mot · GF02Kr5 · 1992-04-01 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:140 Den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--1996 m.m. SammanfattningRegeringens proposition om , avtal och ekonomi avviker i väsentliga delarfrån beslut förra året.Riksdagens beslut som samtliga partier stod bakomförutsatte att moderbolaget i Radio-koncernenbehölls. Ägarkretsen med folkrörelser och ägare från andrasamhällssektorer skulle utvecklas. Programföretagen skulle få störrefrihet att inom avtalets ram utforma sin organisation.På alla dessa punkter medför regeringens förslag attriksdagens beslut helt eller delvis frångås. I propositionenredovisas inga nya fakta eller sakskäl som motiverar enomprövning av riksdagsbeslutet.Skälet till den förkortade avtalsperioden sägs ipropositionen vara den snabba utvecklingen påmedieområdet. Men att förändringarna på medieområdetär snabba var känt riksdagsbeslutetfattades.Att vissa av ägare aviserat sitt utträdevar också känt för riksdagsbeslutet.Kvarvarande ägare hade därför förklarat att de önskatöverlägga med regeringen om en komplettering ochbreddning av ägargruppen. Regeringen har vägratöverlägga om detta. Regeringen har istället utan att fråganhar utretts och under uppenbar tidspress improviserat enägarkonstruktion som banar väg för ett framtida statligtövertagande av programföretagen.Ett publikråd med oklar uppgift och kompetens föreslåsinrättat. Förslaget har tidigare prövats av denparlamentariska radio- och TV-beredningen. Det avvisadessom olämpligt och i strid med principerna omprogramföretagens självständighet och oberoende.Mot denna bakgrund är det berättigat att ställa fråganom vilka oredovisade avsikter som kan ha legat till grundför regeringens förslag. Ett av de i regeringen ingåendepartierna -- Moderata samlingspartiet -- har i enprogramskrift förordat en försäljning av en av SverigesRadios TV-kanaler, Riksradions P3 och Lokalradion.Uppgifterna för det stympade skall enligtprogrammet snävas in på ett sådant sätt att publikenförlorar förtroendet för en radio och TV i allmänhetenstjänst.Det nu framlagda regeringsförslaget bär alla spår av attvara resultatet av en olycklig kompromiss inom regeringen.De deltagande partierna verkar ha sopat under mattanfrågor som de är oense om. I andra delar har devalt lösningar som gör att regeringen utan riksdagenshörande kan i grunden förändra förutsättningarna förpublic serviceföretagen.Konsekvenserna av regeringsförslaget blir att det statligainflytandet över programföretagen ökar i en omfattningsom tidigare ansetts oönskad.Massmedierna i demokratinMassmedierna spelar en central roll i den demokratiskaprocessen. Massmedierna förser medborgarna med deninformation de behöver för att ta ställning isamhällsfrågorna. Genom massmedierna kan vi föra framåsikter men också ta del av andras uppfattningar.En viktig del av massmediernas uppgift är att spridanyheter och information som kan uppfattas som besvärandeav politiker, företag eller organisationer. Massmediernamåste därför kunna agera oberoende av olika privata ochoffentliga maktgrupper. De viktigaste politiska åtgärdernainom massmedieområdet är därför de som syftar till attgarantera massmediernas självständighet och oberoende.Av dessa skäl måste alla massmediepolitiska beslutförberedas med aktsamhet. Utrednings- och faktaunderlagbör finnas tillgängliga . Framförda idéer börunderkastas en noggrann prövning från olikautgångspunkter. Spelreglerna för massmediernasverksamhet bör fastställas i former som tillåter insyn,eftertanke och kritisk diskussion.För socialdemokratin är detta självklara principer. Ommassmedierna inte skall bli en bricka i ett politiskt spel ochutsättas för den ryckighet skiftande politiska majoriteterkan medföra, måste partierna vinnlägga sig om att utvecklaen samsyn om villkoren för massmediernas verksamhet. Ettförtroendefullt samarbete mellan partierna i dessa frågor ärsåledes inte främst till för partiernas skull, utan syftar till attskydda grundläggande demokratiska