mot · GF02Ub61 · 1992-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:94 Ändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux m.m. Kommunaliseringen av skolan är nu inne i sitt slutskede.I rubricerad proposition läggs förslag om att ansvaret förutbildningen av psykiskt utvecklingsstörda barn, ungdomaroch vuxna ska föras från landstingen till kommunerna.Kommunerna ska kunna lösa detta genom att dessaelever integreras i kommunens grund- ellergymnasieklasser. Skulle inte detta fungera så kankommunen inrätta särskilda klasser för eleverna. Det gesäven utrymme för att ordna undervisningen i samarbetemed andra kommuner.Kommunernas särskolenämnder ska besluta ominskrivning av eleverna. Fristående särskolor ska inte kunnanekas bidrag. En nioårig skolplikt införs försärskoleeleverna med möjlighet att välja ett extra läsår.Efter detta har eleverna rätt till utbildning i densärskilda, frivilliga särskolan. Kommunens skyldighet skallgälla tills eleven fyllt , vilket innebär en sänkning medett år. En elev som av kommunens särskolenämnd bedömssom lämplig ska ha rätt till fortsatta gymnasiestudier.Tvåskolor, Dammsdalskolan i och Salbohedskolan iSala, ska tills vidare ha respektive landsting som huvudmän.Detta görs på grund av att kommunerna inte vill ta överansvaret för dessa skolor.Vuxenutbildningen inomsärvux ska från utvidgas att avse ävenyrkesutbildningen.Konsultverksamheten för elever medfler funktionshinder ska föras över till kommunerna.Slutligen ska de öronmärkta bidragen till denna skolform iett övergångsskede finnas kvar för att sedan uppgå i detgenerella bidragssystemet som håller på attupprättas.Vänsterpartiet anser att regeringens förslag andassärskiljande. Frekvent återkommande av ord som''särskoleundervisning'' och ''särskoleenheter'' och liknandeordkombinationer, för knappast tankarna till integrering,med förbättrade möjligheter till individualisering avundervisningen. Detta utkristalliseras tydligast i förslagetom särskolan, där det sägs: ''Särskolan skall även ifortsättningen utgöra en särskild skolform inom detoffentliga skolväsendet för barn och ungdom''. Detta låtertryggt cementerat.Regeringens sammantagna förslag känns som en strävantillbaka till särskilda speciella särskoleklasser, särskildaskolenheter och ett utpräglat krav på en särskildlärarkompetens för dessa särskilda elever.Vänsterpartiet undrar när dessa barn, även i ettmyndighetsperspektiv, ska betraktas som andra barn, medbarns möjligheter och behov.Det är inte i första hand det speciella som de behöverutan det ''normala'', det vanliga. Detta betyder givetvis inteatt vi bortser från deras särskilda behov.Att ha specialskolor för elever med svårabeteendestörningar och andra svåra psykiska störningarbetyder att man samlar barn som har de största behoven avtrygghet och stabilitet i de mest onormala miljöerna. Vi harsvårt att föreställa oss vilket barn som skulle må bra avdetta. Vi har också svårt att finna någon typ av störning därman inte skulle hitta en annan bra lösning i en ''normal''miljö på hemorten. Undantag kan möjligen accepteras förgrupper av döva som utvecklar ett eget språk och därmeden egen kultur.Vänsterpartiet anser att det ska vara en rättighet att fågå sina första nio skolår på sin hemort. Vi tycker att det ärmotbjudande med centrala skolor dit barn bussas. Därförtycker vi att Dammsdalskolan och Salbohedskolan snarastska överföras till kommunerna.Vad vi också saknar bland förslagen är en mer ideologiskmålformulering när det gäller lagstiftningen. Vi anser attdet behövs en portal paragraf för denna verksamhet.Vänsterpartiet anser att en sådan ska definiera syftet medundervisningen. Det ska klart framgår att verksamhetenutgår från varje elevs behov och förmåga och att inlärningska ske i varje enskild elevs takt. Det måste vara ettgrundläggande pedagogiskt metodfel när man som i dagklumpar ihop elever med sociala svårigheter med eleversom har olika inlärningsproblem.Vänsterpartiet ifrågasätter införandet av en regel om attkommunernas särskolenämnd ska bestämmapersonkretsen. Vi anser detta enbart vara klåfingrighet.Det har fungerat utan denna regel och vi anser attrisken för en stämpling av elever inte kan underskattas.Vänsterpartiet föreslår därför att förslaget om ändring iskollagens 6 kap. 7 §, punkt 1 samt punkt 2, första meningenskall slopas.Vänsterpartiet anser också att 21-årsregeln förkommunens utbildningsansvar för dessa elever ska kvarstå.Vi föreslår därför att ingen ändring görs i ovanståendekapitel i skollagen, med följdändringar, och att genom detta21-årsgränsen bibehålls. Det är fel att minska möjligheternatill att påbörja yrkesutbildningen för dessa elever med ettår. Den elev som då väljer ett tionde grundskoleår får ett årmindre på sig att välja yrkesutbildning. Inskränkningen ärsärskilt svår att förstå då vi vet att vuxenutbildningen föreleverna är mycket dåligt utbyggd.Propositionens avsnitt om individuella program ärtvetydigt och förvirrande. Elever med enutvecklingsstörning och som därför inte kan gå igymnasieskolan har rätt till särskola. Inte heller kan man,efter bedömning, neka dem rätten att gå i gymnasieskola. Inästa mening skrivs det att särskolan kan neka att ta emotdem som de bedömer som lämpliga att gå i gymnasieskolan.Därefter sägs det: ''Såsom gynmnasieskolan är anordnadkan det emellertid knappast anses rimligt att generelltgarantera elever från särskolan plats på det nationellaprogrammet.'' Varför detta förbud?Vänsterpartiet