mot · GF02A404 · 1992-01-27 00:00:00 — bor i ca 35 000 personer i åldern 16-24år. kommer det antalet att haminskat till ca 27 000. som antalet ungdomarsnabbt minskar så ökar utflyttningen, framför allt av flickor.Sedan 1968 har antalet kvinnor i åldern minskatmed till följd av ettnegativt flyttningsnetto.För att behålla och utveckla ett levande inland måstekvinnornas flykt därifrån motverkas. Det måste till ett brettarbete där det väsentliga är ett kvinnoinriktat synsätt somstärker flickors och kvinnors ställning och möjligheter iinlandet. Traditionellt sett har kvinnorna varit starktberoende av sina män och deras ekonomi, sett i ettnationellt perspektiv har detta förhållande förändrats underde senaste årtiondena. Kvinnornas andel påarbetsmarknaden har ökat successivt men de regionalaskillnaderna är stora. I perifera regioner är det gamlamönstret mera utbrett. Det har visat sig att i samhällen medarbetsbrist återfår kvinnorna sin underordnade ställningoch ställer sig utanför arbetsmarknaden. De avstår ifrån attkonkurrera med männen om arbetstillfällena. En studie avkvinnans ställning i utbildning och arbete har visat attkvinnorna i har landet högsta förvärvsfrekvensmedan kvinnorna i har den lägsta. Av det kanman möjligen dra slutsatsen att livsstilen i ärmer anpassad till männen än till kvinnorna. Till detta måsteman också lägga värderingsmönstret som inte tillåterkvinnorna att ha en högre position i yrkeslivet än deras resp.män. För kvinnor i perifera områden är detta ett allvarligtdilemma eftersom deras karriärvägar är betydligt färre än istorstadsområdena.I studien i ett lokalt perspektiv harUlla visat att av dem som genomgåtthögskoleutbildning förlagd till varflyttningsbenägenheten efter studierna större hoskvinnorna än hos männen. Av männen var det som flyttade efter studierna medan av kvinnorna flyttade. En trolig förklaring var attkvinnorna upplevde det svårare att efter studierna fåadekvat arbete. Förutom kvinnors allmänna svårigheter hardet dessutom visat sig att de som ändå utbildar sig och villarbeta har svårt att göra sig gällande på arbetsmarknadenutanför storstäderna.För liberalerna är det viktigt att tillvarata ochbehålla den viktiga resurs som kvinnorna i Norrbottensinland utgör. För att åstadkomma detta krävs attförutsättningar för kvinnorna där förbättras. Det kan skegenom förbättring av de allmänna betingelserna -- iutbildning, fritidsliv, kulturellt utbud bl.a. Det kan skegenom att stimulera till egenföretagande, och då inte barai traditionella kvinnoyrken som sömnad, vävnad, keramik,utan även inom den i dessa bygder ofta väl utbyggdaoffentliga sektorn. Service, vård och omsorg ärverksamhetsområden där kvinnors erfarenhet, kunskap ochkompetens finns att tillgå i riklig mängd och kan bli enutmärkt grund för kvinnligt företagande. Erfarenhetenvisar att många kvinnor inom vård och omsorg gärna tarchansen att bli privat anställda eller egna företagare. Atthjälpa och stödja dem, att undanröja hinder för att de skakunna bli entreprenörer inom vård, service och omsorg,driva , vårdhem, gruppbostäder, barnomsorg,kan vara ett sätt att hålla kvar och kanske även lockatillbaka flyktande kvinnor.Det är viktigt att stärka förutsättningarna för kvinnor attleva och verka i inland. För ett merkvinnoinriktat synsätt inom olika samhällsområden behövsinsatser från utbud av utbildning, fritid och kultur, tillstimulanser till entreprenörskap inom vanligakvinnoområden och även inom den offentliga sektorn.Jag föreslår att Glesbygdsdelegationen ges i uppdrag attutarbeta program och initiera projekt för att i Norrbottensinland, tillsammans med regionala och lokala myndigheteroch intresseorganisationer, skapa bättre förutsättningar förflickor/kvinnor att bli kvar och leva ett meningsfullt liv där. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skapa bättre förutsättningarför kvinnor/flickor att verka och leva i inland.