prop · GF03150 · 1992-01-01 00:00:00 — Mervärdeskatten på den kommunala sektorns inköp av varor och tjänster lyfts av fr.o.m. och på den statliga sektorns inköp fr.o.m. . Dessa avlyft bidrar till en minskning av skattekvoten med ca 1/1991 och ytterligare ca 1/1992, efter beaktande av att även nominella BNP reduceras till följd av avlyften. En del större skatteändringar har genomförts 1992 och föreslås : - Skatten på vissa kapitalinkomster har sänkts och den generella skattesatsen på kapitalinkomster sänks . - Skattereduktionen för fackföreningsavgifter har slopats . - Schablonavdraget under inkomst av tjänst föreslås nu avskaffas och endast resekostnader över 4 000 och övriga utgifter . Tabell 10:1 Skattekvoten Procentandel av BNP 1990 1991 1992 1993 Direkta skatter 23,7 20,0 20,6 21,5 Hushåll 21,7 19,1 18,9 19,3 Företag 2,1 0,9 1,6 2,2 Indirekta skatter exkl. arbetsgivaravg. 15,1 15,8 15,0 13,6 Mervärdeskatt 8,3 8,9 8,5 7,4 Övrigt 6,8 6,9 6,5 6,2 Arbetsgivaravgifter 17,3 17,1 16,0 16,4 Socialförsäkringsavgifter14,7 15,1 14,2 14,6 Övriga arbetsgivaravgifter2,6 2,0 1,8 1,7 Skatter och avgifter 56,2 52,9 51,6 51,5 Källor: , , och . - Mervärdeskattesatsen på livsmedel, inrikes resor samt på restaurang och hotell sänktes från till . föreslås att den generella skattesatsen sänks från till fr.o.m. . Mervärdeskatteintäkterna som andel av BNP skulle därmed vara tillbaks på nivån , då det första steget i skatte reformen genomfördes. - Uttaget av arbetsgivaravgifter sänktes med , som andel av avgiftsunderlaget. Därav är en kompensation för arbetsgivarnas kostnad för den införda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen. har aviserats om införande av karensdagar vid sjukdom. För att arbets-givarens besparingar till följd av detta skall tillfalla staten har i föreliggande beräkningar uttaget av arbetsgivaravgifter räknats upp med . - Punktskatterna på en rad olika varor slopas . - Den förändring av energibeskattningen som föreslås medför att skatten på energianvändningen inom industrin sänks medan övriga sektorer får höjd skatt. Omläggningen beräknas vara i stort sett neutral för de totala skatteinkomsterna. - Fastighetsskatten för s.k. kommersiella lokaler föreslås slopas . - Förslag om ökad preliminärbeskattning av biinkomster samt omläggning av uppbörden av preliminär B-skatt för hushåll och företag snabbar upp skatteinbetalningarna . När regelförändringarna genomförs erhålls en engångseffekt, som beräknas öka skatteinkomsterna med ca . De offentliga utgifterna steg realt med drygt 3,1991. Som andel av BNP var utgifterna . Transfereringarna till hushåll ökade i samband med skattereformen men också genom det försvagade läget på arbetsmarknaden. Även transfereringarna till näringlivet ökade kraftigt , vilket avspeglar ökade räntesubventioner till bostäder, investeringsbidrag till bostadsbyggande och omställningsstöd till jordbruket, se tabell 10:2. dämpas ökningen i transfereringarna.Den införda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen minskar deTabell 10:2 Real förändring av den offentliga sektorns inkomster och utgifter Miljarder Procentuell förändring kr. Inkomster 897,1 -7,4 -1,8 -0,5 Utgifter 918,3 3,7 1,9 0,4 Transfereringar till hushåll 319,1 5,2 2,9 3,4 därav pensioner 173,4 3,0 4,8 1,9 sjukförsäkring m.m. 61,0 -7,6-24,8 -1,8 arbetslöshetsbidrag m.m. 21,8 78,3 62,0 19,4 övrigt 62,9 11,0 4,1 2,5 Övriga transfereringar (subv. )94,9 6,5 2,7 -6,0 Räntor 