mot · GF02Fö32 · 1992-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:102 Totalförsvarets utveckling till och med /97 samt anslag för /93 Den nyvunna internationella säkerheten vilar påbräcklig grund. Det visar inte minst de aktuella kriserna iförutvarande , i och på andrahåll i världen.Vad som än händer kommer området i södra vara av säkerhetspolitiskt intresse.Sydsverige är dessutom ett attraktivt område för alla destater som behöver kust för t.ex. handelstransporter.Försvarsplaneringen med avseende påförbandsproduktionen görs för många årtiondenframöver och ingen kan förutsäga hur världen då ser ut ochvilka hotbilder som finns då. Det är därför med oro sombefolkningen i betraktar hot omnedläggningar och omflyttningar av militära förband ochledningsorgan i regionen.Förmågan att genomföra ett trovärdigt luft-, sjö- ochmarkförsvar av måste behållas och utvecklasi försvarsbeslutet. måste försvarsmaktensorganisation anpassas dels till ändrade säkerhetspolitiskaförutsättningar i närtid, dels till den kärva samhällsekonomisom råder.Propositionen innebär emellertid en klar nedskrivningav detta hot och leder till inriktning av försvaretsom gör det mycket svårt att bygga upp vad som kommeratt raseras av invasionsförsvar.Ett ställningstagande avseende det framtida försvaret avsödra måste bland annat ta sin utgångspunkt i detosäkra säkerhetspolitiska läge som råder.Det går inte, vilket bl.a. ÖB har påtalat (i ett debattinlägg iSvD ) att avskriva hotet om enstort upplagd luftlandsättnings- och amfibieoperation motsödra . Maximal värnkraftArméns viktigaste krigsförband är brigaderna om drygt 5 000 man. Dessa kommer vid ett eventuellt angrepp attställas inför de mest krävande uppgifterna -- bland annat attgenom anfall slå tilbaka angriparen. Brigaderna måstedärför för att kunna utveckla maximal värnkraft -- ha denmest kvalificerade personalen och den modernastematerielen.Pansarbrigaderna, främst avsedda för strid i öppen ochsmåbruten terräng i södra och , har denstörsta eldkraften och det bästa skyddet. Brigadernasrörlighet är god -- även vid sidan av vägar.För att kunna utveckla denna värnkraft krävs de bästautbildningsbetingelserna. För del bordedetta innebära bland annat följande:Två pansarbrigaderoch en mekaniserad brigad utbildas i . De bådapansarbrigaderna (och ) tillförsgenom försvarsbeslut ny stridsvagn samt nyttstridsfordon ().Pansarstridsskolanplaceras i (i stället för ) och samlokaliserasmed någon av pansarbrigaderna.Mot bakgrund averfarenheterna från tillförs södra pansarvärnsvapen, främst genom helikoptrar sombaseras på lämplig plats. Flygutbildningen underställs F 5 iLjungbyhed, medan taktikutveckling m.m. sker isamverkan med pansartruppernas stridsskola.Eninfanteribrigad utbildas i (). Brigadenförnyas , bland annat tillförsnytt stridsfordon () samt utrustning förmörkerstrid och personligt skydd.Artilleriutbildningenför nybildade militärområde upprätthålls iKristianstad. Haubits 77 B tillförs samtliga förband somutbildas vid artilleriplattformen (brigad- ochfördelningsförband).Luftvärnsutbildning genomförs iSkåne. Lv 4 i tillförs Lv 6 i i samband med1992 års försvarsbeslut. idet nya militärområde upprättas i Ystad.Ingenjörstruppernas truppslagscentrum bibehålls iEksjö.Ett sydsvenskt underhållscentrum inrättas iHässleholm med ansvar för utbildningen av brigadernasunderhållsförband. Ett milounderhållsregementeorganiseras i det nya militärområde inom ramenför Skånska trängbataljonen.Vid i Ängelholmupprätthålls mot och därefter 4 divisioner J 35J. inrättas vid en sektorflottilj för Götalandsflygsektor i samband med att ny sektorindelninggenomförs.F 15 i tillförs en division JAS39 Gripen.Malmö bevakningsområde (BoMö)omorganiseras till marindistrikt för ökadsamstämmighet mellan fredsoch krigsorganisationen förövervakningsverksamhet till sjöss.Det ovan angivna perspektivet är en vision av detmaximala sydsvenska försvaret. En sådan lösning är dockomöjlig under nu rådande samhällsekonomiskaförhållanden. Ingen ansvarskännande politiker kan krävaen helhetslösning i enlighet med ovan skisserade förslag.2. Optimal värnkraftEn strävan måste i stället vara att finna en lösning -- intebara för -- som ligger inom tillgängligaekonomiska ramar och som utgör en försvarsmodell därmaximal värnkraft per satsad försvarskrona kan erhållas.En skånsk modell baserad på optimal värnkraft harunder den allmänna motionstiden presenterats i min motion( 1991/92:Fö306) om försvar.Denna modell får nu efter framläggandet av regeringensproposition med däri angivna ekonomiska ramar preciserassom följer:I bildas tre garnisoner, nämligenHässleholm, och Revinge/Ystad.En''storgarnison'' utbildas i i form av en modernsydsvensk pansarbrigad, med högre utbildnings- ochmateriell kvalitet än dagens pansarbrigader. Denna brigadskall prioriteras vad avser ny stridsvagn.Två garnisonerupprätthålls i resp. Revinge, i det följandebenämns dessa modulförband ''minigarnisoner''. Vid