mot · GF02Jo802 · 1992-01-27 00:00:00 — Organisationen av det praktiska jakt- ochviltvårdsarbetet i landet är behäftat med stora brister. Dettagäller främst den överrepresentation för de renajaktintressena som präglar nuvarande jakt- ochviltvårdsorganisation. Därmed begränsas ocksåmöjligheterna för natur- och djurskyddsintressena attkunna påverka detta viktiga arbete.Enligt riksdagsbeslut och 1951 handhas jakt- ochviltvårdsarbetet i av (). I detta arbete ingår att föreslå jakttider samt angevilka djurarter som skall vara jaktbara. För beredningen avdessa ärenden har SJF tillsatt en arbetsgrupp --jakttidsberedningen. I denna beredning har bl.a. och deltaga. Av de övriga fjortonmedlemmarna är åtta jägare, en från LRF och fem frånstatliga institutioner (Kungl. , Kungl.Skogs- och Lantbruksakademien, StatensVeterinärmedicinska anstalt, och ).Genom ordförandens utslagsröst behåller emellertid i allalägen de rena jägarintressena majoriteten. Beredningensförslag måste också godkännas av ochöverstyrelse, innan förslagen sänds vidare till (). Därefter sänder SNV ut förslagetpå remiss till olika organisationer, dock inte till fler natur-och djurskyddsorganisationer än de två som ingår ijakttidsberedningen.SNV:s organisation för jaktärenden utom ärendenrörande jakt efter björn, varg, järv och lo och jakt eftersåväl helt fredade som delvis fredade arter kommer troligeninom kort att läggas över på skogsstyrelsen.Denna nya organisatoriska utformning av jakt-och viltvårdsarbetet innebär fortfarande att stora gruppermed anknytning till natur- och djurskyddsintressena inte fårtillfälle att påverka jaktens utformning i den utsträckningsom den växande miljö- och naturskyddsopinionenmotiverar. jaktaspekter dominerar alltså dagensviltvårdsarbete i alltför hög grad på miljö- ochnaturvårdsaspekternas bekostnad. Som bara ett litetexempel på dessa disproportioner kan nämnas att natur-och djurskyddsorganisationernas sammanlagdamedlemsantal är ungefär dubbelt så stort som . Därtill kommer ett mycket stort antalicke-organiserade naturvårdsintressenter, som i olikasammanhang krävt förändringar i jakten. Det är av stortallmänt intresse att vi tar gemensamt ansvar för vår faunaoch dess möjligheter att överleva och ha individrikapopulationer.Med den ganska genomgripande förändring i synen påmiljöoch naturskyddets betydelse för utvecklingen av vårtsamhälle som genomsyrar folkopinionen torde det varahögt att ändra på det märkliga förhållande sominnebär att en jaktorganisation innehar en dubbelroll sombåde ideell intresseorganisation och jakttidsberedandemyndighet.Mot denna jägardominans vänder sig alla natur- ochdjurskyddsorganisationer (Svenska Naturskyddsföreningenca 200 000 medlemmar, ca10 000 medlemmar, mot plågsammadjurförsök ca 65 000 medlemmar, ca 13 000 medlemmaroch ). De kräver att få ettlika stort inflytande som jägarna på jaktfrågorna. Dennaberedande grupp skulle bestå av representanter förnaturvårdsverket, naturvårdsorganisationerna,djurskyddet, forskningen, skogsoch jordbruket samtjägarorganisationerna. Vi anser därför att en nyorganisation bör skapas för att ta hand om ansvaret för detviktiga jakt- och viltvårdsarbetet. Denna organisationskulle kunna få formen av ett och börbildas helt fristående från SJF. I sammanhanget börsamtidigt övervägas om inte den kvarvarande delen avSNVs enhet för faunavård och jakt som handharlicensjaktsfrågor avskiljes och att den del som kommeratt ligga på infogas i den nya organisationenför att åstadkomma ett helhetsgrepp på jakt- ochviltvårdsarbetet.Faunarådets självständighet och integritet måstemarkeras, varför t.ex. ordföranden måste vara neutral,t.ex. statssekreterare från jordbruks- eller miljö- ochenergidepartementet. Rådets arbetsuppgifter skall intebegränsas till att föreslå jakttider utan ges en vid omfattningoch bl.a. inkludera vilka arter som skall få jagas, samt påvilka villkor. Eftersom jägarna så totalt dominerarbeslutsfattandet så kommer dessa mycket viktiga frågor inteens upp på dagordningen. finns en djup oenighetmellan natur- och djurskyddsorganisationerna och jägarnahur avarterna inom jakten skall lösas.Exempel på avarter som måste lösas är t.ex. jakt underfortplantningstid. Jakt på rovdjur som dödas enbart iegenskap av konkurrenter till jägarna själva, t.ex. räv ochgrävling som själva är viltjägare. Jakt på arter som inte gernågot väsentligt utbyte för konsumtion t.ex. sothöns,ekorre, och enkelbeckasin. Jakt på tämligensällsynta arter. Fällfångst och snaror uppmuntras avnaturvårdsverket trots att t.ex. ripsnarningen innebär att endel ripor dör först i snaran. Mycket högaskadeskjutningsfrekvenser då det gäller hageljakt påflygande fågel. bly sprids i naturen ochförorsakar sekundärförgiftningar framför allt hos andfåglarmen också hos rovfåglar som äter skadeskjutna djur. Jakt inaturreservat, skottpengar som kommuner nu harmöjligheter att besluta om, turistjaktssafarier, skyddsjaktunder fortplantningstid och jakt nära skymningen så att inteeffektivt eftersök av skottskadat vilt kan göras osv.Rådets verksamhet torde med fördel kunna finansierasav delar av viltmedlen (Jaktvårds- ochviltskaderegleringsfonderna). Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en ny och merallsidigt sammansatt jaktvårdsorganisation.