mot · GF02A259 · 1992-01-27 00:00:00 — Allas rätt till ett arbete SammanfattningI motionen föreslås följande åtgärder motarbetslösheten:Arbete åt alla som övergripande politisktmål och att arbetslinjen skall innebära både utbildning ochsysselsättning i stället för arbetslöshet.Ungdomsgarantiför alla i tillfälliga praktikplatser eftergenomgången utbildning.ROT-program motarbetslösheten; ger bl.a. byggnadsarbetarnaarbetstillfällen.Beredskapsarbete istället förarbetslöshet.Stärk arbetsförmedlingarna.EG-anpassad arbetslöshetArbetslöshetens omfattning anpassas med rekordfart tillgenomsnittet i . Särskilt tydligt visas det iregeringens egna bedömningar av arbetslösheten som i årberäknas bli 3,och 4,. Lägg därtill 4--avarbetskraften som är i arbetsmarknadspolitiska åtgärderoch som efterfrågar eller inom efterfrågar ett arbetepå den öppna arbetsmarknaden.Enligt AMS statistik var 185 000 arbetslösa . Det är en fördubbling . Antaletlångtidsarbetslösa har tredubblats. 146 000 personervarslades om avsked föregående år och 14 763 månad. Ungdomen drabbas hårt. Både gruppen18--och de i åldern 20--är de stora förlorarna påarbetsmarknaden tillsammans med de äldre som ärarbetslösa och handikappade.Ungdomsgaranti för alla under 25 årEn internationell lågkonjunktur, kortsiktigainvesteringar i företagen samt en felaktig ekonomisk politikhar nu fått som följd en starkt stigande arbetslöshet ochomfattande varsel. Det innebär att klyftan mellan fattigaoch rika kommer att växa i och att arbetslöshetennu hotar att nå nivåer som varit otänkbara i vårt land underefterkrigstiden.Ungdomsarbetslösheten är omfattande och regeringentalar mycket om ungdomen och dess svåra situation. Någrakonkreta förslag har inte presenterats, men detanmäls att regeringen skall återkomma omungdomsgarantin.I rättvisans namn har ett förslag nämnts avarbetsmarknadsministern om lönesänkningar förungdomen. Det skall ge ungdomen chans till jobb på denöppna arbetsmarknaden enligt ministern. Är syftet att låtaungdomarna betala sänkta kostnader för arbetsgivarna.Frågan är hur mycket arbetsmarknadsministern anser attlönerna skall sänkas för att uppnå detta syfte?Redan nu subventioneras arbetsgivare som anställerungdomar på den öppna arbetsmarknaden med ettrekryteringsstöd på av lönekostnaden, utan nämnvärtresultat. Menar arbetsmarknadsministern attsubventionerna ska höjas till 60--?! Eller är det engenerell lönesänkning för ungdomar som avses? I så fallanmäler sig principen om lika lön för likaarbete. För är det oacceptabelt att tillåtalägre löner till ungdomar bara för att de är just ungdomar,om det är samma arbete som utförs.Ungdomsgarantin för 18--19-åringar är en nödvändighetför att ungdomar skall få någon respekt för samhället ochdess värderingar. 17 000 inskolningsplatser är budgeteradeför kommande budgetår. Problemet är att dessa enbart ärriktade mot den offentliga sektorn somkommunerna får sämre ekonomiska villkor.Någon generell ungdomsgaranti finns inte för ungdomarpå 20--. Där slår arbetslösheten hårt. Skall arbetslinjenfullföljas måste åtgärder vidtas.Särskilt svårt har de ungdomar som inte skaffat sig enyrkesutbildning. De måste omfattas av en vidgadungdomsgaranti för att bl.a. förhindra utslagning.Dessutom föreligger ett allvarligt problem när de somskaffat sig en utbildning inte får något arbete. Om ingaåtgärder vidtas kommer att ha världen bästutbildade arbetslösa ungdomar. Till vilken nytta? !Vi föreslår därför att 20--24-åringar ska omfattas av enungdomsgaranti och att de som har en yrkesutbildning ellerhar genomgått utbildning och inte får ett arbete på denöppna arbetsmarknaden erbjuds en särskild praktikplats, istället för arbetslöshet.Sådana praktikplatser skall finnas både i den privata ochden offentliga sektorn. Ungdomarna kommer till rätt platsoch det sker inga inlåsningseffekter i fel sektorer. Eftersomen särskild praktikplats syftar till att förhindra utslagning,bibehålla och utveckla de kunskaper som förvärvats och gearbetslivserfarenhet bör för sådana