värden.Den nu framlagda propositionen visar att landetsregering inte har respekt för detta synsätt.Kulturminister fick i den 6februari frågan om regeringen stod fast vid förra åretsöverenskommelse om radio och TV. Frågan föranleddes avatt uppgifter fanns om att regeringen övervägde gå ifrånöverenskommelsen. Kulturministern svarade enligtriksdagsprotokollet:Det är en självklarhet att de överenskommelser som harträffats mellan partierna och som sedan utgjorde grundenför propositionen ligger fast. Det betyder att i huvudsakkommer förslaget till nytt avtal för att utgåfrån de uttalande som gjorde och deriktlinjer som då angavs.Detta svar måste klandras som vilseledande. Det är ingadetaljändringar som regeringen föreslår.Riktlinjer för radio och TV i allmänhetens tjänstVi har i en tidigare motion till årets riksdag -- Riktlinjerför massmediepolitiken -- behandlat uppdraget för en radiooch TV i allmänhetens tjänst i en situation när nyatillkommande kommersiella radio- och TV-kanaler tävlarom publiken, attraktiva program och programmakare.Motionens slutsats är att nya kommersiella etermedierkan bidra till variationen i radio och TV, men att de inteensamma räcker till för att garantera mångfald och kvalitet.Om det skall vara möjligt att hävda principerna om allasrätt till de viktigaste programmen, oavsett var de bor ilandet, mångfald i programutbudet, nyskapande,uthållighet och kvalitet, måste de nationella radio- och TV-kanalerna verka inom ramen för ett nationellt uppdrag.Det förhållandet att fler radio- och TV-kanaler är ochkommer att bli tillgängliga för en svensk publik försvagaralltså inte betydelsen av en radio och TV i allmänhetenstjänst, snarare tvärtom.De nya kanalerna kan inte förväntas ta det vidare ansvarsom följer av public serviceuppdraget. Det går visserligenatt ge de kommersiella kanalerna vissa uppdrag av publicservicekaraktär, men det går inte att ålägga dem att finnaskvar på marknaden om affärerna går dåligt eller att görastörre åtaganden än de mäktar med.Basen för den nationella etermediepolitiken måstedärför också vara ett radio- och TV-företag iallmänhetens tjänst, som har i uppgift att förse såväl denstora publiken som de många mindre publikerna med braprogram. För att public serviceföretagen skall klara avdenna dubbla uppgift måste de förfoga över flera kanaler,så att de kan variera programläggningen och tillgodose olikabehov samtidigt.När fler radio- och TV-kanaler erbjuds publiken är detbefogat att i ökad grad betona public serviceföretagensförnyelseansvar. Public serviceföretagen skall dels geutrymme för experimentella, oväntade och inopportunaprogram, dels våga satsa på det som inte ellerens i det långa loppet kommer att attrahera en stor publik.Förnyelseansvaret bör självfallet inte gälla bara programsom kan förväntas få en mindre publik. Det bör i lika höggrad gälla program som vänder sig till den breda publiken.Skälet är att få andra etermedieföretag har kraft ochförmåga att ta detta vidare ansvar för utvecklingen av radio-och TV-mediet. I den nya mediesituationen kan publicserviceföretagen inte längre räkna med att ha tillgång tillhela publiken. De bör dock sträva efter att skaffa sig ennormgivande roll för hur bra program skall se ut inom varjeprogramkategori. Det gäller såväl för breda program somfilm, underhållning och nyheter som för de program somvänder sig till specialintresserade publiker.Regeringen föreslår att riktlinjerna för publicserviceföretagens programverksamhet för den kommandeavtalsperioden i huvudsak skall vara oförändrade.Regeringen vill dock föra in ett övergripandekvalitetsvillkor i avtalen. Otydligheter som finns i denuvarande avtalen kan därigenom undvikas. Vi delarhärvidlag regeringens uppfattning.I propositionen anger regeringen några hållpunkter förhur det nya kvalitetsvillkoret skall tolkas.Kvalitetssträvanden bör prägla alla delar avprogramutbudet. Public serviceföretagen får inte i en nykonkurrenssituation falla för frestelsen att öka kvantiteten iprogramutbudet