prop · GF0378 · 1992-01-01 00:00:00 — Regeringen föreslår att anta de förslag som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . Propositionens huvudsakliga innehåll Propositionen innehåller förslag till bestämmelser om en koncessionsavgift som skall erläggas av ett programföretag som har tillstånd enligt 5 § radiolagen (1966:755) att sända televisionsprogram i rundradiosändning och som enligt tillståndsvillkoren får sända reklam mot vederlag. Propositionen innehåller vidare förslag om att radionämnden skall ges tillgång till vitessanktioner om ett programföretag bryter mot vissa av radiolagens regler om annonser som sänds under annonstid i televisionen eller mot avtalsbestämmelser om sändning av sponsrade program. Propositionens lagförslag 1 Förslag till Lag om koncessionsavgift på televisionens område Avgiftsskyldighet 1 § Ett programföretag som enligt 5 § radiolagen (1966:755) har tillstånd att i hela landet sända televisionsprogram i rundradiosändning skall betala koncessionsavgift till staten enligt denna lag under förutsättning att företaget har rätt att sända reklam mot vederlag i sådan sändning och är ensamt om denna rätt här i landet. 2 § Koncessionsavgiften består av en fast del och en rörlig del och beräknas från och med månaden efter den då sändningsverksamheten påbörjats. Som sändningsverksamhet anses i denna lag inte provsändning i ringa omfattning. 3 § Den fasta delen av koncessionsavgiften utgör för varje månad under vilken sändningsverksamhet har bedrivits. Den fasta delen av avgiften skall för varje kalenderår justeras med hänsyn till kvoten mellan konsumentprisindex för oktober månad året före det år som avgiften avser och konsumentprisindex för oktober månad 1991. beloppet nedåt till närmaste tusental kronor. 4 § Den rörliga delen av koncessionsavgiften beräknas för ett kalenderår i sänder. Den är beroende av de intäkter som utgör vederlag till programföretaget för att det sänder annonser och tas ut med - av intäkterna till den del de överstiger 750 miljoner men inte , - av intäkterna till den del de överstiger 1 000 miljoner men inte , - av intäkterna till den del de överstiger . I intäkter som utgör vederlag för att programföretaget sänder annonser inräknas intäkter som tillförts någon annan, om det framgår av omständigheterna att de utgör sådant vederlag till programföretaget. Intäkterna skall bestämmas enligt bokföringsmässiga grunder. De i första stycket angivna beloppsgränserna skall justeras på ett sätt som motsvarar det sätt som anges i 3 § andra stycket i fråga om den fasta delen Fastställande och betalning av avgift 5 § fastställer före det belopp som enligt 3 § skall utgå för månad under det följande kalenderåret. Om programföretaget begär det skall kabelnämnden besluta huruvida det under en viss månad har förekommit sådan sändningsverksamhet att företaget är skyldigt att betala avgift enligt 3 § för den månaden. I övrigt skall kabelnämnden inte fatta beslut om skyldighet att betala avgift enligt 3 §, om det inte behövs för verkställighet enligt 14 §. Avgift enligt 3 § skall betalas före utgången av den månad som avgiften 6 § Programföretaget skall lämna kabelnämnden de uppgifter som behövs för att fastställa den rörliga delen av Om sådana uppgifter inte lämnas eller de lämnade uppgifterna är ofullständiga, får kabelnämnden förelägga företaget vid vite att fullgöra skyldigheten. meddelar beslut om det belopp till vilket den rörliga delen av koncessionsavgiften uppgår . Om programföretaget inte har fullgjort sin uppgiftsskyldighet enligt första stycket första meningen, meddelar kabelnämnden beslut möjligt efter det att uppgiftsskyldigheten har fullgjorts. Den rörliga delen av koncessionsavgiften skall betalas om kabelnämnden har meddelat beslut om avgiften senast . I annat fall skall avgiften betalas så snart kabelnämnden meddelat beslut om avgiften. 7 § Ränta skall betalas på koncessionsavgift från förfallodagen. Räntesatsen bestäms enligt 6 § räntelagen (1975:635). Om kabelnämnden har fattat beslut om den rörliga delen av koncessionsavgiften efter utgången av mars månad, skall ränta ändå betalas från . beslutar om ränta. 