anser att eleverna från särskolan i principska ha tillgång till gymnasieskolans nationella program. Vitror att regeringen på denna punkt problematiserar en frågasom inte existerar. Vi vill ha en öppning kvar för elever somblivit feldiagnostiserade eller där en eftermognad skett. Fördem är det viktigt att möjligheten därtill finns att få tillgångtill gymnasieskolans nationella program.När det gäller särskolans frivilliga del finns ingenmöjlighet till ett individuellt program. I linje med vad vitidigare skrivit om verksamhetens inriktning anser vi att enindividualisering även på den punkten ska finnas med iregelsystemet.Föräldrarinflytandet bör stärkas. Förhållandet att rektorensam kan bestämma om en elev medbegåvningshandikapp skall gå i vanlig klass eller särskola ärinte tillfredsställande.Genom en dialog mellan eleven, vårdnadshavaren ochskolan bör man finna den för eleven bästa placeringen ochbästa resursanvändningen. I den dialogen måstevårdnadshavarens synpunkter tillmätas betydligt störretyngd än som är fallet . Det är vårdnadshavarna,föräldrarna, som bäst kan bedöma barnets sociala mognad.Därför bör vårdnadshavarens medgivande inhämtas för atten elev skall kunna placeras i en särskildundervisningsgrupp.I vissa fall innebär elevens behov att särskildundervisningsgrupp bör ordnas. Lämpligaundervisningsgrupper kan ofta kräva att eleverna går i enlängre bort belägen skola, i vissa fall kanske till och med ien skola i en grannkommun. Också i detta val måstevårdnadshavarens uppfattning vara avgörande.För att garantera elever i grund- och gymnasieskolansärskilt pedagogiskt stöd inrättades statens institutför handikappfrågor i skolan (). bedömdes som ett nödvändigtkomplement till det kommunala skolväsendet. När detgäller elever i särskolan måste detta extra stöd vara klarareuttalat. Att pedagogiskt och metodiskt förstå hur olikahandikapp fungerar tillsammans kräver specialiseradutbildning som vi inte tror att särskolans lärare har.Vänsterpartiet befarar att denna kompetens på sikttunnas ut i konkurrens med annan verksamhet.Vi ser fortfarande, och kanske nu mer frekvent, hur syn-och hörselskador hos elever med förståndshandikappförsummas i skolan. Det är därför befogat att tillförs enkompetens som kan ge stöd till elever i särskolan. I förstahand måste nuvarande resurser överföras intakta och att viförstärker denna resurs.Behovet av konsulenter för pedagogiskt stöd tillutvecklingsstörda elever är mycket stort.Konsultorganisationen är dimensionerad på ett sättsom gör att eleverna i särskolan bara i undantag får stöd.Vänsterpartiet anser det som angeläget att seöver konsulternas insatser i syfte att förstärkakonsultresurserna. Vi föreslår en snabb utredning avkonsultfrågan.Det nuvarande statsbidragssystemet ska behållas iväntan på en förändring av de statliga kommunalabidragens utformning. Meningen är att från enöronmärkning av pengarna ska bidragen tillsärskoleverksamheten ingå i det som kallaskommunsäcken.Vid flera tillfällen har departementschefen uttalat sig föratt bibehålla ett riktat bidrag till denna verksamhet.Vänsterpartiet är av samma uppfattning och kommer attstödja henne i bibehållandet av ett riktat bidrag tillkommunernas särskoleverksamhet. Vi anser att ettöronmärkt bidrag gör den politiska ansvarsfrågan tydligareoch markerar ett nationellt ansvar för särskolan. Ett sådantblir mindre påverkat av konjunktursvackor och står fast iförhållande till kommunala besparingar.Särskolekommittén uppmärksammar statens ansvar föratt huvudmannaskapsförändringen skall gå så smidigt sommöjligt. Det är ett ansvar man delar med landsting ochkommun. Informationsinsatser, säger särskolekommittén,är i synnerhet angelägna i ett förberedande skede, eftersomsärskolan för många, såväl politiker som tjänstemän ute ikommunerna, är en relativt okänd verksamhet, iblandockså omgiven av fördomar.Kommittén föreslår en utbildning riktad motförtroendevalda omfattande och en utbildningriktad mot skolledare och elevvårdspersonal omfattande 40timmar. Man föreslår att ett stimuleringsmedel på 6 milj.kr.under en treårsperiod skall utgå.En statlig genomföranderesurs av detta slag ter sigonekligen mycket viktig och bör undersöka ommedel för åtgärder kan anslås. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om alla elevers rätt till nioårigskolgång på hemorten,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överföring av Dammsdalskolanoch Salbohedskolan till kommunalt huvudmannaskap,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en portalparagraf förkommunernas arbete med särskoleverksamheten,4. att enligt vad i motionen anförts avslårregeringens förslag om ändringar i 6 kap. 7 § skollagen,5. att avslår regeringens förslag om ändring av21-årsregeln för kommunens skolansvar,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskoleelevers deltagande igymnasieskolans nationella program,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om individuella program när detgäller särskolans frivilliga del,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om föräldrainflytandet i särskolan,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översynen avkonsultorganisationen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riktade statsbidrag tillkommunernas särskoleverksamhet,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vidareutbildningen inomsärskoleverksamheten,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om pengar tillinformationsverksamhet.