdandet av de nationella bestämmelser som föreskrivs av detta direktiv men inte senare än den i artikel ll.l nämnda dagen berörs inte av bestämmelsema i detta direktiv. Promemoriansbedömning: Överensstämmer med min (se promemorian s. 82). Remissinstanserna:Inga remissinstanser har yttrat sig över bedömningen. Skälenför min bedömning: Gällande rätt i överensstämmer med artikel 10. 1992/93:48 Skydd förkretsmönster 5.4 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 5.4.1 Bestämmelser som inte berörs av direktivet Mhtförslag: 2, 4, 5, 7, 8, 9 och 10 §§ i den nuvarande kretsmönsteriagen tas insom 5, 7, 8, 11, 12, 13 och 14 §§ i den föreslagna kretsmönstedagen. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt (se promemorian s. 82). Remissinstansema:Inga remissinstanser har berört förslaget. Skälenför mitt förslag: Den nuvarande lydelsen, dock med vissa språkligamodemiseringar, av de paragrafer som inte berörs av direktivet bör tas in i dennya kretsmönsteriagen. .S 1992193. l saml. Anikel11 - Slutbestämmelser Artikel 11 anger bl.a. när direktivet skall träda ikraft. Prop.1992/93:48 Skydd för kretsmönster Mittförslag: Den nya lagen om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter börträda i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen (1986:1425) om skydd förkretsmönster i halvledarprodukter bör upphöra att gälla fr.o.m. detta datum. 1.Denna lag träder i kraft dendag regeringen bestämmer, då lagen (1986:1425) om skydd för kretsmönster ihalvledarprodukter skall upphöra att gälla. 2.Lagen tillämpas även påkretsmönster som har tillkommit före ikraftträdandet utom såvitt gälleråtgärder som vidtagits eller rättigheter som förvärvats . Harexemplar av kretsmönster framställts före , får de dock utanhinder av 2 § spridas vidare. Promemoriansförslag: I promemorian föreslogs att lagen skulle träda i kraft den 1 januari1993 (se promemorian s. 83). och har anfört att detär osäkert om kommer att träda i kraft och attdet saknas skäl att genomföra ändringaraa av de immaterialrättsliga lagamatidigare än vad som erfordras till följd av ikraftträdande. Skälen för mitt förslag:EES-avtalet skall träda i kraft , under fömtsättning att allaavtalsslutande parter har deponerat sina ratifikations- ellergodkannandeinstmment. Efter denna dag träder avtalet i kraft den första dagenav som följer efter den sista notifikationen. Den senastetidpunkten för en sådan notifikation är . Efter den dagen skallavtalspartema sammankalla en diplomatkonferens för att bedöma läget. Det kaninte uteslutas att avtalet träder i kraft senare än . Den nyalagen om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter bör träda i kraft sammadag som . 6 Varumärkesrätt Prop. Varumärkesrätt 6.1 EG:s direktiv om varumärken Medvamkännetecken menas, enligt svensk rätt, kännetecken som används för attskilja en näringsidkares varor eller tjänster från varor eller tjänster somandra näringsidkare tillhandahåller. Bestämmelser om vamkännetecken finns iSverige i vammärkeslagen (1960:644) (VmL) och i kollektiv-märkeslagen(1960:645). Administrativa bestämmelser om bl.a. förfarandet i vammärkesärendenfinns i vammärkesförordningen (1960:648). Särskilda bestämmelser om utiändskavammärken m.m. finns i förordningen (1970:495) om utiändska vammärken m.m. Somhar nämnts i avsnitt 2 har EG utfärdat ett direktiv om vammärken. DettaEG-direktiv syftar till att eliminera vissa skillnader i de olika EG-ländemasnationella vammärkeslagar för att på så sätt minska de handelshinder somsådana skillnader kan ge upphov till. Direktivetinnebär inte att medlemsländemas vammärkeslagar harmoniseras helt och hållet.Det har ansetts tillräckligt att begränsa harmoniseringen till sådananationella bestämmelser som på ett mera direkt sätt kan motverka den friarörligheten för varor eller tjänster och därigenom hindra en väl fungerandeinre marknad. Andra nationella vammärkesregler berörs inte av direktivet. Blandde regler som inte