mot · GF02Bo8 · 1992-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:160 Övergång från hyresrätt till bostadsrätt, m.m. BakgrundPropositionen föreslår bl.a. att en bostadsrättsföreningfår besluta att förvärva en hyresfastighet för ombildning tillbostadsrätt, om mer än hälften av hyresgästerna i deuthyrda lägenheterna går med på beslutet.Även hyresgäster i fastigheter som ägs av allmännyttigabostadsföretag eller andra fastigheter i allmän ägo föreslåsfå rätt att göra en intresseanmälan och omfattas av lagen(1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning tillbostadsrätt. Vidare föreslås att skyldigheten enligt denlagen att hembjuda hyresfastigheten till hyresgästerna skallgälla också när en kommun vill förvärva fastigheten.Motiven till propositionen sägs vara att underlätta förhyresgäster att gå över från hyresrätt till bostadsrätt.Propositionen bygger bl.a. på en promemoria frånbostadsdepartementet av den 6 november 1991.Bostadsrättens för- och nackdelarFördelen med bostadsrätt jämfört med hyresrätt är bl.a.att det personliga engagemanget ofta ökar och attboendekostnaderna åtminstone i de flesta fallminskar jämfört med andra boendeformer.Nackdelen är bl.a. att det medför ökad segregation, attalla boende inte klarar ombildningen ekonomiskt, attbostadsrätt erbjuder en lägre servicenivå till de boende.Vänsterpartiets förslagDet är positivt att det finns olika former av boende påmarknaden. Det medför t.ex. att rörligheten ochvalfriheten ökar vilket ger ett större utbud och ökadflexibilitet inom bostadssektorn. Det är också positivt attutvecklingen medger ett ökat personligt engagemang iboendet. Detta kan ske på många olika sätt även inomhyresrättsformen.Viktigt är dock att balansen mellan olikaupplåtelseformer upprätthålls. De boendes olika krav påsitt boende måste motsvaras av utbudet.Rent principiellt bör de boende ges förutsättningar attsjälva välja den boendeform som de önskar. I praktikenfinns dock stora svårigheter för många att överhuvudtagetfå tillgång till en bostad, det gäller t.ex. invandrare,ungdomar med knappa ekonomiska resurser, en delgrupper av pensionärer. Problemen skiftar ockå starktberoende på var i landet man vill bosätta sig. FörVänsterpartiets del är den sociala bostadspolitikenavgörande, dvs. att människors ekonomiska status inte skafå styra var och hur de bor. Ändringar inom lagstiftningeninom bostadssektorn bör därför noga prövas utifrån dessaperspektiv.För att motverka segregation i boendet är det t.ex.viktigt att olika former av upplåtelser blandas i sammaområde. En kommun kan också ges rätt och möjlighet attköpa bostadsrätter för vidare uthyrning till bostadssökande.Till det propositionen behandlar kan följande anföras:Att t.ex. ombildningslagen även ska gälla närhyresgäster vill överta en offentligt ägd hyresfastighet ärrimligt, vilket även alla remissinstanser instämmer i.Förslaget om att enkel majoritet () av hyresgästernaska gå med på förvärv av hyresfastighet för ombildning tillbostadsrätt, istället för en kvalificerad majoritet (här )möts av blandade reaktioner från remissinstanserna.För att klara de åtaganden och nya villkor som krävs viden ombildning är det en fördel om så många som möjligt avhyresgästerna är positiva till förslaget. Att endast kräva50% räcker inte. I praktiken kan det bl.a. leda till atthyresgäster utsätts för påtryckningar, att ekonomiska ochpraktiska svårigheter vid bl.a. fastighetsskötseln uppstår,att rättssäkerheten påverkas negativt. Äldre som bott längei en hyresfastighet kan ha föga intresse och möjligheter attplötsligt behöva ändra sina boendevillkor.Propositionen eller promemorian frånbostadsdepartementet redovisar inga egentliga