mot · GF02Ub517 · 1992-01-27 00:00:00 — Bättre vardagsteknik för äldre Människans önskan att kunna kompensera sig för sinbristande muskelstyrka och uthållighet var en av deursprungliga drivkrafterna bakom de tekniskauppfinningarna. I och med industrialismens genombrottföljde då den tekniska sektorns egna behov av nyalandvinningar kom att bli helt dominerande förteknikutvecklingen.Produktionssamhället har successivt ersatts av ettservice- och informationssamhälle. I detta finns teknikeninte längre enbart i industrin. Den är också ett väsentligtinslag på andra arbetsplatser, i samhället och i många hem.Kriteriet för god teknik blir åter att den skall göra livetlättare och/eller roligare för människor, inte bara förteknikfantasterna och inte bara för tonåringarna utan ocksåför t.ex. de äldre. Det behövs en teknikutveckling för demånga människornas olika behov.Teknik för äldre -- ett bortglömt områdeOckså hos de äldre finns teknik i rikligt mått.Elektricitet, varmvatten, toalett och avlopp hör tillsjälvklarheterna liksom elektrisk spis, TV, dammsugarem.m. Men någon teknikutveckling som tar sinutgångspunkt i de äldres, de anhörigas elleräldreomsorgspersonalens speciella behov förekommernästan inte alls. Inte ens vardagstekniska problem, som rörett stort antal äldre människor, har blivit lösta.Idag kan man ju inte klara sin spis, om man är liteglömsk eller ser lite dåligt, inte öppna sin dörr, ommuskelstyrkan eller synen fallerar, inte få hushållsredskapeller handarbetshjälpmedel som kompenserar enhäntheteller bristande rörlighet och styrka, inte få en radiostyrddammsugare, så att man kan städa trots en dålig rygg, intefå ett bäcken, som man som sängliggande kvinna kan klarasjälv. Man kan inte ens få en TV-dosa, där allt s.k. onödigt(utom , , ljudet och till/från-knappen), som baraförvirrar, är borta.Det ovan uppräknade är ingalunda tekniskt olösbart.Inte heller behöver det vara ekonomiskt olönsamt. Men detbehövs en synvända och en medveten satsning för attteknikutveckling för äldre skall ta fart. Någon sådan harhittills inte gått att skönja -- snarare tvärtom. Man kan t.ex.granska de senaste årens fyra utredningar, somsammantaget kan få stor betydelse för framtidaäldreomsorg, hjälpmedelsverksamhet ochbostadsanpassning:Äldreomsorg i utveckling -- -- SOU 1989:39Ansvaret för äldreomsorgen -- Ds 1989:27Forskning omäldre -- rapport 89:5 från DSF och FRNAlla har totalt försummat teknikutvecklingensmöjligheter för den majoritet äldre, som inte har någraspeciella handikapp utan bara är normalt gamla. Teknikenför äldre, anhöriga och personal hamnar utredningsmässigtmellan olika stolar och inte på någon annans bord. Dettaavspeglar den klyfta, som också i vardagsarbetet finnsmellan de två olika kulturer, som vården respektivetekniken representerar.Teknik för äldre -- ett område med möjligheterSkall vi kunna klara äldreomsorgen -- 90-talets kanskestörsta utmaning -- behövs ett verkligt nytänkande. Degamla blir allt fler. De äldrevårdsintresserade blir allt färre.För att få äldreomsorgsekvationen att gå ihop krävs ett stortmått av kreativitet, inte minst på det tekniska området. Detbehövs också utbildningsinsatser och attitydförändringarför att skapa en ny sorts teknikglädje hos såväl brukare ochanhöriga som personal -- en kompetens och enanvändarglädje. Alla inser att äldreomsorg förvisso inte i sighandlar om teknik utan om att människor skall få stöd,hjälp och vård av andra människor. Men för att detta skallfungera krävs bl.a.att de äldre själva får chansen att klara allt det de villklara själva,att anhöriga och personal får all möjlig hjälp så att detstimulerande i arbetet kan komma att dominera över detslitsamma.Det är hög tid att vi börjar se det tekniska områdetsmöjligheter för de äldre. Samhällets möjligheter attframöver påverka teknikutvecklingen på detta områdekräver bl.a. utvecklade industrikontakter och egna baskravpå teknik upphandlad av offentlig sektor. Dessutom behövsökade resurser till