mot · GF02T912 · 1992-01-27 00:00:00 — Statlig kontroll över parkeringsbolagen InledningUppställ kompetenskrav på privata och kommunalaparkeringsbolag samt deras inkassoombud! Avvecklabilägarens ansvar för felparkerings- och kontrollavgifter ibiluthyrningsförhållanden.Allmänna synpunkterÅtgärder (kompetenskrav, auktorisation) måstevidtagas mot den hämningslösa rovdrift mot fordonsägaresom de privata och kommunala parkeringsbolagen påkvartersmark ägnat och alltjämt ägnar sig åt med stöd avlagen (1948:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering.Lagen som trädde i kraft ersatte ett enligträttspraxis utvecklat system som byggde på tanken attmarkägaren och fordonsföraren träffat ett civilrättsligt avtalom parkering till vilket i händelse av överträdelse avvillkoren, kopplades en särskild parkeringsavgift.Motiven till lagen var att tillgodose markägarens behovav ett rationellt parkeringsövervakningssystem samtidigtsom man ville uppnå enhetliga regler med denoffentligrättsliga regleringen vad gällde vägmärken,ägaransvar och avgiftsnivåer.Reglerna för utmärkning kom att anges iTrafiksäkerhetsverkets författningssamling (TSVFS1984:32).Ändamålet med lagen och dess tillämpning har alltsedanikraftträdandet missbrukats av markägare, parkeringsbolagoch inkassoombud. Det har snarare varit fråga om attetablera en lukrativ affärsverksamhet/ ''jaktområden'' änatt reglera trafik och parkering.Följande felaktigheter och brister förekommer frekvent:1. Ofullständig eller felaktig utmärkning av reglerna,varvid grunden för kontrollavgift faller i rättspraxis.2. Utkrävande av kontrollavgift från bilägaren med stödav avtalstavlor (lagstöd och rättspraxis saknas).3. Behörighetsöverträdelser genomkontrollavgiftsbeläggning på allmän platsmark ellergatumark.4. Kommunala parkeringsbolags fakultativaaffärsverksamhet med kontrollavgifter utanför den egnakommunen.5. Bristfällig utbildning av dem som övervakarefterlevnaden av meddelade förbud eller villkor. 12 § iSFS 1984:318).6. Till följd av ovannämnda brister har inkassoombudeni många fall kommit att inkassera fordringar som saknatlaga grund, varvid deras verksamhet stått i strid mot lagenskrav på ''god inkassosed'' (inkassolagen SFS 1974:182, §5).7. Domstolsutslag i summarisk process och domar påbetalningsskyldighet har på grund av parkeringsärendenasdispositiva karaktär meddelats på rättsstridiga grunder vilkaåberopats som rättsenliga av sökandena/kärandena.Fordonsägare har därför i stor utsträckning drabbats avrättsförluster och betalningsanmärkningar.Enligt bestämmelserna i lagen om felparkeringsavgiftansvarar fordonets ägare för att felparkeringsavgiftenbetalas och vid olovlig parkering enligt SFS 1984:318ansvarar fordonsägaren solidariskt med föraren för attavgiften betalas. Denna ordning får ofta orimligakonsekvenser i biluthyrningsfallen där fordonsägaren försti samband med indrivningsåtgärder blir medveten om attfordonet felparkerats. Han har storasvårigheter att bedöma felparkerings/kontrollavgiftensrättsgrund och inför hotet av att rättsliga åtgärder vidtagesmed åtföljande dom och hyresmannens möjligheter attbestrida betalningsansvar, något som strider mot svenskrättstradition.Det är därför rimligt, i uthyrningssammanhang, attbetalningsansvaret för felparkerings- och kontrollavgiftergenom lagändringar överföres på den enligt avtal angivnahyresmannen när förseelsen utförts av någon som nyttjarhyrbil med stöd av skriftligt avtal som ägs av företag sombedriver yrkesmässig uthyrning enligt lagen ombiluthyrning. Fiskala intressen måste i detta sammanhang fåvika för rättssäkerhetsintresset där traditionen utpekargärningsmannen eller den som står närmast handlingen somansvarig. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning om deprivata parkeringsbolagens laglighet.