prop · GG03100 · 1992-12-31 00:00:00 — Vid dessa bränderkan giftiga organiska föreningar bildas. För att minska de negativa effektemapå miljön utvinns metangas på allt fler deponier och omhändertas förenergiutvinning. Förbränning av osorterat avfall för energiutvinning skeri dag i förbränningsanläggningar med långtgående rening. Trots det gerförbränningen utsläpp av luftföroreningar av olika slag. Förbränning avosorterat avfall ger dessutom upphov till filterrester och askor som på grundav sin miljöfarlighet måste omhändertas på ett särskilt sätt. Förbränningen avvissa sorterade avfallsfraktioner har visat sig ge högre värmevärde än osorteratavfall, vilket underlättar en effektiv förbränning. Detta har i sin turbetydelse för möjligheten att begränsa luftföroreningarna. Halten avtungmetaller m.m. kan halveras om avfallet sorteras innan det förbränns. Bl.a.därför har angett att inriktningen skall vara att förbränning ochdeponering av osorterat avfall i allt väsentligt skall upphöra. Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Industrins avfall kan delas in i branschspecifikt resp.icke-branschspecifikt där branschspecifikt avfall är sådant som faller i storamängder med någoriunda likartad sammansättning i industrins processer. bergmassoroch slaggrester för över hälften av allt avfall. Graden av återanvändning ärolika hög för olika typer av branschspecifikt avfall (se figur 4.1). Storadelar av skogsindustrin och livsmedelsindustrins avfall återanvänds elleråtervinns. Figur 4.1 Branschspecifikt avfall, uppskattade värden Deponering eller annal omtiändertagande /år Källa: Avfallet och miljön, SNV 1988. Mängden avfall som omhändertas i regi har inteförändrats nämnvärt mellan och (se figur 4.2). Den åriigamängden hushållsavfall har ökat något och det icke-branschspecifikaindustriavfallet minskat. Återvinningsgraden är låg i de fiesta fall.Merparten avindustriavfallet deponeras i osorterat skick och utan gasutvinning. Hushållsavfallet deponeras eller förbränns i högutsträckning, till i vardera fallet. Endast en ringa andel, ca 2procent, av hushållsavfallet komposteras . Figur 4.2 I regi omhändertagen mängd avfall och , fördelat efter avfallsslag samtprocentuell fördelning pä typ av behandling. ■ typ av behandling kommunala reningsverk (torrsubstansfialt ) enskilda brunnar' (torrsubstanshalt ) Därav bygg- och rivningsavfall Därav schaktmassor 4 856 1 194 1) Endast mängd som går direkt till deponering. Kä//a: SCB, Na 28 . Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Återvinningenav glas, aluminiumburkar, papper och batterier har ökat mellan är 1985 och är1991 (se figur 4.3). Återvinningsgraden är hög för re- turburkar,tidningspapper och vissa typer av batterier. Figur 4.3 Återvunna mängder och återvinningsgrad av glas,returburkar, papper och batterier - Krossglas från industrin -Insamling av returpapper därav tidningar och tidskhfter - Bly (startbatterier) 1) Insamlingsgrad. Batterierna lagras i väntan påteknik för återvinning eller deponering. 2) Nickel-kadmium som finns fastmonterade ielektriska apparater är inte medräknade. Källa: Svensk GlasåtervinningAB, Svenska Renhållningsverkstöreningen, AB Svenska Returpack, Skogsindustrin. Miljöfariigt avfall uppkommer främst inom industrin. Avden totala mängden miljöfarligt avfall tas en stor del omhand vid denanläggning där det har uppkommit. Det som industrin inte tar hand om själv harkommunema ett lagstadgat insamlings- och transportansvar för. ansvar förslutligt omhändertagande finns det dock inte. På senare är har ett ökat inslagav miljöskadliga ämnen konstaterats i såväl hushållsavfallet som iavloppsvatten från hushållen. Oljeavfall svarar för en stor andel av det miljöfarligaavfallet (se figur 4.4). Figur 4.4 Insamlad mängd miljöfarligt avfall som kommunerna ansvarar för. Fördelat pä 12 huvudgrupper 1990. Hela riket.1000 ton. Surt eller alkaliskt avfall Cyanidhaltigtavfall PCB-haltigt avfall BekämpningsmedelsavfallLaboratorieavfall Övrigt kan ej fördelas 8,2 0,7 0,2 1,0 24,0 1) Huvudgrupper enligt Förordningen om miljöfarligt avfall (SFS 1985:841). 