prop · GG0396 · 1992-12-31 00:00:00 — Handelsbolag och rederiför registreringspliktigt farfyg skall till ledning för delägares taxeringlämna uppgifter som avses i 19 § samt för varje delägare uppgifter om hansandel av bolagets eller rederiets inkomst av varje förvärvskälla och värdet avhans andel eller lott i bolaget eller rederiet. Uppgift skall också lämnas omdelägares andel av skatteunderlag enligt 3§ lagen (1990:661) omavkastningsskatt pä pensionsmedel och 2§ lagen (1991:687) om särskild löneskattpä pensionskostnader. Handelsbolag och rederiför registreringspliktigt farfyg skall till ledning för delägarestaxering lämna uppgifter som avses i 19 § samt för varje delägare uppgifter om hansandel av bolagets eller rederiets inkomst av varje förvärvskälla och värdet avhans andel eller lott i bolaget eller rederiet. Uppgift skall ocksä lämnas omdelägares andel av skatteunderlag enligt 2§ lagen (1984:1052) om statligfastighetsskatt, 3§ lagen (1990:661) om avkastningsskatt pä pensionsmedel och2§ lagen (1991:687) ora särskild Denna lag träder ikraft och tillämpas första gängen vid taxering. 'Senaste lydelse1991:1903. 14Förslag till Prop. Lag omändring i taxeringslagen (1990:324) Härigenomföreskrivs i fräga om taxeringslagen (1990:324) debatt 4 kap. 24 § skall upphöra att gälla, debatt mbriken närmast före nämnda paragraf skall utgå. Dennalag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssanunanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden . , , ,, , , , , , , ,, , , P. Proposition om vissa uppbörds- och indrivningsfrågor, m.m. 1 Ärendet och dess beredning Ipropositionen behandlas frågan hur den preliminära B-skatten - fr.o.m. den 1april 1993 den preliminära F-skatten - skall beräknas. Ipropositionen behandlas också en skrivelse till regeringen daterad den 24 mars1992 från , och SverigesFöreningsbank (dnr 2037/92). I skrivelsen hemställs om en ändring i reglema omskatteavdrag för betalning av preliminär skatt pä räntor. Vad som åsyftas äratt skyldigheten att innehålla preliminär skatt skall gälla räntor på minst100 kr per konto i stället för per kontohavare. Dessutom vill man attskyldigheten att göra skatteavdrag på räntor som uppbärs av dödsbon skallslopas utom för dödsfallsäret samt att det görs en allmän översyn avavdragsreglerna för att uppnå överensstämmelse mellan skyldigheten att innehållaskatt och skyldigheten att lämna kontrolluppgift. Skrivelsen har remitteratstill . Ipropositionen behandlas dessutom en framställning från Kommunernas Pensionsanstaltden om en ändring i reglerna om uppgift till de skattskyldigaom gjorda skatteavdrag från folkpension m.m. (dnr 2373/92). Yttrande överPensionsanstaltens framställning har hämtats in från . I engemensam skrivelse till haiArbetsmarknadsförsäkringar pensionsförsäkringsaktiebolag. Arbetsmarknadsförsäkringarsjukförsäkringsaktiebolag, KP Pension och Försäkring, KommunernasPensionsanstalt och , SPP gjort en liknande fraraställning (dnr4867/92). Vidaretar jag i propositionen upp ytterligare ett antal mindre uppbörds-ochindrivningsfrågor. Vadgäller uppbördsfrågorna hänger de flesta sairunan med den s.k. F-skattereformenoch det nya avgiftssystemet vid försenade skattebetalningar vilka reformerriksdagen beslutade om . När det gällerindrivningsfrågorna har i en prome moria föreslagit att huvudfordringen skall ha företräde framför förrättnings kostnadema endast vid införsel i enskilda mäl (dnr hos Justitiedepartemen tet 1673/92). Promemorian har remissbehandlats, varvid yttranden avgetts 27 av Justitiekanslem,, , , iGöteborgs och län. Riksdagensombudsmän, och . På grund avmaterialets ringa omfattning har någon sammanställning av remissvaren inteupprättats. I propositionen behandlasslutligen en framställning från om ändringar iskatteregisterlagen (1980:343) för att möjliggöra bevarande av vissa uppgifterrörande mervärdesskatt (dnr 553/86). Jag tar också upp en framställning frånRiksskatteverket som rör justeringar av skatteregisterlagenoch lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter (dnr 4759/92). 