85,9 4,2 3,3 -0,4 Konsumtion382,0 1,0 0,1 -0,8 Investeringar 36,4 11,8 6,4 3,0 Anm.: Inkomsterna och transfereringarna är deflaterade med konsumentprisindex. Källor: , och . offentliga utgifterna (och inkomsterna) 1992 med ca . Investeringsbidraget till bostadsbyggandet sänktes från 9,till 3,av byggnadskostnaderna och slopas helt 1993. Tidseftersläpning och övergångsregler gör att besparingseffekten begränsas . Subventioneringen av läkemedel och tandvård minskas från . Räntebidragen till bostäder reduceras. Besparingar och nedskärningar inom den statliga och kommunala verksamheten drar ned den offentliga konsumtionen. Det motverkas dock i viss utsträckning av att en del av kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken registreras som offentlig konsumtion. Ersättning till arbetslösa och satsningar på infrastrukturinvesteringar bidrar också till att de totala utgifterna beräknas öka realt med och med knappt 0,. försämrades den offentliga sektorns finansiella sparande med . och visade ett underskott på ca . Den återhållsamma utvecklingen av de offentliga utgifterna räcker inte till att förhindra en fortsatt nedgång av det finansiella sparandet . Inkomsterna ökar nämligen mycket svagt och realt sett (i förhållande till konsumentprisindex) är det en minskning på ca 2,. Underskottet i det finansiella sparandet beräknas till ca . och till ca . Underskottet motsvarar då av BNP , se tabell 10:3. 10.2 Statens inkl. socialförsäkringssektorns finanser Tabell 10:3 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter Löpande priser 19901991 1992 1993 19901991 1992 1993 Inkomster 885,5897,1903,3918,710,1 1,30,71,7 Skatter559,8541,6 540,5547,3 8,1 -3,3-0,2 1,3 Socialförsäkringsavgifter198,7216,3205,6217,5 12,98,8-4,95,8 Övriga inkomster 126,9139,2157,2153,814,6 9,712,9-2,1 Utgifter832,6 918,3960,0992,0 13,210,3 4,53,3 Transfereringar till hushåll277,1319,1336,6355,610,815,15,55,6 Övriga transfereringar81,494,997,9 92,813,6 16,65,2-4,0 Ränteutgifter 75,3 85,9 91,0 92,613,8 14,15,91,8 Konsumtion 366,5382,0393,0404,415,5 4,22,92,9 Investeringar1 32,3 36,4 39,4 43,4 6,6 12,88,410,1 Finansiellt sparande52,9-21,2-56,7-73,3 Procent av BNP Skatter och avgifter56,2 52,9 51,6 51,5 Utgifter61,7 64,2 66,4 66,8 Finansiellt sparande 3,9 -1,5 -3,9 -4,9 1 I investeringar ingår investeringar i personalbostäder, lagerinvesteringar samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark. Källor: , , och . Staten inkl. socialförsäkringarna omfattar, förutom den statliga sektorn, även allmänna sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen samt allmänna tillägspensioneringen (AP-fonden). Sektorn är en konsolidering av nationalräkenskapssektorerna staten och socialförsäkringssektorn, där transaktionerna mellan sektorerna eliminerats. Bakom försämringen av den offentliga sektorns finanser 1991 ligger en ännu kraftigare nedgång för statens finansiella sparande. Det minskade med nästan . och gick därmed från ett överskott på ca . 1990 till ett underskott på ca . Statens finansiella sparande fortsätter att sjunka , men i lägre takt än 1991. beräknas underskottet i statens finansiella sparande till ca . AP-fondens överskott beräknas krympa från ca . 