dessagarnisoner upprätthålls dels förmåga att växla upp antaletbrigader i från en till tre genom att där upprätta tvåytterligare brigadledningar, dels förmåga att genomföraterritoriellt försvar i Skåne.Försvarsområdesstaber upprätthålls således dels iKristianstad (Fo 14) och dels i Revinge (Fo 11).För genomförande av utbildnings- ochplanläggningsverksamhet inom territorialförsvaret samt föratt vidmakthålla förmåga till uppväxling av brigadförbandbibehålls ett antal yrkesofficerare. Deras antal avpassas tillkrigsorganisationens behov av nyckelpersonal.Artilleriutbildningen i ett sammanslaget Södra och Västramilitärområde organiseras även fortsättningsvis vid Wendesartilleriregemente (A 3) i . Samordningsvinsterkan uppnås genom att A 3, staben för Fo 14 och''minigarnisonen'' samlokaliseras i för organiseras ävenfortsättningsvis i . Skånska trängbataljonen --samlokaliserad med P 2 -- skall dels produceraunderhållsförband på brigad- och fördelningsnivå och delssvara för organiseringen av en rörlig militärområdesunderhållsregementsstab.Militärområdesstaben för ettsammanslaget Södra och Västra militärområde inrättas iKristianstad.3. Kompletterande underlagÖB rekommenderade (ÖB 92) statsmakternaatt -- vid oförändrade försvarsanslag -- genomföra radikalanedskärningar i arméns krigsorganisation. ÖBs alternativ Dinnebar en koncentrering av brigadutbildningen i landet ochett häremot svarande territoriellt försvar.En sådan modell innebar att de viktiga nyckelbegreppenhandlingsfrihet och flexibilitet -- preciserade av densocialdemokratiska regeringen i planeringsanvisningarnatill ÖB av och sedermera bekräftadeav den borgerliga regeringen -- fick visstgenomslag i försvarets krigs- och grundorganisation.För del innebar ÖBs idéskiss att P 2 och P 7gemensamt skulle kunna utbilda en pansar- ellermekaniserad brigad. I samband med presentationenbeskrev ÖB detta så att P 2 och P 7 skulle kunna utgöra en''skånsk garnison''.I ÖB 92 säger dock överbefälhavaren beträffande D-alternativet följande: ''Någon detaljerad plan för förändringav grundorganisationen är ännu ej klar. Överbefälhavarenär beredd redovisa en sådan plan fr.o.m. ''(ÖB 92, Huvuddokumentet, s.95).En modifiering av ÖBs idéskiss, anpassad till de nya avregeringen förordade ekonomiska ramarna, kundeinnebära en satsning på ''storgarnisoner'' som dock måstekompletteras med ''minigarnisoner'' för att garanteraförmågan att växla upp dessa modulförband till fullständigabrigader. Detta skulle också innebära ökade möjligheter attgenomföra produktion och krigsplanering för detterritoriella försvaret. Sammantaget innebär dettarimligtvis ett mer effektivt utnyttande av tilldelade medel.Ett särskilt ansvar åvilar därför försvarsutskottet att --under dess behandling av försvarspropositionen -- inhämtakompletterande underlag med utgångspunkt i ÖBs D-modell i avsikt att finna och för förelägga detförslag till beslut som innebär maximal värnkraft per satsadförsvarskrona och som har bärighet över helaförsvarsbeslutsperioden.4. Alleuropeiskt försvarssamarbeteVidare har ÖB vid ett säkerhetspolitiskt seminarium iKrigsvetenskapsakademiens regi den 27 november 1991konstaterat att det aktuella försvarsbeslutet har en felaktigstruktur i ett europeiskt alliansperspektiv, eftersom beslutetinte styrs av ''ett logiskt politiskt/strategiskt tänkande''.Men även i ett läge då väljer att stå utanförsådant samarbete är emellertid en långsiktig satsning på ettflexibelt markförsvar nödvändigt.Vid ett militärt angrepp mot , oavsett om det rörsig om ett isolerat angrepp eller om ett angrepp i ett meromfattande krigsförlopp mellan stater eller grupper avstater, får markförsvarets betydelse inte underskattas.Oavsett hur stora de ekonomiska ramarna för försvaretblir, kan inte annat än ansluta sig till entidsvinnande strategi, dvs. att på egen hand värna svensktterritorium tills hjälp kommer från vänligt sinnade stater.En sådan säkerhetspolitisk framtid gör det än merangeläget att kräva att ÖB redovisar detaljplanen för sinrekommenderade D-modell.Dessutom kan en modifierad tillämpning av ÖBs D-modell enligt ovan -- med en medveten satsning påmarkförsvar -- innebära att ytterligare onödigaomstruktureringar av arméförbanden kan undvikas den dagdå eventuellt ingår i ett alleuropeisktförsvarssamarbete.5. Sammanfattande slutsatsMålet måste vara att åstadkomma bästa möjligaförsvarsbeslut. Detta får anses kännetecknas av följande trepunkter:ett flexibelt försvar med anpassningsförmåga tillvarierande hotbilder,ett markförsvar som är förberett förett alleuropeiskt försvarssamarbete,en ekonomiskhållbarhet över hela försvarsperioden.Ett sådant beslut borde kunna uppnås eftergenomförandet av ovan begärda komplettering. Omförsvarsbeslutet kommer att få ett innehåll som motsvararpropositionen torde det vara ofrånkomligt att i beslutetinföra en försvarspolitisk kontrollstation . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försvar.