berörs av EG-direktivet märks medlemsstatemas regler omprocedurer i vammärkesfrågor. Dit hör exempelvis frågan om i vad mån olikaregistreringshinder skall beaktas ex officio av registreringsmyndigheten eller omdessa hinder bara skall beaktas av registreringsmyndigheten om det begärs isamband med ett invändningsförfarande (eller av domstol om det begärs i ettmål om hävning av en registrering). Direktivet behandlar inte heller frågan omvilka konsekvenser det får att en registrering hävs eller förklaras ogiltig.Inte heller innehåller EG-direktivet några bestämmelser om ansvar ochersättningsskyldighet vid vammärkesintrång. På alla dessa områden harmedlemsländema i stället frihet att utforma bestämmelsema på det sätt som definner lämpligt eller som följer av andra intemationella överenskommelser. EG-direktivetreglerar i stället framför allt frågor som rör vad som behövs för att kunna fåoch vidmakthålla en ensamrätt till ett vammärke och frågor om det rättsligaskyddet av ensamrätt till ett vammärke. Vissaav bestämmelsema i EG-direktivet innebär att medlemsländema i EG måste införavissa bestämda vammärkesregler i sina nationella regelverk. Andra bestämmelseri direktivet är utformade så att de drar upp vissa ramar för vilkavammärkesregler som får behållas respektive införas i de nationellaregelverken. Det innebär att medlemsländema här får en viss valmöjlighet. Sålundaär det inte tillåtet enligt EG-direktivet att behålla eller införa sådanaregistreringshinder eller gmnder för upphävande avseende själva vammärket sominte är direkt angivna i direktivet. Inte heller får skyddet för registreradevammärken utökas utöver vad som föreskrivs i direktivet. Direktivet- som skall tillämpas för vammärken som är föremål för en 67 registrering eller ansökanom registrering (artikel 1) - påverkar emellertid Prop. 1992/93:48 intemöjligheten att även fortsättningsvis skydda sådana vammärken till Varumärkesrätt vilka ensamrätten har förvärvats genom användning. Sådanavammärken behandlas i direktivet endast med avseende på förhållandet mellan democh sådana vammärkesrättigheter som förvärvats genom registtering (åttondestycket i direktivets ingress). Enligtmin mening ligger bestämmelsema i VmL i huvudsak väl i linje med direktivetsbestämmelser. På ett antal punkter krävs dock ändringar i VmL för att anpassasvensk rätt till direktivets regler. Jag skall i det följande gå igenomEG-direktivets regler i syfte att uttöna i vad mån dessa bör leda tilländringar i svensk vammärkeslagstiftning. Jag kommer därvid att föreslåändringar i VmL bl.a. i följande hänseenden. -Lagen ändras så att alla teckensom kan återges grafiskt och som äger särskiljningsförmåga skall kunna utgöravammärken. -Skyddet för kända nationella vamkänneteckenutökas. -En bestämmelse om regional(EES-vid) konsumtion införs. -Uttryckliga bestämmelser om attlicens kan ges för användning av vammärket och innebörden av licensen tas in iVmL. -Ett strängare användningstvängför registrerade vammärken än vad som gäller enligt nu gällande VmL införs. Deändringar i VmL som föreslås kan göras utan att lagens disposition behöverändras. Enligt min bedömning krävs dock ändringar i lagen i en något störreomfattning än vad som föreslagits i departementspromemorian. Vid utformningenav lagändringama har EG:s direktiv om vammärken i stor utsträckning fått tjänasom förebild. Det betyder att den nya lydelsen av de ändrade bestämmelsema närakommer att anknyta till lydelsen av motsvarande bestämmelser i . VmLär redan före de nu aktualiserade ändringama i behov av en mera allmän översyn.En sådan kan inte göras inom ramen för detta lagstiftningsärende. Den fråganfår i stället tas upp i ett senare sammanhang. EG-direktivetinnehåller vissa bestämmelser med anknytning till ett framtidagemenskapsvammärke (EG-vammärket). Dessa bestämmelser är dock interelevanta för EFTA-statema. Inom ramen för uppkommer nämligen ingenskyldighet för EFTA-länderaa att i sina nationella vammärkeslagar sörja för detsärskilda hänsynstagandet till det kommande EG-vammärket som ankommer på EG:smedlemsländer (se punkt 4 b. i bilaga XVII om immateriell äganderätt). Dettabetyder att EFTA-statema inte behöver anpassa sina nationella vammärkeslagartill artiklama 4.2 a. i, 4.2 b., 4.3, 9 och 14 i EG-direktivet i denutsträckning som dessa artiklar rör frågan om det framtida EG-vammärket. 