1993, se tabell 10:4. Det statliga sparandet (liksom budgetsaldot) måste bedömas mot bakgrund av det totala sparandet och kapacitetsutnytttjandet i ekonomin. förbättrades statens finanser starkt medan inflationen tilltog och bytesbalansen försämrades. Åren 1987 - 1990 hade staten ett positivt finansiellt sparande medan hushållens och kommunernas sparande var negativt. minskade underskottet i bytesbalansen till motsvarande av BNP. Löneökningstakten halverades och den underliggande inflationen (nettoprisindex) sjönk. Hushållssparandet blev positivt och kommunernas finansiella sparandet var i stort sett i balans. Arbetslösheten ökade snabbt under loppet av 1991. genomsnittliga arbetslösheten var dock inte större än 2,,Tabell 10:4 Statens och socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter Löpande priser. Exkl. statliga affärsverk och aktiebolag 1990 1991 1992 1993 1991 1992 1993 Inkomster 649,5 629,1593,9 602,7 -3,1 -5,6 1,5 Skatter exkl. arbetsgivaravgifter 319,7 280,2244,2 251,9-12,3 -12,8 3,1 Arbetsgivaravgifter 234,0 245,1231,7 243,4 4,8 -5,5 5,0 Övriga inkomster 95,9 103,7117,9 107,4 8,1 13,7-9,0 Utgifter 588,2 648,5666,6 687,3 10,2 2,8 3,1 Transfereringar till hushåll251,6288,2303,6323,0 14,55,36,4 Bidrag till kommuner182,1 80,9 72,1 68,3 -1,4 -10,8 -5,4 Övriga transfereringar67,6 79,8 84,5 80,2 18,0 5,9 -5,1 Ränteutgifter 68,2 76,5 81,4 84,7 12,2 6,4 4,1 Konsumtion 104,9 109,1109,5 113,3 4,0 0,4 3,4 Investeringar 13,8 14,0 15,5 17,8 1,5 10,714,7 Finansiellt sparande 61,3 -19,4-72,7 -84,6 därav staten 14,9 -62,8-109,9-119,1 AP-fonden 46,4 43,4 37,1 34,5 1 I bidrag till kommuner är avräkningsskatten bortdragen. Källor: , , och . vilket talar för att arbetsmarknaden var i bättre balans 1991 än under den tidigare överhettningen. BNP minskade dock med och kapacitetsutnyttjandet inom industrin var det lägsta . Ovanstående diskussion pekar på att ekonomin var i bättre balans 1991 än och 1990. Produktionsnivån hade dock kunnat varit högre, om tillräcklig efterfrågan förelegat. Gapet mellan det faktiska och möjliga kapacitetsutnyttjandet med befintlig arbetsstyrka inom industrin var i genomsnitt 1991, vilket var en ökning jämfört med . En högre produktion hade kommit till uttryck i höjd produktivitet. Med en högre BNP-nivå 1991 hade statens finanser varit bättre, allt annat lika. Finanspolitiken För att studera finanspolitiken är det primärt statens och socialförsäkringssektorns finanser som är av intresse. Det är dessa sektorer som direkt kontrolleras av regering och riksdag. Till finanspolitiken räknas de medel som har en direkt effekt på statens (inkl. socialförsäkringarna) inkomster och utgifter. Statens (inkl. socialförsäkringarna) inkomster och utgifter påverkas av regelsystemen för t.ex. skatter och pensioner, konjunkturläget och av vidtagna politiska åtgärder. Regelsystemen och de politiska åtgärderna skulle kunna sägas utgöra finanspolitiken. För att kunna avgöra om finanspolitiken är expansiv eller kontraktiv (inriktning) måste konjunkturens inverkan på statens inkomster och utgifter isoleras. Finanspolitiken verkar genom förändringar av inkomster och utgifter. En indikator på finanspolitikens inriktning (fiscal impulse) erhålls genom att beräkna förändringen av det konjunkturrensade finansiella sparandet för staten (inkl. Nivån på sparandet har ingen betydelse i detta sammanhang. Beräkningarna av konjunkturens inverkan på statens (inkl. socialförsäkringarna) inkomster och utgifter bygger på en metod som utarbetats inom . Metoden är dock modifierad och anpassad till svenska förhållanden. Kalkylen visar hur statens (inkl. socialförsäkringarna) finansiella sparande påverkas när den reala