2.1 Beräkning av preliminär F-skatt m.m. Mitt förslag: Denpreliminära F-skatten skall tas ut med ett belopp motsvarande av denslutliga skatt som har påförts den skattskyldige året före inkomståret.Understiger den slutliga skatten den ursprungligen debiterade F-skatten skallpreliminär F-skatt tas ut med ett belopp motsvarande av den slutliga skatten. Skälenför mitt förslag: Huvudregeln om uttag av preliminär F-skatt (B-skatt fram tillden ) finns i 13 § uppbördslagen (1953:272), UBL. Regeln innebär iprincip att preliminär F-skatt skall tas ut med belopp motsvarande avden slutliga skatt som har påförts den skattskyldige året före inkomståret,dvs. andra inkomståret före det inkomstår den preliminära skatten avser. Huvudregelnhar inför beräknats medföra ett för högt uttag avpreliminär skatt. har därför, efter förslag frän regeringen, regleratuttaget för de aktuella åren i två särskilda lagar. /92 gäller lagen (1990:1141) om uttag av preliminär B-skattfrån en fysisk person under uppbördsäret 1991/92 (prop. 1990/91:5, bet. 1990/91:SkU3,rskr. 1990/91:57). Lagen anger att uttaget av preliminär skatt från en fysbkperson skall motsvara av den slutliga skatt som har påförts den fysiskapersonen året före inkomståret. För /93gäller lagen (1991:1919) om uttag av preliminär B-skatt under uppbördsäret1992/93 (prop. 1991/92:43, bet. 1991/92:SkU7, rskr. 1991/92:100). Lagen angeratt uttaget av preliminär B-skatt från såväl fysbka som juridbka personer skallmotsvara av den slutliga skatt som har påförts den skattskyldige åretföre inkomståret. Avuppbördsresultatet framgår att huvudregeln i 13§ UBL bör modifieras. Den preliminära F-skatten bör inte räknas upp lika mycketsom den preliminära B-skatten räknas upp . Jag har övervägt tre alternativtill åtgärder. Det ena är en särskild lag även för upp- /94motsvarande den som gäller för /93. Ett andra alternativ är enändring av 13 § UBL som innebär ett fortsatt lägre uttag av preliminär skatt, t.ex.100,105 eller av den slutliga skatt som har påförts den skattskyldige åretföre inkomståret. En tredje möjlighet är en ändring av 13 § UBL som innebär attden preliminära skatten fortsättningsvis skall tas ut med viss procent av denpreliminära skatt som har debiterats för året före inkomståret. Med en sådanordning skulle hänsyn kunna tas till de jämkningar såväl uppåt som nedåt somskett av den preliminära F-skatten för närmast föregående uppbördsår. Det första alternativet ärendast en tillfällig lösning. Jag anser emellertid att man nu bör införa en merpermanent ordning. Det tredje alternativet innebär att man grundar beräkningenav den preliminära skatten på ett alltför osäkert underlag. Jag har därförstannat för det andra alternativet. Det innebär att man behåller sammaberäkningsprincip som . Jag föreslår emellertid att den preliminära F-skattenskall utgä med ett belopp motsvarande av den senast debiteradeslutliga skatten. Understiger den slutliga skatten den ursprungligen debiteradeF-skatten bör den preliminära F-skatten tas ut . Samma regler börgälla vid en schablonmässig beräkning av särskild A-skatt. Mitt förslagföranleder ändring i 13 § UBL. 2.2 Maskinell beräkning av särskild A-skatt Mitt förslag:Särskild A-skatt skall beräknas med ledning av preliminär taxering endast om detkan antas att en skillnad av nägon befydelse annars uppkommer mellan utgåendepreliminär skatt och beräknad slutlig skatt eller om den skattskyldige haravgett en preliminär självdeklaration. I övriga fall skall den särskildaA-skatten beräknas enligt de regler som gäller för schablonmässig beräkning avpreliminär F-skatt. Skälen för mitt förslag:114 § UBL i dess lydelse enligt SFS 1992:680 anges att vid beräkning avsärskild A-skatt skall gälla vad som föreskrivs i 13 § 1 och 3 mom. UBL ompreliminär F-skatt. Särskild A-skatt skall dock beräknas med ledning avpreliminär taxering. Om en skattskyldig harhaft en F-skattesedel som han har fått återkallad skall den preliminära F-skattennormalt ersättas med