ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Ub60 · 1992-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:94 Ändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux m.m. Med tanke på det ökade föräldrainflytandet när detgäller valet av skola, vilket bl.a. skolpengen kommer attmedföra, är det rimligt att även föräldrar till elever medbegåvningshandikapp får ett stärkt inflytande över sittbarns skolgång.Förhållandet att styrelsen för särskolan i hemkommunenensam kommer att kunna bestämma om en elev medbegåvningshandikapp skall gå i vanlig klass eller särskola ärinte tillfredsställande.Genom en dialog mellan eleven, vårdnadshavaren ochskolan bör man finna den för eleven bästa placeringen ochbästa resursanvändningen. I den dialogen måstevårdnadshavarens synpunkter tillmätas betydligt störretyngd än som är fallet . Det är vårdnadshavarna,föräldrarna, som bäst kan bedöma barnets sociala mognad.Därför bör vårdnadshavarens medgivande inhämtas för atten elev skall kunna placeras i särskola eller i en särskildundervisningsgrupp.I vissa fall innebär elevens behov att särskildundervisningsgrupp bör ordnas. Lämpligaundervisningsgrupper kan ofta kräva att eleverna går i enlängre bort belägen skola, i vissa fall kanske t.o.m. i enskola i en grannkommun. Också i detta val måstevårdnadshavarens uppfattning väga mycket tungt.Behovet av konsulenter för pedagogiskt stöd tillutvecklingsstörda elever är mycket stort. för handikappade elever som finns ärdimensionerad på ett sätt som gör att elever i särskolan barai undantagsfall kan få stöd.Konsulentstödet måste utökas för att kunna ge den hjälpoch det stöd som flerhandikappade utvecklingsstörda eleverbehöver. Särskilt angeläget är detta när det gäller uppmärksammar statens ansvar föratt huvudmannaskapsförändringen skall gå så smidigt sommöjligt. Det är ett ansvar man delar med landsting ochkommun. Informationsinsatser är särskilt angelägna i detinledande skedet, eftersom särskolan för många, såvälpolitiker som tjänstemän ute i kommunerna, är en relativtokänd verksamhet, ibland också omgiven av fördomar.Kommittén föreslår en utbildning riktad mot skolledareoch elevvårdspersonal samt förtroendevalda. Man föreslåratt stimuleringsmedel skall utgå under en treårsperiod.En statlig genomföranderesurs ter sig onekligenangelägen och bör undersöka om medel för dettaändamål kan anslås. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vårdnadshavarens medgivande skall inhämtas föravgörande om placering av elev i särskola eller särskildundervisningsgrupp,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt flerhandikappade utvecklingsstörda elevers behov avkonsulenter bör tillgodoses,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt behovet av en särskild genomföranderesurs bör beaktasi kommande budgetproposition.
mot · GF02Bo10 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:141 Upphävande av lagen (1986:1242) om försöksverksamhet med kooperativ hyresrätt, m.m. PropositionenLagen om försöksverksamhet med kooperativ hyresrättträdde i kraft . Lagen innebär attregeringen tillåter försöksverksamhet med kooperativhyresrätt.En kommitté tillsattes 1990 för att utvärdera försöket.Regeringen beslöt att kommitténs arbeteskulle upphöra fr.o.m. den 1 mars 1992.Vänsterpartiets synpunkterVänsterpartiet är mycket positivt till attförsöksverksamhet med kooperativ hyresrätt har kommittill stånd. Det kan utgöra ett alternativ till bostadsrätter somger boende i hyresrätt mer inflytande över sinboendesituation, utan att de avkrävs storakapitalsatsningar.Den försöksverksamhet som bedrivits har inte ialla stycken varit framgångsrik. En försöksverksamhetsyftar ju just till att pröva olika metoder för att därefterkomma fram till bra lösningar. Det är vår uppfattning attdessa misstag kan rättas till och att försöksverksamhetentills vidare bör fortsätta. Den kommitté som ägnat sig åtutvärdering ska fortsätta sitt arbete med syftet att lämnaförslag till lagstiftning på detta område. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1991/92:141.