platser utgå fullersättning från samhället oavsett sektor.Det finns säkert flera invändningar mot en sådanungdomsgaranti. Men i valet mellan öppen arbetslöshet ochrisk för utslagning och förluster av kunskap är detnödvändigt med ett nytt system. föreslåratt regeringen under vårriksdagen lägger förslag om enutvidgning av ungdomsgarantin till att omfatta även 20--24-åringarna och att särskilda praktikplatser tillskapas förde som har en yrkesutbildning. Nettokostnaderna, anser vi,blir marginella för samhället, eftersom kontanta stöd ochsociala kostnader blir omfattande om inga åtgärder vidtas.ROT-program mot arbetslöshetenSkall människovärde gå före marknadsvärde krävs attsamhället inte tillåter någon att slås ut frånarbetsmarknaden. Därför krävs det extraordinära insatserför sysselsättning, främst på områden som av utvecklingenblivit eftersatta. Vi vill peka på kommunernas underhåll avbl.a. skolor och VA-nät. föreslår att ett s.k.ROT-program på dessa områden upprättas av regeringen.Kortsiktigheten i regeringens politik åskådliggörs när detstimulansbidrag till upprustning av skolor som riksdagentidigare beslutat om skall avvecklas.Det är nu rätt tillfälle att snabba på utbyggnaden aväldre- och barnomsorgen, både genom ökat byggande,utvidgad verksamhet och höjd kvalitet. Ett ROT-programär i likhet med omfattande infrastrukturinvesteringar enbetydelsefull insats för att bekämpa den omfattandebyggarbetslösheten.Beredskapsarbete i stället för arbetslöshetDen föreslagna satsningen på utbildning är bra och ingårsom en viktig del för att hävda arbetslinjen iarbetsmarknadspolitiken. Vad vi efterlyser är enstorsatsning på ökad kunskap, en teknisk-humanistiskutbildning. Denna ska ha två syften; kunskapsnivån höjs påsvensk arbetsmarknad och arbetslösa kan få tillfälle tillarbete. Därför är det med förvåning vi tar del avregeringens nedskärning av anslagen till komvux som kanvara en viktig del i en teknisk-humanistisk utbildning.Vad händer med de färdigutbildade?Vi kan aldrig acceptera en politik som leder till att vi harvärldens bäst utbildade arbetslösa. I stället för att denarbetslöse som utbildats, efter utbildningen, skall erhållaarbetslöshetsersättning eller tvingats till ett useltsocialbidrag, borde det finnas möjlighet till flerberedskapsarbeten.Det finns grupper för vilka arbetsmarknadsutbildning avolika skäl är mindre meningsfull. Det kan gälla äldrepersoner som inte har långt kvar till pensionering, yngre''skoltrötta'' som inte fått en fast förankring påarbetsmarknaden och överhuvudtaget personer som saknaroch inte heller kan uppmuntras till en tillräckligstudiemotivation.Beredskapsarbete ger möjlighet till referenser frånarbetslivet, vilket kan vara nog så värdefullt för den sominte kan åberopa någon arbetslivserfarenhet. Här skall inteheller glömmas gruppen flyktingar och invandrare, därutbildning kanske inte alltid är den mest adekvata åtgärden.För andra kan ett beredskapsarbete erbjuda nödvändigstadga och en fast dygnsrytm i tillvaron.Beredskapsarbete måste kunna komma i fråga när dettaframstår som den mest ändamålsenliga åtgärden i detenskilda fallet. föreslår att anslaget tillberedskapsarbeten fördubblas under nästkommandebudgetår, dvs med ytterligare i genomsnitt minst 18 000personer per månad.Kostnaden för fler beredskapsjobb kommer delvis attkompenseras av minskade kostnader inom andra sektorer.Uteblivna åtgärder innebär ökat kontantstöd,socialkostnader eller passivisering som leder till utslagningsom i sin tur kostar samhället stora resurser. Vänsterpartietföreslår att satsas på ytterligareberedskapsarbeten.Stärk arbetsförmedlingarnaDen offentliga arbetsförmedlingen måste expandera itider av arbetslöshet. I annat fall är det en medvetenkvalitetssänkning, som i första hand drabbar dearbetssökande. Även de i verksamheten drabbas avoskäliga belastningar om inte resurserna någorlundamotsvarar arbetsuppgiften. De redan tidigare svårplaceradepå arbetsmarknaden har det nu ännu svårare att få ettarbete. Äldre som blivit