ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Fi90 · 1992-12-18 00:00:00 — med anledning av förs. 1992/93:RR3 revisorers förslag angående omstruktureringar i statsförvaltningen revisorer föreslår att regeringen inför varjeomstrukturering i förvaltningen bör presentera ett välgenomarbetat beslutsunderlag för . Detta ärutmärkt.På sidan 62 i förslaget skriver revisorerna följande:Riksdagen har också möjlighet att begärakonsekvensanalyser av regeringen i samband med att beslutskall fattas. Den s.k. begränsningsförordningen (1987:1347)kräver av myndigheterna att de skall konsekvensberäknasina egna förslag. Det är självfallet inte mindre viktigt attbedöma konsekvenserna av regeringens förslag tillriksdagen.Riksdagens revisorer har inte uppmärksammat attmotsvarande krav redan gäller inom frånjanuari 1990. I ett cirkulär (C 1989:7) frånstatsrådsberedningen samt finans- och civildepartementenges varje departement ett ansvar för attkonsekvensutredningar görs i de författningsärenden somhandläggs inom departementet. (Se konstitutionsutskottetsbetänkande /92:KU12 sidan 15. )Det som saknas i revisorers aktuella förslagär kriterier för vad som skall anses vara bra respektive dåligti beslutsunderlaget. Är det bedömningar från tjänstemäninom eller från politiker som skall gällaeller skall beslutsunderlaget bygga på objektiva kriterier?Riksrevisionsverket är tillsynsmyndighet för den s.k.begränsningsförordningen (1987:1347). RRV fick också iuppgift av regeringen att utveckla en metod förkonsekvensutredningar. Denna metod bygger på objektivasamhällsekonomiska och finansiella kriterier. Under hösten1989 genomförde i samverkan medSIPU och enutbildning i regelekonomi för personalen i departementen.Avsikten med utbildningen var att skapa större insikt i deekonomiska konsekvenserna av regelgivningen och att visapå olika metoder för att mäta dessa konsekvenser.I utbildningen betonas vikten av att på ett systematisktsätt strukturera beslutsunderlaget med utgångspunkt frånsamhällsekonomiska respektive finansiella kriterier,snarare än att ha ambitionen att värdera allt i kronor.Metoden redovisas bl.a. i en rapport frånKommunförbundet, ochRiksrevisionsverket ''Bättre beslutsunderlag i denoffentliga sektorn -- en presentationsmodell''(Förvaltningsrevisionen informerar 1991:2).Denna modell och underliggande kriterier skulle medfördel kunna användas även vid konsekvensanalyser avomstrukturering inom statsförvaltningen. Modellen har isamband med kurser och utredningar testats på ett stortantal problem inom och vid myndigheter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om gällande krav påkonsekvensutredningar för propositioner,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det förbättradebeslutsunderlag som revisorer kräver börgrundas på objektiva ekonomiska eller statsvetenskapligakriterier.
mot · GG02Kr5 · 1992-12-09 00:00:00 — med anledning av skriv. 1992/93:147 Ägande av den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten m.m. fattade beslut om denavgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--96.Besluten gällde bl.a. avtalsperiodens längd, public service-företagens ägarskap samt företagsform.Nu meddelar regeringen i skrivelse 1992/93:147 attriksdagens beslut såvitt avser ägandet av public service-företagen inte kan genomföras och att en särskild utredarehar tillkallats med uppdrag att lägga fram förslag om hurpublic service-företagen bör ägas . Arbetet skavara slutfört senast den 31 januari 1993.Vänsterpartiet anser att regeringens handläggning avmassmediafrågor -- såväl frågan om public service-företagen som den lokala privatradion -- uppvisar allvarligabrister. Återigen har man hamnat i tidsbrist. Samverkanmed de nuvarande ägarna, de tilltänkta nya delägarna ochradion har uppenbarligen inte varit konstruktiv och därförinte givit resultat. Detta är särskilt allvarligt alldenstund detär regeringen som tagit initiativ till förändringarna.I och med att de nuvarande ägargrupperna visat storvälvilja att medverka till en lösning och förklarat sig villigaatt kvarstå som ägare fram finns det ändåmöjligheter att nå en lösning på frågan om ägandet. Ensärskild utredare har tillsatts. Vi förutsätter att denne ges deresurser som krävs för att kunna komma med enkonstruktiv rapport och attutredningsarbetet sker i samråd med nuvarandeägargrupper. Vi anser också att regeringen i betydligt högregrad än vad som skett måste verka för en bred politiskförankring av massmediafrågorna och att en parlamentariskberedning/utredning tillsätts redan nu för att kunna börjaarbeta så snart utredarens rapport är klar.Vänsterpartiet accepterar inte ett statligt ägande av denavgiftsfinansierade radioverksamheten. I den tidigareriksdagsbehandlingen föreslog vi att gränsen för statenshembudsrätt skulle sättas vid . Vi anser att fortsattfolkrörelseägande är viktigt.Vi anser också att flera skäl talar för att en stiftelse börstå som ägare av de olika bolagen. Den särskilda utredarenbör därför få tydliga direktiv att lägga fram förslag omstiftelseägande.Riksdagsbeslutet behandlade ocksåavtalstidens längd. Bl.a. angavs problem kring ägarfrågansom skäl för en kort avtalsperiod . Vänsterpartietförordade att den skulle vara . I och med att viktigadelar av besluten som då fattades nu inte kan träda i kraftmenar vi att det finns anledning att ompröva avtalstidenslängd. Regeringen bör återkomma med förslag om detta. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samråd mellan den särskildeutredaren och nuvarande ägargrupper inom SverigesRadio,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en parlamentarisk beredning avdet framtida ägandet av den avgiftsfinansieraderadioverksamheten,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om associationsformen för ägandet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avtalstidens längd.
