prop · GG03146 · 1992-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1992/93:146 om godkännande av avtal mellan EFTA-staterna och Polen,m.m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att godkänner deltagande i ettfrihandelsavtal mellan och . Avtalets syfte är att stegvisminska och slutligen avskaffa alla handelshinder mellan avtalsparterna förindustrivaror. Samma gäller i huvudsak för fisk och andra produkter.Därutöver avskaffas den fasta delen av importskyddet för vissa bearbetadejordbruksprodukter. Vidareföreslås att godkänner en överenskonunelse meUan och Polenangående handeln med jordbruksvaror. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsminister , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, Proposition om godkännande av avtal mellan EFTA-staternaoch , m.m. Somnära grannland vid är ett av de länder i Central- och Östeuropavars utveckling följs med särskilt intresse i . I den mångfald avrelationer mellan länderna som alltmera utvecklas spelar handel och ekonomisktsamarbete en väsentlig roll. Polenär fast beslutet att befästa den nyvunna demokratin och bygga upp samhället pägrundval av marknadsekonomi. Denna reformprocess är smärtsam och för med sigsociala och ekonomiska svårigheter under en övergångstid. Det är ett gemensamteuropeiskt intresse att är framgångsrikt och lyckas etablera en stabilekonomi på marknadsekonomisk grund. Föratt underlätta systemskiftets genomförande bör därför och de andrareformländerna i snabbt inlemmas i det västeuropeiskaekonomiska samarbetet. Enfri handel med kan verksamt bidra till en modernisering ochutbyggnad av det polska näringslivet. De tidigare dominerande handelsströmmarnaösterut har avbrutits och måste ersättas av en ökad handel med västvärlden.Genom att underlätta denna process kan de västeuropeiska länderna påskyndautvecklingen i och även för egen del dra nytta av en framväxande marknad. Föratt befästa den nya utvecklingen är på väg att omförhandla sitt hitintUlspå statshandel baserade anslutningsprotokoll tUl det Allmänna tull-ochhandelsavtalet (). Genom ett omfattande finansiellt och tekniskt biständfår stöd av andra länder och internationella organisationer för sittreformarbete. Genom det allt mera omfattande samarbetet mellan länderna kringÖstersjön får också viktiga bidrag och impulser för utvecklingen avlandet. Frihandelsavtaletmellan och är, tillsammans med det s.k. Europaavtal somPolen har slutit med Europeiska gemenskapen (EG), ett viktigt steg för attunderlätta handeln med de västeuropeiska länderna. Frihandelsavtaletmellan och har sitt ursprung i den samarbetsdeklaration somundertecknades vid i Göte- Utöver samarbete pä en rad områdenförklarade sig par- Prop. 1992/93:146 terna genom denna deklaration bereddaatt undersöka möjligheterna att ingå frihandelsavtal. Överläggningar om ettsådant avtal påbörjades /91. Förhandlingarna har resulterat i ett avtal mellan å enasidan EFTA-staterna, dvs. , , , , ,och och, å andra sidan. Det undertecknades i Geneveden . Avtalets huvudtext på engelska och i svensk översättningjämte bilagor bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. I ett samförståndsprotokoll ("Record ofunderstandings") har vissa till-lämpnings- och tolkningsregleröverenskommits mellan parterna. Samförståndsprotokollet bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 2. I anslutning till avtalet undertecknades även en bilateraljordbruksöverenskommelse mellan . Den bilateralajordbruksöverenskommelsen bör fogas till protokollet som bilaga 3. 