mot · GF02So612 · 1992-01-27 00:00:00 — InledningJämställdhetsfrågorna är centrala i vänsterpartietsfamiljepolitik. Vi vill därför stärka männens ställning ifamiljen. Barnen behöver sina fäder i långt störreutsträckning än de har . Mannen måste också för sinegen skull ta en större del av ansvaret för barn ochhemgöromål. Det är känt att en far som tar sitt socialaansvar och är hemma med sina barn skapardjupa och varaktiga relationer till dessa. Detta ger ett rikareliv med fler dimensioner. En tidigt förlorad eller försummadkontakt med barn är mycket svår att återupprätta.Genom att stärka mannens ställning i hemmet kan viminska kvinnans, totala, ansvar för barn ochhem. Vi vill komma bort från uttryck som att kvinnan sköterhem och barn medan mannen hjälper till.Attityderna i samhället har inte förändrats tillräckligt.För att stärka mannens ställning i familjen föreslår vi attjämställdhetsombudsmannen får göra en bred uppföljningav de kampanjer som varit . Vi vill ha enanalys av varför de gett så klent resultat samt förslag till nyamer effektiva åtgärder som kan få fler män att taföräldraledigt.2. SextimmarsdagenVi vill införa sex timmars arbetsdag med bibehållen lön.Detta skulle innebära mer tid med familjen och ge bådaföräldrarna möjlighet att på lika villkor ha både barn ochyrkesarbete. Det leder också till att många kommer att måbättre på sina arbetsplatser och i hemmet. Därtill är denväxande arbetslösheten ett nytt skäl till att arbeta förinförandet av sextimmarsdagen. har i ensärskild motion skisserat hur en sextimmarsdag kangenomföras.3. Nej till vårdnadsbidragVänsterpartiet anser inte att vårdnadsbidrag är ett braalternativ. Ett vårdnadsbidrag skulle motverka jämlikhetenmellan män och kvinnor och konservera de segregeradekönsrollerna med ett hushållsansvar och ettförsörjningsansvar. En majoritet av kvinnorna vill ha ettarbete utanför hemmet, och de skall inte behöva varadubbelarbetande vilket många tvingas till med dettraditionella ansvar som kvinnorna har för barn och hem.Dubbelarbete sliter hårt. Vårdnadsbidrag leder till lägrelivslön, mindre sjukpenning och en fattigare ålderdom.Vänsterpartiet anser att vårdnadsbidrag är enfattigdomsfälla som kraftigt ska avvisas.4. FöräldrautbildningFortfarande saknas föräldrautbildning i tillräckligomfattning. Det råder stora brister på detta område.Landets studieorganisationer bör ges ekonomisk möjlighetatt prioritera denna verksamhet. Det behövs även ökadutbildning för yrkeskategorier som arbetar med barn iskilsmässosituationer. anser attstudieförbund som satsar på föräldrautbildning ska gesextra statligt stöd till denna verksamhet.5. Tillräcklig och god barnomsorg skapar jämlikhet ochtrygghetBarnomsorgen har varit föremål för enintensiv debatt. Olika former för barnomsorg växer fram,men det viktiga beslut som tog om en fulltutbyggd barnomsorg till 1991 har inte genomförts. Genomkraftigt höjda avgifter har efterfrågan reducerats, men detegentliga behovet av barnomsorg finns kvar. Antalet platsermåste öka med minst 30--för att full behovstäckning ska nås.En utbyggd barnomsorg är en absolut förutsättningför jämställdhet mellan män och kvinnor. Den är också enförutsättning för att föräldrarna skall kunna förvärvsarbetai trygg förvissning om att deras barn får en god omvårdnad.Men framför allt är god omsorg, stöd och stimulans enförutsättning för att barnen skall kunna bygga upp enberedskap för skolan och vuxenlivet. vill haen lag som garanterar alla barns rätt till barnomsorg. Vi villockså att fastställer som ett nyttdatum för när full behovstäckning ska vara nådd.Den stora efterfrågan på barnomsorg tyderpå att den kommunala barnomsorgen, med välutbildad ochmotiverad personal, pedagogisk verksamhet och godomsorg är den omsorgsform som bäst svarar mot barns ochföräldrars önskemål. Trots detta satsar den borgerligaregeringen på privata omsorgsformer. Vi vet att vissaföräldrakooperativ fungerar som bra alternativ tillkommunala daghem. Påtvingade föräldrakooperativ anservi är en dålig lösning för att korta köerna inombarnomsorgen.