mot · GF02Bo12 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop.1991/92:141 Upphävande av lagen (1986:1242) om försöksverksamhet med kooperativ hyresrätt, m.m. Ur den regeringsdeklaration som regeringen avgav kan följande citeras. ''Bostadspolitiken inriktas på att alla skall ha möjlighet bra bostad till ett rimligt pris. Detta förutsätter en bygg-och bostadsmarknad med mer av konkurrens och valfrihet. ''Genom den kooperativa hyresrätten har också valfrihetenför den enskilde bostadskonsumenten ökat. Vi har därmedfått ett mellanting mellan ren hyresrätt och bostadsrätt. Attdet finns ett stort intresse för denna boendeform kanomvittnas från flera håll i vårt land. () som bildadesredan 1916 förvaltar drygt 5 000 bostäder och har runt 30 000 medlemmar (=bostadssökande) och har alltså under75 år kunnat dokumentera att kooperativ hyresrätt är enupplåtelseform som fungerar och som är synnerligenattraktiv på marknaden. I har också kunnatnoteras ett glädjande stort intresse. Efter en långpressdebatt beslöt påförslag av att ge uppdrag till försök med kooperativhyresrätt och kan konstateras att ca 3 000 göteborgare står i kö för att pröva denna förGöteborg nya upplåtelseform. De allra första i kön har förövrigt redan kunna flytta in i sina lägenheter.Kooperativ hyresrätt är inte bara en boendeform i vårastörsta städer utan finns på flera håll i vårt land. Några orterkan nämnas som exempel , , , ,och Piteå.Sammanfattningsvis kan följande fördelar medkooperativ hyresrätt noteras.Den erbjuder ettytterligare alternativ på bostadsmarknaden och dettaalternativ stimulerar till ökat engagemang från de boendessida.Den ger inte utrymme för spekulation. Genom attingen kan göra ''klipp'' genom försäljning av bostadenbidrar denna ''spekulationsfria bostadsrätt'' till att pressaned spekulationsbenägenheten på bostadsmarknaden istort.Den bygger på de boendes självfinansiering imåttlig utsträckning, är därmed sparstimulerande ochställer inte särskilda krav på offentliga subventioner.Deninnebär inte olägenheter för någon och därmed finns inteheller någon anledning att ta bort möjligheterna till dennaboendeform.Att nu avbryta försöksverksamheten och därmed ta bortmöjligheterna till en alltmer uppskattad boendeform voreatt ge fel signaler. Det ger intryck av en ryckigbostadspolitik, något som regeringsdeklarationen ej geruttryck för. Enligt vår mening bör rätten för ekonomiskaföreningar att erbjuda kooperativ hyresrätt i ställetpermanentas. 1991/92:141 måstedärmed avslås. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på proposition 1991/92:141 somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsangående kooperativ hyresrätt.
mot · GF02Bo9 · 1992-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:160 Övergång från hyresrätt till bostadsrätt, m.m. I propositionen framläggs en rad förslag som syftar tillatt underlätta för bostadskonsumenterna att övergå frånhyresrätt till bostadsrätt. Detta är utmärkt.Statsrådet anför dessutom i förslaget att mycket talar föratt kravet på minsta antal lägenheter i ett hus som krävs förombildning kan sänkas från fem till tre. Något förslagframläggs dock inte. I stället anförs att frågan måsteanalyseras närmare.Frågan om att sänka kravet om minsta antalet lägenheterfrån fem till tre har vid åtskilliga tillfällen framförts iriksdagen av flera partier. Senast skedde detta ibostadsutskottets betänkande 1990/91:13 reservation 1 (sid36 och 108).Motiveringen har varit att det finns ett betydande antalfastigheter i vårt land, inte minst i mindre och medelstoratätorter, med tre eller fyra lägenheter. Hyresgästernakänner varandra väl och känner ofta starkt för ''sitt'' hus.Vi är helt övertygade om att engagemanget i den egnabostaden och i gemensamma ytor är särskilt stort i just dessafastigheter och att dessa fastigheter just därigenom ärsärskilt lämpade för ombildning till bostadsrätt. Någrasakskäl mot att sänka gränsen från fem till tre lägenheterfinns enligt vår uppfattning inte. Vi förordar därför attdenna förändring genomförs . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att antalet lägenheter som skallkrävas i ett hus inför ombildning från hyresrätt tillbostadsrätt fastställs till tre.