6.2 Införlivande av EG-direktivet Idetta avsnitt gör jag genomgången av EG-direktivet om vammärken artikel förartikel i syfte att klargöra om innehållet i artiklama ger anledning tilländringar i svensk vammärkesrätt. Om så är fallet lämnar jag i direktanslutning till genomgången av respektive artikel förslag till de lagändringarsom behövs. 6.2.1Räckvidd (Artikel 1) Minbedömning: Direktivets bestämmelse om räckvidd föranleder ingen lagändring. Dettadirektiv skall tillämpas för vammärken avseende varor eller tjänster vilka i enmedlemsstat är föremål för registrering eller ansökan om registrering somindividuellt vammärke, kollektivmärke eller garanti- eller kontrollmärke, ellervilka är föremål för registrering eller ansökan om registrering hos eller föremål för en intemationell registrering medrättsverkan i en medlemsstat Promemoriansbedömning: Överensstämmer med min (se promemorian s. 88). Remissinstanserna:Min bedömning har lämnats utan erinran. Skälen för min bedömning:Artikeln berör endast direktivets tillämpningsområde. Den synes inte i sigmedföra något behov av ändring i den svenska lagstiftningen om vammärken. Enannan sak är att den styr räckvidden av de lagändringar som måste göras tillföljd av innehållet i andra artiklar i EG-direktivet. Till det finns detanledning att återkomma under respektive artikel. 6.2,2Tecken som kan utgöra ett varumärke (Artikel 2) Mittförslag: Vammärkeslagen ändras så att alla tecken som kan återges grafiskt ochsom äger särskiljningsförmåga kan utgöra vammärken. Anikel 2 - Teckensom kan utgöra en varumärke Ett vammärke kan utgörasav alla tecken som kan återges grafiskt, särskilt ord, inbegripet personnamn,figurer, bokstäver, siffror, formen på en vara eller dess förpackning, fömtsattatt tecknen i fråga kan särskilja ett företags varor eller tjänster från andraföretags. Prop.1992/93:48 Förslag till lagtext: 1 §Genom registrering enligt denna lag förvärvar näringsidkare ensamrätt till vammärke såsom särskilt kännetecken för att från andras varor skilja sådana varor, som de tillhandahåller i sin rörelse. En varumärke kan bestå av alla tecken som kan återges grafiskt,särskilt ord, inbegripet personnamn, samt figurer, bokstäver, siffror ochformen eller utstyrseln på en vara eller dess förpackning, förutsatt atttecknen kan särskilja en näringsidkares varor från andra näringsidkares. Vadsom sägs i denna lag om varor skall i tillämpliga delar gälla även tjänster. Omkollektivmärken finns särskilda bestämmelser. 2 §En näringsidkare har även utan registtering ensamrätt till vammärke, då märket blivit inarbetat. Genominarbetning förvärvar han ensamrätt också till andra särskilda vamkänneteckensom används i näringen. Ettkännetecken anses inarbetat, om det här i bland dem som det riktar sigtill är allmänt känt som beteckning för innehavarens varor. 13 Ett varumärke får registreras endast om det är ägnat att särskilja innehavarensvaror från andras. En märke som uteslutande eller med endast mindre ändringeller tillägg anger varans art, beskaffenhet, mängd, användning, pris ellergeografiska urspmng eller tiden för dess framställande, skall inte i och försig anses ha särskiljningsförmåga. Vid bedömande av om en märke harsärskiljningsförmåga skall hänsyn tas till alla föreliggande omständigheteroch särskilt till den omfattning och den tid märket varit i bmk. Somvarumärke fär inte registreras kännetecken som uteslutande består av en formsom följer av varans an eller en form som krävs för an uppnå en teknisktresultat eller en form som ger varan en betydande