2 Förhandlingarnas bakgrund 2.1 ekonomi och reformprogram blev ett avgörande decennium för dendemokratiska utvecklingen i . Efter den oberoende fackföreningsrörelsenSolidaritets framväxande följde undantagstillståndetsinförande som grusade proteströrelsens hopp. När den sistakommunistiska regeringen inbjöd oppositionen till rundabordssamtalvar detta ett försök till politisk försoning, men ocksä ett försök attgemensamt lösa landets ekonomiska problem. Samtalen ledde till utlysandet avefterkrigstidens första delvis demokratiska val vilket ledde till att denkommunistiska regimen lämnade ifrån sig makten. krävde dock inte bara politiskaförändringar, bl.a. fackförenings- och yttrandefrihet, utan även ekonomiskareformer. Det gamla ekonomiska plansystemets allvarliga brister blev alltmeruppenbara trots den politiska maktens ambitioner att dölja den ekonomiskaverkligheten. Den överväldigande delen av de problem som dagens regering nuförsöker bemästra bottnar i mer än fyra decennier av ekonomiska missgrepp. Ett ambitiöst ekonomiskt reformprogram inleddes under år1990 i syfte att överge det planekonomiska systemet och införa marknadsekonomi.Reformprogrammet syftade till att dämpa den höga inflationen och stabiliseraoch öppna ekonomin för omvärlden. De statliga subventionerna minskades ochpriserna släpptes fria vilket ledde till att den mer ellermindre permanenta varubristen försvann. Vidare inleddes en omfattandeprivatisering av industrin. De ekonomiska reformerna har inte kunnat genomföras utanpåfrestningar för den polska ekonomin. En djup recession har följt istabiliseringspolitikens spår och förvärrats av sammanbrottet i handeln mellande öst- europeiska länderna.Polens bruttonationalprodukt (BNP) minskade år Prop. 1992/93:146 1991 med ca 10procent jämfört med året innan. Industriproduktionen fortsatte att sjunka,under är 1991 . Ett av främsta problem är statensfinanser som riskerar att skapa ett budgetunderskott vid 1992 ärs utgång påmotsvarande av BNP. En utbyggnad av skatteförvaltningen ochinförande av omsättningsskatt per väntas dock leda tillförbättringar på budgetens inkomstsida. På utgiftssidan krävs nedskärningar,bl.a. av statliga subventioner. Tillden positiva sidan hör att inflationstakten har minskat. Årsinflationen för beräknas hamna på . Den kontinuerligt nedåtgående kurvan förindustriproduktionen har brutits. har produktionen sakta ökatjämfört med . Den totala industriproduktionen förutses öka med 2 procentår 1993. BNP för år 1992beräknas ha hållits uppe på förra årets nivå eller haökat något. Till den försiktigt positiva bilden hör också en växandeinvesteringsvilja inom bl.a. byggnadsbranschen samt en stärkt valutareserv. Idecember uppgick andelen arbetslösa tiU , vilket i förhållandetill året innan innebar en fördubbling. Antalet registrerade arbetslösa var iaugusti 1992 2,4 miljoner, vilket motsvarade av den arbetsförabefolkningen. Förutom det faktum att ökningen har bromsats upp, så bidrar nyamer rigorösa regler och krav för registrering till dessa siffror. Detpolska jordbruket har till större delen varitprivat. Endast en mindre del av antalet jordbruksenheter () harvarit i statlig ägo. De statliga jordbruken har dock varit betydligt större ände privata. Denför så viktiga jordbrukssektorn har ställts inför stora omställningsproblem.Det ekonomiska reformprogrammet som inleddes medförde enomvälvning för livsmedelsförsörjningen i landet. Sedan priserna släppts friaupphörde den sedan mer eller mindre konstanta varubristenoch marknaden fylldes av varor. Avskaffandet av prissubventionerna påjordbruksprodukter åtföljdes av nedgång i efterfrågan och har lett till en kraftigöverskottsproduktion. Böndernas situation kom paradoxalt nog att förvärrastrots höjda konsumentpriser. Ett fortsatt monopolistiskt distributionssystemmotverkar böndernas möjligheter att få del av ökningarna i konsumentpriserna.Samtidigt har importen av utländska livsmedel ökat kraftigt. Gränsskyddet harinte varit högre än att den inhemska livsmedelsproduktionen haft svårt attkonkurrera med den ökande importen av ofta bättre och ibland även billigarelivsmedel. Sammantagethar dessa förhållanden lett att de polska böndernas inkomster halveratssedan år 1989, något som är av stor social och politisk betydelse i ett landmed en tredjedel av arbetskraften sysselsatt inom jordbruket. Utrikeshandelnhar lyfts fram som ett viktigt element i omställning