År 1980 finansierades barnomsorgen till avstatsbidrag. var andelen nere i . Detta är pengar som behövs i kommunerna.Regeringen vill minska statsbidragen tillkommunerna med . motsätter sig detta. Vianser att kommunerna behöver dessa pengar bl.a. tillutbyggnad av barnomsorgen.Regeringen har inte kommit med några förslag till vilkaregler som ska gälla för den privata barnomsorgen. I ställethar man uttalat sig för att kommunerna frivilligt ska fåupprätta barnomsorgsplaner. Är det bara aktiebolagslagenoch andra lagar för näringslivet som ska gälla förbarnomsorgen eller ska det göras en mjukare reglering avdessa företag? kräver att en parlamentariskutredning tillsätts som lämnar förslag till översyn av dejuridiska och andra regler som behövs för att garanterakvaliteten inom förskoleverksamheten.6. Barnomsorg i glesbygdVi förvånas över den nästan totala avsaknaden av ettsocialt perspektiv i regionalpolitiken och då särskilt när detgäller glesbygden. Barns, ungdomars, mäns, kvinnors ochäldres behov av socialt utbyte och gemenskap berörs baraperifert. Kvinnor tas upp i termer av arbetskraft ochföretagande och ungdomar som en sorts reservarmé förarbetsplatserna. Vi tror att för ökad rättvisa och enutvecklad välfärd måste vi ha ett helt annat perspektiv ändetta. Problem och problemlösningar måste utgå frånmänniskors behov.Barnomsorg ska finnas också i glesbygd. Även deningick i löfte om fullt utbyggd barnomsorg. Detär därför hög tid att bestämma hur denna ska utformas.Under de senaste fem åren har det runt om i landet pågåttolika former av försöksverksamheter med barnomsorg iglesbygd. Det bör därför vara möjligt att finna fungerandemodeller för de ca 8 000 barn på landsbygden som är i behov av någon formav barntillsyn. Vi vill här ta upp former av barnomsorg somvi bidragsvägen vill stimulera kommunerna att satsa på.Båda utgår från barn och föräldrars behov av barntillsyn.Barnmiljörådet gjorde i samarbete med ,och ett projekt i sex kommuner. Syftet varinte att ordna barnomsorg utan att öka lantbrukarbarnenssäkerhet. Detta mål nåddes. Dessutom fick man fram enbarnomsorgsform, skördedagis, som passade brukarnasbehov. De allra flesta var nöjda eller mycket nöjda. Dethade känts lugnt och tryggt att ha barnen i goda händer, ochföräldrarnas arbetssituation hade helt naturligt förbättrats.De allra flesta ville att projektet skulle upprepas. Ävenbarnen uttryckte förtjusning över att få vara på dagis.Flera projekt har gjorts med samverkan mellan skolanoch förskolan, alla med lyckat resultat. På daghemmetPärlugglan, i kommun har man medhjälp av och drivit ettprojekt med samordning av skola och förskola. Skolanligger ofta relativt nära människorna, så även i glesbygd.Inte minst de större förskolebarnen kan utnyttja dekommunikationer som finns för att komma till skolan/dagis.Kanske kan dagiset starta redan på bussen så att föräldrarnakan känna större trygghet när de lämnat sitt barn.Det behövs flexibilitet för att klara glesbygdensbarnomsorg men skördedagis och kombinerat skola/dagis ärtänkbara vägar. föreslår att staten anvisarmedel för att utveckla dessa två omsorgsformer i glesbygd.Vi har tidigare föreslagit att varje nyuppförd plats initialtstimuleras med 25 000 kronor.7. Personalen och pedagogikFörskolan i form av daghem och deltidsgrupp är denomsorgsform som har förutsättningarna att leva upp tillmålsättningarna för en utvecklad pedagogisk verksamhet.En god barnomsorg förutsätter också en god omsorg ompersonalen. Överinskrivning av barn, underbemanning ochvikariebrist liksom små möjligheter till fort- ochvidareutbildning inom yrket har lett till att mer än hälften avde förskollärare som utbildats har lämnatyrket. Detta är en effekt av kommunernas sparnit. Det ärotillräckliga statsbidrag som resulterat i resursslöseri ochpersonalbrist i storstäderna.Arbetet i förskolan är ett lagarbete där varje situation ivardagen är ett tillfälle för barnen till utveckling ochinlärning. Därför