särskild A-skatt. Har den skattskyldige sådanainkomstförhållanden att skatteavdrag inte kommer att göras finns det i regelinte anledning att beräkna den särskilda A-skatten med ledning av preliminärtaxering. Detta gäller t.ex. när den skattskyldiges intäkter uppkommer genomförsäljning av varor. Den särskilda A-skatten bör i ett sädant fall kunnaberäknas enligt schablon på samma sätt som F-skatten. Den särskilda A-skattenbör dessutom kunna beräknas utan preliminär taxering när den preliminära skattsom kan antas bli betald genom skatteavdrag är obefydlig i förhällande till densärskilda A-skatten. Har den skattskyldige i enlighet med bestämmelsen i 17§ 2mom. minär självdeklaration börden särskilda A-skatten däremot beräknas med ledning av preliminär taxering. Med hänsyn till vad somsagts nu föreslär jag att den särskilda A-skatten skall beräknas med ledning avpreliminär taxering endast om det kan antas att en skillnad av nägon befydelseannars uppkommer mellan utgående preliminär skatt och beräknad slutlig skatteller om den skattskyldige har avgett en preliminär självdeklaration. Förslagetmedför ändringar i 14 § UBL. 2.3 Skatteavdrag från räntor Mitt förslag:Skyldigheten att göra skatteavdrag för betalning av preliminär A-skatt påräntor skall gälla i fråga om räntor pä per konto i stället förper kontohavare. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande regler skall, med vissa i 10 § UBL angivnaundantag, preliminär A-skatt betalas för sådan ränta och utdelning som lämnas ipengar och för vilken kontrolluppgift skall lämnas med tillämpning avbestämmelserna i 3 kap. 22,23 eller 27 § lagen (1990:325) om självdeklarationoch kontrolluppgifter, LSK (3§ 2 mom. UBL). Skyldighetatt lämna kontrolluppgift enligt LSK föreligger inte för ränta och fordran påkonto om borgenärens sammanlagda ränta på ett eller flera konton uppgår tillmindre än , varvid ränta som enligt andra bestämmelser i ärundantagen från uppgiftsskyldighet inte skall räknas med (3 kap. 23 §5 LSK). De nuvarande bestämmelsernaom skatteavdrag pä ränta och utdelning tillämpades första gången vid uppbörd avskatt på inkomst som taxerades 1992 (prop. 1990/91:5, bet. 1990/91:SkU3, rskr.1990/91:57, SFS 1990:1137). Det har emellertid visat sig att bankerna inte ialla delar har förmått uppfylla kravet på att göra skatteavdrag pä utgivnaräntor. Denstörsta belastningen på bankernas datacentraler uppkommer isamband med de s.k. ärsskifteskörningama. Bankema har uppgett att för att klaraen 100-kronorsgräns per kontohavare i stället för per konto skulle bankernatvingas att genomföra sina årsskifteskörningar två gånger i stället för som nuen gång, eftersom bankernas dataregister är organiserade per konto och inte perkontohavare. Detta skulle medföra att datakapaciteten vid årsskifteskörningenskulle behöva fördubblas vilket beräknas motsvara en total investering av merän . Bankerna har därför hemställt om en regeländring såatt preliminärskatt skall innehållas endast på sådan ränta som per kontouppgår till . Med en sådan ordning skulle dessutom hanteringen avkonton som avslutas kunna förenklas. Riksskatteverketmotsätter sig inte att reglerna om skatteavdrag ändras på det sätt som bankernahemställt om. Medhänsyn till de stora kostnader som skulle åsamkas bankerna om nuvarande reglerbehålls oförändrade och eftersom de nu aktuella skatteavdragen rör endastmindre belopp, föreslär jag att reglema justeras pä det sättet att skatteavdrag på räntaskall göras endast om räntan uppgår till räknat på varje konto försig. En bestänunelse om detta bör tas in i 39 § 3 mom. UBL. Mitt förslag i den härdelen innebär att inte alla skattepliktiga räntor kommer att bli föremål förskatteavdrag. Därför bör bestämmelserna om skyldigheten att lämnakontrolluppgifter på de nu aktuella räntorna kvarstå oförändrad.Kontrolluppgift skall alltså även fortsättningsvis lämnas så snart räntan perkund uppgår till eller mer. Enligt nuvarande regler (2kap. 4 § LSK) är den skattskyldige inte skyldig att lämna självdeklaration