värde. Promemoriansförslag: Överenstämmer med mitt utom såvitt avser 1 § andra stycket VmL, varsexemplifiering utökats i ett avseende samt i fråga om användningen av begreppetnäringsidkare/företag (se promemorian s. 88 ff). Remissinstansema:De flesta remissinstanser som yttrat sig har godtagit förslaget eller lämnatdet utan erinran. Flera remissinstanser har påpekat att det i VmL användabegreppet "näringsidkare" bör användas i 1 § andra stycket i ställetför "företag". Några remissinstanser har haft synpunkter påutformningen och exemplifieringen i nämnda stycke. Skälenför mitt förslag: Enligt svensk rätt finns olika slag av vamkännetecken. Manbmkar skilja mellan å ena sidan de s.k. särskilda vam-kännetecknen och å andrasidan näringsidkares namn eller firma när de används för att särskilja varor,s.k. De särskilda vamkännetecknen utgörs dels avvarumärken, dels av varje annat särskilt kännetecken för varor eller tjänstermed undantag av de naturliga vamkännetecknen. Den senare kategorin bmkarbenämnas andra särskilda vamkännetecken. Ett vammärke är det snävastebegreppet av vamkännetecken. Enligtgällande VmL kan i och för sig alla typer av tecken erhålla skydd som särskildavamkännetecken. Möjligheten till skydd genom registtering av kännetecknet somett vammärke enligt VmL är emellertid enligt uttryckligt stadgande begränsadtill följande objekt: figurer, ord, bokstäver, siffror och säregna utstyrslarav en vara eller dess förpackning (1 § andra stycket VmL). Vammärken som består avenbart bokstäver eller siffror och inte kan Varumärkesrätt anses somfigurmärken får registreras endast om märket genom inarbetning har visats ägasärskiljningsförmåga (13 § andra stycket VmL). Känneteckensom enbart består av något som är ägnat att uppfattas som sökandens släktnamneller hans släktnamn jämte förnamn, initialer, titel eller dylikt eller såsomfirma skall inte kunna registteras som vammärke (13 § tredje stycket VmL). Förandra typer av tecken, t. ex. slagord, ljudmärken, särskilda utstyrslar iaffärslokaler eller skyltfönster eller på brevpapper m.m. finns det möjlighetatt få skydd genom inarbetning (2 § andra stycket VmL). Direktivethar en annan syn än VmL på vad som kan utgöra ett registterat vammärke. Direktivetsartikel 2 föreskriver nämligen att ett vammärke kan bestå av alla tecken somkan återges grafiskt fömtsatt att tecknen i fråga kan särskilja ett företagsvaror eller tjänster från andra företags. I artikeln ges en exemplifiering påvad som kan utgöra vammärken. Somframgår av direktivets lydelse i denna del är ordet tecken i artikeln avsettatt förstås i en vid betydelse. Inget slag av tecken kan därmed av sig självtanses vara uteslutet från registrering som vammärke. Således torde t.ex. enkombination av färger, eller rent av bara en färg och tecken som anger ljudeller lukt i sig kunna utgöra vammärken. Föratt vara i överensstämmelse med EG-direktivet bör alltså VmL vara utformad såatt den inte utesluter att färger, ljud, lukter och annat skall kunna varavammärken och också kunna registreras, om övriga krav är uppfyllda och det inteföreligger några registreringshinder som ställts upp till skydd för allmännaeller enskilda hänsyn. Ettkrav för att ett tecken skall kunna vara ett vammärke är dock att det kanåterges grafiskt. Det är av väsentiig betydelse för ett system som tillåter attett vammärke - en industriell rättighet - med ensamrätt kan utövas mot andraatt dessa snabbt och säkert kan få vetskap om vilken räckvidd den existeranderättigheten har. När det gäller vammärken, som i de flesta fall är en rättighetsom uppkommit genom registrering, får tredje man ofta sin information genom attundersöka de avbildningar av vammärken som finns i vammarkesregistret ellergenom att följa den publikation i vilken vammärken publiceras. Ett vammärkebör därför alltid kunna återges på ett sätt som möjliggör att det kan avbildaspå ett papper, vilket i sin tur möjliggör att det kan publiceras.