är det så viktigt att all personal harpedagogisk kompetens och goda kunskaper om barnsutveckling. Vår uppfattning är därför att barnskötare ochobehörig personal bör erbjudas vidareutbildning.En ändamålsenlig fortbildning är en viktig faktor för attlocka till sig ny personal och behålla den erfarna, därför ärdet mycket otillfredsställande att kommunerna inte haranvänt de tilldelade medlen för fortbildning. Vi vill attkommunerna, efter ansökan och redovisning avfortbildningsplaner till , ska kunna få särskiltanvisade medel för sådan verksamhet.8. Särskilt stödVi anser att förskolan är till för alla barn men med ettsärskilt ansvar för barn som behöver särskilt stöd i sinutveckling. Antalet barn med behov av särskilt stöd ökarinom barnomsorgen. Barnomsorgen måste ha en kvalitésom tillgodoser dessa barns behov av stöd och stimulans i sinutveckling. Om en kommun har en större kostnad än andrakommuner ska detta ersättas av staten.Invandrar- och flyktingbarn behöver stöd i form av bl amodersmålsträning. har antalet barnmed annat hemspråk än svenska ökat med ca 3 000 barn . minskade staten bidragen ochgjorde en ny konstruktion för utbetalning av dessa bidrag.Vi anser att bidragsanslagen ska överensstämma medbarnstugornas behov. Vi tror inte att så är fallet. Det finnsett större behov av hemspråksundervisning i förskolan änvad bidragssystermet ger utrymme för. Det behövs enutredning som ser över bidragskonstruktionen.9. StatsbidragenStatsbidraget till barnomsorg finansieras genom ensärskilt angiven barnomsorgsavgift. Denna avgift tas ut avalla arbetsgivare och egenföretagare och utgör av löneunderlaget. Staten beräknar att ta ut 14,5 miljarder men av detta går enligt budgeten bara 13 miljarder till barnen och 1,5 miljarder till annat än barnomsorg. Enligt en beräkningsom gjorts av () är den summa som staten undanhållitbarnomsorgen nu uppe i mellan 25 och 30 miljarder. anser att de pengar somarbetsgivarna betalar i barnomsorgsavgifter ska gå tilllandets barnomsorg.10. BarnomsorgsavgifternaAtt avgiftsfinansiera sociala tjänster strider mot dengenerella välfärdspolitiken, eftersom det slår hårdast motlåginkomsttagarna. De undersökningar avbarnomsorgstaxorna som gjordes visadebl.a. en oacceptabelt hög variation mellan olika kommuner.Det finns anledning att anta att detta förhållande inte harförbättrats och att många föräldrar på grund av högaavgifter inte anser sig ha råd att efterfråga den barnomsorgsom de skulle behöva. anser attbarnomsorgstaxorna ska vara någorlunda lika över helalandet. Vi vill ha en översyn av och förslag till förändringarså att olikheterna i avgiftssystemet upphör.11. Personalinflytande och brukardemokratiVänsterpartiet försvarar den kommunala barnomsorgenmot borgerliga nedskärningar och försämringar, men vi gördet inte villkorslöst. Tvärtom är vi kritiska på mångapunkter och kräver en djupgående demokratisering. Attdecentralisera beslutsbefogenheter och pengar är viktigt.Mål, medel och kvalitet ska bestämmas på politisk nivå.Utvärderingar av verksamheten ska göras fortlöpande och idessa utvärderingar ska berörda föräldrar, personal ochpolitiker medverka.Vänsterpartiet strävar efter valfrihet, småskalighet,personalinflytande och brukardemokrati. Vi vill hasjälvstyrande enheter med ett övergripande kommunaltansvar. Den enskilda institutionen ska ledas av en styrelsebestående av personal och föräldrar. Brukarinflytande kanbara åstadkommas genom att brukarna ges verkligmöjlighet att vara med och besluta om hur de medel, sompolitikerna fördelar, skall användas.Att stärka medborgarnas inflytande över kommunensverksamhet i stort och brukarnas inflytande över denenskilda institutionen är en angelägen och brådskandeuppgift. Därför behövs exempelvis för barnomsorgen klarapolitiska besked om personalens och föräldrars rätt att deltai beslutsprocessen. Detta kan göras genom att stärkasociallagstiftningen vilket sedan kan förtydligas ikommunernas barnomsorgsplaner.12. BarnvårdareBarnvårdare kommer hem till