tillmarknadsekonomi och reformer har prioriterats pä detta område. Internvalutakonvertibilitet har införts vilket ger de polska företagen fri tillgångtill valuta.All handel, även med staterna inom det , sker i Prop.1992/93:146 konvertibel valuta. Fram var dåvarande Polensfrämsta handelspartner (av handelsutbytet). harTyskland intagit den platsen och dess andel har ökat till 25procent, medan siffran för det tidigare sjunkit till . Av varuutbyte med omvärlden svarade handeln med EG-och EFTA-stater för , att jämföras år 1989.Handeln med länderna inom det har minskat i motsvarande grad.Andelen av den polska exporten till dessa länder gick ner från avden totala exporten år . gickimporten från dessa länder tillbaka från till av dentotala importen. Efter ett handelsbalansöverskott på ca 12miljarder kronor var den polska utrikeshandeln i stort sett balanserad under år1991. ökade totala export med 12procent, medan importen ökade . Den polska handelnsvarusammansättning har förändrats . Andelen råvaror ochmineraler av export ökade från år år1991. införde nya importtuUar för iprincip alla varor. De nya tuUarna är anpassade till tullnivåerna hos EG ochinnebär en genomsnittlig höjning av tullarna med . Syftet med denya tullarna är, förutom harmonisering till EG, att skapa ett ökat gränsskyddför landets egna produkter, tillföra statskassan medel samt förmå potentiellautländska investerare att starta produktion i . Privata företag ägnar sig främst åt import och stod år1991 för av totala import, jämfört av exportensamma år. De stigande kostnaderna i samt det faktum att exporten tidigarehar varit i statliga företags kontroll med exportmonopol utgör ogynnsammaförutsättningar för privata exportörer. devalverades zlotyn ochsamtidigt övergav den polska den fasta växelkursen för zlotyn.Den knöts då UU en valutakorg bestående av bl.a. den amerikanska dollarn ochden tyska marken. Det utrymme för export som skapades genom devalveringen gickdock snabbt förlorat pä grund av den höga polska inflationen. infördeden polska en stegvis devalvering av zlotyn (maximalt 1,8 procentper månad). Därutöver tvingades regeringen till en nyengångsdevalvering om . Den polska regeringen för en politik som syftar till attattrahera utländskt kapital och öppna den polska ekonomin för omväriden. En nylag som reglerar utländska företags ekonomiska verksamhet i antogs ijuni 1991. Lagen innebar liberalisering av villkoren för uUändskadirektinvesteringar i , bl.a. rätt till full vinsthemtagning. Vid slutetav hade 5 000 tillstånd utfärdats för samriskbolag (joint-ventures).Förutom samriskbolag har flera företag etablerats med helt utländskt ägande.Tyskland toppar listan över antal samriskbolag med av det totalaantalet. Därefter kommer med , följt av . Privatiseringsprocessen är en av huvudpunkterna i detekonomiska re- 5 formprogrammet i Polen.Den inleddes med en ramlagstift- Prop. 1992/93:146 ning ochbörjade i långsamt tempo. Processen avses omfatta ca 8 400 företag, och harhitintills inletts för över 1 700 företag. påbörjades ellergenomfördes privatiseringen av av det totala antalet statligaföretag, varav de flesta små eller medelstora. Pä grund av brist på inhemsktkapital och avsaknad av tillräckligt intresse från utländska investerare vanligaste privatiseringsformen varit den s.k. likvidationsprivatiseringen.Denna innebär att företaget i fräga upphör i sin nuvarande form och att desstillgångar medförs som apport till ett nytt företag. Iaugusti 1992 antog den nya polska regeringen under ledning av premiärministerSuchocka ett program för den s.k. allmänna privatiseringen av större företag.Ett lagförslag härom har presenterats för parlamentet där det f.n.utskottsbehandlas. Förslaget omfattar ca 600 relativt sett livsdugliga företag.Dessa företag bolagiseras i ett första steg. Av aktierna i varje enskiltföretag överförs till nationella investeringsfonder, vilka i sin turfungerar som aktiebolag. av de enskilda företagens aktier tillfallerstaten och