arbetslösa och handikappade m.fl.kräver därför ytterligare insatser. De förstärkningar somregeringen föreslår är otillräckliga. Vi föreslår därför attytterligare anslås till arbetsförmedlingarna.Arbetslöshet en symbol för ofrihetKampen mot arbetslösheten har varit centralför arbetarrörelsen. Arbetslöshet har i arbetarklassenshistoria alltid betraktats som ett av de stora hoten.Arbetslösheten hotar den arbetandes personliga existens.Som samhällsfenomen försämrar det hela den arbetandeklassens position och stärker den härskande klassen. Bådepersonligt och klassmässigt är för arbetarna arbetslöshet enmanifestation av och en symbol för ofrihet.Inte i något land har kapitalismen bemästratarbetslösheten -- tvärtom. Miljoner och åter miljoner är dearbetslösas skara, bara i de rika industriländerna. Det är detkapitalistiska systemet i sig självt som föder arbetslöshet.Kapitalets krav på vinstmaximering i varje skede och dearbetande människornas krav på arbete är oförenliga. Detär därför som sätterarbetslöshetsbekämpning som första mål i den ekonomiskapolitiken. Det krävs en demokratisk politisk motmakt tillkapitalets vinstintressen. Åtgärder måste vidtas somminskar arbetslösheten.Regeringen sviker allas rätt till arbeteEnligt regeringens preliminära nationalbudget visarsysselsättningen på en mycket allvarlig utveckling. Från1990 till 1993 skall industrisysselsättningen minska mednärmare 150 000 jobb. visar alla branscherminustecken, utom privata tjänster och kommunalverksamhet som visar på noll.Målet om allas rätt till ett arbete är borta i regeringenspolitik och ersätts nu med att ''Hela skall leva''.Frågan blir av vad då? De föreliggande förslagen i denekonomiska politiken inger föga respekt för att skapa entillväxt som innebär arbete åt alla. Satsningen på attunderlätta för kapitalet ger inget hopp för framtiden.Regeringen nonchalerar en effektivarbetslöshetsbekämpning. Det är en mycket måttlig ökningav resurserna till de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna --ca 2 miljarder -- räknat utifrån innevarande budgetårsmedel och de av regeringen nu föreslagna, mot bakgrund avregeringens egen bedömning av utvecklingen.Att spara in pengar på arbetsmarknadspolitiken är enfelaktig strategi, eftersom det leder till extra utgifter förarbetslöshetsunderstöd, socialbidrag och människor somslås ut från arbetsmarknaden. Dessutom är det inteekonomiskt ansvarsfullt att acceptera att människor är utansysselsättning när det finns så mycketarbete som behöver utföras.Riksdagen bör därför hos regeringen begära förslag omåtgärder för att i en första etapp nedbringa arbetslöshetentill högst /93. Regeringenbör senast i kompletteringspropositionen redovisa åtgärderför att kraftigt nedbringa arbetslösheten.För har arbete åt alla en central plats i denekonomiska politiken. Vi måste ta till vara den bästaresursen i den ekonomiska politiken, nämligen denarbetande människan. Likväl som utjämnadeförmögenhets- och inkomstskillnader är en förutsättning fören fungerande samhällsekonomi i balans, är arbete åt allaen annan huvudingrediens som är absolut nödvändig för ettmänskligt samhälle. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbete åt alla som övergripandemål för politiken och att arbetslinjen upprätthålls med bådeutbildning och sysselsättningsåtgärder,2. att hos regeringen begär förslag om s.k.ungdomsgaranti för 20--24-åringar med s.k. särskildpraktikplats enligt vad som i motionen anförts,3. att hos regeringen begär förslag om s.k.ROT-program enligt vad som i motionen anförts,14. att till Arbetsmarknadspolitiska åtgärder /93 anvisar 1 . utöverregeringens förslag för beredskapsarbeten enligt vad som imotionen anförts,5. att till Arbetsmarknadsverketsförvaltningskostnader för /93 anvisar . utöver regeringens förslag förarbetsförmedlingarna enligt vad som i motionen anförts,6. att hos regeringen begär en redovisning avvilka åtgärder regeringen tänker vidta för att nedbringaarbetslösheten till högst /93 enligt vadi motionen anförts.