8 § Koncessionsavgift och ränta betalas till kabelnämnden genom insättning på ett särskilt postgirokonto. Betalning anses ha fullgjorts den dag då den har bokförts på det särskilda postgirokontot. skall överföra mottagna medel till , som genast placerar medlen på räntebärande räkning där. 9 § Om det belopp som programföretaget har betalat för överstiger vad företaget skall betala enligt 3 § eller enligt beslut av kabelnämnden eller domstol, skall det överskjutande beloppet betalas tillbaka Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande det av fastställda diskonto, som gällde vid utgången av året närmast före det år då återbetalningen äger rum. beslutar om ränta. Omprövning och överklagande m.m. 10 § skall ompröva ett beslut som har betydelse för skyldigheten att betala koncessionsavgift eller ränta, om programföretaget begär det eller det finns andra skäl. Ett omprövningsbeslut som är till programföretagets nackdel får inte meddelas efter utgången av det tredje året då det ursprungliga beslutet meddelades. Ett omprövningsbeslut får inte i något fall meddelas efter utgången av det sjätte året då det ursprungliga beslutet meddelades. Om ett beslut som anges i första stycket har överprövats av domstol, får kabelnämnden inte ompröva den fråga som domstolens beslut avser. 11 § beslut enligt 5-7 §§, 9 § andra stycket och 10 § får överklagas hos kammarrätten. beslut i andra fall får inte överklagas. Överklagande av beslut enligt denna lag inverkar inte på skyldigheten att betala den avgift eller ränta som överklagandet avser. 12 § Om det finns särskilda skäl får regeringen meddela anstånd med betalning av koncessionsavgift och ränta. Om det finns synnerliga skäl får regeringen medge befrielse helt eller delvis från skyldigheten att betala koncessionsavgift och ränta för . 13 § får besluta om revision. Härvid gäller 3 kap. 7-15 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter i tilllämpliga delar. får uppdra åt skatteförvaltningen att utföra revisionen. 14 § Beslut om koncessionsavgift och ränta får verkställas om avgiften eller räntan är obetald och förfallen till betalning. Härvid gäller 5 kap. 16 och 17 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter i tillämpliga delar. Restavgift skall inte utgå. ----------- Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till Lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. skall ha följande lydelse. ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell4 Kolumnnamn: Kolumn2 Kolumnrubrik: ----------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ----------------------- Förmånsrätt enligt 11 § förmånsrättslagen (1970:979) följer med fordran på 1. skatt och avgift, som anges i 1 § första stycket uppbördslagen (1953:272), samt skatt enligt lagen (1908:128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1958:295) om sjömansskatt, kupongskattelagen (1970:624), lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 2. skatt enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt, 3. skatt eller avgift enligt lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissadryckesförpackningar, lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på moterfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion, lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivsförsäkring, m.m., ViewPoint tabellnamn: Tabell9 Kolumnnamn: Kolumn3 Kolumnrubrik: Kolumnnamn: Kolumn2 Kolumnrubrik: ----------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ----------------------- 4. skatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601), lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, vägtrafikskattelagen (1988:327), lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon, 5. tull, särskild avgift enligt 39 § tullagen (1973:670) och avgift enligt lagen (1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk, 6. avgift enligt lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område, lagen (1974:266) om prisreglering på fiskets område, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m. och lagen (1990:616) om införande av lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m., 7. avgift som uppbärs med tillämpning av lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. -----------------------ViewPoint tabellnamn: Tabell5 Kolumnnamn: Kolumn3 Kolumnrubrik: 8. avgift enligt lagen (1991:000) om koncessionsavgift på televisionens Förmånsrätten omfattar ej restavgift och liknande avgift som utgår vid försummelse att redovisa eller betala fordringar och ej heller skatte- eller avgiftstillägg och förseningsavgift. ----------- Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till Lag om ändring i radiolagen (1966:755) Härigenom föreskrivs att det i radiolagen (1966:755) skall införas en ny paragraf, 17 a §, av följande lydelse. ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell4 ----------------------- ViewPoint tabellnamn: Tabell5 Kolumnnamn: Kolumn2 Kolumnrubrik: Om programföretaget bryter mot en bestämmelse i 9-11 §§, 13 § första eller andra styckena, 14 eller 15 §§, får radionämnden förelägga programföretaget att följa bestämmelsen. Föreläggandet får förenas med vite. Motsvarande gäller om programföretaget bryter mot en bestämmelse som tagits in i ett avtal med stöd av 7 § andra stycket eller 13 § tredje stycket. ----------- Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden . , , , , , , , , , , , , , , , , , , P. , Proposition om koncessionsavgift på televisionens område m.m. beslut med anledning av förslagen i prop. 1990/91:149 om radio- och TV-frågor (KU39, rskr. 370) innebär att en ny, reklamfinansierad TV- kanal kan startas i . Beslutet innefattar vissa riktlinjer för ett reklamfinansierat TV-företags verksamhet. Genom propositionen bereddes vidare tillfälle att ta del av vad föredraganden anfört i fråga om koncessionsavgift för ett reklamfinansierat TV-företag. I dessa delar lade propositionen till handlingarna utan eget ställningstagande. Ett förslag om en lag till koncessionsavgift läggs nu fram. I detta sammanhang föreslås också en ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. Vidare föreslås en ändring av radiolagen (1966:755) med innebörden att radionämnden får tillgång till vitessanktioner om ett programföretag överträder vissa av radiolagens bestämmelser om annonser eller bestämmelser i avtal om sändning av sponsrade program m.m. Regeringen beslutade att inhämta lagrådets yttrande De förslag som remitterades till lagrådet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Lagrådet har föreslagit att den föreslagna lagen om koncessionsavgift redigeras om och kompletteras på några punkter. inte någon saklig ändring i fråga om koncessionsavgiftens storlek och konstruktion. Jag har godtagit lagrådets förslag till ändringar. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 2. Det är angeläget att fattar sitt beslut inom sådan tid att de föreslagna lagarna kan träda i kraft . P r o p . Skälen för mitt förslag: Ett programföretag som enligt de av beslutade riktlinjerna kommer att kunna bedriva rikstäckande marksändningar av TV-program med reklam i kommer att få en stark ställning på TV- reklammarknaden. Genom att sändarnätet skall byggas ut till i det närmaste rikstäckning kommer detta företag att kunna erbjuda annonsörerna en potentiell publik som är åtminstone dubbelt så stor som satellitkanalernas. Den rikstäckande reklam-TV-kanalen torde ha konkurrensfördelar även i jämförelse med andra reklammedier. Den gynnade ställningen beror i viss mån på att reklam-TV- företaget kommer att vara ensamt om att sända annonser i marksändningar. Skälen till detta är dels tekniska begränsningar, dels att inte får sända reklam. Möjligheten att etablera marksänd TV begränsas av tillgången på sändningsfrekvenser. Det frekvensutrymme som återstår när sändarnätet för den nu aktuella TV-kanalen är utbyggt skulle med nuvarande teknik möjliggöra ytterligare en rikstäckande TV-kanal, men det skulle också kunna användas för Något beslut om användningen har ännu inte fattats. Enligt beslut skall vidare programföretagen inom inte sända betalda annonser. Så länge den ordningen gäller kommer det nya TV-reklamföretaget inte att behöva konkurrera om annonserna med Det kan givetvis inte uteslutas att en framtida omprövning av finansieringsförutsättningarna för kan leda till ändringar på denna punkt. Det nya TV-företaget kommer också i ett annat avseende att gynnas av de regler som gäller för . Reklam-TV-företaget förutsätts visserligen sända ett omväxlande programutbud av god kvalitet, men det är bara som kommer att ha ett fullständigt ansvar för att bedriva TV-sändningar i allmänhetens tjänst. inte kommer att vara skyldigt att sända program som vänder sig till utpräglade minoritetsgrupper förbättras företagets lönsamhetsutsikter. Det företag som får rätt att sända reklam-TV i marksändningar kommer alltså att i viss mån arbeta på en skyddad marknad. På skyddade marknader ställs kraven på ekonomisk effektivitet lägre än på marknader där det finns medtävlare som arbetar under jämförbara villkor. P r o p . högre, under vissa förutsättningar extremt höga. När sådana marknader öppnas för konkurrens har de