BNP-tillväxten avviker från (BNP-gapet), vilket i stort sett motsvarar trenden . Vidare bygger kalkylen på att arbetslöshet och arbetsmarknadspoltiska åtgärder ligger kvar på föregående års nivå. Metoden bygger inte på något fast basår utan beräkningarna utgår från föregående års nivå på BNP, arbetslöshet, skatter och utgifter. Det korrigerade finansiella sparandet beräknas enligt följande: Huvuddelen av skatteinkomsterna justeras proportionellt mot BNP- gapet, vilket torde vara rättvisande med det nya skattesystemet. Löneanknutna transfereringar, som sjukersättning, justeras på samma sätt. Ersättningar till arbetslösa och till personer i åtgärder räknas upp med timlöneutvecklingen från föregående års nivå. Övriga kostnader för arbetsmarknadspolitiken, dvs. utbildningskostnader, statsbidrag till beredskapsarbete m.m. antas ligga kvar på föregående års nivå. Till skillnad från beräkningar justeras ej det finansiella sparandet för förändringar i inflationstakt och realränta. Tabell 10:5 BNP-förändringens inverkan på staten och socialförsäkringssektorns finansiella sparande Miljarder kronor 1990 1991 1992 1993 Finansiellt sparande 61,3 -19,4 -72,7 -84,6 förändring -80,7 -53,3 -11,8 därav BNP-beroende -40,0 -32,0 -16,9 Inkomster -29,4 -16,3 -10,4 Utgifter 10,6 15,8 6,5 BNP-korrigerat -40,8 -21,2 5,0 därav kommunalskatter1 -13,5 -27,2 kapitalinkomster, netto -1,8 8,3 -12,7 övrigt -25,5 -2,3 17,7 Andel av BNP i procent Finansiellt sparande 4,5 -1,4 -5,0 -5,7 förändring2 -5,6 -3,7 -0,8 därav BNP-beroende -2,8 -2,2 -1,1 BNP-korrigerat -2,8 -1,5 0,3 1 Effekt av systemet för utbetalningar av kommunalskattemedel. 2 Beräknat på aktuellt års BNP-nivå. Beräkningarna visar att hade skatteinkomsterna blivit ca . större om BNP ökat i stället för att minska med 1,. Utgifterna för arbetsmarknadspolitiken och bidrag till arbetslösa hade blivit ca . lägre om arbetslösheten legat kvar nivå. Då BNP-tillväxten även ligger och arbetslösheten stiger ger konjunkturen ett negativt bidrag till statens (inkl. socialförsäkringarna) finansiella sparande även , se tabell 10:5. Det BNP-korrigerade finansiella sparandet (dvs. det som styrs av regelsystem och annan finanspolitik) minskar 1991 med ca . och 1992 med ca . ökar det justerade sparandet med . Denna utveckling beror till en del på politiska beslut men också på automatiken i vissa regelsystem, en automatik som på kort sikt är oberoende av den reala BNP-tillväxten. Som tidigare nämnts beaktas ej konjunkturens inverkan på löner och priser. Nedväxlingen av löneökningstakten (till 5,1991 från 1989 och 1990) får, främst genom den tvååriga eftesläpningen och avräkningsförfarandet vid utbetalningarna av kommunala skattemedel, en kraftigt negativ effekt på statens sparande 1991 och 1992. Skatteutbetalningarna till kommunerna stiger kraftigt och 1992 till följd av löneökningarna medan de totala skatteinkomsterna ökar svagare. Medan de totala skatteinkomsterna konjunkturjusterat stiger med drygt 3,1991 och med endast 0,1992 så ökar utbetalningarna av kommunalskatt (efter avdrag för avräkningskatt) med ca 10,1991 och ca 12,1992. Om kommunalskatteutbetalningarna ökat i samma takt som de justerade totala skatteinkomsterna hade statens sparande blivit ca . bättre 1991 och ca . Å andra sidan hade nivån på statens sparande 1990 varit lägre om kommunalskatteutbetalningarna följt de totala skatteinkomsterna de år då inflationen tilltog. Pensionsutbetalningarna beror