mot · GF02A482 · 1992-01-27 00:00:00 — InledningBasindustrierna har varit den självklaraoch ledande kraften när det gällt att trygga sysselsättningenför befolkningen i gruvnäringen finns , inom järn- ochstålframställningen finns och inom denskogsindustriella sektorn spelar statliga ASSi ochprivatägda SCA betydelsefulla roller.Följande siffror kan ge en liten fingervisning om dennorrländska industrins betydelse, till vilken istor utsträckning bidrar:skogs-, pappers- ochmassaindustrin i nettoexporterar för cirka 25miljarder kronor ;det totala nettoexportvärdetper sysselsatt i ligger överriksgenomsnittet;var och en av de 60.000 personer somarbetar inom skogs-, pappers- och massaindustrin bidrarmed . till det svenskaexportöverskottet.I det historiska perspektivet har människornasframtidstro i allt väsentligt byggt på basindustriernasförmåga och det var först somnorrbottningarna kunde se tydliga konturer av enförskjutning mot mindre och medelstora företag.Märkbar var också förändringen mot kunskapsintensivaföretag. Den förändringen har fortgått successivt och visaringen avmattning.Högskolan i och möjligheterna till god utbildningpå andra orter i länet har naturligtvis varit viktigadrivkrafter i kunskapsutvecklingen.Närmandet till EG kommer att understrykanödvändigheten av en hög utbildningnivå. Den skärptainternationella konkurrensen förutsätter att såväl små somstora företag bygger upp sin kompetens.Trots basindustriernas minskade betydelse försysselsättningen kommer norrbottningarna att vara starktberoende av dessa . Detta faktuminnebär att är konjukturkänsligt.Den djupa, världsomspännande konjunktursvacka somnu föreligger har följdriktigt drabbat länet hårt.Arbetslösheten ligger återigen på nivåer som äroacceptabla. /92 var avnorrbottningarna utan arbete -- en siffra som är dubbelthögre än riksgenomsnittet.Särskilt utsatta är de unga flickorna och pojkarna på varsaxlar framtid skall byggas.Ungdomsarbetslösheten framstår som ett allvarligt hot,eftersom den kan leda till utflyttning. Att ständigt åderlåtaspå sitt unga, livskraftiga blod -- det orkar inte Norrbotten.Länets framtid är med andra ord oerhört beroende av attungdomen ges möjligheter att stanna kvar. I ett alltmerintegrerat och tekniskt komplicerat behövsnämligen välutbildade ungdomar.Det är också viktigt att kvinnorna i hararbete och andra livsförutsättningar i länet; t.ex. utbud avkultur och fritid. På detta sätt kan kvinnor leva och verka iNorrbotten och kvinnors utflyttning kan hejdas.BasindustriernaDet är ofta bekräftat att har ett synnerligenstarkt beroende till basindustrierna. är, exempelvis,med sina tusental anställda fortfarande en livsnerv förutvecklingen i hela malmfälten, och kommer så att förbliunder överblickbar tid.Det finns hotbilder som blivit allt tydligare under senaretid. Dessa hotbilder har målats av en borgerligriksdagsmajoritet, vilken nu ser som en angelägen uppgiftatt snabbt privatisera de statliga företagen. ingår iden borgerliga privatiseringsstrategin.En försäljning till privata ägare skulle dock medföra attlivsvillkoren förändras radikalt för människor och företag imalmfältsregionen. Även en utförsäljning av övriganationella tillgångar, exempelvis domänverkets skogar ochvattenfall till privata ägare, skulle på ett mycket negativtsätt påverka människornas livsvillkor i Norrbotten.Ett statligt ägande är den ojämförligt tryggaste garantinför basindustriernas fortsatta existens i ochriksdagens beslut om privatisering av statliga företag bördärför upphävas.Däremot finns det inga sakliga skäl att helt avvisa ettprivat inflytande. kan härvid tjäna som ett exempelpå möjligheten att skapa en godtagbar ägarblandning, därstaten kvarstår som majoritetsägare. Det bör emellertidbetonas att inslaget av privata ägare skall utgå från enlångsiktig bedömning och inte grundas på ett kortsiktigtekonomiskt vinstintresse.När det gäller och gruvnäringen som helhet ärdet synnerligen viktigt att