barn, när de blivit sjukaoch inte kan vistas i den ordinarie barnomsorgen. Antaletbarnvårdartjänster har minskat i kommunerna ochsocialstyrelsen har, på regeringens uppdrag, gjort enkartläggning av ensamföräldrars utnyttjande av dekommunala barnvårdarresurserna.Rapporten visar på stora brister och att detta är enverksamhet som försummas i kommunerna när de tvingasprioritera. Det är sämre beställt än . Detbehövs en ökad beredskap i kommunerna för att ställa uppför ensamföräldrar, föräldrar med bristande socialt nätverkeller familjer som drabbas av sjukdom, eller av andra skälråkar in i en krissituation. Det är viktigt för barnet, att enpedagogiskt kunnig och välbekant person kan komma hem,om inte mamma eller pappa har möjlighet att stannahemma med sitt sjuka barn.Barnvårdarna fyller ofta också ett stort antal funktionerförutom att vårda sjuka barn i hemmet. De stöttardagbarnvårdarna vid sjukdom, ledighet och fortbildning.Barnvårdare fungerar som extra stöd i hemmet hos familjersom behöver sådant stöd. anser attuppbyggnaden av barnvårdarsystem är en viktig fråga, ochvi önskar en plan för denna verksamhets återuppbyggnad.13. Stöd i krissituationerFamiljerådgivningen är en angelägenhet ochbör finnas i varje kommun. Alla ska kunna få stöd vidskilsmässor. Målet är att föräldrarna ska samarbeta förbarnets bästa. berörs mellan 20 000 och 25 000 barn av skilsmässor. Umgängesrätten blir för en delföräldrar den spröda länk med vilken det fortsattaföräldraansvaret och föräldraskapet ska upprätthållas.Barnens rätt till båda föräldrarna borde vara en självklarhetoch en bra familjerådgivning kan bidra till att stödjafamiljen och reda ut problemen i samband med enskilsmässa. Vi vill att det upprättas en plan för en utvidgadverksamhet med familjerådgivning.För att umgängesrätten ska fungera behövs en radinsatser: För att främja kontakten behövs förtur vidbostadsförmedlingen till en bostad nära barnet för denförälder som flyttar från det tidigare gemensamma hemmet.Det behövs fria resor för barn som ska träffa en föräldersom inte bor på samma ort. Bostadsbidrag ska kunna utgåtill båda parter så att de har råd med en bostad medutrymme för barn.I lagstiftningen dominerar föräldraperspektivet.När det gäller för barn så viktiga frågor bordebarnperspektivet vara utgångspunkten. Det gällerexempelvis vid bedömningar av hur den gemensammavårdnaden ska bestämmas. Ännu talar man om föräldrarsrätt till sina barn, och lagen som reglerar detta kommeräven fortsättningsvis att kallas föräldrabalk. I stället bordevi tala och skriva i termer som barnabalk, barnens rätt tillsina föräldrar och barnens behov.Barn som far illa eller befinner sig i en risksituation skafå stöd. Vi anser att det är viktigt med en ökad samverkanmellan olika myndigheter för att dessa barn ska få sinabehov av vård och stöd tillgodosedda. Tillsättandet av enbarnombudsman tycker vi ska påskyndas. Vi anser attdenna fråga är tillräckligt utredd. Det är nu dags att vi fårett allmänt samhälleligt ombud för barn i stil med vad somfinns i Norge.Möjligheterna att utse kontaktperson eller ombud förbarn anser vi ska utökas. Flera tragiska händelser undersenare tid gör att vi nu är mer övertygade än tidigare att ikrislägen ska en person med uppdrag att se till barnets bästautses. Separationer är exempel på en sådan krissituation.Görs bedömningen att barnet behöver enkontaktperson/ombud ska det också finnas en skyldighet attutse en sådan. Barnet, socialnämnd, vårdnadsutredare ellernågon barnet närstående kan vara den eller de som gesrätten att begära förordnandet av ett sådant ombud.14. SjukförsäkringenFöräldra- och sjukförsäkringen är en oerhört viktig delav vårt trygghetssystem. Dessa försäkringar som ger allalika möjligheter att vara borta från arbetet för att ta handom barn eller vid sjukdom har alltid haft högsta prioritet förvänsterpartiet. Först år l988 hade vi uppnått att alla fick90% kompensation i sjukpenningsystemet.Sjukförsäkringen har utsatts för massivkritik och mytbildning