stannar i företagen, medan utdelas gratis till de anställda. Vatjevuxen medborgare kommer att äga rätt att mot en viss registreringsavgift(motsvarande av genomsnittspensionen) teckna andel i fonderna. Ensådan andel omfattar en aktie i var och en av de tjugo fonder som kommer attbildas. Andelsbevisen konmier att kunna omsättas eller omvandlas till aktier ide olika fonderna. Aktierna kommer i sin tur att kunna omsättas på aktiebörseni . Detaljhandeloch servicenäring är de områden som genomgick de mestradikala omstruktureringarna. tillämpas fri prissättning ochdetaljhandels- och servicesektorn är till övervägande del i privata händer. Polensbruttoskuld tUl utlandet uppgick till ca 275 miljarderkronor. 1april 1991 framförhandlades en historisk överenskommelse i den s k ,som är en informell sammanslutning av stater för överläggningar om offentligafordringar gentemot länder med betalningsproblem. Överenskommelsen innebar attden statligt garanterade delen av utlandsskuld reduceras med 50 procent.Denna reduktion sker i två etapper: den första på ochresterande . Utöver skuldminskning ger avtaletmöjlighet att på frivillig basis genomföra ytterligare skuldomvandlingsprogrami en omfattning som högst motsvarar av den utestående skulden. Islutet av kom överens med IMF om stöd för de fortsattaekonomiska reformansträngningarna i . Överenskommelsen som kommer attslutas gäller till och inbegriper ett lån på 700miljoner dollar. En sådan överenskommelse har stor betydelse eftersom avtal omskuldreduktioner med de västliga bankerna i den s.k. , därförhandlingar om privata bankgaranterade län sker, liksom ytterligarefinansbistånd från EG, har avhängiggjorts av ett avtal mellan och IMF. Den 17 december 1992införde en tillfällig importavgift på Prop. 1992/93:146 av enimportvaras tullvärde. Avgiften avses minskas till före utgången avår 1993 för att helt avskaffas . Importavgiften omfattarall import med undantag för alkoholhaltiga drycker, tobaksprodukter, bränsleoch bilar samt gäller generellt i förhållande till handelspartner.Betalningsbalanssvårigheter anges som skäl för införandet av importavgiften,vilken också är förenlig med artikel 24 i frihandelsavtalet mellanEFTA-staterna och . Polenhar med ett radikalt ekonomiskt stabiliseringsprogram och ambitiösa reformerlagt grunden till en fungerande marknadsekonomi. Den privata sektornfortsätter att expandera. Det kommer att ta innan effekterna av fleradecenniers planekonomi och ekonomiska missgrepp kan elimineras. De finansiellainstitutionerna måste konsolideras och vidareutvecklas. Trots att det finns enmärkbar initiativförmåga och vilja att göra affärer, saknas fortfarande kunskapoch erfarenhet på många häll. Det marknadsekonomiska tänkandet måste genomsyrasåväl myndigheternas beslut som privata aktörers handlande. 2.2 relationer till EG och EFTA Redande gamla central- och östeuropeiska regimerna upprättade kontakter med EG. Deförsta avtalen om handeln mellan EG och enskilda central- och östeuropeiskaländer slöts . Under den andra hälften av 1980-taletsökte dessa länder allt närmare kontakter med EG. Destarkt ökade förväntningarna frän reformländerna - i första hand ,och - om mer långtgående förbindelser - på siktmedlemskap i - och det politiska trycket inom Gemenskapen att stödja utvecklingeni dessa länder ledde fram förslag om associationsavtal aven karaktär som EG inte tidigare tillämpat. Dessa avtal har fått benämningenEuropaavtal. EGinledde /91 förhandlingar om sådana avtal med säväl Polensom med och . Avtalen kunde undertecknas i december 1991.Dessa avtal innehåller fömtom fri handel med industriprodukter och lättnader ihandeln med jordbruksvaror ocksä överenskommelser om politisk dialog,arbetskraftens rörlighet, industriellt och tekniskt samarbete, kulturutbyte,m.m. Medlemskap i uppställs som det långsikUga målet för samarbetet. Vadgäller frihandelsbestämmelserna tillämpas Europaavtaletprovisoriskt i väntan på ratificering. EG har sedermera även