prospekteringen för att finna nyafyndigheter erkänns av ett fortsatt statligt engagemang.ArbetsmarknadDen djupa internationella lågkonjunktur som nuockså känner av drabbar många människor. Dels handlardet om ekonomiska uppoffringar när arbetslösheten slår tll,dels kan andra störningar göra sig gällande i form avnedstämdhet och allmän passivitet.Erfarenheten visar dessutom att drabbashårdare än de allra flesta regioner när konjunkturen rasar.Länet får kännas vid en högre arbetslöshet. Inte minstungdomar, och i synnerhet flickorna, utsätts för en hårdarepress. De råkar mest illa ut när företagen tvingas bytakostym.Samhället måste i detta ansträngda läge ta sitt ansvar.Att påskynda infrastrukurella satsningar (vägar, broar etc.)är ytterst angeläget. Utbildning hör också till arsenalen avverktyg.Dessutom bör samhället använda sig av traditionelltbeprövade beredskapsarbeten. De fyller i den nu svåraarbetsmarknadssituationen en omvittnat viktig funktion.Det krävs därför att regering och riksdag anslår ordentligaresurser till beredskapsarbeten av skilda slag.Arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste omfatta såvälarbetsmarknadsutbildning som traditionellaberedskapsarbeten.Riskvilligt kapitalDen hittillsvarande diskussionen tyder på att kandra nytta av ett närmande till det nya . Denbedömningen är säkert riktig utifrån nuvarande kända faktaoch förutsättningar.Dock utesluter inte ett för nationen positivt EG-närmande att en aktiv regionalpolitik kan försvåras. Medsitt geografiska läge kan hamna i framgångenskölvatten och det finns således skäl att med störstaobservans följa EG-diskussionen.För att klara närmandet till den breddadeEuropamarknaden på likvärdiga villkor behövs riskvilligtkapital. En industriell och ekonomisk expansion i regionenförutsätter en hög grad av självbestämmande.I dag råder bred politisk enighet i bakomkravet om att använda vattenkraftsvinsterna för utvecklingav länet. Det kan exempelvis ske genom ett regionaltdelägande i vissa av länets vattenkraftverk.Hittills har blott en ringa del av de betydande summorsom kommer från produktionen vid länets vattenkraftverkstannat kvar i Norrbotten.Enbart beskattningen på konsumtionen avNorrbottensproducerad vattenkraft ger staten ungefär 1,8miljarder kronor i årligt tillskott. Av den summan stannar220 milj.kr. kvar i länet i form av reducerad elskatt och s.k.bygdeavgifter.Kravet på en större del av vattenkraftvinsterna är rimligtoch framstår som välmotiverat i skenet av ett EG-närmandeoch behovet av att klara en bra regional utveckling. Detförutsätts i detta sammanhang att en återföring av de storavinsterna från vattenkraften blir långsiktig och uthållig.Stärk den högre utbildningenFör sedan startade högskolan i värde när det gäller att höja kunskapsnivån hosmänniskor i företag torde vara oomtvistat. Högskolan harhelt enkelt blivit ett välsmort nav som skapat godabetingelser för den regionala utvecklingen.Från en klar teknisk inriktning har högskolans utbudbreddats och innefattar bl.a. lärar-, ekonomisk ochmusikutbildning. Den sistnämnda sker vid musikhögskolani Piteå.Det är nu viktigt att den tekniska utbildningen ochforskningen vid högskolan utvecklas vidare. Minst likaviktigt är att den verksamhet som ligger vid sidan av dettekniska området också utvecklas. De stora avstånden ochregionala rättviseskäl -- människor i hela regionen behövernärhet till högskoleutbildning -- talar för en fortsatt ochdärtill snabb utbyggnad av dessa sektorer.De väsentligaste inslagen i denna vidare utbyggnad avhögskolan i är en kontinuerlig förstärkning avanslaget till fristående kurser, samhällsvetenskapligforskning vid sidan om det tekniska området samtgrundskollärarlinjen, grenen för årskurserna 4--9.Scenskola, arkitekt- och musiklärarutbildning samt YTH-utbildningar är andra inslag i denna utbyggnad.Förutom en breddning i framstår det sombetydelsefullt att i får en stärkt profilliksom att de rymdtekniska fördelar