omhan haft endast sädan kapitalinkomst för vilken preliminär A-skatt skallbetalas enligt 3 § 2 mom. tredje sfycket UBL. Denna ordning bör gälla även ifortsättningen. Detta kräver ingen särskild lagstiftningsåtgärd eftersom det äri 39 § 3 mom. som det skall anges vilka räntor som inte skall vara föremål förskatteavdrag. Även bestänunelsema i 3 kap. 3 § taxeringslagen (1990:324) om attbeslut om taxering i vissa fall får fattas på grundval av kontrolluppgifter börstå kvar oförändrade. Bankerna har vidare i sinskrivelse till regeringen hemställt om vissa ändringar i reglerna omskatteavdrag på ränta som betalas ut till ett dödsbo samt om en översyn avreglerna om skatteavdrag och skyldighet att lämna kontrolluppgifter med syfteatt skapa enhetliga regler. Reglerna om beskattning avdödsbon övervägs i annat sammanhang inom . Jagär därför inte beredd att nu föreslå nägra justeringar i reglerna omskatteavdrag på räntor och utdelningar som uppbärs av dödsbon. Jag är inte heller bereddatt nu göra nägon mer allmän översyn av reglerna om skatteavdrag ochkontrolluppgifter. Jag anser att man först bör awakta resultatet av de mångalagändringar som gjorts inom detta område .' 2.4 Justering av reglerna om solidariskt ansvar Mitt förslag: Nugällande undantagsregel att solidarisk betalningsskyldighet inte får åläggasom betalningsmottagaren har betalat sin preliminära F-skatt begränsas till attgälla endast i de fall betalningsmottagaren har debiterats en sådan skatt. Harbetalningsmottagaren ålagts betalningsskyldighet enligt 75 eller 77 §uppbördslagen får undantagsregeln inte tillämpas om inte betalningsmottagarenockså fullgjort denna betalningsskyldighet. Skälen för mitt förslag:Enligt de införda reglerna om solidarisk betalningsskyldighet i 75 c § UBL(prop. 1991/92:112, bet. 1991/92:SkU29, rskr. 1991/92:292, SFS 1992:680) är enförutsättning för att ansvaret skall kunna krävas ut att betalningsmottagareninte har betalat sin preliminära F-skatt för uppbördsåret inom föreskriven tid.Bestämmelsens syfte är att begränsa tillämpningen av bestämmelserna om den solidariskabetalningsskyldigheten till de fall dä det allmänna har gått miste om ettskatte- eller avgifts- En solidariskbetalningsskyldighet skall alltsä inte komma i fråga Prop. 1992/93:96 t.ex.endast pä den grunden att socialavgifterna på en arbetsersättning betalats iform av egenavgifter i stället för arbetsgivaravgifter. Tillämpningsområdetför undantagsbestämmelsen har emellertid blivit alltför vittomfattande. Denblir t.ex. tillämplig om F-skattesedelsinnehava-ren är en fysisk person sominte har debiterats nägon F-skatt. En sädan ordning är givetvis inte önskvärd. Närdet gäller en F-skattesedelsinnehavare som är fysisk person och som självutfört arbetet borde undantagsbestämmelsen egentligen bli tillämplig endast närskattsedelsinnehavaren har betalat F-skatt med ett sådant belopp att han kananses ha betalat både den källskatt och de socialavgifter som belöper pä denaktuella arbetsersättningen. En sädan regel skulle emellertid bli svår atttillämpa eftersom det i allmänhet inte kan anges hur stor del av F-skatten somär hänförlig till en viss arbetsersättning. I de fall skattsedelsinnehavareninte har debiterats nägon F-skatt bör dock den solidariska betalningsskyldigheten,om övriga förutsättnigar är uppfyllda, alltid kunna krävas ut. Jag föreslår en sädanbegränsning av undantagsregelns tillämpningsområde. Ävennär F-skattesedelsinnehavaren är en juridisk person har undantagsregeln ivissa fall fått ett för vitt tillämpningsområde. Det gäller när F-skattesedelninnehas av ett handelsbolag. Sädana bolag skall ju över huvud taget intedebiteras nägon F-skatt. 