mot · GF02Fi32 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:92 Utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. I löntagarfondsdebatten var högerns huvudargument attlöntagarfonderna innebar steget in i en öststatsekonomi,taggtråden skulle rullas ut i vårt lilla land. Som vanligt närhögern försöker skrämmas för socialdemokratiskademokratiserings- och jämlikhetsreformer visadeverkligheten att deras skräckpropaganda var justskräckpropaganda och ingenting annat. Ingen av deskräckvisioner som målades upp med breda och grällapenseldrag har blivit verklighet. Varken ''ondasocialdemokratiska politiker'' eller ''enfaldiga fackpampar''har tagit över svenskt näringsliv. Vi har inte heller fått enkommunistisk kommandoekonomi. Däremot har detrabiata löntagarfondsmotståndet gjort det mycket svårt förföretagen att utnyttja den resurs som fonderna skulle hakunnat vara.I proposition 1991/92:36 påstår regeringen -- utan attbevisa sina teser -- att löntagarfonderna inte levt upp till demål som beslutade om . Detparadoxala är att den borgerliga regeringen, vars motståndmot löntagarfonderna grundade sig på avståndstagande motsåväl de fastställda målen som medlen förlöntagarfonderna, tar bristande måluppfyllelse till intäkt föratt avskaffa fonderna.I denna som i så många andra frågor är den borgerligaregeringen fången i sin egen myt. Resultatet blir en kampmot väderkvarnar, när det skulle behövas konkreta ochverkningsfulla åtgärder grundade på verkligheten och intepå myter. Vad som behövs i är bl.a. åtgärderför att öka samhörighet och samsyn i samhället och inäringslivet, inte större klyftor och konfrontation.I dagsläget är det av stor betydelse att de expansivamindre företagens behov av eget kapital tillgodoses. Dettabehov är mera akut i många livskraftiga småföretag än deskattelättnader som regeringen tidigare drivit igenom.Avskaffandet av löntagarfonderna tar bort en möjligfinanseringskälla till förfång för utveckling ochsysselsättning. De mål som lades fast av 1982 ärfullt relevanta också . Den marginella demokratiseringsom löntagarfonderna innebar står inte i någon rimligproportion till det politiska ståhej de föranledde. Motbakgrund av den rådande politiken -- som ensidigtfavoriserar arbetsgivarnas intressen -- harlöntagarfondstanken fått ny aktualitet.Löntagarfondstanken bör utvecklas i stället för attavvecklas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att avslå proposition 1991/92:92,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om löntagarfondernas utveckling föratt uppnå demokratisering och sysselsättning.