som tillskapats i Kirunautvecklas vidare.KommunikationerDen accelererande internationaliseringen ställer alltstörre krav på ett väl utbyggt och fungerandekommunikationsnät. Det handlar om tidsenliga vägar, ombroar med tillräcklig bärighet, om järnvägar, omförutsättningar för sjöfarten och om ett telenät som tålökade påfrestningar -- inte minst kännbara genom denkraftiga tillväxten på dataområdet.Om man menar allvar med en sund, balanserad regionalutveckling, förutsätts att regering och riksdag ser detsjälvklara i att eliminera geografiska olägenheter.Norrbotten befinner sig onekligen i en sådan -- åtminstonevid en jämförelse med marknaderna i Centraleuropa.Till de satsningar som bör infrias hör en av SJplanerad godsterminal mellan och Luleå.I dag finns långt framskridna planer på byggandet av enkustjärnväg mellan och () ochemellan och (Norrbotniabanan).Det är angeläget att arbetet för en byggstart påskyndas.Likaså är det angeläget att en ombyggnad och förstärkningav fullföljs, så att persontrafiken mellan kustenoch malmfälten kan intensifieras. Utvecklingen avregionala snabbtåg måste också fortsätta för att minskarestiderna och bidra till att göra tågresandet merakundvänligt.Ett projekt på kommunikationsområdet som behöverprioriteras är väg 45, som sträcker sig mellan ochKaresuando. Vägnätet i inlandet är generellt sett eftersattoch en upprustning av väg 45 med matarvägar är därförnödvändig. Vägen bör dessutom ges Europastatus.Inlandet har en ansträngdarbetsmarknadssituation och en fortsatt eftersläpning avvägunderhållet skulle förvärra situationen, bl.a. genomsämre möjligheter att bedriva skogsbruk.Utvecklingen på postens och områdenbehöver också poängteras. Oavsett att posten bytt driftformoch övergått till en mera strikt företagsekonomisk modellfår de regionalpolitiska uppgifterna inte överges. Det finnsgoda skäl att uppmärksamma postens ansvar ochomedelbart göra anmärkningar om servicegraden försämrasoch taxesättningen radikalt undergräverinlandskommunernas levnadsbetingelser.Areella näringarDe areella näringarna med anknutnaförädlingsindustrier är basen för utkomst, bosättning ochutveckling i skogslänen, framför allt i glesbygden.Utredningar har visat att arbetstillfällen i de areellanäringarna ofta framstår som mycket betydelsefulla för attupprätthålla en acceptabel nivå, såväl vad gäller enskildsom offentlig service på landsbygden.Många mindre orter befinner sig nära de trösklar förfolkmängdstal som avgör om det finns tillräckligt underlagför vissa servicefunktioner. På dessa orter är de areellanäringarna med anknutna verksamheter ofta av avgörandebetydelse för att uppnå de regionalpolitiska målen omarbete, service och en god miljö.Inom jordbrukssidan är det därför nödvändigt attNorrlandsstödet bibehålls, att stödnivån utgår från enacceptabel lönsamhet på ett rationellt familjejordbruk, attproblem med generationsväxlingar ägnas störreuppmärksamhet och att forskning, utveckling ochrådgivning, som speciellt riktas mot det norrländskajordbruket, intensifieras.Skogen är den viktigaste kombinationen till jordbruketoch utgör en väsentlig del av den ekonomiska basen förmånga lantbruksföretag. Det finns också gynnsammaförutsättningar att öka nyttjandegraden när det gällerlandets samlade skogsresurser.Redan en översiktlig bedömning visar att en utvecklingav skogsnäringen kan tillföra landsbygden ett betydandetillskott av sysselsättning och ekonomiska resurser. Det ärdärför ytterst angeläget att skogsbruket stöds av en kraftfullskogspolitik.MiljöKolahalvöns miljöproblem såg ut att kunna lösas till vissdel genom framför allt norskt och finskt engagemang. Detmesta pekar nu mot att det inte blir någonting av dessaplaner beroende på den ryska ekonomin. Detta innebär attde mycket stora utsläppen på kommer attfortsätta inom överskådlig tid med stor risk för miljöskadorpå norrbottniska skogar, marker och vattenområden.Konsekvensen av detta blir för vårt