mot · GG02Kr6 · 1992-12-09 00:00:00 — med anledning av skriv. 1992/93:147 Ägande av den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten m.m. I skrivelsen underrättas om ändradeförutsättningar för ägande av den avgiftsfinansierade radio-och TV-verksamheten.Av skrivelsen framgår att regeringen inte avser att förafram något förslag om att programföretagen bör bli helägdastatliga aktiebolag under den kommande avtalsperioden.Regeringens uppfattning om stiftelseformen som ettalternativ är oklar.En särskild utredare skall nu på ,uppdraget bör vara slutfört , utarbetaförslag om ägande av de självständiga public service-företagen.Ny demokrati har i motion (1991/92:Kr299) bl aföreslagit att och vissa radiokanaler bör säljas ut.Kanal och P1 skulle ombildas och få ett delvis annatuppdrag. I motionen väcktes vidare tanken om att radio ochTV skulle kunna ägas av folket i form av s k folkaktiebolag.En annan idé som fördes fram gick ut på att ersätta dennuvarande avgiftsfinansieringen med ett betal-TV-systemför den allmänna televisionen och med skattefinansieringför den allmänna radion. Motionen avslogs.De nuvarande aktieägarna har förklarat sig villiga attkvarstå . Sedan den särskildeutredaren har slutfört sitt uppdrag avser regeringen attåterkomma till med förslag om hur frågan om bla ägande bör lösas.Enligt Ny demokratis uppfattning bör ägarfrågan prövasförutsättningslöst, vilket innebär att också frågan omombildning av public service-företagen till folkaktiebolagmåste prövas. En sådan utredning bör äga rum underparlamentarisk medverkan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förutsättningslös utredningom ägarformen för public service-företagen.
mot · GG02L12 · 1992-12-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:144 Medlemsantalet i ekonomiska föreningar och bostadsrättsföreningar Motionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att det minsta antal medlemmarsom enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningarskall ingå i en sådan förening sänks från fem till tre.En motsvarande ändring föreslås i bostadsrättslagen(1991:614). Även minimiantalet lägenheter avsedda attupplåtas med bostadsrätt i en bostadsrättsförenings husföreslås bli sänkt från fem till tre. Reglerna om skyldighetatt träda i likvidation anpassas till det nya minimiantaletmedlemmar.Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 april1993.Allmänna synpunkterDe nuvarande reglerna har i huvudsak fungerat bra ochhar således inte medfört några problem. Snarare är det enfördel med fem ledamöter. Med hänvisning till det anfördafinner jag att det nuvarande minimiantalet, femföreningsmedlemmar, bör bibehållas. Jag motsätter migsåledes en sänkning till tre.I besparingstider är det dessutom onödigt att dra påstaten kostnader för att ändra alla lagar och regler. Det haren prägel av desperation och medför inget positivt förSverige. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:144.