på bekostnad av kvaliteten i olika genrer.Därutöver framhålls betydelsen av att även mindrepublikgrupper skall kunna få sina önskemål tillgodoseddavid tidpunkter då de flesta har möjlighet att lyssna och titta.Regeringens bestämning av kvalitetsbegreppet är rimligtavgränsad, men behöver på en punkt kompletteras för attinte ge upphov till missförstånd.Det finns alltid en viss risk för att ett allmänt utformatkvalitetsvillkor tolkas som ett förord för det etablerade ochhävdvunna. Satsningar på det beprövat framgångsrika ärgivetvis i många fall både berättigade och önskvärda. Dettafår dock inte innebära att man bortser för risken att vissaprogramformer stelnar i konvention och slentrian.För att vidmakthålla kvaliteten är därför av vikt atttillräckligt utrymme i programtablåerna finns för detnydanande, oprövade och annorlunda. Därigenomframhålls också att kvalitet inte är ett statiskt begrepp utanatt redaktionerna fortlöpande och på eget ansvar måstepröva programmens innehåll från journalistiska,folkbildande, konstnärliga och artistiska utgångspunkter.Vi anser därför att kvalitetsvillkoret i avtalet börkombineras med ett stadgande om att publicserviceföretagen bör främja förnyelse avprograminnehållet. Därmed lyfts det professionellaansvaret för kvaliteten tydligare fram.PublikrådRegeringen föreslår att ett särskilt publikråd skallinrättas. Rådet skall utses av regeringen. Ledamöterna irådet skall väljas på personliga meriter och hämtas frånolika delar av landet. ledamöter skall enligtregeringens uppfattning företräda lyssnarna/tittarna i dialogmed programföretagen om programverksamhetensomfattning och inriktning.På vilka grunder regeringen anser sig ha kompetens attutse 30--40 personer som skall representera landets allalyssnare och tittare i publikrådet framgår inte avpropositionen.Publikråd av det slag som regeringen tänker sig finns inågra andra länder. I länder där statens direkta inflytandeöver programföretagen är större än i väljspublikråden av olika korporationer och har getts uppgiftenatt utse styrelseledamöter i programföretagen för attavbalansera det statliga inflytandet. Vanligen har dockpublikråden bara rådgivande uppgifter.Utländska erfarenheter av publikråd är inte goda. Omledamöterna är direkt utsedda av regeringen uppfattas desom regeringens tillsyningsmän. Om de istället är utseddaav olika intressegrupper i samhället betraktas de somföreträdare för partsintressen.Misstron uppstår på grund av att publikrådenskompetens är oklar. Det gäller också den modell till ettsvenskt publikråd, som regeringen skisserar. Regeringenanser att publikrådet inte skall ha något ansvar som följerav avtalen mellan staten och programföretagen, avradiolagen, av aktiebolagslagen, av revisors uppgifter, avarbetsledarställning, av den journalistiska eller konstnärligayrkesrollen. skall alltså vara både formellt ochreellt oansvarigt; dess enda uppgift skall begränsas till attvara en diskussionspartner till programföretagen med rättatt ha åsikter om programinnehållet.Det är likväl ofrånkomligt att förhållandet inte kommeratt uppfattas så. synpunkter kommer atttillmätas större vikt än den kvalificerade radio- och TV-kritiken, eftersom fiktionen är att det representerar helabefolkningen. Programföretagen hamnar därmed i enomöjlig integritetskonflikt i sina kontakter medpublikrådet.Om programföretagen å ena sidan tar intryck avpublikrådets rekommendationer uppstår misstanken att defallit undan för påtryckningar från av regeringenhandplockade kontrollanter. Om programföretagen å andrasidan inte följer publikrådets rekommendationer riskerarde beskyllningar för självsvåldighet och publikförakt.Tilltron till programföretagens integritet undergrävs i bådafallen.Sveriges Radios verksamhet är ingen hemlighet.Miljoner tittare och lyssnare följer företagets sändningar.Framgångar och tillkortakommanden uppmärksammasomedelbart. Få svenska medieföretag utsätts för en såskoningslös daglig kritik.Alla massmedier -- inte bara -- mår välav en