från högerkrafterna. Påståenden omett utbrett missbruk av sjukförsäkringen -- att vimanipulerar med föräldrapenningen eller stannar hemmautan att vara sjuka -- har flitigt använts i debatten. Orsakentill de borgerliga angreppen på sjukförsäkringen är givetvisatt den delen av transfereringarna är av en progressivtomfördelande karaktär. Den ger förhållandevis mer åt demmed lägre inkomster än vad den gör åt högavlönade.Socialförsäkringssystemet har blivit ett viktigarefördelningspolitiskt instrument än skatterna.Att mista förmåner i allmänna försäkringssystemet slårdärför också hårdare mot dem med lägre inkomster och därfinns flertalet av barnfamiljerna. Det av regeringen ochborgarna fattade beslutet om försämringar ikompensationsnivån fr.o.m. l991 innebär större påfrestning för den som tjänarrunt än för den som tjänar l6 eller mer per månad.Försämringarna drabbar också orättvist beroende påvilket arbete man har. Inom tjänstemannayrken ochliknande områden kan många tillbringa på arbetetfast de inte är alldeles friska. Arbetet är inte kroppsligtansträngande och det finns kanske möjlighet att självbestämma arbetsinsatsen samt att ta en vilopaus. Inomandra områden som vård, omsorg, livsmedelsbranschen,industrin osv. är det inte möjligt att arbeta vid sjukdom delspå grund av smittorisken och dels för att arbetet är fysisktansträngande.Beslutet om att försämra kompensationen isjukförsäkringen slår fördelningspolitiskt orättvist ochinnebär också ett första avsteg från ett generellt system.Därför måste vi återställa sjukförsäkringenskompensationsnivå.I detta sammanhang vill vi också understryka att vi villavskaffa arbetsgivarperioden i sjukförsäkring, främst för attdetta är ett första steg mot privatisering avsjukförsäkringen. Regeringens och de borgerligas argumentför att införa arbetsgivarperioden är att arbetsgivaren på såsätt skall få ett intresse att förbättraarbetsmiljön. frigörs personalresurser påförsäkringskassorna för rehabiliteringsarbete. Vi är inteövertygade om att förslaget får positiva effekter påarbetsmiljön. Satsningar på arbetsmiljön ger ekonomiskutdelning först . Däremot kommer säkerligenarbetsgivaren att finna att man gör en omedelbar besparingom människor med förväntad sjuklighet aldrig anställs. Viär inte heller övertygade om att den personal inomförsäkringskassorna som frigörs genom att arbetsgivaren taröver vissa rutiner verkligen kommer rehabiliteringsarbetettill godo då det aviseras stora personalminskningar inomförsäkringskassorna som en följd av kommanderationaliseringar.Vänsterpartiet kräver att ett första steg för att höjasjukpenningnivån i sjukförsäkringen tas . Vi vill höja denna till lägst , dvs i normalfallet , av full konpensation för inkomstbortfallet. Påsikt vill vi återställa kompensationsnivån till 90 procent.Denna höjda kompensationsnivå, för de , leder till kostnader för arbetsgivarna.Samtidigt föreslår vi att inkomsttaket sänks från 7,5 till 5,5basbelopp; dvs alla som tjänar får samma sjukpenning. Nettoeffektenav detta blir en begränsad kostnadshöjning förarbetsgivarna.15. KarensdagarVänsterpartiet är motståndare till att regeringen inför deaviserade från . Vi ärdå på samma linje som () men med annat motiv. Vi anser att karensdagarnaslår hårt mot barnfamiljerna och andra ekonomiskt svagagrupper medan SAF ser att det blir ökade kostnader förarbetsgivarna. Bl.a. gynnar karensdagar arbetsplatser medmycket hög korttidsfrånvaro. En effekt som tydligenregeringen förbisett.16. Utbyggd föräldraförsäkringRiksdagen beslutade att bygga utföräldraförsäkringen i tre etapper, så att den skulleomfattade 18 månader med ersättning på sjukpenningnivåntill den l . Den första etappen genomfördes , då föräldraförsäkringen byggdes ut med tremånaders ersättning på sjukpenningnivå.Beslutet om den andra och den tredje etappen, somskulle genomföras fr o m respektive , revs upp av socialdemokraterna och folkpartieti samband med det första krispaketet l990.Det var inte bara föräldrarna som planerade sin