FoU-verksamhet.Förslag om samverkan mellan offentlig sektor ochhögskolanSedan 70-talet har det vuxit fram en grundmurad insiktom de tekniska högskolornas roll för utveckling.Högskolornas samverkan med näringslivet har blivit tillnågot positivt -- inte bara med industri- eller högskoleögonutan också sett i ett vidare samhällsperspektiv.Nu är det att börja fundera över vad motsvarandesamverkan mellan tekniska högskolor och offentlig sektorskulle kunna medföra, t.ex. att teknik för resurssvagagrupper utvecklades och att hemvårdspersonal fick enförbättrad arbetsmiljö och ökad status. Vi förordar att manbörjar tillföra resurser för att bygga upp ett FoU-nät förområdet inom svenska högskolor, inte i form av projektstödutan som permanenta långsiktiga satsningar.CERTEC vid LTHVid i finns ett Centrum förRehabiliteringsteknik (CERTEC), som tagit som sinmålsättning att arbeta för att mänskliga behov skall mötatekniska möjligheter. Detta centrum har bl.a. ett pågåendeaktivt utvecklingsarbete för vardagsteknik för äldre(inkluderande bl.a. lösningsförslag på de vardagstekniskaproblem som ovan beskrivits). Parallellt pågår ett merhögteknologiskt utvecklingsarbete, t.ex. för att analyseraden framtida robotteknikens möjligheter till hemma-hos-personrobotar för dem som så önskar. Viktigt isammanhanget är också CERTECs möjligheter att genomutbildningsinslag, examensarbeten m.m. göra blivandecivilingenjörer mer medvetna om människors olika krav påfungerande teknik.Till skillnad från kringliggande institutioner, varstillämpade forskning är inriktad på industrins behov, saknarCERTEC med tillämpad forskning inriktad på samhälletsoch brukarens behov ett basfinansieringsanslag. Ett sådantanslag skulle vara av stor betydelse för att bättre kunnatillvarata de stora möjligheter till teknikutveckling somfinns inom äldreomsorgen.Utbildningsutskottet har vid tidigare behandling avdenna fråga hänvisat till olika åtgärder föräldreforskningen, bl.a. inrättande av ett nyttsocialvetenskapligt forskningsråd med ett samordnandeansvar för äldre- och handikappforskningen och att medellämpligen kan sökas där.Vi vill emellertid framhålla att det inte är tillräckligt medprojektbundna forskningsmedel av den karaktär somforskningsråd kan erbjuda. Det handlar om att vid tekniskhögskola bygga upp en långsiktig kompetens inte bara påFoU utan också på utbildning inom äldreteknikområdet avde blivande civilingenjörerna. För att möjliggöra sådanalångsiktiga satsningar krävs att verksamheten vid CERTECtilldelas basanslag. Detta kan sedan självklart kompletterasmed forskningsrådsmedel för speciella inriktningar.CERTECs treåriga verksamhet har till yttermera vissonu utvärderats av en extern utvärderingsgrupp, i vilkeningått professorerna samthögskolelektor , Teknikum, Uppsala.Utvärderarna konstaterar bl.a. att det är ettmycket stort gap inom den snabba tekniska utvecklingen,vars inriktning i stor utsträckning sker mot industriellaprocesser och fortsatt ökning av det materiella välståndetoch inte mot behovstillfredsställelsen hos de svaga isamhället, där handikappade och äldre är stora grupper.Man framhåller därför betydelsen av organisationer avCERTECs typ, där strävan är att använda modernatekniker för att lösa rehabiliterings- och vårdtekniskaproblem. Enligt utvärderarna uppvisar CERTEC ocksåsärdrag som gör dess insatser värdefulla: en vetenskapligambitionsnivå, tillgång till teknisk, fysikalisk ochdatateknisk kompetens och en utpräglat ideell målsättning,med utgångspunkt i användarens situation.Utvärderarnas slutsatser är bl.a. att CERTECsnuvarande ''lösa'' organisation en merapermanent sådan, bättre integrerad med LTHs utbildnings-och forskningsprogram. Detta bör, menar man, ske genomatt CERTEC blir en tvärvetenskapligt arbetandeinstitution. För att kunna stärka sin forskningsbas måsteenligt utvärderarna CERTEC tillföras basresurser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av stöd för CERTEC:sverksamhet inriktad på teknik för äldre.