mot · GF02Fi35 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:92 Utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. SammanfattningVänsterpartiet avslår regeringensproposition om utskiftning av löntagarfondernas tillgångaroch införande av ett premiegrundandeallemanssparande.Vänsterpartiet föreslår i första handatt löntagarfonderna läggs ihop med AP-fonderna för attförstärka pensionssystemet kapitalmässigt och därmedtrygga pensionerna i framtiden.I andra hand föreslårvänsterpartiet -- om avslår förslaget attlöntagarfonderna läggs ihop med AP-fonderna -- attfonderna används för satsningar i infrastruktur och förutveckling av ny produktion.Regeringens propositionRegeringen tog första steget för att avvecklalöntagarfonderna. Detta får främst ses som en viktigsymbolhandling av de borgerliga partierna.Riksdagens beslut med anledning av proposition1991/92:36 om avveckling av löntagarfonderna, innebar ikorthet att de fem fondstyrelserna avskaffas och ersätts meden avvecklingsstyrelse bestående av fem personer, vilkaskall förvalta fondernas tillgångar -- Fond 92-94(avvecklingsstyrelsen).Regeringen föreslår att löntagarfondernas tillgångarskall utskiftas i huvudsak till tre ändamål:ettpremiegrundande allemanssparandeforskning och högreutbildningfrämjande av små och medelstora företagI propositionen föreslås ett system för premiegrundandeallemanssparande. Med en sparpremie på skallsparandet stimuleras. Insättningar på skallgöras mellan och . Dessabelopp spärras sedan på ett konto till utgången av 1997.Redan till höstens proposition avvisade vänsterpartietdenna typ av sparstimulans. Att på ett mer eller mindregodtyckligt sätt dela ut medel som sparpremier kan vi inteacceptera. För det första är det fel att stimulera sparandet,i när sparandet har en realtivt hög nivå och när deninhemska efterfrågan i stället behöver stimuleras. För detandra innebär detta att löntagarfondernas tillgångar, som ibotten är de arbetandes pengar, delas ut till dem som harråd att spara.Regeringen anmäler även i propositionen efter vilkeninriktning forskning och högre utbildning skall få del avlöntagarfondernas resurser (ca 10 miljarder). Förslagkommer att föreläggas . Dessutomtillsätts en kommitté som skyndsamt skall komma medförslag om hur små och medelstora företag skall få del avlöntagarfondernas tillgångar.Vänsterpartiet har i andra sammanhang redovisatalternativ för forskning och utbildning. Frågan om hur småoch medelstora företag skall stödjas med bl.a. riskvilligtkapital vill vi hänvisa till de riskkapitalbolag somvänsterpartiet tidigare förordat.Löntagarfondernas uppgång och fallLöntagarfonderna har sin upprinnelse i 1970-taletsintensiva debatt om hur ekonomin och arbetslivet skulledemokratiseras. Centrala frågor var hur man bäst skullekunna skapa en motvikt mot den starka privatakapitalkoncentrationen i samt hur de anställdalokalt och regionalt skulle kunna få inflytande överföretagens investeringar.Detta skulle ge de anställda makt, ta tillvara och ökaderas engagemang i arbetet och dessutom leda tilllångsiktiga samhällsnyttiga investeringar, som ocksåtryggade sysselsättningen. Ett annat tema, framför allt i densocialdemokratiska delen av debatten omlöntagarfonderna, var att dessa skulle bidra till densolidariska lönepolitiken och verka återhållande pålönekraven genom att fondmedlen togs från löneutrymmet.Vänsterpartiet (vpk) hade egna fondförslag, vilkabyggde på följande principer:De anställdas makt skallöka på bekostnad av kapitalägarnas.Pengarna skall intetas av lönerna utan av kapitalet.Fonderna skall främstanvändas för produktiva investeringar och för att inriktaproduktionen efter människors behov, social nytta ochmiljömässiga hänsyn.Annat som betonades var: Full sysselsättning;hushållning med energi, natur och miljö; utveckling avyrkeskunnande och progressiva teknologiska lösningar;höjning