mot · GF02Ub212 · 1992-01-27 00:00:00 — Kunskaper och utbildning är ett lands främsta medel föratt främja välstånd och välfärd.Från en snäv urvalsskola har vi i skapat en alltbredare tillvalsskola, som ger ungdomar en godgrundutbildning. Den allmänna utbildningsnivån harkraftigt höjts, den högre utbildningen har öppnats ochspridits till nya sociala skikt som en riktdifferentierad vuxenutbildning har utvecklats inom ramenför folkbildningen, den kommunala vuxenutbildningen,arbetsmarknadsutbildningen och personalutbildningen.Utbyggnaden av de olika skolformerna innebär att vi nuhar ett utbildningssystem som erbjuder flera valmöjligheter.Det ger möjligheter till val och omval och lägger grund förett lärande genom hela livet genom återkommandeutbildning.Genom den förda utbildningspolitiken i vårt land ärSverige ett gott stycke på väg mot det ''lärande samhälle''som ofta efterlyses i den internationella debatten. Ingetannat land satsar heller en så stor andel av sina produktivaresurser på utbildning som gör.Med förra årets beslut om reformering avgymnasieskolan kan vi nu gå vidare. Vi socialdemokraterkan göra det utifrån utgångsläget ett bra utbildningsväsendemed förutsättning att bli ännu bättre. Vi står inför ett nyttspännande skede i utbildningspolitiken där det fortsattaförändringsarbetet kan bygga på en gymnasieskola med högutbildningskvalité.Utgångspunkten för vår politik är det livslånga lärandetoch de enskilda människornas vilja att ständigt växa meddessa kunskaper.Riksdagsbeslutet om gymnasiereformenRiksdagen beslutade under föregående att allautbildningar i gymnasiet skall vara treåriga och att en kärnaav allmänna ämnen skall finnas på alla studievägar. Därmedskapas förutsättningar för alla ungdomar att välja mellan attgå direkt ut i arbetslivet eller fortsätta studera.Gymnasieskolan blir inte en återvändsgränd, utan en öppenport till ett snabbt föränderligt och på kunskaper baseratarbetsliv.Redan i dag väljer en majoritet av gymnasieeleverna entreårig utbildning. De populäraste linjerna är de som ärbåde yrkes- och studieförberedande. Ungdomarna är alltsåredan på väg att inrätta sina gymnasiestudier efter denmodell som beslutat skall gälla för alla iframtiden: en treårig utbildning som förbereder både förarbete och studier och som ger alla kunskapsmässigaförutsättningar att senare i livet återkomma till olikautbildningar.Med en treårig gymnasieskola som ger alla en allmänbehörighet för fortsatta studier underlättas också enbredare social rekrytering till högskolan. Attutbildningsnivån nu stiger på de yrkesförberedandeprogrammen bör också göra dem mer attraktiva.Gymnasiereformen har förberetts under hela 80-talet,bl.a. genom försöksverksamhet, de s.k. ÖGY-försöken.Riksdagsbeslutet om reformen var således väl förankrat utei gymnasieskolorna. Beslutet att intagning till de nyaprogrammen skulle få påbörjas /93 och de nya resurserriksdagen ställde till förfogande för detta välkomnadesallmänt.Minska utbildningsklyftornaAtt förstärka de yrkesförberedande programmen ärviktigt för dem som genomgår dessa utbildningar men ävenför hela arbetsmarknaden, inte minst för den svenskaindustrins behov av att få tillgång till välutbildade arbetareoch tekniker. Detta är också en viktig förutsättning för attutveckla konkurrenskraften hos de svenska företagen.I en rapport från statens industriverk (''Långt kvar tillkunskapssamhället'') visas att över hälften avindustriarbetarna i vårt land har som mest folk- ellergrundskola i formell utbildning. Rapporten visar också attdet har skett en tydlig uppdelning avarbetsuppgifterna mellan tjänstemän och arbetare.Orsaken är att de nya mera kunskapsintensivaarbetsuppgifterna förutsätter åtminstone gymnasialakunskaper i ämnen som svenska, engelska och matematik.Vill vi undvika att polariseringen och skillnaderna iarbetslivet fortsätter att öka och vill vi höja kompetensenoch produktiviteten i den svenska industrin så är enutbyggnad av gymnasieskolans yrkesförberedandeutbildning en klok investering. Om detta råder också storinsikt på arbetsmarknaden såväl hos löntagarna somarbetsgivarna.