ingått Europaavtalmed och som provisoriskt sätts i kraft . Samtidigtmed EG:s förberedelser inför förhandlingarna om Europaavtal undertecknadeEFTA-länderna vid ministermötet i samarbetsdeklarationermed , och . Förutom beredvillighet till samarbete påen rad områden förklarade sig parterna införstådda med att undersökamöjligheterna att ingå frihandelsavtal. Förhandlingar med , liksom medTjeckoslovakien och , om sådana avtal påbörjades . undertecknades med och Bulgarien.Frihandels- Prop. 1992/93:146 förhandlingar med dessa länder inleddes underhösten 1992. , och associationsavtal medEG och frihandelsavtal med EFTA, har starkt bidragit till attfrihandelsförhandlingar har inletts ocksä mellan dessa tre reformländer inomramen för det s.k. Visegradsamarbetet. En viss samordning av de tre ländernasståndpunkter sker även, främst i relation till EG. Förutom det nu föreliggande avtalet med harEFTA-staterna slutit ett frihandelsavtal med (prop.1991/92:143) och har avslutat förhandlingarna med . Med sävälUngern som är förhandlingarna långt framskridna. Parallellt med de multilaterala förhandlingarna med Polenom frihandelsavtal har varje enskilt EFTA-land förhandlat om bilateralajordbruksavtal. Dessa avtal är av begränsad omfattning och innebär för Sverigesdel vissa förmåner för polska varor i importhänseende. Den bilateralajordbruksöverenskommelsen mellan redovisas under särskildrubrik. 3 ekonomiska relationer till roll som svensk handelspartner har varitbegränsad, men efter f.d. har dock varitSveriges viktigaste handelspartner i . Den svenska handeln med som länge (1986-1990) harvisat underskott vändes till ett svenskt exportöverskott. 1991redovisades en markant ökning () av den svenska exporten medanimporten minskade . Exportökningen kan delvis förklaras av att denpolska handelsregimen efter reformerna är 1990 var mycket liberal. Exporten är1991 uppgick till medan importen uppgick till . Den svenska exporten till hade en uppgångmed i förhållande . Exporten utgörs till (ca ) av verkstadsprodukter, främst maskiner ochtransportmedel. Andra större varugrupper är råvaror och bränslen (ca 281miljoner kronor 1991), kemiska produkter (ca ) samtjärn ochstål (ca ). Exporten av papper mer än fördubblades år 1991jämfört med slutet av . Vid en jämförelse av den totala svenskaexporten till med , harexporten dock minskat med . Detta torde framförallt bero på detullhöjningar som genomfördes och den diskriminering somdrabbat svenska företag i förhällande till företag från sedan den1 då EG:s Europaavtal med provisoriskt trädde ikraft. Den svenska importen minskade obetydligt 1991 jämfört medär 1990. Råvaror och bränslen, främst mineraliska bränslen, har länge varit enbetydande del av importen från , men visar nu en nedåtgående trend (frånknappt till ). Bearbetadeprodukter, såsom maskiner och verkstadsprodukter, utgör (ca1,) av import från . importen visar t.ex. stigande siffror, från ca 141miljoner kronor är 1990 till Prop. 1992/93:146 är1991. Importen av livsmedel uppgick är 1991 till . Sedan avskaffat de kvantitativabegränsningarna för tekovaror har importen därav stigit kraftigt, från ca 93miljoner kronor är 1990 till ca är 1991. Sedan de svenskaimportbegränsningarna också för skor avskaffats från finnsinte längre några kvantitativa begränsningar för import från . Svenska företag, banker och organisationer är mycketaktiva på den polska marknaden. strävar som förut nämnts efter att skapaett attraktivt investeringsklimat som kan locka till sig utländskainvesteringar. Svenska företag har stort intresse för samriskprojekt i Polenmed polska och svenska delägare. Inom ramen för dessa samriskbolag har svenskaföretag gjort investeringar till ett värde av över 300 miljoner kronor.Uppskattningsvis finns ca 500 svensk-polska samriskföretag. har en rad överenskommelser pådet ekonomiska området sluUts mellan och . slöt ländernaett avtal rörande internationell befordran av personer och gods på väg. Sverigeoch har vidare en