mot · GG02K6 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:70 Privat lokalradio I regeringens proposition 1992/93:70 Privat lokalradioföreslås att reklam i radio skall bli tillåten från och medjanuari 1993. Tillståndet skall dels gälla nystartade lokaltförankrade radiostationer, dels dagens närradio.Vid beslutet om reklam i marksänd television varsamtliga riksdagspartier överens om att undersöka tekniskaoch ekonomiska förutsättningar för att reklamfinansieraradiosändningar över nya frekvenser. De politiska partiernaförutsatte också att förslag om reklam i radio skulleförberedas av en parlamentarisk beredning liknande densom föregick riksdagsbeslutet i TV-frågan.Regeringens nu framlagda proposition har, enligt våruppfattning, så stora brister att den inte kan ligga till grundför ett riksdagsbeslut. Orsaken till att så blivit fallet ärregeringens ovilja att effektuera beställningfrån av en parlamentarisk beredning.Bakgrunden är följande. Den av den socialdemokratiskaregeringen tillsatta frekvenstekniska utredningen lämnadesitt betänkande . hadedet, enligt vår mening, varit lämpligt att tillsätta denparlamentariska beredningen. Den hade då haft rimlig tidtill sitt förfogande för att analysera olika tänkbara modellerför reklamfinansierad radio.Det skedde emellertid inte. I stället utarbetade enarbetsgrupp i endiskussionspromemoria, där departementet förordade envariant av reklamradio. Övervägande- och motivtexter ipromemorian uppgick inte till mer än några tiotal sidor.Efter det att remissynpunkter inhämtats på förslagen ifrekvensutredningen och diskussionspromemorian, inbjödsde politiska partierna att lämna synpunkter på denkommande propositionen. Tre sammanträden hölls med företrädare för regeringen ochrepresentanter för oppositionspartier.Med så kort anslagen tid fanns inte förutsättningar förmer inträngande diskussioner eller möjligheter att inhämtakompletterande faktamaterial. Regeringen har uppenbartsett samrådet med oppositionen som en pro forma-förpliktelse. Detta skapar inte förutsättningar för attutveckla en samsyn i radiofrågorna, vilket vi beklagar.Hanteringen har lett till att regeringens propositioninnehåller betydande brister. Internationella erfarenheterav reklamradio redovisas inte. En bedömning av dentänkbara reklammarknaden görs inte. Principresonemangoch analys av målkonflikter förekommer sparsamt. Sist meninte minst så behandlas de frekvenstekniska frågornalättvindigt.I propositionen föreslås att sändningstillstånd skalllämnas etappvis och att utgångspunkten skall vara ettbefolkningsunderlag på 100 000 personer. Mot dettaförfarande kan flera invändningar riktas. Man kan fråga sigvilka skäl det finns till att just ha befolkningstalet somutgångspunkt vid en etappvis fördelning av frekvenser. Ochom man skall ha befolkningstal som utgångspunkt, varförjust 100 000 och inte 70 000? Hänsyn har inte tagits till attdet finns flera områden där det är tekniskt möjligt att gå invid den första etappen och där intressenter för detta finns.Sådana exempel är och . En fråga manockså kan ställa sig är om det verkligen finns ettkommersiellt underlag för tio reklamradiostationer iStockholm. Den avgörande frågan är dock om det överhuvud taget är nödvändigt med en etappvistillståndsgivning. På dessa frågor lämnar propositionen ingasvar.Regeringens förslag om en etappvis fördelning skaparorättvisa och ger en osund start för branschen.Inga som helst försök till bedömningar har gjorts aveffekterna för dagspressens del vid etablering avreklamradiostationer.Inget massmediebeslut i modern tid har fattats pågrundval av ett så knapphändigt och bristfälligtfaktaunderlag. Med tanke på att det gäller ett beslut avbetydelse för yttrandefrihetens villkor är detta förvånande.Riksdagen bör mot denna bakgrund uppdra åtregeringen att skyndsamt tillsätta en parlamentariskutredning om reklamradio (lokalradio enligt propositionen)i enlighet med vad vi anför i denna motion. I en sådanutredning ges rimliga möjligheter att inhämtasynpunkter och förslag liksom att i övrigt införskaffa ettacceptabelt beslutsunderlag i denna viktiga fråga.I det följande redovisar vi vår uppfattning om denframtida radiopolitiken.FrekvensplaneringRadiopolitiken befinner sig i en övergångsperiod.Frekvenstillgången sätter fortfarande en gräns för hurmånga radiostationer som kan starta. Om ett tiotal årkommer dock, genom introduktionen av digital teknik,frekvensbristen att minska påtagligt. Tekniskt sett kommerdet att bli möjligt att låta ett mycket stort antal aktörerstarta radiostationer.