2) Här ingår vissa mängder Hg-haltigt avfall. 3) Drygt kommer från ett och samma företagoch kan anses vara en engångsföreteelse. Källa: SCB, NA 28 . Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Återanvändningenav slam från kommunala reningsverk har varierat kraftigt . Den ökadeunder och var varav 45 procentanvändes inom jordbruk och på gröna ytor m.m. Återstodendeponerades. 1990 återanvändes slammet till inom jordbruket. 1dag är återanvändningen . Figur 4.5 visar uppkommen mängd slam iolika län är 1990 och hur slammet omhändertogs. Vad gällerde uppsatta målen sä kan slutsatsen dras att andelen avfall som återanvänds ochåtervinns har ökat i begränsad omfattning. AvfåUsmängdema har därmed inteminskat utan har hållit sig på ungefär samma nivå mellan åren 1985 och 1991.Nuvarande utveckling tyder på att målet om att förbränning och deponering avosorterat avfall i allt väsentligt skall ha upphört vid slutet av intekommer att uppnås. Figur 4.5 Uppkommen mängd slam från kommunala reningsverk (torrsubstanshalt= ), som kommunerna mottog, och detta avfalls omhändertagande, efter län /<ä//a:SCB, Na28SM9201. 1992/93:100 Bilaga 15 Utsläppenav klimatpåverkande gaser är ett globalt miljöproblem. Koldioxidhalten i atmosfärenhar ökal beroende på förbränning av fossila bränslen och på avverkning avregnskogarna. Koldioxidutsläppen I har minskat med under1980-talet. Av antagen Inriktning: Utsläppenav samtliga klimatpåverkande gaser begränsas inom alla samhällssektorerSverige skall verka för att de totala koldioxidutsläppen i år 2000inte överstiger nivå. Därefter skall de minskas (prop. 1990/91:90, JoU30, rskr. Utsläppenav klimatpåverkande gaser är ett globalt miljöproblem som ger samma verkanoavsett var på jordklotet de sker. Pågående utsläpp tillsammans med attmängden skog minskar i väriden verkar emellertid leda till englobal uppvärmning som ökar mer än så (se figur 5.1). Koldioxid är den gas som bidrar mest till påverkan avklimatet men det finns även andra klimatpåverkande gaser säsom t.ex. metan ochdi-kväveoxid. Utsläppen av koldioxid i har minskat med ca 30procent (se figur 5.2). Är 1990 var utsläppen också någotlägre än . varit ettvarmt år hade koldioxidutsläppen troligen varit högre än vad defaktiskt var. Utsläppen från förbränning för energiändamål minskar medantransportsektoms, dvs. biltrafikens, fiygets och sjöfartens bidrag ökar. Koldioxidutsläppenfrån industrisektom svarar för totalt av de totala koldioxidutsläppen(står industriprocessema för). Transportsektom svarar för ca 43procent och bostäder och service för . Resterande härrörfrån el- och värmeproduktion, där elproduktionen bidrar med en mycket litendel. Figur 5.2 Utsläpp till luft i 1980-1990 av koldioxid (CO,) frän olika utsläppskällor, miljoner ton Figur 5.1 Temperaturförändringen i världen jämfört med medelvärde för . -0,5 80 60 40 20 Koldioxid (exkl. biobränsle) 1860 1880 1900 1920 1940 1960 1980 Källa: Environment statistics inEuropé and . ECE, 1992. 1980 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 Källa: SCB, fa 18 samt SNVRapport 4011. 1992/93:100 Bilaga 15 Uttunningenav ozonskiktet är ett globalt miljöproblem. Både i och i andra länderbedrivs däiför ett intensivt arbete med att begränsa användningen av ämnen somskadar ozonskiktet. 1 har det också gått snabbare änförväntat att minska användningen av CFC och andra ozonnedbrytande ämnen. sker en viss successiv nedbrytning avozonskiktet på grund av utsläpp av CFC, klorfluorkarboner, och andrahalogenerade kolväten. Det nordiska området är särskilt hotat eftersomnedbrytningen förväntas gå snabbast i polarområdena. Ozonskiktet skyddarjorden mot skadlig ultraviolett strålning som vid ökande doser kan ge upphovtill fler fall av hudcancer och skador på växter och djur. har beslutat attanvändningen av ozonnedbrytande ämnen skall begränsas kraftigt. De svenskamälen är mer långtgående än de intemationella överenskommelsema inom det s.k.Montrealprotokollet. Avvecklingen har gått snabbare och har inneburit mindreproblem än väntat. Avriksdagen antagna mål: Användningen av ozonnedbrytande ämnen såsom CFC och1,1,1-trikloretan skall i hu vudsak upphöra . Användningenav koltetraklorid skall upphöra helt till början av 1998. Den begränsade användningav haloner som fortfarande förekommer i brandsläckare skall ha upphört senastvid /98. Vidare begränsas användningen av HCFC till de områdendår HCFC behövs för att ersätta CFC och avvecklas även inom dessa områden såsnart som möjligt (prop. 1987/ 88:85, JoU 23, rskr 373 och prop. 1990/91:90,JoU30,rsh:343}. Är 1991 hade förbrukningen av CFC minskat till ca 25procent av 1986 ärs förbrukning (se figur 6.1). Användningen av andra ozonnedbrytande kemikalier somt.ex. 1,1,1-trikloretan har också kunnat begränsas kraftigt. Den minskadeanvändningen har på flera områden möjliggjorts genom att utnyttja andra ämnenoch annat produktionstänkande. Figur 6.1 Förbrukningen av klorfluorkarboner (CFC) i 1986-1991 samt fördelning på användningsområden , ton Kemtvätt 140 () Skum plasttill verkning 300 () Kylanläggningar 700 () Källa: Erfarenheter av CFC-avvecklingen, SNV 1991 samtSamhällstekniska avdelningen SNV. Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Försurningen leder tillskador på skogsmark, sjöar och vattendrag samt kulturföremål. Ca 80-90 procentav nedfallet av försurande ämnen förs hit från andra länder Svavelutsläppen iSverige har minskat utöver det mål som satts uppför 1995. Avriksdagen antagna mål: Utsläppen av svavelskall minska och till år 2000jämfört med utsläppsnivåer . Utsläppen av kväveoxider skall minska jämfört med utsläppsnivån . Utsläppen avammoniak skall minska mellan och (prop.1990/91:90, JoU 30, rskr 343). De senaste årtiondenasutveckling mot en tilltagande försurning av mark och vatten har inte kunnatbrytas. av skogsmarkerna och en lika stor andel av alla sjöar ochvattendrag är så sura, att skogen har skadats och att det skett kraftigaförändringar av flora och fauna. Skadorna är värst i sydöstra , menförekommer ända upp i mellersta (se figur 7.1). senare år har även storaskador upptäckts på hällristningar, runstenar och fomtida lämningar underjord. utgör också ett av de mest för-sumingskänsliga områdena i Europa.Sura luftföroreningar i tätorter påverkar hälsan hos den som har känsligaluftvägar och ger längtgående skador på statyer och kulturbyggnader (se avsnitt2.3 Tätorter). Omräden i där försurningen är så kraftig att skador finns eller kanuppkomma inom Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Försurningen i beror framför allt pä luftutsläpp avsvaveloxider och kväveoxider. Den påverkas emellertid ocksä av hur jord- ochskogsbruket bedrivs. Försumingen i orsakas till mycket stor del avluftföroreningar som transporteras hit från andraländer (se figur 7.2). Bidraget är störst från och . av de svenska utsläppen förs i sin tur över gränsema och bidrar tillförsumingen i andra länder. Figur 7.2 Svenska luftutsläpp till andra länder samt nedfall på frän andra länder 1991, Hav och obestämt .Tyskland--' .-. ..:..... :..... 0 40 30 20 10 C D 10 20 30 40 0 40 30 20 10 C 1 1 0 10 20 30 ' Källa: EMEP, Det norske meteorologiske institutt. Technical Report 97, 1992. Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Industrin svarar, genom utsläpp från olika processer, förca av de totala svenska utsläppen av svaveldioxid (se figur 7.3).Förbränning av olja, gas, kol och torv för energiändamål inom industrin,bostäder och service svarar för . Därav utgör utsläppen frånelproduktionen en mycket ringa del. Samfärdselns andel, från vägtrafik, flygoch sjöfart är . För utsläppen av kväveoxider ärvägtrafiken, flyget och sjöfarten däremot av helt dominerande betydelse (sefigur 7.3). Energiproduktionens andel är och industriprocessernasandel är låg, . har beslutat attutsläppen av svavel, kväveoxid och ammoniak skall minska. har därmed ilikhet med några andra länder utfäst sig att minska utsläppen med mer än vad vihar förbundit oss till i intemationella avtal. Utsläpps-målen för kväveoxideroch ammoniak syftar till attbegränsa skador av säväl försurning som av övergödning och marknära ozon. För svavel är