kontinuerlig, hårdhänt kritik. Den klassiska fråganom vem som granskar granskarna bör dock inte besvarasgenom bildandet av nya myndigheter med diffusaövervakningsuppgifter. Massmediernas roll i dendemokratiska processen gagnas bäst av att dess verksamhetgranskas från journalistiska, vetenskapliga och kulturellautgångspunkter i fri och öppen diskussion. Andra villkor ände som följer av den nya yttrandefrihetsgrundlagen ochradiolagen bör lika litet gälla som andra etermedieföretag.TV:s nyheterSveriges Television skall svara för bredd och mångfald inyhetsförmedlingen. Genom tidigare riksdagsbeslut från1966 och 1978 har fastställts att varje kanal skall ha en egennyhetsredaktion.Dessa riktlinjer utformades i då SverigesTelevision ensamt svarade för nyheter i televisionen. Dentredje marksända TV-kanalen och satellit-TV har breddatnyhetsutbudet. svarar dock Televisionför den helt övervägande delen av nyhetsförmedlingen itelevisionen.Inom studeras om ensammanslagning av nyhetsredaktionerna skulle kunnaskapa förutsättningar för att förse tittarna med ett förbättratnyhetsutbud. Genom att ta tillvara samordningsvinster,skulle eftersatta områden kunna förstärkas.Regeringen föreslår att nyhetsrapporteringen för nästaavtalsperiod skall ske i två redaktioner på samma sätt somnu. Regeringens förslag strider mot den på andra håll ipropositionen uttalade viljan att öka programföretagensfrihet att inom avtalets ram välja verksamhetsformer.Riksdagen bör därför enligt vår mening inte ta ställning idenna organisatoriska fråga.Detta innebär inte att vi anser att omfattningen avnyhetsuppdraget får reduceras. Genom beslutom medelstilldelning för kommande avtalsperiod fårprogramföretagen i ett betydandeekonomiskt tillskott. De samlade ekonomiska resursernaför nyhetsverksamheten bör därmed kunna öka. Företagethar dock ansvar för att fortlöpande pröva hur tillgängligaresurser bäst kan nyttiggöras i nyhetsverksamheten.Nyhetsrapportering, analyser ochbakgrundskommentarer skall i präglasav mångfald och bredd. Dessa begrepp kan ges olikabestämningar.Med mångfald kan man för det första syfta på betydelsenav att det finns utrymme för olika nyhetsurval och olika sättatt beskriva verkligheten i den dagliganyhetsrapporteringen.Nyhetsförmedlingen måste också skapa förutsättningarför olika journalistiska temperament och talanger attkomma till sin rätt. Inom riksradion är program som''Godmorgon världen'', ''Konsumentekot'', ''Kulturekot''och ''Radio '' bra exempel på kommenterandenyhetsrapportering med en egen profil.Mångfald kan för det andra avse möjligheterna tillanalyser och kommentarer, som fördjupar kunnandet i ettaktuellt ämne.För det tredje kan mångfald i nyhetsverksamhetenuttryckas geografiskt, som ett krav på att spegla händelser ihela och att ge internationella utblickar.Ett problem som bör uppmärksammas är attnyhetsförmedlingen tenderar att bli Stockholmsdominerad.Genom utbyggnaden av TV-distrikten har vi fått ettrikare nyhetsutbud. Ändå kan ifrågasättas om inteStockholmsperspektivet väl ofta slår igenom inyhetsrapporteringen.För det fjärde kan mångfald i nyhetsrapporteringen ävenbeskrivas från publikens synpunkt. Det handlar då blandannat om att placera och utforma programmenså att olika publiker har lätt att ta del av dem.Avtalen med innebär att mångfaldeni nyhetsförmedlingen skall tillgodoses i alla dessaavseenden. En sammanvägning måste ske för att helhetenskall bli bra. bör i dagens mediesituation inteförsvåra denna avvägning för genom attlåsa företaget vid en bestämd organisationsmodell förnyhetsrapporteringen. Redaktioner, företagsledning ochstyrelse bör själva på professionella grunder bedöma hurmångfaldskravet i avtalet bäst skall tillgodoses.Distriktsproduktionen i public service-företagenI propositionen föreslås att avallmänproduktionen i och i det nyaradioföretagets rikssändningar skall produceras utanförStockholm. Motsvarande procentkrav har gällt för dennuvarande avtalsperioden.Under senare år har distriktsproduktionen avriksprogram ökat i