mot · GF02Ju408 · 1992-01-27 00:00:00 — Ersättning till nämndemän, m.m. Ovanstående citat ur domstolsverketsinformationsbroschyrer pekar på det stora värdet avlekmannainslaget i svensk rättstradition.Nämndemannakåren uppvisar dock en dåligrepresentativitet. har reageratpå detta. Det är djupt otillfredsställande att situationenännu är sådan att t.ex. industriarbetare i endast mycket litenomfattning förekommer som nämndemän medan personermed samhällsvetenskapligt och administrativt arbete äröverrepresenterade liksom pensionärer.Olika orsaker finns säkert men ersättningen är enligt minuppfattning en av de viktigaste. Det är inte svårt att räknaut att den som är lågavlönad har svårare än en högavlönadatt avstå från lön för att mot ersättning för förlorad inkomstmed maximalt sätta sig som lekmannadomare i rätten. Ävenmed hänsyn tagen till arvodet blir det för många direktolönsamt att ta på sig nämndemannauppdrag.Domstolsverket har fått regeringens uppdrag attutreda bl.a. ersättningsnormernas effekter påsammansättningen av nämndemannakåren och kommamed förslag till förändringar. Enligt betänkandet JuU 1990/92:27 bör reglerna för skälig ersättning för förloradarbetsinkomst i nya kommunallagen vara en utgångspunkt.Samma regler bör, enligt min mening, gälla för nämndemänsom för andra förtroendevalda som väljs på samma sätt.Studiebesök vid t.ex. kriminalvårdsanstalter, häkten ochorganisationer som de ovan nämnda ger inte rätt tillersättning. Andra förtroendevalda har ofta möjlighet tillrelevanta studiebesök. Detsamma bör givetvis gällanämndemän.Det bör ingå i den påbörjade översynen att se övermöjligheten till sådan ersättning.Sedan jag motionerade om bättreutbildning för nämndemän har en förbättring skett.Informationsträffar anordnas i större utsträckning, nyttinformationsmaterel, t.ex. videofilmer, har framställts ochde ovannämnda broschyrerna har utökats. kandock informationen förbättras. Grundutbildning bördessutom ske innan nämndemännen tillträder sittuppdrag.Ett område där informationen är praktiskt tagetobefintlig är de olika organisationer som på frivillig väghjälper och stöttar brottsoffer. Nämndemännens uppgift idomstolarna är inte och bör inte vara juridisk sakkunskaputan just att företräda ett lekmannaintresse, attrepresentera ''sunt förnuft''.De kan då få ovärderlig information från organisationersom , ROKS och brottsofferjourerna. Det ärorganisationer som inte sällan förekommer i rättssalarnaoch som genom sina möten med brottsoffer har kunskapsom kan vara av värde för att bedöma skuld- ochpåföljdsfrågor.Poliser, åklagare m.fl. informeras i allt störreomfattning om den kunskap och erfarenhet dessa grupperbesitter. Det bör inte hänga på nämndemännens egetintresse att få samma information. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning till nämndemän,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning för vissa studiebesök,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättrad information tillnämndemän,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information till nämndemän frånvissa organisationer.