mot · GF02A460 · 1992-01-27 00:00:00 — Kust- och skärgårdsbefolkningens villkor Sveriges kuster och skärgårdsområden är en ovärderlignaturresurs. Dess särart är en tillgång för samhället ochlandet som helhet. Det brutna landskapet, bebyggelsen,djurlivet och skapar den unika skärgårdsbild vivärderar så högt.Kusten och skärgården är en naturresurs som måstevårdas och bevaras. Endast en bofast befolkning medsysselsättning i och av skärgårdens naturliga förutsättningarkan garantera den skärgårdsbild vi vant oss att uppskatta.En levande skärgård behövs också för bevakning och tillsynav miljö och från försvarssynpunkt.Traditionella kust- och skärgårdsnäringar som fiske ochjordbruk är nu trängda från olika håll. Sysselsättningenminskar och det leder till att framför allt den ungagenerationen flyttar. Skärgården blir befolkad avtvåmånadersboende i stället för åretruntboende.Förändringarna kommer att påverka förutsättningarna föratt behålla och utveckla en levande skärgård.Skärgårdsbefolkningens villkor har försämrats även påandra sätt. Taxeringsvärdenas anpassning tillfritidsboendets rekreationsvärde är bara ett exempel avmånga. Situationen har försvårats ytterligare som en följdav kortsiktig politisk populism, till exempel i samband medatt fria fisket infördes 1985.Det finns en rad åtgärder som kan förbättraförutsättningarna för att leva och ha sin utkomst iskärgården. Det är åtgärder som har med rent ekonomiskavillkor att göra, men också åtgärder som kan höjalivskvaliteten och kanske motivera unga människor att bokvar, trots de naturliga svårigheterna med avstånd ochsvårtillgänglighet.Samhällets stöd till en levande skärgård, i form av bidrageller andra åtgärder, och samhällets uttalade önskemål attbehålla en levande skärgård motverkas ofta av olikaförsvårande regler och bestämmelser och av politiska beslutsom leder i motsatt riktning.Därför behövs en helhetssyn på skärgårdsfrågorna. Enöversyn behöver göras av olika lagar, bestämmelser ochandra faktorer som kan tänkas påverka villkoren för denfasta skärgårdsbefolkningen. En sådan översyn bör ledafram till en rad konkreta förslag till åtgärder.En analys av kust- och skärgårdsbefolkningens villkor ivid bemärkelse bör göras.Till de frågor som särskilt behöver ses över hör:Beskattning av skärgårdsfastigheterUppdrivna taxeringsvärden till följd av fritidsboendetsrekreationsvärde missgynnar den bofasta befolkningen somofta måste leva på små inkomster och små utgifter. Högafastighetsskatter driver människor att flytta från sinafastigheter i skärgården, till förmån för sommargäster medrelativt höga inkomster på annat håll än i skärgården.Regler som styr boende och byggandeUppförande av till exempel uthyrningsstugor äromgärdat av en rad olika bestämmelser, vilket kräverkontakt och meningsutbyte med många olika myndigheter.En förenkling och samordning av nödvändiga villkor ochregler kan göras. Onödiga regler kan tas bort, det gällerbåde inom det statliga och det kommunala området.Förenklade ansökningar och prövningar av olika tillståndbör också kunna genomföras. Det är viktigt att degrundförutsättningar som finns kan disponeras ochutvecklas utan att byråkrati och administrativa restriktionerutgör ett hinder.Fria fisketEn inkomstkälla för skärgårdsbefolkningen försvann närfria fisket infördes . Detsamma gäller förfiskerättsägare runt de . Fria fisket innebär ennegativ påverkan på yrkes- och husbehovsfisket och betyderäven ett okontrollerat extra slitage på känslig natur.För närvarande pågår flera olika processer mellan statenoch vattenägare där resultatet kan bli mycket kostsamt förstaten, om ersättning utdöms för fastighetsskada till följd avintrånget från fria fisket. Detta är ytterligare ett skäl att seöver hela reformen.Sportfiske och fisketurism är utan tvekan en möjligbinäring i skärgården. Men då måste det skapas resurser förfiskevård och service. Sådana resurser kan skapas genomfiskekortsförsäljning och det förutsätter en ändring i lagenom rätt till fiske.Senvinterjakt på ejderhanarEn med senvinterjakt på hanejdrar i börjanav april eller vid islossningen står mycket högt påprioriteringslistan för många bofasta skärgårdsbor.Eftersom det inte finns några biologiska argument emot ensådan jaktform -- biologiska skäl talar snarare för att ensenvinterjakt införs -- skulle detta vara ett synnerligen gottbevis på uppskattning av skärgårdsborna från den övrigabefolkningen.1973 beräknades antalet häckande ejderpar i till300.000. 1983 fanns 450.000 häckande par. Ejdern är nu denöverlägset individrikaste sjöfågelarten i skärgården och,tillsammans med gräsanden, den individrikaste andarten ilandet. Ett skäl till den kraftiga ökningen är att ejdernsutbredningsområde har ökat; från att ha varit en typfågelför ytterskärgården häckar ejdern nu långt in i de inredelarna av skärgårdsområdet.Jakttrycket på ejder är mycket lågt. Den årligaavskjutningen i beräknas till cirka 20.000 fåglarvarav bara en tiondel är vuxna hanar, eftersom hanarnaförsvunnit från skärgården när höstjakten börjar. IDanmark skjuts ungefär tio gånger så mycket ejder som iSverige.En kort senvinterjakt på ejderhanar skulle inte ha någonsom helst biologisk betydelse för stammen. harbehållit senvinterjakt efter ejder och där fungerar detutmärkt utan några negativa effekter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättringar av den bofastaskärgårdsbefolkningens villkor.