mot · GG02L13 · 1992-12-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:144 Medlemsantalet i ekonomiska föreningar och bostadsrättsföreningar I propositionen föreslås att det minsta antaletmedlemmar som enligt lagen (1987:667) om ekonomiskaföreningar skall ingå i en sådan förening sänks från fem tilltre. En motsvarande ändring föreslås i bostadsrättslagen(1991:614). Även minimiantalet lägenheter avsedda attupplåtas med bostadsrätt i en bostadsrättsföreningshusföreslås bli sänkt från fem till tre.Utmärkande för en ekonomisk förening är att dengenom ekonomisk verksamhet skall främja sinamedlemmars ekonomiska intressen och att medlemmarnaskall delta i verksamheten som konsumenter, leverantörer,med egen arbetsinsats, genom att begagna föreningenstjänster eller på annat liknande sätt. Sådanasammanslutningar som arbetar i vinstsyfte utan krav påsärskilda insatser från medlemmarna är hänvisade att drivasin verksamhet i bolagsform.I det kooperativa synsättet, som vi fortfarande anser börprägla denna lagstiftning, ligger att en ekonomisk föreningrespektive en bostadsrättsförening inte kan bestå av ettalltför ringa antal medlemmar. En sänkning avminimiantalet medlemmar i en ekonomisk föreningrespektive en bostadsrättsförening från fem till tremedlemmar skulle innebära att det kooperativa inslagetgick förlorat.Även praktiska skäl talar i samma riktning. Skulle färreän fem medlemmar godtas kan det bli svårt att få till stånden fungerande styrelse och därmed en livskraftig förening.Vidare kommer föreningsstämmans självständiga och -- iförhållande till styrelsen -- överordnade roll då att upphöra.Vi kan i och för sig ha viss förståelse för önskemålet attäven de som tillsammans äger och bor i en fastighet medfärre antal lägenheter kan vilja ha möjlighet att tillgodogörasig det regelsystem som bostadsrättslagen erbjuder. Vi ärdock inte övertygade om att den särskilda form avekonomisk förening som en bostadsrättsförening utgör i allaavseenden lämpar sig som instrument för samordningen avett på så sätt begränsat antal lägenhetsinnehavaresrättigheter och skyldigheter.Mot denna bakgrund anser vi att övervägande såvälprincipiella som praktiska skäl talar emot sådanaförändringar som föreslås i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:144.
mot · GG02L15 · 1992-12-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:139 Olovligt bortförande och andra övergrepp mot barn Jag hälsar med stor tillfredsställelse att vissaumgängesregler i nu föreslås bli reglerade.I de fall där domstolen skall beakta riskerna för att barn isamband med utövande av umgänge utsätts för övergrepp,olovligen bortförs eller kvarhålls eller på annat sätt far illaföreligger dock fortfarande risk för felaktiga bedömningarpå grund av domstolars ringa kompetens i vissa trosfrågor.För att minska och i möjligaste mån utesluta risken förfelbedömning bör domstolen inhämta UD:s synpunker i falldär tveksamhet kan råda. Det gäller framför allt då den enaparten bekänner sig till islamisk trosuppfattning. Man kaninte heller gradera risk för bortförande. Finns risk är denalltid för handen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inhämta synpunkter från UDi anslutning till vissa mål rörande umgängesrätten.
mot · GG02L16 · 1992-12-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:139 Olovligt bortförande och andra övergrepp mot barn I samband med ändringar i den 1 mars1991 framfördes i motioner krav om starkare skydd förbarnen i vissa fall, bl.a. i samband med s.k.umgängessabotage.Det tillägg som föreslås i kap 6 § 15 är enligt vårmening ett steg i rätt riktning för att ge barnet en starkareställning också nationellt. Dock borde uttrycket ''annars farilla'' preciseras ytterligare. Det föreligger nämligen storskillnad mellan lagstiftarens mening och vad som ipsykologisk mening avses med att fara illa. Likaså mellanvad lagstiftaren avser och barnets upplevelse avbestämmelserna.Föredragande statsrådet anför i propositionen, s. 38, att''den förälder som barnet skall umgås med är missbrukareoch det finns en risk för att föräldern kommer att lämnabarnet vind för våg under umgängestillfällena eller låtabarnet vistas i olämpliga miljöer'' är omständigheter sombör vägas in vid bestämmandet av umgänge.Vi anser dock att barn i vissa situationer kan fara illa avtillfälliga umgängen. Den person som barnet skall umgåsmed behöver inte ses som en risk eller fara för barnet. Baradet faktum att barnet flyttas från sin invanda miljö till enokänd omgivning kan verka skrämmande och hämmande,särskilt när det gäller små barn.Vi vill understryka att vi inte ser umgänge som engenerell risk eller fara för barnets utveckling. Riksdagenbör åter betona att en helhetsbedömning av samtligaomständigheter görs och att barnets egen uppfattningtillmäts stor betydelse.I detta sammanhang är det också viktigt att domare fåradekvat utbildning. I dessa mål måste krav ställas om attsärskild kunskap om barn och barns utveckling finns hosdomarna. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.Beträffande ändring i lagen (1989:14) om erkännandeoch verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m.och om överflyttning av barn, kan följande anföras. Detmedlingsuppdrag som föreslås kunna lämnas till ledamoteller suppleant i socialnämnd i 16§ bör inskränkas till ''därtill särskilt lämpad person''.Något särskilt krav på kunskap om barn uppställs ju inte förförtroendevalda i socialnämnd. Detta hindrar naturligtvisinte att sådan kunskap finns hos många förtroendevalda.Men också med tanke på kommunernas frihet att ha olikatyper av nämnder för frågor om barn eller ungdom, vore detbättre med en neutral formulering som tar sikte pålämpligheten hos den person som skall ges uppdraget. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av precisering av uttrycket''annars far illa'' i 6 kap. 15 § ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om helhetsbedömning och barnsställning i umgängesärenden,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av kunskap om barn,4. att beslutar ändra 15§ lagen om ändring i lagen (1989:14) om erkännande ochverkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. ochom överflyttning av barn, i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GG02N41 · 1992-12-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:135 Åtgärder för att stärka det finansiella systemet Undertecknad stöder propositionens tanke att staten, idet finansiella systemets intresse, bör utgöra en garant.Mina invändningar mot propositionen inriktas mot förslagetunder punkten bankstödsnämnd. Denna bankstödsnämndbör ej inrättas med mindre än att den äger rätt till att ställaett antal motkrav på sina ''kunder'' innan stöd lämnas.Exempel på de motkrav som bör ställas är ett absolut kravpå bankmoratorium enligt det förslag som ekonomernaCarl och har presenterat. Det i dagrådande systemet har fått till följd att alltför många företagsätts i konkurs av banker och kreditinstitut.Bankstödsnämnden bör därför få möjlighet ställa sådanakrav på banker och kreditinstitut att dessa inte genom sittagerande slår ut företag som i normalt finansiellt tillståndskulle vara livaktiga och erbjuda många människorarbetstillfällen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om .
mot · GG02N42 · 1992-12-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:135 Åtgärder för att stärka det finansiella systemet Efter 1980-talets bankyra har det nu blivit dags för statenatt stå för uppstädningen. Att regeringen nu kommer medett förslag till bankakut är tyvärr nödvändigt. Däremotverkar propositionen vara hastigt ihopkommen, vilket kanleda till en del onödiga förluster för staten och därmed förskattebetalarna i framtiden.Återvinning av statens pengarDe principer som ligger till grund för statens återvinningav det statliga stödet är inte tillräckligt preciserade ipropositionen. Villkoren för stödet bör mer reda ut huraffärsmässighet och konkurrensneutralitet skall kunnatillämpas. Staten bör kräva marknadsmässig ersättning förstödet, vilket också betyder att den risk som staten tar skallmedräknas. Dessutom bör det preciseras vilka åtagandensom inte kan anses vara förenliga med sundbankverksamhet. Vi anser också att staten inte kangarantera värdet på nyemitterat kapital då det skulle göradet svårare för andra emittenter att få tillgång tillriskkapital.Hårda villkor för utbetalande av stöd får emellertid intebetyda att bankerna snabbt vältrar över kostnaderna påkunderna genom att öka gapet mellan in- och utlåning ellergenom nya eller höjda avgifter. Ett sådant beteendekommer att drabba privatkunder, men även företag, i ettläge där låga räntor är nödvändiga för att rekonstruerasvenska företag efter den nuvarande recessionen.Bankernas ekonomiska tillfrisknande får istället gå någotmer långsamt.Vänsterpartiet anser också att med bakgrund av deofantliga summor (kanske )som det kommer att handla om i bankgarantier av olikaslag, bör den nya myndigheten ha möjlighet att kräva attledningspersonal avskedas och förbjuda utdelning på aktier.Denna möjlighet har Federal Deposit InsuranceCorporation (FDIC) i . Det är en myndighet som är enkombination av finansinspektionen och den nyabankakuten.När nu staten skall gå in med medel i banker och vissaandra kreditinstitut, anser vi att det måste vara ett krav attchefer och andra tjänstemän på chefsnivå ej ärkontrakterade med s.k. fallskärmsavtal. Ett fallskärmsavtalskapar inte det incitament som behövs för att driva enaffärsrörelse, t.ex. en bank. Med ett fallskärmsavtal somtrygghet vet man att man alltid kan hoppa av om det gårdåligt. Dessutom behöver en kompetent chef inte riskera attbli avskedad utan kan i normal ordning byta arbete. Enicke-kompetent chef skall naturligtvis inte heller ha någotfallskärmsavtal av förklarliga orsaker. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär preciserade villkorför stödet till bankerna enligt vad i motionen anförts,2. att hos regeringen begär förslag om sådanavillkor för stödet av banker och andra kreditinstitut att dennya myndigheten kan avskeda styrelser och förbjudaaktieutdelningar i banker som söker sådant stöd,3. att beslutar att ett villkor för stöd skall varaatt inga s.k. fallskärmsavtal finns kontrakterade.