anledningartill att enkel majoritet ska räcka. Det finns heller ingasådana uttalade krav från hyresgäster eller hyresgästernasorganisationer.Det finns dock varianter som gör att frågan blir merkomplicerad, t.ex. kan samma fastighet bli både hyresrättoch bostadsrätt, vilket gör att frågan noga bör följas iframtiden. yrkar avslag på denna del avpropositionenFörslaget om att kommunerna inte ska ha rätt att köpaen hyresfastighet trots att intresseanmälan föreligger kan ejaccepteras. Precis som 1984 när denna regel infördes börkommunerna ha huvudansvaret för bostadsförsörjningen.Ett villkor för att det ska fungera är att kommunerna harmöjlighet att förvärva fastigheter. Det är i stort sett endastkommunen som kan och bör reglera t.ex. förhållandetmellan antalet hyreslägenheter/bostadsrätter. Regeringensändringsförslag kan av dessa skäl inte bifallas.Någon anledning att ta bort rättigheten förmedlemsorganisationer som t.ex. HSB att förbehålla sigrätt att återköpa eller lösa bostadsrätt finns inte. Dethindrar några av de värsta avarterna av bostadsspekulation.I en framtid kan problemet minska när HSB m.fl.förmodligen kommer att ta ut ett mer marknadsanpassatpris av förstagångsköparen.Regeringen föreslår också att det inte skall införas någrautvidgade möjligheter att ingripa mot fastighetsägare somunderlåter att hyra ut bostadslägenheter -- detta trots attriksdagen bl.a. uttalat att dessa möjligheter bör öka.I propositionen anges inga rimliga skäl till detta förslagannat än att det är omständligt och effekten är okänd.Vänsterpartiet anser att alla möjligheter som finns som ärkostnadseffektiva för att få fram fler lägenheter och ökarörligheten bör vidtas. Regeringens åsikt i detta tycksenbart grundas på en dogmatisk ideologi som ej tar hänsyntill praktiken. yrkar avslag på detta,som vi vill påpeka att det är minst likaangeläget som 1991 att ingripande bör övervägas motfastighetsägare i alla fall där man kan misstänka attlägenheter undanhålls bostadssökande.Regeringen föreslår även att skyldigheten att anmälalediga lägenheter, som blivit lediga till följd av en rättsligprövning, till kommunala bostadsförmedlingar skaupphöra.Även detta är i strid med tidigare beslut i ochrimmar illa med bl.a. viljan att öka rörligheten, minskasegregationen och öka människors valmöjligheter.Den kommunala bostadsförmedlingen gör i de flestakommuner en stor nytta både ur praktisk ochfördelningspolitisk synvinkel. De borgerliga partiernasförsök att nu på olika sätt avskaffa de kommunalabostadsförmedlingarna -- trots en fungerande ochuppskattad verksamhet -- ser vi som en del av de borgerligasförsök att ge upp alla sociala ambitioner inom den svenskabostadspolitiken. Vi yrkar avslag på denna del avpropositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå förslaget i proposition1991/92:160 om att det skall vara tillräckligt med enkelmajoritet av hyresgästerna för att beslut skall tas om förvärv(och intresseanmälan) av hyresfastighet för ombildning tillbostadsrätt,2. att beslutar avslå förslaget i proposition1991/92:160 om att slopa en kommuns rätt att enligtombildningslagen köpa en hyresfastighet trots atthyresgästerna har gjort en intresseanmälan,3. att beslutar avslå förslaget i proposition1991/92:160 om att slopa bostadsrättsföreningars rätt tillåterköps- eller lösningsförbehåll,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte införa ytterligaremöjligheter att vidta sanktioner mot fastighetsägare somunderlåter att hyra ut bostadslägenheter,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det inte skall finnas skyldighetatt underrätta den kommunala bostadsförmedlingen när enlägenhet blivit ledig till följd av en rättslig prövning.