företag, som har anpassat sig efter de villkor som tidigare rådde, ofta svårt att klara omställningen. För att effekterna av den bristfälliga konkurrensen skall motverkas bör ett programföretag som ensamt har rätt att bedriva rikstäckande TV-sändningar med reklam erlägga en koncessionsavgift till staten. Avgiften bör tillföras rundradiokontot och på så sätt bidra till att finansiera statens åtagande att ställa medel till förfogande för Radio-koncernens verksamhet. Det är, såsom framhållits redan i propositionen om radio- och TV-frågor, fråga om en betydande avgift. I annat fall skulle den knappast vara av intresse som tillskott för radiofonden. I remissprotokollet uttalade jag att en avgift av detta slag inte motsvaras av någon direkt motprestation från statens sida och att pålagan därför utgör en skatt i regeringsformens mening och måste regleras i lag. Lagrådet har uttalat att eftersom avgiften kan ses som ett vederlag för en, som det får förmodas värdefull ensamrätt att sända reklam i television här i landet, denna bedömning måhända inte är helt självklar. Lagrådet har emellertid stannat i samma slutsats som jag. Till vad som tidigare anförts i frågan vill jag bara tillägga att förhållandet att det vederlag staten betingar sig så klart överstiger kostnaderna talar för att det är fråga om en skatt. Det är ju också så att ensamrätten är beroende av en tvingande reglering från det allmännas sida. Den som enligt lagen blir skyldig att erlägga koncessionsavgift är ett programföretag som enligt 5 § radiolagen (1966:755) har erhållit rätt att här i landet sända televisionsprogram i rundradiosändning som riktar sig till hela landet och som får sända reklam mot vederlag. Om ett företag skulle få rätt att bedriva lokala TV-sändningar med reklam kommer det alltså inte att omfattas av avgiftsskyldigheten. Som anförts i prop. 1990/91:149 s. 169 är det naturligt att den särskilda koncessionsavgiften upphör om skulle få tillstånd att sända betalda annonser. Jag förordar också att någon avgift inte längre skall utgå om något annat företag än Radio-företagen får tillstånd att i rikstäckande televisionsändningar i rundradio sända reklam. Här är det emellertid inte lika självklart att skyldigheten att betala avgift helt skall bortfalla. I sådant fall, liksom i fall av andra förändringar i fråga om aktörer eller teknik på marknaden, kan det vara skäl att mera förutsättningslöst ompröva avgiftens konstruktion och storlek. Skälen för mitt förslag: Eftersom vi i har mycket sparsamma erfarenheter av reklamfinansierad television är det svårt att på förhand avgöra hur stora intäkter ett reklamfinansierat TV-företag kan komma att få. De försök till beräkningar som gjordes i samband med utarbetandet av P r o p . propositionen 1990/91:149 om radio- och TV-frågor uppvisar en stor spännvidd. Man kan emellertid vara rätt säker på att intäkterna kommer att vara lägre , då verksamheten byggs upp. påverkas av konjunkturvariationer. En koncessionsavgift bör vara anpassad till intäkternas storlek. Om intäkterna är låga är det angeläget att programföretaget ändå har tillräckliga resurser för att kunna uppfylla sina åtaganden att sända ett omväxlande programutbud av god kvalitet. Avgiften bör då vara förhållandevis låg. Vid högre intäkter, då företagets betalningsförmåga är större, bör avgiften proportionellt vara högre. Mot denna bakgrund förordar jag att koncessionsavgiften delvis görs I botten bör ligga en fast avgift, medan en rörlig avgift som utgör en viss andel av programföretagets intäkter bör sätta in över vissa intäktsnivåer. Den rörliga avgiften bör utgå med en högre procentandel i högre intäktsskikt. Kostnaderna för att driva en TV-kanal med ett någorlunda ambitiöst programutbud kan uppskattas till i storleksordningen 800 milj. kr. Upp till ungefär denna intäktsnivå bör koncessionsavgiften sålunda vara jämförelsevis låg. Vid avsevärt högre intäktsnivåer kan däremot avgiften utgöra en betydande andel av intäkterna utan att möjligheterna till långsiktig lönsamhet äventyras. Jag anser att den fasta delen av avgiften, bestående av ett belopp för som sändningarna bedrivits, bör utgå med 50 milj.kr. Upp till en årlig intäkt av 750 milj.kr. per kalenderår bör endast den fasta avgiften erläggas. Den rörliga avgiften bör utgöra av de reklamintäkter per kalenderår som överstiger 750 men inte 1 000 milj.kr. , av intäkter som överstiger 1 000 men inte 2 000 milj.kr. och av intäkter som