den nationella målsättningen för år 1995redan uppnådd, då utsläppen minskat sedan år 1980.Kraftiga minskningar av utsläppen från förbränning och industriprocesser harbidragit till detta (se figur 7.3). Ytterligare ätgärder måste dock till foratt säkerställa 80 procents-målet . Kalkning av sjöar och vattendrag har medfört att skadomaminskat betydligt i ca 5 000 sjöar. Kväveoxidmålet blir däremot svårare att uppnå eftersomutsläppen endast minskat . Utsläppenfrån förbränning och industriprocesser har minskat medanutsläppen från vägtrafiken, flyget och sjöfarten ökat i motsvarande grad. Detnationella målet för ammoniak torde däremot kunna infrias. Figur7.3 Utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider från olika utsläppskällor , 500 400 300 200 100 1980 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 Källa: SCB, Na 18 samt SNVRapport 3995, .esser ""-- 1980 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 4Riksdagen 1992/93. Prop.1992/93:100 Bilaga 15 2.8 Fotokemiska oxidanter/marknära ozon Högahalter av fotokemiska oxidanter kan skada grödor och skog och påverka människorshälsa. Halten i luft av en av de viktigaste oxidanterna, marknära ozon, ökarårligen i vissa delar av . Av antagna mål: Utsläppenav flyktiga organiska ämnen skall reduceras jämförtmed utsläppsnivån (prop. 1990/91:90, JoU 30, rskr. Vägtrafik 175()\ Utsläppenav flyktiga organiska ämnen (VOC) och kväveoxider bidrar till bildningen avmarknära ozon och andra så kallade fotokemiska oxidanter. Höga halter avfotokemiska oxidanter kan skada grödor och skog och påverkar människors hälsa.Problemen är mer framträdande på kontinenten men också berörs. Deförhöjda halterna av marknära ozon uppskattas ge skador enbart påjordbruksgrödor i som motsvarar åriigen.Föroreningarna förs med vindarna in över våra gränser men vi släpper ocksåsjälva ut ämnen som gör att det bildas oxidanter, framför allt i lä av störretätorter. ökar halterna av marknära ozon i mellerstaSverige . I är motsvarande halterstabila eller minskar något. Vägtrafik aren stor utsläppskällaför VOC, (se figur 8.1). Användningen av lösningsmedel ger också ett krafiigtbidrag. har, förutom för utsläppav kväveoxider (se avsnitt 7 Försurning), även antagit mål för utsläpp avfiyktiga organiska ämnen (VOC). Utsläppen av VOC verkar också minska men detfinns inte tillräckliga uppgifterom VOC-utsläppen för att säkertbedöma detta. Figur 8.1 Utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) Industriprocesser 30 ()- Bensindistribution 20 () Energipro duktion 50 (), Övrigtrafik 55 (, Lösningsmedelsanvändning 110 () Källa: SNV Rapport 3763. Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Användningen avkemikalier är omfattande och spridd inom de flesta områden av vårt samhälle. Debegränsningsplaner som har antagits för vissa skadliga kemikalier har iallmänhet kunnat följas. Användningenav kemikalier kan ge upphov till problem för såväl hälsa som miljö. Risken förskador är beroende av var och i vilken mängd kemikalierna används och hur dehanteras i kombination med vilka inneboende egenskaper de har. Ansträngningarhar gjorts och görs för att minska exponeringen i hemmen och i arbetslivetliksom med att begränsa spridningen till den yttre miljön i samband medhanteringen. Trots det är det uppenbart att vissa av de kemikalier som användsi dag medför risk för skada. finns uppskattningsvis 20 000 kemiska ämnensom marknadsförs för praktiskt bruk i . De förekommer i ca 50 000kemiska produkter och i en stor mängd varor och materi al. Kemikalier användsi hela samhället, i industrin, jord- och skogsbruk, i trafiken, inom energiproduktionenoch i hushållen. Vissa kemikalier som släpps ut i andra länder kantransporteras till vårt land liksom vissa av våra utsläpp kan påverka andraländers miljö. Figur 9.1 Antal produkter iproduktregistret innehållandevissa miljö- och hälsopåverkande kemiska ämnen 1988-1991 Källa till båda figurerna: Kemikalieinspektionen. Avriksdagen antagna mål: Riksdagenhar beslutat om avvecklings-planer för ett antal miljö- och hälsofarliga ämnen(prop. 