mot · GF02A458 · 1992-01-27 00:00:00 — Regionalpolitik och infrastruktur i Nedgången i vattenkraftutbyggnaden ochtillbakagången i de areella näringarna , kombinerat med strukturomvandlingarna iskogsindustrin, sätter fortfarande sin prägel påVästernorrland. Befolkningsstrukturen kännetecknas av enförhållandevis låg andel yngre människor. I inlandet finnsförsamlingar där andelen människor är över 40procent. har länet haft en mycket svagsysselsättningsutveckling. I sin tur har det resulterat ifortgående befolkningsminskning. Inget annat län har, såväli relativa som absoluta tal, förlorat så många människorunder , 8 000 personer, eller , vilket är mer ännågot annat län.Upprättade prognoser pekar dessvärre på att länet hotasav en fortsatt befolkningsavtappning. Fram till 1995minskar länets folkmängd enligt dessa prognoser medytterligare 5 000 personer. I sin tur återverkar det på mångaområden. Länet får ett mycket mindre skatteunderlag,vilket försvårar för landsting och kommuner att driva sinverksamhet.Likaså hotas -- framför allt i glesbygden -- denkommersiella servicen. Många mindre skolors existenskommer att vara hotad. Arbetsmarknadsutbudet blir merbegränsat och därmed mindre attraktivt.I en alternativ prognos, som bygger på andra, ocksårealistiska utvecklingsförlopp, beräknas sysselsättningenminska med 4 000 arbetstillfällen. Det skulle innebära enytterligare befolkningsminskning på cirka 10 000 personerner till 246 000 innevånare. En sådan utveckling ärnaturligtvis fullständigt oacceptabel.Till stor del hänger också den relativasysselsättningsnedgången, som orsakatbefolkningsminskningen, samman med beroendet avbasindustrierna. Mycket omfattande strukturförändringarinnebar exempelvis att kommun förlorade ettflertal skogsindustrier . I kommuninnebar rationaliseringar och nedläggningar inom densamlade industrin att halvaindustrisysselsättningen försvann.Under 1990 har fyra större industrienheter lagts ner:Matfors pappersbruk i med 200 sysselsatta,Hagraf i med 250 sysselsatta, kiselfabriken iLjungaverk, , med 170 sysselsatta och iKramfors med ca 500 anställda. På den offentliga sidan kannämnas avvecklingen av T3 i , 120 sysselsatta.Sammanfattningsvis konstateras att de allmännautvecklingstendenserna i fråga om befolkningstal,sysselsättning och servicenivåer i förening med aktuellaakuta arbetsmarknadsinsatser på flera orter inte ger grundför att dra ner de regionalpolitiska insatserna iVästernorrland så som den socialdemokratiska regeringengjort de senaste åren.Regeringen har i årets budgetproposition gjort vissasmärre regionalpolitiska insatser i länet. Dessa insatser ärtyvärr långt ifrån tillräckliga, inte minst därför attsysselsättningsläget ytterligare har förvärrats. Den relativaarbetslösheten i procent av befolkningen har sedannovember 1991 ökat från till . Dettaskall jämföras med när var utanarbete. Av samtliga arbetslösa kvinnor, , under och av samtliga arbetslösa män under . Arbetslösheten bland ungdomar hardet ökat snabbare än den totalaarbetslösheten. Det finns därför alla skäl att varna för denlångtidsarbetslöshet som drabbar många ungdomar.Energipolitiken och strukturförändringarGenom beslut om ökade avkastningskrav påVattenfall samt den senaste skatteomläggningen medmervärdesskatt på energi har priserna på energi successivtökat. För framtiden förutskickas fortsatta höjningar avenergipriset som viss osäkerhet råder om deframtida energiskatterna.Västernorrlands län är mest elintensiva vad detgäller användning av industriell el. Cirka 8 000 personer ärdirekt berörda av den elintensiva industrin i sitt arbete ochindirekt berörs så många personer. ärVästernorrlands län ett betydande exportlän med ettsubstansiellt bidrag till den nationella försörjningen. Deelintensiva industrierna som företrädesvis är lokaliseradevid kusten är också av mycket stor betydelse för inlandetgenom att skogsindustrin tar sin råvara från detta område.Redan i dag kan vi märka effekterna av ökade kostnaderför elenergi och en fortsatt ökning kommer mednödvändighet att utsätta för mycketpåtagliga strukturförändringar. Den statliga utredare somnyligen presenterade sitt förslag visar på ett stort behov avsänkta elskatter för industrin. De norrländskabasindustrierna behöver sänkta elskatter för att klarakonkurrensen på världsmarknaden.Västernorrlands internationella beroendeEn av och den svenska välfärdens ödesfrågorinför 90-talet är frågan om den svenska industrins fortsattainternationella konkurrenskraft och bibehållnainternationella position. Farhågorna är många,varningssignaler och statistik talar sitt tydliga språk omförlorade marknadsandelar, ett ökat beroende avinternationellt sårbar storindustri, investeringsflykt,försämrad produktivitetstillväxt m m. En stark,strukturförändrad och växande industri är ett måste införframtiden.I finns en starkt exportinriktad ochtung basindustri av stor nationell betydelse.Västernorrlänningen står för av landetsbruttoexport vilket i