mot · GF02Fi33 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:92 Utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. I regeringens proposition 1991/92:92 föreslås att en delav löntagarfondernas tillgångar skall utskiftas för attstimulera sparande i allemansfonder.Ur ekonomisk synpunkt finns det inga bärande skäl tillsådana tillfälliga och riktade sparstimulanser. Om detenskilda sparandet skall gynnas är det mer effektivt attförbättra de allmänna villkoren för detta än att konstrueratillfälliga bidrag som skapar ryckighet och obalans förhushållens penningplaceringar. Det nysparande som etttillfälligt bidrag åstadkommer är sannolikt varken stort ellerpermanent.Snedvridning av kapitalmarknaden kan uppstå på grundav bidrag till endast en sparform, då det föreligger enuppenbar risk för att medlen släpps fria i en olämplig fas avett konjunkturförlopp.Ekonomiska argument talar emot det föreslagnabidraget till allemansfondssparare.Om detta skulle vinna bifall i vill vi framhålla,då det gäller motivet att tillföra näringslivet riskkapital ochbredda ägandet, att näringslivet inte enbart består avaktiebolag. Den kooperativa sektorn är också en viktig delav svenskt näringsliv. Den samladekonsumentkooperationen har över fyra miljonermedlemmar och ca 85 000 anställda. Kooperationen bedriver en viktig ochomfattande ekonomisk verksamhet som på ett påtagligt sättvitaliserar och förbättrar marknadsekonomin. Dekooperativa företagen har också levererat in medel tilllöntagarfonderna. Det är då rimligt att även sparande fördenna företagsform gynnas i motsvarande omfattning somägandet av aktier.De kooperativa organisationerna har ett omfattandemedlemssparande. Dessa har närmare tre miljonermedlemmar, varav över en halv miljon står för ett sparandepå över fem miljarder. Det skulle vara orättvist ochsvårbegripligt att staten kraftigt skulle gynna dem somsatsar sitt sparande i aktiebolag, medan de som sparar inomkooperativ verksamhet inte skulle få någon stimulans ochdelaktighet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att sparande inom dekooperativa organisationerna jämställs med sparande iallemansfonder då det gäller en premiering vid eventuellutskiftning av löntagarfondernas tillgångar.
mot · GF02Fi38 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:118 Förenklad statistikreglering Ny Demokrati har i motionerna Myndighetersinkrävande av uppgifter (1991/92:K515) och Förbud förfolk- och bostadsräkningar, FAS 90 och dylikt(1991/92:K209) ifrågasatt myndigheternas långtgående rättatt inkräva uppgifter från enskilda personer men också frånnäringsidkare. Vår grundläggande uppfattning är attintegriteten måste skyddas bättre för såväl enskilda somföretag.Det aktuella lagförslaget har ifrågasatts just frånintegritetsynpunkt. Kritiken går ut på att förslagetmöjliggör ett kraftigt intrång i privat näringsutövning ochgenom lagen ges staten möjlighet till total insyn inäringsidkares verksamhet, sålunda även i fråga omföretagshemligheter. Detta är oacceptabelt.En grundförutsättning för att en näringsidkare skall fåavkrävas uppgifter är att det finns preciserade, begränsadeoch konkreta behov av statistik som staten har för sinverksamhet. En näringsidkare måste kunna medges rätt attvägra att lämna ut företagshemligheter eller andra förverksamheten väsentliga uppgifter. Rätten bör dock intevara generell, utan förbehållas de fall då en näringsidkarekan anföra beaktansvärda skäl för inte lämna ut en uppgift.Vägransrätten måste garanteras i lag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om näringsidkares rätt att vägra attlämna ut företagshemligheter eller andra för verksamhetenväsentliga uppgifter om skäl därtill föreligger.