1990/91:90, JoU30, rskr. Avvecklingsplanema, som syftar till total ellerpartiell reduktion, innebär i vissa fall förbud genom reglering och i andrafall att avvecklingen skall ske på frivillig väg genom egna åtgärder inomberörda branscher. Klorerade lösningsmedel avvecklas t.ex. genom förbud.Nedåtgående trender vad gäller såväl antal produkter som använd volym rentämne kan redan noteras för dessa lösningsmedel (exempel redovisas i figur 9.1och 9.2). Somexempel på ämnesgrupper som är under avveckling genom egna åtgärder inomberörda branscher kan nämnas bly i hagel och i färg samt glykoletrar i färg ochlack. Den minskade användningen av etylglykolacetat framgår i figur 9.1 och9.2 Mycketarbete ägnas ocksä åt att driva fram en ökad tillämpning avsubstitutionsprincipen, dvs. skyldigheten att byta ut farliga kemikalier motmindre farliga. Figur 9.2 Maximala mängder av vissa miljöoch hälsopåverkande kemiska ämnen 1988-1991, ton rB FL ■■'99'' '" B BEtylglykol- 1,1,1-Trikloretan mängduppgifter är givna som intervall, vilket betyder att uppgifterna i figur 9.2 Inte får ses som direkta mått på tonmängder. Däremot speglar de utvecklingen . Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Användningen avbekämpningsmedel kan innebära risker för den yttre miljön, i arbetsmiljön ochför allmänhetens hälsa vid exponering genom resthalter i födan. Störst mängdbekämpningsmedel används inom industrin och där i första hand för tryck- ellervakuumimpregnering av virke. Den totala användningen har minskat betydligtunder (se figur 9.3 och 9.5), och den största minskningen har skettinom jordbruket. Det första målet, om en halvering av bekämpningsmedelsanvändningeninom jordbruket, har uppnåtts. Åtgärder som vidtagits och som kommer att vidtasför att nå också nästa mål omfattar bl.a. användning av medel med mindre risker,typprovning av spridningsutrustning, försök och utveckling, utbildning ochinformation m.m. Användningen av kemiskabekämpningsmedel inom jordbruk, räknat i aktiv substans, skulle halveras tillår 1990 med utgångspunkt från den genomsnittliga användningen 1981-1985.Användningen skall halveras ytterligare en gång ull strax efter mitten av1990-talet (prop.1990/91:90, JoU 30, rskr. Figur 9.3 Fördelning av bekämpningsmedelpå olika användarkategorier tion(6%j trädgård (;%j konsum- Frukt- och tion (; trädgård (r%; Jordbruk / \ HIA (33 \HiHl Jordbruk / iH () / \ Mk Skogsbruket använder av bekämpningsmedlen. Källa: Försålda kvantiteter av bekämpningsmedel 1991, Kemikalieinspektionen. 1992/93:100 Bilaga15 Antalet godkändabekämpningsmedel har också minskat kraftigt (se figur 9.4). Riskerna har kunnatminskas genom att godkännande har dragits in för de farligaste medlen liksomför medel med bristfälligt dokumenterade egenskaper. Vissa nya godkännanden hartillkommit. Figur 9.4 Antal godkända bekämpningsmedel 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 Källa: Försåldakvantiteter av bekämpningsmedel 1991,Kemikalieinspektionen. Figur 9.5 Försålda mängder bekämpningsmedel inom olika användarkategorier 1986-1991. Index: medelvärde för perloden 1981-1985=100 1981- 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1985 1981 86 87 88 89 90 91 1981 86 87 88 89 90 91 -85 -85 Källa: Försåldakvantiteter av bekämpningsmedel 1991,Kemikalieinspektionen. i Frukt- och trädgarde 1981 86 87 88 89 90 91 -85 1992/93:100 Bilaga 15 Utsläppenav metaller till luff och vatten har minskat kraftigt under 1970- och1980-talen. Trots detta ökar halterna av metaller i mark fortfarande. Av antagen Inriktning: All användning av kvicksilver och kadmium som kan rnédföraatt tnetallerrid sprids till naturen bör upphöra. Likaså böranvändningen av bly upphöra (prop. 1990/91:90, JoU 30, rskr.343). Tungmetaller säsom kvicksilver, kadmium och bly kan i förhöjdahalter ge upphov till skador på växter och djur och innebära en risk också förmänniskor eftersom de ackumuleras i närings-kedjoma. Mikroorganismer i markenkan slås ut med påföljd att nedbrytningen av organiskt material försämras. Dentilltagande försumingen kan också leda till att metaller