mot · GG02N43 · 1992-12-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:135 Åtgärder för att stärka det finansiella systemet Med rätta har bankerna kritiserats hårt för sitt sätt attförvalta insättarnas pengar. Oansvarighet och inkompetenshar lett till kreditförluster som beräknas omfatta 100miljarder kronor bara . Det finns ocksåanledning befara att bankerna kommer att förloraytterligare pengar på grund av deras inhumana ochstelbenta behandling av småhusägare ochbostadsrättsinnehavare. Även många företagskonkurser äronödiga eftersom bankerna satt i system att hellre fälla änfria företag i tillfällig knipa, även om de har godaöverlevnads- och framtidsförutsättningar. Näringspolitisktoch sysselsättningsmässigt är detta i förening förödande för Sverige.Kreditförlusterna innebär också att realräntan tvingas upptill oacceptabla nivåer. Sammantaget är risken förytterligare kreditförluster även under kommande åruppenbar, med åtföljande skadeverkningar för samhälletoch medborgarna.För och är det lätt att konstateraatt bankerna inte fyller sin funktion och därigenomfördjupar den kris som landet nu upplever. Lägg därtillbankdirektörernas fallskärmsavtal, så är det självklart attsvenska folkets misstro mot bankerna är djup ochberättigad. Regeringen bör därför ta initiativ för att nyabanker etableras som inte har ryggsäcken full avkreditförluster och som därför kan tvinga ner realräntan.Regeringen bör också i sin hantering på alla sätt försökaeliminera de stötande fallskärmsavtalen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att etablera nyabanker,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stötande fallskärmsavtal.
mot · GG02N45 · 1992-12-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:135 Åtgärder för att stärka det finansiella systemet Bankernas fallskärmsavtalI samband med att insatser görs enligt intentionerna ipropositionen om åtgärder för att stärka det finansiellasystemet kommer staten att antingen bli ägare till bankeroch kreditinstitut eller att på annat sätt få ett avgörandeinflytande. När villkoren för stöd till de olika företagendiskuteras måste givetvis i första hand hittillsvarande ägaresekonomiska ansvar för de uppkomna förlusterna slås fastoch utkrävas.En annan fråga, som beloppsmässigt är liten iförhållande till de totala förlusterna, är de generösafallskärmsavtal som i många fall utlösts. Tveklöst är det såatt de både på principiella och ekonomiska grunder starktkan ifrågasättas. Många undrar också om just förekomstenav dessa avtal kan ha bidragit till att skapa den miljö somledde till alltför stort risktagande i utlåningsverksamheten.Mot den bakgrunden bör den nya Bankstödsnämndenges i uppdrag att undersöka möjligheterna av attomförhandla avtalen. En viktig utgångspunkt i denförhandlingen är avtalslagens bestämmelser att avtalsvillkorkan jämkas bl.a. med hänsyn till senare inträffadeförhållanden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännadet angelägna i att bankernas fallskärmsavtalomförhandlas.
mot · GG02N46 · 1992-12-02 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:135 Åtgärder för att stärka det finansiella systemet Ny demokrati har tagit del av ifrågavarande propositionoch vill för sin del anföra följande: Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt förutsättningarna för en finansiell försäkring bör utredasdär staten är försäkringsgivare i syfte att garanterakonkurrensneutralitet och kostnadseffektivitet,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt i de fall staten går in som ägare, helt eller delvis, måstestatens ägande så snart det kan ske övergå till privataägarformer genom att exempelvis ägandet sprids tillmedborgarna i form av aktier,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt stödet skall villkoras av krav på radikalarationaliseringar och effektivisering,4. att som sin mening ger regeringen till kännaatt som villkor för stöd bör användas finansiella nyckeltal,5. att som sin mening ger regeringen till kännaatt man vid tillsättandet av ansträngersig att få den absolut bästa kompetensen för att minimerastatens och skattebetalarnas kostnader,6. att som sin mening ger regeringen till kännaatt eviga förlagslån skall omfattas av möjlighet till stöd,7. att som sin mening ger regeringen till kännaatt en utredning tillsätts i syfte att skapa förutsättningar fören effektiv konkurrens genom mångfald i banksystemet,8. att som sin mening ger regeringen till kännaatt reglerna för bankernas verksamhet ses över i syfte attförhindra att kunder som är kreditvärdiga drabbas i onödanexempelvis av konkurs.