av förädlingsgraden i industrin; utbyggnad avinfrastruktur; m.m.I förslagen ingick också möjligheten att inrätta lokalafackliga investeringsfonder.De många olika förslag som förekom i debattenutmynnade i ''de reellt existerande'' löntagarfonderna --krångliga, utslätade konstruktioner, som bara hade ytligalikheter med de stolta parollerna, och som inte kunde levaupp till de förväntningar som väckts. Fonderna har intekunnat väcka entusiasm hos någon. De har varit enbelastning för arbetarrörelsen.Löntagarfonderna blev däremot symboler, somborgerligheten och näringslivet har kunnat samlas kring i singemensamma kamp mot arbetarrörelsen. Man måstekonstatera att deras kampanjer varit framgångsrika.Alternativet till regeringenLöntagarfonder i socialdemokratisk tappning, som enväg till ekonomisk demokrati och förnuftig produktion, harvisat sig vara en återvändsgränd! Vi har bevittnat ettsocialdemokratiskt misslyckande.De visioner och behov, som fonderna byggde på ärdäremot lika aktuella som !Vänsterpartiets alternativ utgår från attlöntagarfondernas tillgångar är de arbetandes pengar. Depengar företagen betalat in till löntagarfonderna har tagitsur det s.k. tillgängliga löneutrymmet. Tillgångarna skalldärför tillbaka till de som rättmätigt borde ha tillgång tilldessa. Det kan ske på flera sätt: Ett är att de går in i AP-fonderna och säkrar pensionerna. Ett annat alternativ är attde satsas på att skapa nya jobb.Vänsterpartiets förstahandskrav:Lägg sammanlöntagarfonderna med AP-fonderna.Det är uppenbart för alla att pensionssystemet är utsattför stora påfrestningar och att det kommer att kräva storakapitaltillskott . De nuvarande AP-fondernaåläggs genom sina reglementen begränsningar, t.ex. avrätten att göra placeringar i aktier, vilka inte gäller förförsäkringsbolagen. Dessa begränsningar minskar ocksåmöjligheten till hög avkastning på fondmedlen.Vi föreslår att löntagarfonderna integreras fullt ut medAP-fonderna och att dessa nya fonder ges vidgadeplaceringsmöjligheter som medger placeringar i aktier.Dessa nya fonder skall också ha samma möjlighet somlöntagarfonderna har att överlåta rösträtt för aktier tillfackliga organisationer.Vänsterpartiets andrahandskrav:Satsa påinfrastruktur och ny produktion.Skulle besluta att löntagarfondernas tillgångarskall utskiftas och inte ingå i AP-fonderna, anser vi atttillgångarna bäst används för satsningar i infrastruktur ochför utveckling av ny produktion.En variant som bör prövas är att inrättaföretagsanknutna ''allemansfonder'', dit de nuvarandefondernas aktier går under förutsättning att de anställda isamråd med befintliga ägare och styrelse presenterar eninvesteringsplan som ger fler jobb.I denna ''särskilda allemansfond'' skulle utdelningen påfondaktier användas på något allmännyttigt sätt som komalla löntagare till godo. Man kan tänka sig att avkastningengår till pensionsfonderna, men också till utbildning iföretagsledning och ekonomi för dem som skall företrädapersonalaktierna på stämman. Att utdelningarna skulle gåtill de anställda som privatpersoner blir orimligt, då detskulle gynna de anställda på företag vilka beslutar om högautdelningar istället för att låta pengarna stanna i företaget.De anställdas inflytande över strategiska beslut ärviktigt. Långsiktiga strategier som betonarsysselsättningsaspekter måste prioriteras före kortsiktigaintressen av högre utdelning och värdestegring. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i proposition1991/92:92 om utskiftning av löntagarfondernas tillgångarm.m.,2. att hos regeringen begär att förslag utarbetasom löntagarfondernas integrering med AP-fonderna ienlighet med vad som anförts i motionen,3. att -- vid avslag på yrkandena 1 och 2 -- somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom användning av löntagarfondernas tillgångar försatsningar i infrastruktur och ny produktion m.m.