1 dessa fall skulle egentligen hänsyn tas till om samtligadelägare i bolaget hade betalat sin preliminära skatt eller inte. Detta skulledock föra för långt. För att få ett sä enkelt system som möjligt föreslär jag istället att undantagsbestämmelsen över huvud taget inte skall gälla då F-skattesedelsinnehavarenär ett handelsbolag. Omarbetet har utförts av en annan person än betalningsmottagaren ochbetalningsmottagaren inte är ett handelsbolag får utbetalaren enligt 75 c § tredjesfycket UBL åläggas betalningsskyldighet för skatt som belöper pä ersättningenför arbetet, i den män betalningsskyldighet enligt 75 eller 77 § har ålagtsbetalningsmottagaren eller någon annan som varit arbetsgivare åt den som utförtarbetet, samt för dröjsmålsavgift som belöper på skattebeloppet. Haren betalningsmottagare med F-skattesedel ålagts betalningsskyldighet enligt 75eller 77 § UBL bör det - för att undantag skall göras från reglerna omsolidarisk betalningsskyldighet - krävas inte bara att den debiterade F-skattenhar betalats utan också att betalningsskyldigheten enligt 75 eller 77 § harfullgjorts. Jag föreslår en sådan ordning. Mittförslag föranleder ändring i 75 c § UBL. 2.5Uppgift om skatteavdrag från vissa pensioner och livräntor Mitt förslag: Densom har rätt att betala ut allmän pension och andra lagfästa förmåner skallbehöva lämna uppgift till mottagaren om storleken av det skatteavdrag somgjorts frän annan pension eller livränta endast när skatteavdraget harförändrats. Detsamma gäller vid utbetalning av pension eller livränta fränförsäkringsföretag eller understödsförening. Skälen för mitt förslag: 143 § 1 mom. UBL föreskrivs att den som betalar ut ersättning för arbete skallvid varje utbetalningstillfälle genom särskilt kvitto eller på annat lämpligtsätt lämna mottagaren uppgift om det belopp som genom skatteavdrag harinnehållits på lönen. När allmän pension eller andra lagfästa förmåner betalasut behöver emellertid uppgift om skatteavdragets storlek lämnas till denskattskyldige endast när det har förändrats. Sist nämnda undantagsregel, somgäller och som tar sikte pä Riksförsäkringsverketsutbetalningar, infördes som ett led i omställningen och minskningen avadministrationen inom socialförsäkringsområdet (prop. 1991/92:43, bet. 1991/92:SkU7,rskr. 1991/92:100, SFS 1991:1908). betalar även Kommunernas Pensionsanstalt, KPA, ochStatens löne- och pensionsverk, SPV, ut allmän pension. Nära 225 000pensionärer får t.ex. sina pensioner - tjänstepension tillsammans med allmänpension - utbetalda genom KPA. Eftersom det nyssnämnda undantaget avser endastallmän pension och andra lagfästa förmåner har KPA och SPV, som betalar utäven pensionärernas kollektivavtalsba-serade tjänstepensionsförmåner, ändå atttillhandahålla pensionärerna uppgift om den del av skatteavdraget som avsertjänstepensionen. KPA har i en skrivelse den27 till och som därifrån överlämnats tillFinansdepartementet framhållit att om den begränsade uppgiftsskyldighetenskulle gälla även för de kommmunala arbetsgivarna och SPV skulle besparingarkunna göras med . Därtill kommer att AP-fondensbidrag till KPA skulle kunna minskas med . KPAhar därför hemstäUt att UBL ändras sä att när det gäller sädana pensioner ochlivräntor som avses i 3§ 2 mom. 1 andra sfycket UBL uppgift om skatteavdragetsbelopp inte skall behöva lämnas om avdraget är lika stort som vid det närmastföregående utbetalningstillfället. KPA:s skrivelse harremitterats till som inte har något att erinra mot att KPA ochSPV vid utbetalning av pensioner inte skall behöva lämna uppgift omskatteavdragets belopp om avdraget är lika stort som vid närmast föregåendeutbetalningstillfälle. Däremot är verket inte berett att utan närmare utredningutvidga denna befrielse till att avse alla utbetalare av pensioner ochlivräntor så som KPA föreslagit. anser att undantaget börbegränsas till att gälla dem som har rätt att tillsam- 3 1991/92. mans med andraersättningar betala ut allmän pension och andra lagfästa Prop. 1992/93:96 förmåner.Jag delar verkets uppfattning. Genom en sådan regel som Riksskatteverketföreslagit konuner den begränsade uppgiftsskyldigheten att gälla för pensioneroch livräntor som betalas ut av KPA och SPV även om utbetalningen inte skertillsammans med allmän pension eller annan lagfäst förmän. Jag föreslär ensådan ordning. Genomde införda reglerna om skatteavdrag pä