också, genom kopplingen till bas- beloppet, på den historiska inflationen. I samband med skattereformens båda steg 1990 och 1991 avräknades den del av prisuppgången, som var en följd av reformen. Basbeloppet steg dock med mer än timlönen 1991. Om basbeloppet ökat som timlönen hade pensionsutbetalningarna efter skatt blivit ca . I det nya skattesystemet ingår en årlig justering av skatteskalan. Genom att skatteskalan räknas upp med den historiska inflationen uppkommer ett realt skattebortfall när löneökningarna och inflationen avtar. beräknas skattebortfallet till ca . jämfört med om skatte- skalan i stället hade justerats med prisutvecklingen . Att den fortsatt kraftiga ökningen av kommunalskatteutbetalningarna inte får större genomslag på det BNP-korrigerade finansiella sparandet beror på att det motverkas av en rad andra faktorer. Företagens skatteinbetalningar ökar relativt starkt, mest beroende på att vissa skattehöjningar i skattereformen börjar komma in till staten först . Inleverenser från statliga affärsverk ökar tillfälligt. En tidigare beslutad indragning från kommunerna bidrar också till att stärka statens finanser . införs ett nytt system för utbetalning av kommunalskatt samt ett nytt mer generellt statsbidragssystem till kommunerna. De totala utbetalningarna (skatter och bidrag) till kommunerna beräknas hamna på i stort sett samma nivå som 1992. Statens kapitalinkomster, netto, minskar efter den tillfälliga ökningen 1992. Tidigareläggning av uppbörden av preliminärskatt (se avsnitt 10.1) förstärker statens sparande med ca . Detta bidrar till att sparandet (exkl. kapitalinkomster, netto) beräknas öka med ca . efter korrigering för den svaga BNP-tillväxten. Ovanstående diskussion, om bl.a. samspelet mellan regelsystemen för kommunalskatter, pensioner och den ekonomiska utvecklingen i stort, visar på svårigheterna att renodla konjunkturutvecklingens resp. finanspolitikens roll för de offentliga finanserna. De beräkningar som redovisas i tabell 10:5 bör därför tolkas med försiktighet. 10.3 Kommunernas finanser Den kommunala sektorn består av kommuner och landsting samt kyrko-kommuner och kommunalförbund. Nedan används ordet kommuner som en beteckning för hela sektorn. hade sektorn ett negativt finansiellt sparande. Det ackumulerade underskottet uppgick till . Inkomsterna täckte de löpande utgifterna medan en del av investeringarna finansierades med upplåning, försäljning av tillgångar eller neddragning av rörelsekapitalet. förbättrades sektorns finanser även om det finansiella sparandet fortfarande var något negativt. Inkomsterna ökade starkt medan utgifterna bl.a. drogs ned av att kommunerna fr.o.m. fick lyfta av mervärdesskatten på sina inköp. väntas en tillfällig men kraftig förbättring av den kommunala ekonomin. Det finansiella sparandet beräknas uppgå till . , under förutsättning att verksamhetsvolymen inte ökar. Den förbättrade finansiella situationen är huvudsakligen en följd av den tvååriga eftersläpningen och avräkningsförfarandet vid utbetalningen från staten av kommunalskattemedel. Skatteinkomsterna stiger kraftigt till följd av de höga löneökningarna . leder dämpningen av löneökningarna och inflationen till att de kommunala utgifterna inte växer i samma snabba takt. Bidrag från staten och socialförsäkringssektorn stod för av kommunernas inkomster . Statsbidragen bestod av allmänna och specialdestinerade bidrag. Skatteutjämningsbidraget uppgick till . netto och de specialdestinerade bidragen till . Till följd av den tillfälliga höjningen av kommunernas avgifter till staten för skatteutjämningsbidragen, minskar de allmänna statsbidragen med . De specialdestinerade bidragen ökar dock med ca . Den kraftiga höjningen beror bl.a. på bidrag i samband med äldrereformen och vårdgarantin samt bidrag till upprustning av skolor, för sysselsättningsskapande åtgärder och ersättningar för mottagande av flyktingar. För att neutralisera skattereformens effekter på den kommunala ekonomin har dels bidraget till kommunerna avseende garantibeskattningen avskaffats, dels en särskild skatt införts (avräkningsskatt). Skatten baseras på kommunernas skatteunderlag och beräknas uppgå till . 1991 och till . I tabellen har statsbidragen minskats med dessa belopp. införs nya regler för hur staten betalar ut de kommunala skattemedlen till kommuner och landsting. Det nya systemet utformas så att kommunens resp. skatteinkomster för ett visst budgetår betalas ut på grundval av skatteunderlaget uppräknat med en faktor, som motsvarar den beräknade ökningen av skatteunderlaget de två efterföljande åren. Avsikten är att harmonisera (skatte-) intäkternas ökning med tillväxttakten i utgifterna för budgetåret, genom att ta hänsyn till den aktuella nominella utvecklingen. sker dock en reducering av slutavräkningen avseende 1991 med , i syfte att uppnå ett budgetmässigt neutralt utfall av förändringarna för . införs också ett nytt system för statsbidragen till kommunerna. En stor del av de specialdestinerade statsbidragen avvecklas och ersätts av ett system efter mer generella principer. Avsikten med ett nytt stats-bidragssystem är att ge kommunerna ökad handlingsfrihet vad gäller verksamhetens utformning och prioritering mellan olika områden. Nivån på de allmänna statsbidragen har anpassats till ett slopande av skatteutjämningsavgiften och avräkningsskatten. De allmänna statsbidragen till kommuner och landsting uppgår till ca . Utanför de allmänna statsbidragen ligger fortfarande en post för specialdestinerade statsbidrag på . 1993, täckande bl.a. ersättningar för utförda tjänster åt staten (t.ex. flyktingmottagande) samt stimulansbidrag till investeringar m.m. Tabell 10:6 Kommunernas inkomster och utgifter Löpande priser. Exkl. kommunala aktiebolag och stiftelser 19901991 1992 1993 19901991 1992 1993 Inkomster 328,4361,5398,5396,911,6 10,110,3-0,4 Skatter204,9232,5 270,1269,5 13,1 13,516,2 -0,2 Bidrag från staten och socialförsäkringssektorn82,180,972,168,39,9 -1,4-10,8-5,4 Övriga inkomster 41,4 48,0 56,3 59,2 7,7 16,017,15,2 Utgifter336,8 363,3382,5385,7 12,7 7,8 5,30,8 Transfereringar till hushåll25,530,933,032,5 11,020,97,0-1,5 Övriga transfereringar31,337,142,0 36,311,3 18,613,3-13,5 Konsumtion 261,6272,9283,5291,115,1 4,33,92,7 Investeringar 18,5 22,4 24,0 25,6-9,5 21,36,97,1 Finansiellt sparande-8,5 -1,8 16,0 11,3 Anm.: I investeringar m.m. ingår förutom kommunala myndigheters investeringar även kommunala affärsverks investeringar, investeringar i personalbostäder samt nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark. Källor: , , och . De kommunala utgifterna består till 3/4 av konsumtion. steg konsumtionen i volym. Konsumtionen drogs upp av att inköpen av varor och tjänster ökade relativt starkt. Sysselsättningen i kommunerna stagnerade, trots en viss uppgång av sysselsättningsskapande åtgärder i regi. väntas den underliggande sysselsättningen