långtidsöverenskommelse om utveckling av ekonomiskt,industriellt, tekniskt och vetenskapUgt samarbete . slötsett avtal om undvikande av dubbelskattning. ingicks enlångtidsöverenskommelse om handeln. slöts även en överenskommelse omfiske. TUl raden av olika överenskommelser mellan och lades 1989ett investeringsskyddsavtal Inom ramen för det multilaterala s.k. Parisavtaletundertecknades det sjätte bilaterala skuldkonsolideringsavtaletmellan och . Sedan skulden till enligt avtalet i enförsta etapp reducerats uppgår EKN:s fordringar på till2,, varav utgörs av garantitagarnassjälvrisker inom EKN-systemet. Till stöd för reformprocessen i och som ett sätt attbidra till en stabil politisk och ekonomisk utveckling i vårt närområde har 300miljoner kronor ur det s.k. miljardprogram som godkänt för perioden1991-1993, avsatts till bilateral samarbete med . Av dessa 300 miljonerhar kanaliserats via Beredningen för internationellttekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS) och har främst avsett teknologiöverföringdär miljöinsatser tillmätts särskild vikt. I övrigt har bistånd lämnats viaStyrelsen för internationellt näringslivsbistånd (), Styrelsen förinter-nationeU utveckling (SIDA) och . Inom ramen för ett nytt treårsprogram om 3 miljarderkronor för samarbete med länderna i förutses stödet tUlPolen komma att fortsätta i huvudsak i samma omfattning som . 4 mellan EFTA-staterna och Prop. skapas ett frihandelsområde mellan och de sju EFTA-staterna, inomvilket alla handelshinder avskaffas för industrivaror. Samma gäller i huvudsakför fisk och andra produkter, samt det industriella tillverkningsskyddetför ett antal bearbetade jordbruksprodukter. Iavtalet eftersträvas att i möjligaste mån uppnå samma eller likartad regleringav handeln som i mellan och EG, främst vad gällertidtabellerna för avskaffande av tullar och andra handelshinder. Redan närförhandlingarna inleddes var det förutsett att tullavtrappningen skulle skeasymmetriskt. Detta innebär att EFTA-staterna - liksom EG enligt Europaavtalet- avtrappar sina tullar i en snabbare takt än . I enlighet härmed kommerEFTA-staterna att avskaffa huvuddelen av sina tullar redan vid avtaletsikraftträdande. Undantag görs endast för vissa tekovaror, järn och stål samtnågra plastråvaror. För dessa produkter kommer tullarna att vara heltavskaffade (teko) resp. (järn och stål)och (plastråvaror). Polenavtrappar å sin sida tullar och handelshinder enligt samma schema gentemotsåväl EG som EFTA. För ett begränsat antal varor avskaffas tullarna helt redanvid avtalets ikraftträdande. Övriga varor är fördelade i två kategorier medtullsänkningsschema alltefter skyddsbehov. Tyngdpunkten i dessa reduktionerligger . Alla tullar skall vara avskaffade den 31 decemberår 2001. del av verkstadsindustrins och den kemiska industrins produkter kommer attbli tullfria i fr.o.m. avtalets ikraftträdande. För last- och personbilarkommer tullen inte att vara helt avskaffad förrän . Möjlighetenav tullfria kvoter för dessa produkter kommer dock att diskuteras mellanparterna. Tullawecklingen för järn och stål sker i huvudsak mellan den 1januari 1995 och . Detär naturligt att samma eller likartade regler tillämpas i relationertill EFTA-staterna som till EG. Detta gäller även i andra hänseenden änbeträffande tidtabellen för awecklingen av tullar, såsom exempelvis skyddsklausulernaoch särregler begärda av för att vid behov skydda nystartade industrieroch för att underlätta den industriella strukturomvandlingen. Avtaletinnehåller också regler om kumulation mellan de tre reformstaterna (,och ) och EFTA-staterna. Kumulation innebär att det ärmöjligt för producenter att använda produkter som har sitt ursprung i andrareformstater eller EFTA-stater än den stat till vilket slutprodukten skallexporteras. Det är en viktig del i främjandet av en mer utveckladarbetsfördelning i . diskuteras förslag om att utöka dennakumulation mellan reformstaterna och EFTA-staterna till att omfatta även EG.