Övergången till digital teknik är inte okomplicerad.Förutsättningar måste skapas för att infasning av nyadigitala sändningar kan ske utan att trängseln i etern ökaroch för att lyssnarna inte skall tvingas att skaffa sig dubblamottagarutrustningar. Av dessa skäl behöver planeringenav det framtida frekvensutnyttjandet ske med omsorg.Beslut som kan innebära att man överutnyttjarfrekvenserna eller försvårar för framtida nödvändigkoordination skall inte fattas nu.Regeringen tar i sin proposition föga hänsyn till detta.Regeringen har också underlåtit att inhämta nödvändigtkompletterande faktaunderlag om olika frekvenstekniskalösningar från . Genom förslaget att låtatillstånden för reklamradion löpa finns risk för attvi inte på bästa sätt kan utnyttja den nya digitala teknikensfördelar.Enligt vår uppfattning bör följande krav ställas påfrekvensplaneringen:Övergången till digital teknik börunderlättas. Lyssnarna skall garanteras en fortsatt högmottagningskvalitet. Frekvenserna får därför inteöverutnyttjas.Närradion skall, utom i storstäderna därsärskilda lösningar kan behövas, garanteras tillgång till enkommuntäckande frekvens.Sveriges Radio skall haförtur till digital teknik.Tillgängliga frekvenser i övrigtupplåts för reklamradio. Varje reklamradiofrekvens får iprincip kommuntäckning.Regeringens proposition innebär att bara den andrapunkten delvis är tillgodosedd. Förslaget till nyamyndighetsuppgifter är konstruerat så att det i realitetenblir myndigheten som kommer att ta ställning till hur olikaintressenters önskemål på frekvenserna skall tillgodoses.Riktlinjerna för detta bör dock i , liksom i andraländer, fastställas av regering och riksdag.Närradio och reklamradioRegeringen har i propositionen övergett sin åsikt från ivåras om ett fortsatt reklamförbud i närradion. Det vore ohållbart att, i ett läge då reklamgenerellt skall bli tillåten i lokala radiosändningar, uteslutaföreningslivets sändningar från möjligheterna att skaffa sigbiinkomster från reklam.Det finns, enligt vår uppfattning, goda skäl för att låtaregelverket för närradion och reklamradion bli så likartatsom möjligt.Den enda grundläggande skillnaden, som behöverupprätthållas, är att i närradion skall, liksom , allaföreningar ha rätt att sända på samma villkor. Dettaförutsätter att närradionämnden i sista hand skall kunnaavgöra sändningstidens fördelning om man i ennärradioförening inte själv kan enas.I övrigt bör närradionämnden inte ha andraövervakande och granskande funktioner visavi närradion ändem som den också har för reklamradion.Av bl.a. detta skäl avvisar vi propositionens förslag omatt föreningarna i närradion inte skall få samordna sinreklamförsäljning. Det är visserligen oklart hurpropositionens skrivningar bör uttydas på denna punkt,men av föredragandetexten framgår att regeringen verkarvilja ge närradionämnden en granskande uppgift härvidlag.Riksdagen bör därför uttala att det står föreningarna inärradion fritt att organisera reklamförsäljningen som desjälva vill. Om flera föreningar vill samordna sinreklamförsäljning skall detta vara möjligt. Om en föreningvill sälja reklam i egen regi skall detta vara tillåtet. Om enförening inte vill ha reklam i sina program skall givetvisdetta också vara möjligt.I de fall föreningar överenskommit om samordnadförsäljning och tvister uppstår om reklamintäkternasfördelning, får dessa i sista hand lösas i en civilrättsligprocess. skall inte ha rätt att fällaavgörande i sådana tvister. bör dockkunna ge de sändande föreningarna råd ochrekommendationer om hur avtal om reklamförsäljning kanutformas samt sprida kunskap om de erfarenheter som görsi olika närradioföreningar. Därmed kan närradionämndenmer fungera som ett serviceorgan åt närradioföreningarna.Nuvarande förbud i