minska i kommunerna. Detta understöds av redan aviserade varsel om uppsägningar och av enkäter bland kommunerna. Kommunernas förbättrade ekonomi 1992 och 1993 väntas därför inte i sig leda till någon expansion av verksamheten. Förbättringen av kommunernas finanser är nämligen tillfällig och regeringen har deklarerat att det inte finns något samhällsekonomiskt utrymme för expansion. Den av regeringen aviserade satsningen på ungdomspraktikplatser drar också ned antalet deltagare i sysselsättningsskapande åtgärder i regi. Mot denna bakgrund beräknas den totala konsumtionsvolymen vara i stort sett oförändrad och minska . 11 Kapitalmarknad Kreditmarknaden kännetecknades av stora kreditförluster som utlåningsexpansionen dämpades betydligt. Minskade inflationsförväntningar och ett återställt förtroende för växelkurspolitiken resulterade i lägre räntor under inledningen av 1992. Utvecklingen i skiljde sig därmed från utvecklingen i vår omvärld där räntorna, sammantaget sett, låg på en oförändrad nivå. 11.1 Internationell ränte- och valutautveckling Under inledningen av 1992 har den internationella ränteutvecklingen varit något splittrad. Efter en längre tids nedgång vände de amerikanska räntorna svagt uppåt . I har räntorna fallit, medan de i hålls uppe av den strama penningpolitiken i . förde den amerikanska , Federal Reserve, en expansiv penningpolitik och sänktes diskontot vid sex tillfällen med sammanlagt till 3,. Den senaste sänkningen ägde rum och uppgick till en procentenhet. Den amerikanska penningpolitikens inriktning skall ses mot bakgrund av den låga tillväxten i ekonomin . Den expansiva penningpolitiken har möjliggjorts av att inflationstakten successivt avtagit, vilket bidrog till att även obligationsräntorna föll . Trots lägre räntor har hushållen och företagen länge valt att inta en försiktig hållning till konsumtion och investeringar och istället eftersträvat att minska skuldsättningen. Stora kreditförluster för bl.a. bankerna har resulterat i höjda marginaler mellan in- och utlåningsräntorna varför låntagarna inte i full utsträckning har fått ta del av de sänkta officiella räntorna. Utmärkande för de senaste årens ränteutveckling är att medan de korta räntorna fallit med så har den trettioåriga statsobligationsräntan pendlat mellan 7,och . Detta har begränsat den förda penningpolitikens effekt på ekonomin, och är sannolikt en förklaring till att konjunkturåterhämtningen har dragit ut . observerades vissa tecken på en konjunkturåterhämtning. Nedgången av marknadsräntorna bröts och förbyttes i en mindre uppgång. Mot bakgrund av den långsamma återhämtningen i ekonomin valde Federal Reserve att lätta på penningpolitiken ytterligare , vilket även fick till följd att marknadsräntorna föll. Räntorna bedöms ligga kvar på en relativt låg nivå under större delen av 1992. Den ekonomiska aktiviteten i fortsatte att dämpas . avslutades med en diskontosänkning med en halv procentenhet och sänktes diskontot med ytterligare 3/till 3,. Den lättnad av penningpolitiken som har skett har varit avhängig dels lågkonjunkturen och dels de växande problemen för de finansiella instituten. Fallande börskurser och fastighetsvärden ökar bankernas kreditförluster och har i allt större utsträckning upplevts som ett hot mot den ekonomiska tillväxten. Utsikterna till en kraftig förstärkning av konjunkturen bedöms vara små och penningpolitiken förväntas därför ha en expansiv inriktning även .