som binds i naturenlöses ut och blir tillgängliga i födan för djur och människor. Metaller sprids i miljön genomutsläpp från industriprocesser, energiproduktion, trafiken, avfallsförbränning,kommunala reningsverk etc. Naturen tillförs också metaller genom fördröjdautsläpp från de många varor och material i vårt samhälle som innehållermetaller. Nedfallet av metaller från luften består dels av inhemska utsläpp,dels av luftföroreningar som transporteras hit från andra länder. Svenskautsläpp transporteras i sin tur till viss del till andra länder. Användningen av kvicksilver,kadmium och bly har minskat . Kvicksilver förekommer i mycketliten omfattning i nya batterier, kvicksilvertermometrar ersätts och användningenav amalgam inom tandvården minskar. I svarar batterier för denövervägande delen av kadmiumanvändningen i varor. Det är i övrigt iprincip förbjudet att använda kadmium inom de fiesta omräden. Den mängd kadmium som tillförsåkermarken via fosforgödselmedel har minskat pä grundav att både kadmiumhalten och användningen har minskat. Försäljningen av blyadbensin minskar. Användningen av bly i halvkristall och som färgpigment är redanavvecklad till . Det finns däremot ingen tydlignedåtgående trend i användningen av blyhagel även om mängden bly per patronminskas stegvis (se figur 10.1). Figur 10.1 Bly, använd mängd Övrigt (elektroder m.m.) Fiske (inkl. yrkesfiske) Tabellvärdena är skattningar gjorda av Kemikalieinspektionen. Debygger på uppgifter ur produktregistret, uppgifterdirekt från företag, produktions- och importsiffror och grova skattningar omblyinnehåll i främst varor. Avrundningar gör att summan inte stämmer exakt. Källa: Kemikalieinspektionen. 1992/93:100 Bilaga15 har beslutat attutsläppen av kvicksilver, kadmium och bly skall begränsas. Målen är iöverensstämmelse med intemationella överenskommelser med framför allt statemarunt . Utsläppen av metaller till luft och vatten har också minskatkraftigt (se figur 10.2). Måletför utsläpp till luft kommer troligen att nås . Utsläppen avmetaller till vatten ligger i de flesta fall på relativt låga nivåer. Storlekenpä nedfallet av metaller som släpps ut till luft kan bedömas genom mätning avmetallhalter i mossa (se figur 10.3 på nästa sida). Nedfallet av metaller harminskat som ett resultat av minskade utsläpp iSverige och andra länder. Nedfallet är störst i beroende på attsödra får ta emot mer långväga transporterade luftföroreningar änandra landsdelar. Avriksdagen antagna mål: Utsläppenav kvicksilver, kadmium och bly begränsas mellan åren 1985 och1995. Utsläppen av övriga viktiga metaller halveras (prop, 1990/91:90, JoU 30, rskr. Beträffande metalltillförseln till havsområdenarunt är det på grund av bristande tillgång till tillföriitliga datafrån svårt att bedöma trenden. Depositionen av bly verkar emellertidklart ha minskat . En mycket stor del av tillförselntill haven kommer via luften som deposition av långväga transporteradeföroreningar. Figur 10.2 Utsläpp av bly, kadmium och kvicksilver till luft resp. vatten, ton ''r"*r--T""" 1972 77/78 85 88 90 1972 77/78 85 Källa: , SNV samt SNVRapport 4135. 1972 77/78 Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Figur10.3 Bly och kadmium i mossa 1990 Bly imossa C . H 1 □ Il 1 ■■'< ' IVIossvävnad saknar yttre skyddande cellager varför ämnen tas upp av växter och blir kvar där Näringsupptaget från marken är ringa eftersom mossorna saknar rötter. Halten tungmetaller I mossor är därför ett indirekt mått på luftföroreningar. s; - .-.>? ■I Över /g toi ■i 0,5-0,7 B 0,2-0,5 "'■'' r Iunder 0,2 ,*V. [ZD Inga data .f*".-. Prop.1992/93:100 Bilaga 15 Svåmedbrytbara ämnen somlagras upp i växter, djur och människor utgör på lång sikt ett allvarligtmiljöhot. Denna typ av ämnen används på många håll i vårt modema samhälle ochde kan också bildas som oönskade biprodukter i tekniska processer. Blekningav pappersmassa är den absolut största källan för utsläpp av stabila kloreradeorganiska ämnen. Utsläppen av klorerade ämnen från skogsindustrinsblekeriavloppsvatten har minskat mycket kraftigt (se figur11.1).