närradiolagen, att föreningarna barai begränsad omfattning får sända program som inteexklusivt producerats för den egna verksamheten, bör utgå.För närradion -- liksom vi kommer att föreslå nedan förreklamradion -- bör gälla regeln att avsändningstiden bör bestå av material som är producerat förden egna verksamheten. I övrigt bör för närradion, liksomför reklamradion, gälla att sändningarna får innehållautifrån inköpta program.Tillståndsregler för reklamradionI propositionen anförs att regelverket för reklamradionskall utformas så att självständiga, lokalt förankraderadiostationer främjas. Vi instämmer i denna målsättning,men anser att de föreslagna reglerna inte kommer att främjamålet. Så som förslaget till regler utformats finns inget somhindrar att reklamradiostationerna utvecklas tillrelästationer för centralt producerade program och attsändningarna samordnas i nätverk.I propositionen föreslås att avsändningstiden skall utgöras av egenproduktion. Vi anseratt detta krav är skäligen meningslöst. Nivån är så låg atten reklamradiostation som utnyttjar en självspelande CD-automat klarar villkoret.Vi anser att det är rimligt att, liksom man gjort i ,kräva att av programmen bör produceras vidreklamradiostationen.En sådan regel innebär inte någon spärr mot visstnätverkssamarbete. Det kommer att finnas godamöjligheter att komplettera sändningarna med inköptariksnyheter, frågesporter, underhållningsprogram ochandra program, som kan förväntas locka lyssnare.Den viktigaste funktionen med en 70-procentregel är attden hindrar att reklamradion blir en underordnaddistributör av centralt producerade program. Varjeradiostation måste skaffa sig egen personal för att klara denegna programproduktionen. Regeln gynnar uppkomsten avsjälvständiga reklamradioredaktioner som tar ansvar för detegna programurvalet. Därmed skapas garantier för attreklamradion verkligen kommer att bidra till att ökamångfalden i radioutbudet.I propositionen föreslås att tillstånd för reklamradioskall ges och att alla tillstånd skall löpa ut vidsamma tid. I förslaget till lagtext står det också att entillståndsinnehavare bör kunna räkna med automatiskförlängning av tillståndet om inte det sändningsområdetsgeografi förändras.Föredragandetext och lagförslag är på denna punktoklara. Som lagrådet framhållit står inte lagförslaget isamklang med den i föredragandetexten uttaladeambitionen att en förutsättningslös prövning av regler ochvillkor för reklamradion skall ske när praktiskaerfarenheter vunnits. Lagrådet konstaterar att, såsompropositionen i övrigt utformats, det är klart att ingentillståndsinnehavare kan räkna med att få en automatiskförlängning. Enligt vår mening är det därför onödigt attlagtexten innehåller formuleringar som kan ge falskt skenav att så är fallet.Vi anser även att det är olämpligt att tillståndsperiodenblir så lång som . Eftersom både frekvenstekniska ochmediepolitiska skäl kan leda till att reglerna förreklamradion kan behöva omprövas tidigare, börtillståndsperioden begränsas till sex år.För ägarsammansättningen av reklamradiostationernaföreslås i propositionen att dagspressföretag inte får ha ettbestämmande inflytande i en reklamradiostation och attingen finansiär får ha ett dominerande inflytande i mer änen reklamradiostation. Innebörden av bestämmelserna äratt dagstidningar kan vara delägare i en reklamradiostation,men att de inte får ha ett dominerande inflytande.Vi anser att ägarbegränsningar kan ha fog för sig för attmotverka makt- och ägarkoncentration inommediebranschen. Det är därför också rimligt att lagenmotverkar att en och samma finansiär skaffar sig ettdominerande inflytande över flera radiostationer. Ikombination med de föreslagna urvalskriterierna vidtillståndsgivningen torde dock reglerna vara otillräckliga föratt effektivt motverka mediekoncentration och motverkauppkomsten av nätverk.ReklamreglerI propositionen föreslås att högst avsändningstiden får innehålla annonser och attannonserna skall markeras med en särskild signatur.Vi delar regeringens uppfattning att det är önskvärt attdet klart och tydligt framgår vad som är annonser och attdet skall framgå i vems intresse