vidkommande:Miljöövervakningen i länet måste förbättras. Det programsom vi tagit fram blir nödvändigt att få förverkliga. Resurserför att bygga upp det och låta det löpa kräver mellan 4--5milj.kr. Eftersom miljöfrågorna i storutsträckning är globala blir det nödvändigt att följaförändringarna genom effektiva och riktigaövervakningssystem. Kontrollen av de egna utsläppenminskar i betydelse.Samarbetet med Kolahalvönsmiljövårdare måste få fortsätta. Kontakter de två senasteåren har skapat ett positivt samarbetsklimat. Det är främstpå utbildningssidan som vi kan bidra med något bestående.Resursbehovet för att åtgärda problemen är så enormt sådet kan vi glömma. Likaväl som staten satsar resurser påkontakter och utbyte med bör man kunna satsaockså på med sin bräckvattenmiljö är ett känsligtområde som får ta emot stora mängder avloppsvatten frånbåde svensk och finsk sida. pågår ett antalprojekt som är intressanta, bl.a. en miljögiftskartering somnu håller på att sammanställas, men mycket återstår att fåsvar på. Det blir därför nödvändigt att fortsätta med nyaprojekt men dessa ryms inte inom de ordinarieanslagsramarna, för detta behövs årliga anslag.De stora avfallsmagasinen för sand vid gruvorna i Aitik,och Viscaria kan bli enorma miljöhot i framtidenom vi inte kan ställa de rätta kraven på tätning och isoleringav de tungmetaller som finns i avfallssanden. Vi anser attdet behövs kompetens för detta arbete genom att iexempelvis projektform studera vad som hänt i Laver, engruva som lades ned sedan.Våra våtmarker är i många stycken unika men vi har intesärskilt god kunskap om dem. En länsomfattandeinventering är högaktuell.RennäringenFör ett boende i fjällområden och utpräglade glesbygderhar rennäringen haft -- och har fortfarande -- stor betydelse.Det är av den anledningen angeläget att ge näringen godautvecklingsmöjligheter.Strukturen på samebyarna och företagen måste gesmöjligheter att utvecklas så att de naturliga resursernatillvaratas bättre. Häri ligger målet om högsta möjligaavkastning samt bättre kvalitet på produkterna, somåstadkommes via högre förädlingsgrad.UtlokaliseringUnder harstorstadsregionerna -- framför allt --expanderat kraftigt. Marknadskrafterna har på ettutmanande sätt styrt sysselsättning och kompetens till dessaredan väl tillgodosedda områden.Den utvecklingen går stick i stäv mot den vackra tankenpå en regional balans och måste därför brytas. Det bördessutom understrykas att en fortsatt expansion ochöverhettning, exempelvis i , skaparmånga och svårhanterliga olägenheter.För att utforma en regional balans värd namnet krävsolika, sinsemellan samverkande, insatser. Hit hörutlokalisering av företag såväl från den statliga som denprivata sidan.Erfarenheterna av hittillsvarande utlokaliseringar ärmycket goda. Radiotjänsts lokalisering till ,Linjeflygs till och Nordbankens till framstårsom utmärkta regionalpolitiska satsningar och har visat sigha stor betydelse för de berörda kommunerna.Regering och riksdag har därför välgrundade skäl attfortsätta på den inslagna vägen. Fler verksamheter kan --och bör -- flyttas från . Delar av naturvårdsverketborde självklart kunna flyttas till . Det är ocksårimligt att delar av försvarsmyndigheterna i . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar återkalla det tidigare beslutadebemyndigandet att sälja statens aktier m.m.1,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens roll som ägare avbasindustrierna,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet avarbetsmarknadspolitiska insatser,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av riskvilligt kapital,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet avkommunikationssatsningar i ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de areella näringarna,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljön,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rennäringen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utlokaliseringen.