televisionen och radion. Dedistriktsproducerade programmen har varit publiktframgångsrika. Det bör också uppmärksammas attprogramföretagen i enlighet med intentioner påeget bevåg ökat distriktsproduktionen utöver avtalensminiminivå. För svarar distriktenför av allmänproduktionen och samma nivåhar uppnåtts i riksradion.Det kan därför finnas viss risk för att ett bibehållandeav 40-procentskravet uppfattas som en sänkt ambitionsnivå,vilket vore olyckligt. Då den faktiska utvecklingen varitgynnsam anser vi att det inte finns anledning att fixera enprocentsats för distriktsproduktionen. För både SverigesTelevision och det nybildade radioföretaget bör istället gällaatt distriktsproduktionen av riksprogram under denkommande avtalsperioden bör ha minst samma nivå ochomfattning som den har . Med dennaformulering uttrycks att ambitionen också börvara att förstärka distriktsproduktionen utöver avtalensminiminivå.Nej till statligt ägandeSveriges Radio ägs till avfolkrörelserna, till av pressen och till avnäringslivet. Inför förra årets riksdagsbeslut aviserade vissaav ägarna i näringslivs- och pressgruppen att de önskadefrånträda sitt ägande vid utgången av avtalsperioden.Enligt bolagsordningen för skall aktiernadå hembjudas till de kvarvarande ägarna. Riksdagsbeslutetutgick därför från att regeringen med de kvarvarandeägarna kom överens om hur ägargruppen på lämpligt sättskulle kompletteras och breddas. Trots framställningar frånfolkrörelsegruppen har det ansvariga statsrådet inte fullföljtriksdagens beslut härvidlag.Kulturministern förutskickade istället i entidningsartikel att programföretagen i skulle ombildas till tre helstatliga företag.I artikeln uppgavs detta bero på att den ursprungligabalansen i ägarsammansättningen förändrats genom attdelar av näringslivet och pressen lämnar Radio.Kulturministerns artikel dementerades avandra företrädare för regeringen, som hävdade attregeringen ännu inte tagit ställning i frågan.I propositionen har förstatligandet av programföretagenskrinlagts. Regeringen föreslår istället attfolkrörelsegruppens ägande reduceras till och attresterande aktier fördelas lika mellan pressen, näringslivetoch en ny ägargrupp bestående av ett antal vetenskapligaoch konstnärliga sammanslutningar, som dock ännu inte ärvidtalade.I propositionen föreslås vidare att moderbolaget iSveriges avskaffas och att nuvarande ochblivande ägare följaktligen erbjuds bli ägare i de treseparata programföretagen. En hembudsregel skall införasi bolagsordningarna, som innebär att staten tar överaktierna om någon av ägarna frånträder. Under denkommande avtalsperioden avser slutligen regeringen prövaom stiftelsebildning är en lämplig framtida associationsformför programföretagen.Regeringen har således knappt hunnit presentera sittförslag till ägande av public service-företagen förrän denbörjar utreda andra alternativ.Ansvaret för public serviceStörre förändringar av ägandet har genomförts vid någratillfällen i historia. Vid inget tidigaretillfälle har dock förändringarna genomförts med en sådanvårdslöshet och brist på omsorg om väl.Den nuvarande ägarsammansättningen går tillbaka påett riksdagsbeslut , då Radiobildades. Fram tills dess -- från det att Radiotjänst inleddesina sändningar -- ägdes radion gemensamt avstaten, pressen och radioindustrin.En viktig orsak till att pressen tidigt engagerade sig iradion var att tidningarna ville kontrollera det nya mediet.Tidningarna fruktade att radion skulle ta över läsarna.Radioindustrins engagemang berodde i sin tur på att denville främja försäljningen av apparater.Utvecklingen i var inte unik. I nästan allaEuropas länder dominerades radiomediet undermellankrigstiden av staten, tidningarna och radioindustrin ien ohelig allians.I efterkrigstidens samhällen framstod denna modell somotidsenlig. Spåren av en statskontrollerad radioförskräckte. I alla demokratier försökte man finnainstitutionella lösningar och arrangemang som värnadepublic serviceföretagen mot påtryckningar från bådeoffentliga