överstiger 2 000 milj.kr. Under dessa förutsättningar kommer statens intäkter av koncessionsavgifter att uppgå till följande belopp vid olika nivåer på TV-företagets reklamintäkter (milj. kr. Intäkt Fast avgift Rörl 600 50 -50 800 50 1060 1 000 50 50100 1 200 50 130180 1 500 50 250300 2 000 50 450500 2 500 50 700750 P r o p . För att olika bulvanarrangemang skall motverkas bör i intäkter som utgör vederlag för att programföretaget sänder annonser inräknas intäkter som tillförts någon annan, om det framgår av omständigheterna att de utgör sådant vederlag till programföretaget. Intäkterna bör bestämmas enligt bokföringsmässiga grunder. De angivna beloppen bör gälla för . den fasta avgiften samt de intäktsgränser som gäller för den rörliga avgiften justeras med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget. Justeringen bör tekniskt gå till så att respektive belopp multipliceras med kvoten mellan konsumenptisindex för oktober året före det aktuella året och P r o p . 2.1.3 Hur avgiften skall erläggas m.m. Skälen för mitt förslag: Den fasta avgiften är som nämnts oberoende av reklam-TV-företagets intäkter. Det framstår som lämpligt att avgiften erläggs en gång fr.o.m. månaden efter den då sändningar som grundar avgiftsskyldighet inleds. För att det skall kunna avgöras om någon rörlig avgift skall erläggas och hur hög avgiften skall vara måste det finnas uppgifter om intäkternas storlek under det kalenderår som avgiften avser. Denna del av avgiften får därför erläggas i efterskott sedan intäktsförhållandena kunnat redovisas samlat. Med hänsyn härtill bör avgiften erläggas före utgången av året . Den sammanhållna myndighet som planeras för radio- och TV- sändningar till allmänheten bör handha uppbörd och kontroll av koncessionsavgiften (jfr dir. 1991:68). I avvaktan på att den nya myndigheten kommer till stånd förordar jag att uppgiften skall åvila kabelnämnden. Det bör också ligga på nämnden att fastställa avgiftens storlek. Ett sådant beslut bör kunna överklagas hos kammarrätt. Eftersom den rörliga avgiften är avhängig av företagets intäkter av reklamförsäljning är det nödvändigt att företaget åläggs att till kabelnämnden inkomma med de uppgifter som nämnden behöver för att fastställa den rörliga avgiften. Uppgifterna bör lämnas . Nämnden bör få förelägga företaget vid vite att lämna uppgifterna. Några regler för vilka uppgifter som skall lämnas eller sättet härför skall rimligen inte behöva regleras i lag. Det är min förhoppning att detta kan lösas i samförstånd mellan nämnden och företaget. Helt säker på att alla uppgifter är fullständiga och korrekta kan kabelnämnden naturligtvis inte vara. Det framstår således som nödvändigt att kabelnämnden får rätt att besluta om revision av företagets räkenskaper. Detta kan ske i den ordning som finns föreskriven i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Det är emellertid inte lämpligt att kabelnämnden själv bygger upp någon organisation för detta ändamål. bör i stället få rätt att anlita skatteförvaltningen för att utföra revisionen. Jag anser vidare att en avgift som den föreslagna bör få drivas in utan hinder av att det beslut varigenom den har fastställts inte vunnit laga kraft. Det motsvarar vad som gäller för skatter i allmänhet. förutsätter dock att detta inte skall behöva bli aktuellt. Redan den skyldighet att betala ränta som jag snart skall återkomma till bör vara ett tillräckligt incitament för betalning i rätt tid. Statens fordran på avgift bör vara förenad med förmånsrätt. P r o p . Skälen för mitt förslag: , och den nya radiomyndighet som senare bör överta kabelnämndens uppgifter enligt denna lag, är inte beskattningsmyndigheter i egentlig mening. Jag finner det därför inte lämpligt med regler som motsvarar skönstaxering. I stället bör kabelnämnden få rätt att förelägga företaget vid vite att lämna föreskrivna uppgifter, eller, om uppgifterna är ofullständiga, att komplettera dem. utgå på förfallna avgifter finner jag självklart. För att sätta ytterligare press på bolaget att inkomma med behövliga uppgifter, förordar jag också att ränta skall utgå också på avgifter som inte kunnat fastställas. Ett försenat beslut av kabelnämnden om fastställande av avgiftens storlek kommer alltså att innehålla en uppgift om den ränta företaget på grund av sin försummelse har ådragit sig. Jag anser också att avgift skall betalas inom föreskriven tid även om kabelnämndens beslut härom överklagas.