reklamsändningen sker.Däremot anser vi inte att det behövs en särskildövervakning av annonsernas omfattning i tid.Skälet till detta är att reklammängden i radio till skillnadfrån i TV är självreglerande. Om reklamen förekommer förfrekvent stöter den bort lyssnare. Erfarenheter frånutlandet pekar dessutom på att det är svårt att sälja reklamför mer än 5--av sändningstiden. I ett inledningsskedeförefaller det därför möjligt att avstå från en reglering avreklamens omfattning . Därmed befriasmyndigheten från en tämligen tungrodd bevakningsuppgift.Om gjorda erfarenheter ger vid handen att striktare reglerför reklamens omfattning kan behövas, kan riksdagenompröva regelverket i denna del.Propositionen föreslår att förbud för s.k. åsiktsreklaminte skall gälla för radioreklam. Åsiktsreklam är förnärvarande förbjuden i marksänd TV. Vi anser att reglernaför radio och TV på denna punkt skall vara likartade. Detär inte möjligt att i längden motivera skillnaderna mellan detvå medierna.Vi anser att ett förbud mot åsiktsreklam är principielltmotiverat. Åsiktsreklam i etermedierna leder till ettförytligande av det politiska samtalet, vilket inte är till gagnför den demokratiska processen. Till detta kommer attetermediereklam är dyrbar. Åsiktsreklam gynnar partieroch organisationer som är ekonomiskt starka ochmissgynnar åsiktsriktningar som förfogar över mindreresurser.Urvalskriterier vid tillståndsgivningRegeringen föreslår att tillstånd för reklamradio skallges efter en öppen auktion. Om fler än en sökande finns tillsamma sändningsområde skall tillståndet gå till den som villerlägga den högsta årliga avgiften. Förslaget motiveras medatt detta ger tillståndsgivaren ett enkelt urvalskriterium atthålla sig till.Enligt vår uppfattning är det olyckligt att möjligheten atterhålla tillstånd på detta sätt görs beroende av den sökandesekonomiska styrka. På många orter i landet kommer antalettillgängliga frekvenser för reklamradio att vara begränsattill en eller två, och det är då inte rimligt att de sökande skalltvingas till dyrbara åtaganden bara för att kunna kommaifråga. Ett urvalsförfarande som ensidigt betonarbetalningsförmågan kan också locka fram investerare sominte vill ge radiostationerna en lokal förankring, utan syftartill att samordna fler radiostationer i nätverk.För att framhäva att reklamradion skall vara lokaltförankrad, anser vi också, att länsstyrelserna bör vara denmyndighet som fördelar tillstånden. börockså ha i uppdrag att i aktuella fall kunna undersöka om desökande är villiga att samverka kring ett tillstånd. Eftersomflera sändningsområden kommer att ha ett litetbefolkningsunderlag, kan en samverkan kring tillstånd vararealistiskt med hänsyn till möjliga reklaminkomster.Vi anser därför att ett urval av de sökande bör kunna skei enlighet med följande principer:Alla sökande som haren godtagbar finansiering skall betraktas som likvärdiga.Med godtagbar finansiering menas att varje sökande skalldisponera vid sändningsstarten.Om detfinns flera sökande till ett och samma tillstånd skalllänsstyrelsen undersöka förutsättningarna för ettsamgående. Sökande som är villiga att samverka skall haförtur.Om samgående inte är aktuellt, skall tillståndetges till den som bedöms ge mest utrymme åt lokalrapportering och bevakning. Om flera tillstånd delas ut påen ort skall eftersträva ett samlat radioutbudpå sändningsorten, som kan förväntas tillgodose olikasmakriktningar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förslaget till lokalradiolag,2. att avslår förslaget till lag om ändring iradiolagen (1966:755),3. att antar förslaget till lag om ändring inärradiolagen, (1982:459) med de ändringar som följer delsav ett avslag på förslaget till lokalradiolag, dels av att ävennärradioföreningar bör få rätt att sända reklam,4. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen(1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetens ochyttrandefrihetens områden,5. att begär att regeringen skyndsamt tillsätteren parlamentarisk utredning om reklamradio (lokalradioenligt propositionen) i enlighet med vad som anförts imotionen,6. att avslår förslaget om ytterligaremedelsanvisning till på .