och privata maktgrupper. Förebilden varengelska BBC, som under hård kamp lyckats värna sinställning som ''public corporation'' och genom sin ''charter''fått rollen som ett samhällsföretag utan ägare.Den idémässiga bakgrunden till public serviceföretagenär alltså inte en önskan att åstadkomma en korporativbalans mellan intressen. Avsikten har varit denmotsatta: att lösa upp mellankrigstidens korporativakoalition mellan stat, industri och press.Det förhållandet att delar av näringslivet och delar avpressen inte vill kvarstå i minskar såledesinte värdet av att ägandet också är skilt frånstaten. I historiens ljus har näringsliv och press spelat entvivelaktig roll som ägare av etermedier. Dagenskoncentrationstendenser på medieområdet tenderar attleda till en ny farlig sammanflätning av statlig, ekonomiskoch publicistisk makt.Det nuvarande ägandet av med ägaresom representerar skilda delar av samhället fungerar som engarant för public service-verksamhetens integritet iförhållande till staten och olika påtryckningsgrupper.Genom ägarsammansättningen markeras att SverigesRadio är allas ansvar och allas egendom.Ägarnas uppgifterÄgarnas uppgifter i skiljer sig från demsom gäller för kommersiella företag. Medelstilldelning ochallmänna riktlinjer för verksamheten bestäms av regeringoch riksdag. Ägarnas inflytande består i att de tillförstyrelsearbetet kompetens och erfarenheter. Denminskning av antalet styrelseledamöter som föreslås ipropositionen innebär att alla ägargrupper tillsammansskall utse två styrelseledamöter i varje programföretag. Detblir därmed inte längre möjligt för samtliga ägargrupper attdelta i styrelsearbetet.Regeringens förslag till förändringar avägarsammansättningen och principerna för styrelsernasutseende är ogenomtänkta. bör begära hosregeringen att den återkommer med förslag i dessa frågorefter att den överlagt med nuvarande ägare i enlighet medriktlinjerna i förra årets riksdagsbeslut.Förhållandet mellan moderbolag och programföretagenDen parlamentariska radio- och TV-beredningenbehandlade ingående förhållandet mellan moderbolag ochprogramföretag i ansåg att moderbolagets uppgifter skulleavgränsas och renodlas. Beredningens förslag innebar:att huvuddelen av moderbolagets styrelseledamöter skallhämtas från programföretagen,att moderbolaget skallinge anslagsframställning till staten och fördela medelmellan programföretagen,att moderbolaget skall ansvaraför fördelning av sändningstid om programföretagen intesjälva kan enas,att moderbolaget skall vara ett organ förbeslut i koncerngemensamma frågor.Förslaget betyder att moderbolagets roll tonas ned ochpreciseras, som dess betydelse som ett värn motdirekt statligt inflytande erkänns. Dennaorganisationsförändring har i enlighet med förra åretsriksdagsbeslut nu genomförts i Radio-koncernen.Regeringens förslag att avskaffa moderbolaget får tillkonsekvens att medelstilldelningen skall fastställas för helaavtalsperioden enligt en i förväg fixerad formel. Förslagetförutsätter att regeringen i detalj kan bedöma hurmedelsbehoven för de olika programföretagen kommer attutvecklas över tiden i ett skede när stora förändringar skallgenomföras.Moderbolaget infördes av den förra borgerligaregeringen. Skälet till moderbolagets bildande var att detskulle garantera public service-verksamhetens integritetoch oberoende i kontakter med riksdag och regering. Detskulle inte bli möjligt för den politiska makten att spela utprogramföretagen eller olika intressegrupper inomprogramföretagen mot varandra. Den politiska maktenskulle konfronteras med företrädare som har ett samlatansvar för radio och TV i allmänhetens tjänst.Dessa skäl för moderbolaget är lika starka i dag.Avtalsperiodens längd och tidpunkten för omprövningav finansieringVillkoren för verksamhet bör medgeframförhållning och långsiktig planering. Omprogramföretagen skall kunna uppfylla sina åtaganden fårinte villkoren för verksamheten kunna ändras genomplötsliga beslut.Regeringen föreslår att avtalsperioden skall förkortas .