mot · GG02T19 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:107 Redovisning av vissa infrastrukturkostnader med anledning av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) m.m. Betungande byråkrati måste undvikasPropositionen föreslår att de som har kostnader förinfrastrukturen på järnväg, väg och inre vattenvägar åläggsatt redovisa dessa på det sätt som gäller inom EG. Lagenska inkorporeras, d v s ordagrant bli svensk lag.Lagen innehåller blanketter med detaljer som ska med iredovisningen. T ex på sid 11 krävs ''------ rapportering om framkörning av okopplade lok föreeller efter faktisk användning på person- eller godståg''.Vidare på sid 13 krävs en oerhörd detaljeringsgrad när detgäller tre- eller tvåaxlade dragfordon med en-, två- ellertreaxlade eller övriga typer av påhängsvagnar som skall''där så är lämpligt, underindelas i typkategorier enligtaxlarnas antal och placering''. Dessa blanketter skulle alltsåbli lagfästa och inte kunna ändras av riksdag ellermyndigheter!Föredragande statsrådet säger på sid 44:Genom förordningen åläggs berörda järnvägsföretag attlämna tämligen omfattande uppgifter om sina investeringarm.m. Detta kan bli en betungandekostnad för företagen, och bör åläggas dem i lagform.På sid 4 redovisas syftet med dessa betunganderedovisningskrav. EGs ministerråds förordning vill göra detmöjligt att inrätta ett avgiftssystem för användningen avinfrastruktur, varvid man anser att det krävs uppgifter omhur infrastrukturen används. Något närmaremotiv finns inte i förordningen eller propositionen. Bara attEES-avtalet kräver att vi lagstiftar ordagrant så här, utanmöjlighet att själva ändra lagen.Förre EG-kommissionären för konkurrensfrågor, PeterSutherland, har i en rapport slagit larm om EGs inremarknad, den som syftar till att ge oss fulldelaktighet i. Den kommer inte att fungera, sägerSutherland. Myndigheterna står oförberedda införförverkligandet. Den gemensamma EG-lagstiftningen äroftast obegriplig för företag och medborgare, ochlagtexterna är oläsliga. Det verkar som om vi här har ettexempel på dessa oläsliga lagar.På sid 45 säger är med hänsyn till förpliktelser enligt av stor vikt att reglerna på de olika delområdena iavtalet hinner införlivas med svensk rätt i sådan tid att dekan träda i kraft som avtalet gör det.Därför hinner man inte vänta tills Lagrådet har tid attgranska propositionen. Propositionen bygger inte heller påen utredning eller några jämförelser med de system vi harnu för trafikstatistik. Inte heller har några remissinstanserfått yttra sig. Här ser vi ett exempel på det som Lagrådetbetecknade som en genomgripande förändring av svenskrättsordning. Det är inte en förbättring ur demokratisk ellerur någon synpunkt.Jag anser inte att riksdagan bör lägga på företag denna,enligt statsrådet, betungande kostnad, som det enligt minmening inte finns något bärande sakligt motiv för.Det har hävdats att inte genom lämnar ifrån sig normgivningsmakten. Till det skullekrävas en grundlagsändring. Alla lagar som ska gälla iSverige stiftar vi fortfarande själva.EES-avtalet innebär att vi lovar att införliva 1.500rättsakter. Det finns ingen överblick över konsekvenserna.Just nu ligger det ett tjugotal propositioner på riksdagensbord med anledning av . Ska påståendet attriksdagen fortfarande har normgivningsmakten ha någonreell innebörd, måste vi kunna pröva de lagar som blirföljden av . Alltså måste vi kunna avslå dennaproposition. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition 1992/93:107.