biinkomster, som skall tillämpasfr.o.m. , kommer reglerna om uppgiftsskyldighet i 43 § 1 mom. UBLatt gälla ett befydligt stöne antal ersättningar . Eftersomuppgiftsskyldigheten gäller ett stort antal ersättningar kan kostnaden för uppgiftslämnandetbli väsentlig även för andra utbetalare än KPA och SPV. Jag tänker dä päförsäkringsföretag och understödsföreningar som betalar ut ett mycket stortantal pensioner, livräntor och liknande ersättningar. Jag föreslår därför attden begränsade uppgiftsskyldigheten skall gälla även i fråga om sådanautbetalare. Förslaget föranleder ändringar i 43 § UBL och 12 § lagen (1991:586)om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Denya reglerna i 3 § 2 mom. UBL (SFS 1992:680) innebär att skattemyndigheten färföreskriva särskild beräkningsgrund för den preliminära A-skatten endast i frägaom sådan ersättning som utgör mottagarens huvudsakliga inkomst av arbete. Iundantagsfall kan det emellertid uppstå situationer då en sådan ordning äropraktisk, t.ex. om den skattskyldige har flera jämnstora inkomster somtillsammans medför att den slutliga skatten väsentligt överstiger den skattsom tas ut preliminärt pä sidoinkomsterna. 1 ett sådant fall kan denpreliminära skatten pä huvudinkomsten komma att närma sig eller uppgå till av inkomsten. Uppbärs sidoinkomsterna mot slutet av inkomståret kan denskattskyldige få likviditetsproblem eftersom han inte får några kontanta utbetalningari . Medhänsyn till vad som har sagts nu föreslår jag att skattemyndigheten skall gesmöjlighet att, om det finns särskilda skäl, besluta om särskild beräkningsgmndäven i fråga om inkomster som inte utgör mottagarens huvudsakliga inkomst avarbete. Ävenreglerna om jämkning i 45 § 1 mom. synes ha fått en för strikt utformning (SFS1992:680). 1 nämnda moment föreskrivs att jämkning i första hand skall ske avpreliminär skatt pä sädan ersättning som utgör den skattskyldiges huvudsakligainkomst av arbete och därefter på andra inkomster än ränta och utdelning. Omsärskild A-skatt har debiterats skall dock jämkningen i första hand avse sådanskatt. Omden skattskyldige har sidoinkomster som är förenade med så stora kostnader attden preliminära skatten skall jämkas komraer i första hand den huvudsakligainkomsten av arbete att jämkas. I de fall sidoinkomsten är koncentrerad tillslutet av inkomståret kan det vara lämpligt att i stället för att sänka denpreliminära skatten på huvudinkomsten jämka denpreliminära skatten på sidoinkomsten. Detta gäller särskilt om den Prop.1992/93:96 skattskyldige föredrar en sådan ordning. Jag förslär därför attskattemyndigheten ges möjlighet att, om det finns särskilda skäl, jämkaskatten på sidoinkomsten i stället för skatten på huvudinkomsten. har beslutat om jämkning av preliminär skatt på sidoinkomstbör det ankomma på den skattskyldige att upplysa den som betalar utersättningen om beslutet. Detta gäller även om jämkningsbeslutet medför att denskattskyldige skall betala preliminär skatt på sidoinkomsten med mer än 30procent. Utbetalaren skall alltså inte ha nägon skyldighet att efterforskaeventuella jämkningsbeslut. Mittförslag föranleder justeringar i 3 § 2 mom. och 45 § 1 mom. UBL. Avdragför kostnader för arbete vid beräkning av preliminär skatt 111§ UBL föreskrivs att till andra vid taxering medgivna avdrag för kostnader fråninkomst som uppbärs av en fysisk person än vissa försäkringskostnader ochandra kostnader för egen eller efterlevandes pensionering får hänsyn tas vidberäkning av preliminär A-skatt endast om kostnaderna kan beräknas uppgå tillminst av arbetstagarens ersättning frän arbetsgivaren under inkomståret.Bestämmelsen fick sin nuvarande utformning genom SFS 1992:680. Den har blivitför vittomfattande. Hänsyn bör givetvis som inte fä tas till bl.a.ökade levnadskostnader i samband med tillfälligt arbete och kostnader för resortill och från arbetet. Detta kan uppnås genom att avdragsbegränsningen i 11 §andra sfycket görs tillämplig endast på kostnader i arbetet. Jag föreslår ensådan justering av 11 § UBL.