mot · GF02Bo504 · 1992-01-27 00:00:00 — reglerar kommunernas byggandeoch planläggning av mark och vatten. I 3 kap. 7 § angesmålen för tillgänglighet med tanke på personer med nedsattrörelseeller orienteringsförmåga. I samma paragraf angesockså undantag från de allmänna kraven på tillgänglighet.Exempelvis behöver inte alla arbetslokaler vara tillgängligaoch hiss behöver inte installeras i byggnader som har färreän tre våningar. Dispenser av olika slag kan medges både inyproduktion och i ombyggnation.I PBL kan inte utläsas vilken rad av tillgänglighet somskall åstadkommas eller vilken omfattning tillgänglighetenskall ha. Det är helt upp till kommunen att avgöra detta.Redan under förarbetet med PBL uttrycktehandikapporganisationerna sina stora tveksamheter tilldensamma. Det fanns farhågor om att övergången fråncentralt detaljreglerade föreskrifter till att ge kommunernarätt att själva bestämma omfattningen av tillgänglighet, inteskulle innebära några större förbättringar. Det fanns ocksåmissnöje med att tillgänglighet för personer med större el-rullstolar och funktionsnedsättningar i armar inte skulleinrymmas i PBL.Till PBL har utarbetat föreskrifter ochallmänna råd. Föreskrifterna måste följas och de allmännaråden är frivilliga. Detta ställer stora krav på kunskap ochvilja hos politiker, planerare och byggherrar om en godmiljö skall åstadkommas. Föreskrifterna inybyggnadsreglerna är diffusa när det gäller krav påutformning av byggnation och utemiljö uttillgänglighetssynpunkt. Det får till följd, dels atthandikapporganisationerna måste mycket noga bevaka allplanering, vilket ställer stora krav på personalresurser.Även om handikapporganisationerna skulle klara detta såfinns inga minimigarantier vare sig i lagstiftning ellerföreskrifter för omfattning eller grad av tillgänglighet, trotsde politiska målen.Rekommendationerna innehåller en del måttangivelser.Men de måste inte följas och de följs inte alltid heller.Måttangivelserna utgår från personer som använder deminsta rullstolarna och som har god styrka i armarna. Dettautesluter många personer med funktionsnedsättningar,förutom detta att måttangivelserna inte är tillräckliga iomfattning.I pressklipp kan då och då läsas hur kommuneråsidosätter och beskär tillgänglighetsmålen. Det är ocksåallt mer vanligt att man vill återgå till gammalt tänkande iplanering och noterar då inte vad det innebär förtillgängligheten. I befintlig byggnation ser man mer påbyggnadens kulturhistoriska kvalitet än på sociala kvalitéersåsom tillgänglighet för funktionshindrade. Detta framgårockså klart av de förslag till ombyggnadsregler somBoverket sänt ut på remiss.I regeringens proposition 1985/86:1, Ny Plan- ochbygglag anges vid krav på varsamhet följande: ''Kravet påvarsamhet, som i hög grad motiveras av sociala hänsyn, böremellertid inte tillämpas så att det hindrar att sådanaändringar genomförs som syftar till att tillgodose andraväsentliga mål som samhället ställer upp. Jag tänker då iförsta på en förbättrad tillgänglighet för rörelsehindrade, enförbättrad arbetsmiljö och en bättre hushållning medenergi. ''Det måste vara självklart, att personer medfunktionsnedsättningar inte skall utestängas från bostäder,arbetsplatser och allmänna lokaler som finns i byggnationklassad som kulturhistoriskt värdefull. Alla människor harbehov av sin historia.Handikapporganisationerna efterlyste under förarbetettill PBL en möjlighet att överklaga beslut medförvaltningsbesvär gällande översiktsplan, detaljplan,områdesbestämmelser och bygglov, där tillgängligheten urfunktionshindrades synpunkt inte är beaktad, eller därtillgängligheten är åsidosatt. kanhyresgästorganisationerna överklaga beslut, men de arbetarinte för tillgänglighetsfrågorna.Samhället domineras av otillgänglig miljö i mångaavseenden. Det finns inte garantier för att nya miljöer blirtillgängliga. För att skapa goda miljöer för alla, vilket vartänkt med PBL, krävs skärpning av lagstiftningen. Encentral styrning av tillgänglighetsfrågorna är nödvändigdärför att den funktionshindrades krav i dessa frågor lättträngs undan i den demokratiska processen.Tillgängligheten angår dock alla. i livetråkar alla ut för ett funktionshinder själv eller har någonanhörig eller vän som gör det. En miljon människor i vårtland har handikapp. Därför har vi inte råd att göra någraundantag från kraven på tillgänglighet vid nybyggnad ochändringar i befintlig miljö. För att uppnå dennatillgänglighet måste styrmedel skapas.Vi ser det som angeläget att PBL förses med ställningstagande så att personer somanvänder el-rullstol och/eller med nedsattfunktionsförmåga i armar garanteras tillgänglighet till allmiljö som byggs eller ändras,att föreskrifterna till PBL förses med de måttkrav somkrävs för detta,att kulturhistoriska värden inte får medge undantag frånkraven på tillgänglighet för personer medfunktionsnedsättningar i ovan nämnda sammanhang,att handikapporganisationerna ges överklaganderätt iPBL. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att handikappade bör fåförbättrad tillgänglighet till miljön.