mot · GF02Fi39 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:118 Förenklad statistikreglering I propositionen 1991/92:118 framläggs förslag som sägssyfta till att skapa ett enhetligt regelsystem för den officiellastatistiken.Utan någon närmare redovisning om motiven för attlagen inte skall omfatta uppgiftsskyldigheten inomjordbrukets område, så har denna uppgiftsplikt inte förtsöver till detta enhetliga regelsystem för den officiellastatistiken. I en annan proposition 1991/91:121 så föreslåsemellertid en ny lag om uppgiftsskyldigheten påjordbrukets område.Vi finner i likhet med vad den särskilde utredarenföreslagit bärande skäl tala för ett enhetligt regelsystem förden officiella statistiken. Det är redan från dennautgångspunkt olämpligt att särbehandla jordbrukssektornpå det sätt som föreslås. Det finns olika motiv somdärutöver talar för att det är mindre välbetänkt att ställa ennäringsgren utanför vad som gäller för övriga.Propositionen 121 bör därför avslås och denuppgiftskyldighet m.m. som i denna föreslås bör i ställetföras in i den lag som föreslås i propositionen nr 118.Även i ett annat avseende bör den i propositionen 118föreslagna lagen utvidgas. Statistikregelutredningenföreslog att skyldighet skulle föreligga för att lämnauppgifter om ''arbets- och miljöförhållanden''.Föredragande statsråd avstår från att lägga fram förslag omdetta med motiveringen att den uppgiftsskyldighet som förnärvarande gäller i samband med anmälan om arbetsskadatillgodoser behovet av uppgifter till den officiellastatistiken. Vi finner denna ståndpunkt vara svårförenligmed ett nödvändigt intresse för att göra insatser av meraförebyggande karaktär. Det är således lämpligt attuppgiftskyldigheten även kommer att omfatta ''arbets- ochmiljöförhållanden''.De föreslagna ändringarna i de framlagda lagförslagenbör berörda utskott kunna utarbeta. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1991/92:121,2. att biträder förslagen i proposition1991/92:118 med de ändringar som i motionen föreslagitsvad gällera) uppgiftsplikten m.m. för lantbruksstatistiken,b) skyldighet att lämna uppgifter om ''arbets- ochmiljöförhållanden''.
mot · GF02Jo35 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:137 Ändring i miljöskyddslagen (1969:387) m.m. Förslaget går ut på att utvidga skyldigheten att lämnamiljörapport. Alla som bedriver miljöfarlig verksamhetskall sålunda avge en miljörapport, om verksamheten finnsangiven som tillståndspliktig i bilagan tillmiljöskyddsförordningen. Dessutom fåruppgiftsskyldigheten också avse sådana utsläpp tillomgivningen som inte regleras av villkor i tillståndsbeslut.Det kan inte vara rimligt att myndigheter skall kunnafrån företag begära uppgifter som inte följer direkt avkoncessionen.En sådan begäran bör vara baserad på frivillighet ochrendera uppgiftslämnaren skälig ersättning för hans extraarbetsinsats såvida icke synnerliga skäl föreligger. I sådanafall skall begäran alltid åtföljas av godtagbart motiv förbegäran samt bör uppgiftslämnaren ha rätt att överklagabeslutet enligt 48§ miljöskyddslagen. Ersättning bör ocksåutgå till den som avkrävs uppgifter för kostnader somuppkommer i samband med handläggningen hosmyndigheten om parten helt eller delvis vinner framgång. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att myndighets rätt att begärautvidgad miljörapport skall begränsas till välmotiveradebehov eller när synnerliga skäl föreligger,2. att beslutar att uppgiftslämnaren skall harätt till skälig ersättning för avlämnande av utvidgadmiljörapport om inte synnerliga skäl talar däremot,3. att beslutar att uppgiftslämnaren har rätt attöverklaga beslut om begäran av utvidgad miljörapport,4. att beslutar att den som avkrävs uppgift ävenhar rätt till skälig ersättning för kostnader i samband medhandläggning om parten helt eller delvis vinner framgångmed sin talan eller sitt överklagande,5. att beslutar att beslut i ersättningsfråga fåröverklagas särskilt,6. att beslutar att föreläggande fråntillsynsmyndigheten om utvidgad miljörapport inte fårförenas med vite.