kronor utgör cirka 25--30 miljarder --men endast av befolkningen. I enbartÖrnsköldsviks kommun är motsvarande siffror tre procentmot en befolkningsandel om , d v s enbruttoexportandel om fyra gånger sin befolkningsandel. Avden totala industriproduktionen i kommungår på export. Nettoexportsiffror liggeravsevärt högre. Exempelvis har skogsindustrin i länet enandel nettovaluta om . Detta kanjämföras med den andel av nettovalutan som exempelvisbilindustrin i landet som helhet bidrar med.Men den västernorrländska industrin har ocksåstrukturproblem. För exempelvis verkstadsindustrin, ditstorföretag som söner, Sunds Defibrator,och verkstäder hör, och som ärden sysselsättningsmässigt största industribranschen i länetmed en mycket hög exportandel i produktionen, finnstydliga indikationer på försämrad konkurrenskraft.Produktivitet, teknikförnyelse och vinstnivåer har under1980-talet varit sämre i än i många andradelar av landet (källa: SIND 1989). Behoven aveffektivisering och marknadsexpansion är uttalade också avbranschens egna företrädare.Datoriseringsnivån, liksom andel högskoleutbildadeinom verkstadsindustrin generellt i länet är, relativt andralän, låg. Behovet av teknikförnyelse är större än på de flestaandra håll. Detta föga uppmärksammade faktum måsteförvisso bli föremål för en konstruktiv uppmärksamhet. Debedömningar som kan göras över utsikterna för denvästernorrländska småindustrins utveckling inomverkstadsområdet är i rådande lågkonjunktur mycketoroväckande.De infrastrukturella satsningarna har stor betydelse förnäringslivsutveckling, arbetskraftsrekrytering ochflyttningsbenägenhet. Ett ''perifert'' geografiskt läge fårinte även ur dessa aspekter utgöra en konkurrensnackdelför industrin. Insatserna måste ges en inriktning motutvecklingsorienterade företag, industrinära tjänsteföretag,kompetensuppbyggnad, teknikförnyelse, nyföretagande,långsiktig strukturuppbyggnad, koncentrationsutjämningoch en infrastrukturförbättring inom framför allt transport-och kommunikationssektorn. Detta bör geregeringen tillkänna.Hägglund och söner i har betydande ordertill som inte kan effektueras på grund avuteblivna exportkrediter. Inte minst de order som går tillden ryska oljeindustrin är av stor betydelse för Rysslandsproduktion av olja. Att upprätthålla sysselsättningen i englesbygd som man ger ett betydelsefullt stöd tillett underutvecklat är väl använda medel även omkrediterna inte kan återbetalas inom de närmaste åren.Detta bör som sin mening ge regeringentillkänna.InfrastruktursatsningarEn väl fungerande infrastruktur är helt avgörande för ettindustriläns framtid. I är vägarna avavgörande betydelse. Därför är satsningar på vägnätetviktiga. Goda möjligheter att transportera skogsråvaran äravgörande för skogsindustrins överlevnad. I ett skogslänsom krävs också goda vägförbindelser föratt klara den omfattande arbetspendlingen. Detbärighetspaket som effektueras medförstärkning av i huvudsak broar måste kompletteras medbärighetshöjande åtgärder på vägarna mellan dessa broar.Under rådande lågkonjunktur finns mycket goda skäl attsatsa på stora väg- och järnvägsprojekt. Stora besparingarkan göras genom att investera när byggprojekt kanoffereras till 15--lägre kostnader än vidhögkonjunktur. Dessutom finns god tillgång på ledigbyggarbetskraft.Västernorrland har landets sämsta avsnitt av E4.Följande objekt bör därför kunna sättas in snarast:E4 syd från Njurundabommen till centrummed bro över fjärden.Kringfart : E75 från till Kvissleby.Kringfart E4.Överfart som ersättning för SandöbronE4.Åsbergstunneln ett flertal år har riksdag behandlatfrågan om snabbtåg mellan och . Detär av yttersta vikt att medel anvisas som gör det möjligt attgöra betydelsefulla upprustningar av ostkustbanan så attrestiderna radikalt kan minskas. Skall snabbtåget efterostkusten få den resandetillströmning som krävs behöverrestiden -- nedbringas radikalt,därför krävs insatser på banan även norr om från den norrländska industrin är av mycketstor betydelse för hela . SJ har under många årplanerat för ett dubbelspår, för att klara godstrafiken påstambanan. En utbyggnad av från Härnösandtill skulle avlasta stambanan stora mängder av gods.Samtidigt skulle den vara ett utmärkt komplement tillpersontrafiken mellan städerna utefter Norrlandskusten.Inte minst för är tillgången pågodstransporter avgörande för länets industri.Botniabanans stora betydelse utvecklas i en särskildmotion. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läns behov avregionalpolitiska satsningar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett konkurrenskraftigt energiprisför den elkraftsintensiva industrin,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om länsinternationella beroende,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om viktiga byggobjekt inominfrastrukturen som kan förverkligas i nuvarandelågkonjunktur,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om exportkrediter till den ryskaoljeindustrin.