Överhuvudtaget skärps kraven på utbildning ochkompetens på den svenska arbetsmarknaden. I en studieöver den svenska yrkesstrukturens förändringar mellanåren 1970 och 1985 (AMS utredningsrapport 1989:14) visasatt 21 av de 30 yrken som vuxit mest under de senastefemton åren kräver minst gymnasial utbildning. Bland deyrken som vuxit minst är det endast ett som kräver enutbildning över grundskolan.De växande kraven på utbildning i arbetslivet innebär attalla behöver en bra grundutbildning och en passandeyrkesutbildning. För att behålla ett arbete och utveckla siginom sitt yrke krävs en god grundutbildning.Utbildning, inte bara en gång i livet utan under helayrkeslivets gång, kommer att höra till det normala i detsamhälle som växer fram.Nej till ett uppskjutandeEn grund för genomgående treåriga utbildningar igymnasieskolan är att detta ger bredare möjligheter tillpersonlig utveckling och till ett aktivt deltagande isamhällslivet för alla.Ur den borgerliga regeringens budgetpropositionframgår att regeringen sänker ambitionsnivån pågymnasieskolans område. Genomförandet av reformenskall enligt regeringen skjutas ochgenomförandet påbörjas /94. Vi motsätter oss dettaförslag.Att skjuta på reformen är till nackdel för såvälgymnasieungdomarna som näringslivet och samhället istort. Det är obegripligt att regeringen bortser från behovetatt på detta sätt satsa på arbete, kompetenshöjning ochstärkt konkurrenskraft. Ett uppskjutande av reformenmotverkar satsningar inom dessa områden.Till detta kommer att regeringen säger sig ha ambitionenatt starkt bygga ut högskoleutbildningen under dekommande åren. Att då inte genom reformeringen avgymnasieskolan stärka rekryteringsbasen till högskolan ärbåde kortsiktigt och inkonsekvent. Regeringen villdessutom begränsa kommunernas förutsättningar att viakommunal vuxenutbildning på gymnasienivå erbjudapersoner kompletteringsmöjligheter för att den vägen ta sigin på högre studier, vilket gör situationen än värre.I många kommuner har dessutom planeringsarbetetinför starten kommit långt. Det är en risk att skolor ochkommuner uppfattar regeringens förslag att hålla innestatsbidraget till reformen som en signal för fortsattosäkerhet inför reformens genomförande. Alla vet ju attregeringspartierna är splittrade i denna fråga. Även omregeringen verbalt hävdar att man avser att genomföragymnasiereformen är det handlingen och resurserna somräknas.Beslutet från förra att startagymnasiereformen l992/93 måste därför fullföljas!Regeringens förslag att spara på resurserna tillgymnasieskolan genom att låta bli att höja sektorsbidragetför att möjliggöra gymnasiereformen måste därför avvisas.Enligt vår bedömning skulle det räcka med att anslagettillförs 320 milj.kr. för att klara kostnaden för första åretsverksamhet. Av dessa avser 253 milj.kr. Resterande 67 milj.kr. avser 1992/andel av förra riksmötetsförstärkning av resurserna till reformen. Dennaförstärkning skall vid full utbyggnad omfatta drygt 3 0 milj.kr. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar tillföra sektorsbidraget förskolväsendet resurser så att gymnasiereformensgenomförande kan påbörjas i enlighet med riksdagenstidigare beslut.