mot · GF02Jo37 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:120 Reglering av priserna på fisk m.m. För ett svenskt fiske i framtidenFisket är en liten näring i , räknat i antaletsysselsatta. Men trots detta har fisket stor betydelse påmånga sätt. I de delar av där fisket historiskt varitden dominerande sysselsättningen är det fortfarande avavgörande betydelse. I fisket finns också en del av vårtgemensamma kulturarv. Fisket är en näring som i sigförbinder det moderna samhället med det tidigare,förindustriella.I det globala perspektivet spelar fisket en växande roll ilivsmedelsförsörjningen. Mot den bakgrunden är det avoerhörd betydelse att fisket bedrivs på ett långsiktigthållbart sätt och att miljöförstörande utsläpp till havenupphör. Och i det perspektivet finns det utrymme för ochbehov av ett fortsatt svenskt fiske.Även om det svenska fisket är av förhållandevis litenomfattning så är det angeläget att det även kanfortleva och utvecklas. Riksdag och regering måste därförta sin del av ansvaret och formulera en framtidsinriktadfiskeripolitik, byggd på ambitionen om ett bevarat ochutvecklat fiske. och eventuellt EG-medlemskapär två viktiga orsaker till att det just nu är extra angelägetmed en genomgripande diskussion kring det framtida fisket.I regeringens proposition om reglering av priserna på fiskm.m. finns inte något sådant framtidsperspektiv. Påjordbrukets område och när det gäller trädgårdsnäringenpågår nu framtidsinriktat utrednings- och analysarbete.Vänsterpartiet föreslår att också fisket blir föremål för ettsådant arbete. Detta arbete bör baseras på ett brettparlamentariskt deltagande och också representanter förnäringen bör beredas möjlighet att följa arbetet. Förutomde långsiktiga frågorna finns det många frågor som kräveren snar lösning. Dit hör finansiering och omfattning av deoffensiva åtgärderna, t.ex. utsättning av fisk och denframtida utformningen av fiskets kollektivatrygghetsförsäkring.Regeringen följer i sin proposition förslag,vilket i sin tur baseras på de direktiv regeringen gett.Vänsterpartiet anser att normkvantitet för sill/strömmingbör kvarstå oförändrad från innevarande budgetår.Situationen för fisket är svår. Torsktillgången i ärliten och kommer så att förbli , även om det nu finnshopp om en bättre återväxt. Tillgången på sill ochströmming är däremot god. Där är det i stället låga prisersom sätter begränsningar för ett framgångsrikt fiske. Varjeförsämring får stora och svåra konsekvenser. Vi avvisardärför förslaget till neddragning. belyser dettahur akut behovet av en framtidsinriktad fiskeripolitik är. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att begär att regeringen tillsätter enutredning med uppgift att lämna förslag till åtgärderangående det svenska fiskets utvecklingsmöjligheter ochproblem ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att normkvantitet påsill/strömming för /93 skall ligga påoförändrad nivå i förhållande till innevarande budgetår.
mot · GF02Jo39 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:120 Reglering av priserna på fisk m.m. I proposition 1991/92:120 beräknar regeringen attkostnaderna för prisregleringen av fisk för regleringsåret1992/93 skall komma att uppgå till 100,0 milj.kr. Av dessaföreslås 50,0 milj.kr. utgå som pristillägg. Detta innebär enminskning med 12,3 milj.kr. jämfört med beräknadekostnader för innevarande regleringsår. Utöver medel förpristillägg föreslås bl.a. ett summa på 27,2 milj.kr. Detta är en rejäl och bra höjning jämförtmed innevarande regleringsår.Dessa medel som avses för offensiva åtgärder fyller enviktig funktion och avsikten är att dessa medel skall stärkafiskerinäringen . Dock kan vi konstatera attfiskerinäringen brottas med betydandeproblem. I annan motion har vi bl.a. pekat på dessaproblem och också lagt förslag om en utredning om detsvenska fisket.Det akuta läget för svenskt fiske kan göra att de förregleringsåret beräknade medlen om 100,0 milj.kr. I detta sammanhang kan det då vara rimligtatt pröva möjligheterna till en ökad normkvantitetbeträffande sill/strömming.Detta skulle kunna hjälpa det svenska fisket, inte minsti de södra delarna av , att klara den akuta krisen.Bristen på torsk och det låga priset i kombination medavsättningsproblem på sill/strömming gör en sådanmöjlighet befogad. I detta sammanhang är det ocksåbefogat att väga in de regionala aspekter som berörsydkusten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheten att pröva en ökadnormkvantitet beträffande sill/strömming.