framtidefter första besked om att föräldraförsäkringenskulle byggas ut. Även kommunerna planeradebarnomsorgen med utgångspunkt i en utbyggdföräldraförsäkring. Och vissa kommuner beslöt att införaen 18-månadersgräns för plats i kommunens barnomsorgför att på så sätt kunna nå upp till ett annat riksdagsbeslutom att det skall finnas full behovstäckning inombarnomsorgen.Det av socialdemokraterna och återtagnabeslutet om föräldraförsäkringens utbyggnad och vissakommuners beslut om åldersgränser inom barnomsorgenhar försatt många föräldrar och barn i en mycket besvärligsituation. Det uppstår helt enkelt ett glapp mellanföräldraförsäkringen och den dag när barnet är tillräckligtgammalt för att få möjlighet till daghemsplats. Till dettakommer de köer till barnomsorg som fortfarande finns ivissa kommuner.Vänsterpartiet anser att en utbyggnad avföräldraförsäkringen måste få hög prioritet. Vi föreslår nu iett första steg en utökning från 360 från . Vårt mål är att bygga ut försäkringen tillatt omfatta 18 månader. På samma sätt som när det gällersjukpenningen sänker vi inkomsttaket med två basbeloppfrån 1 juli 1992.17. Kvoterad föräldraledighetFöräldraförsäkring vid barns födelse infördes år l974.Det är därmed som både mammoroch pappor fick lagstadgad rätt till ledighet när de får barn.Under hela har det pågått kampanjer,attitydpåverkande arbete och informationsinsatser för attförmå papporna att i större utsträckning ta hand om sinabarn när de är små.Allt attitydförändrande arbete tar tid. Och om det barahandlade om att bearbeta fördomar och gamla invandamönster för att få papporna att använda sin lagstadgadeföräldraledighet, så vore det kanske rimligt att dröjaytterligare innan vi bestämmer oss för att dessaåtgärder inte är tillräckliga.Mäns benägenhet att avstå från förvärvsarbete för attistället ta huvudansvar för barn och hem beror inte enbartpå vilken inställning man har till vad som är kvinnorsrespektive mäns uppgifter. Arbetsfördelningen mellankönen är en del av den rådande maktstrukturen i samhället.Män vet mycket väl att en av orsakerna till kvinnorsunderordnade ställning i samhället och på arbetsmarknadenär att kvinnor tar huvudansvaret för barnen. Den tidkvinnor stannar hemma och vårdar barn ger män ett stortförsprång i arbetslivet. Arbetsgivare värderar också mänoch kvinnor olika just med hänsyn till kvinnors förväntadefrånvaro för att föda och sköta barn.Om män och kvinnor kunde förväntas ha lika frånvaronär de får barn kan inte arbetsgivaren särbehandla någonenbart på grund av detta. Mäns ställning påarbetsmarknaden skulle alltså inte försvagas om de tog sindel av ansvaret för barnen, men kvinnornas ställning skullebli betydligt starkare. Däremot skulle män få större närhettill sina barn, och den förbättrade papparelationen gällerförmodligen för mycket lång tid.Vår övertygelse är att om män kan förmås att ta ansvarför barnen redan under deras första levnadsår så kommerdet att få betydelse även för arbetsdelningen i helasamhället. föreslår därför attföräldraledigheten kvoteras så att, i familjer med tvåvårdnadshavare, sexti dagar ska knytas till mannen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär attjämställdhetsombudsmannen får i uppdrag att komma medutvärdering av och förslag till åtgärder som stimulerar mänatt ta föräldraledigt enligt vad som i motionen anförts,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de negativa sidorna av ettvårdnadsbidrag,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en ökadföräldrautbildning,4. att hos regeringen begär förslag till lag somger alla barn rätt till barnomsorg,5. att beslutar att barnomsorgen skall vara fulltutbyggd till enligt vad i motionen anförtsom full behovstäckning av förskoleplatser,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om resurser till kommunernasutbyggnad av barnomsorgen,7. att hos regeringen begär förslag till ettregelsystem för privat barnomsorg enligt vad i motionenanförts om kravet på trygghet och kvalitet i barnomsorgen,8.