mot · GF02T513 · 1992-01-27 00:00:00 — Nytt ersättningssystem för att bidra till minskat antal renkollisioner Betydande problemRenkollisioner på vägar och järnvägar utgör ett allvarligtproblem. Förutom ur djurskyddssynpunkt med dödade ochsvårt sargade renar har olyckorna stora konsekvenserekonomiskt. För att belysa problemets storlek kan nämnasatt bara beräknas drygt 5 000 renar ha dödats inom eftertrafikkollisioner. Drygt merparten eller uppges ha dött efter kollisioner med tåg.Ekonomiskt ersätts renägaren, enligt ett tidigare träffatavtal mellan dåvarande SJ och (), för varje tågdödad ren schablonmässigt med förnärvarande . Ersättningen uppräknas med hänsyn tillprisförändringar. För tågdödade renar betalas ersättningenfrån underhållsanslag medan ersättningen frånvägtrafikdödade renar uppges ersättas av fordonetstrafikförsäkring.Banverkets ersättning till samebyarna för renkollisionersom inträffade i dess norra region var drygt 4,1 milj.kr. Rent praktiskt bygger systemet på att banverketefter renkollisioner har ansvaret för insamling av renarnasmärkta öron som sedan används som ersättningsgrund tillberörda samebyar.Förutom de nu berörda konsekvenserna innebärkollisionerna dessutom en rad andra effekter som t.ex. urarbetsmiljösynpunkt, fordonsskador, trafikförseningar,sjukvårdskostnader för vägtrafikanter, administrativtmerarbete m.m.Trots insatser består problemetEn rad åtgärder har vidtagits för att minskaantalet renkollisioner. Exempel på detta är en fortsattutbyggnad av renstängsel, ökad information tillvägtrafikanter, införande av rendetektorer, installering avsärskilda ljudsignaler på tågen, uppsättande av vägskyltar,renreflexer, vargdofter vid vissa passager och temporärahastighetsnedsättningar. I sammanhanget kan ocksånämnas att genom extra sysselsättningsmedel harutbyggnaden av renstängsel kunnat forceras ytterligare.Trots vissa positiva lokala effekter har tendensen varitatt det totala antalet dödade renar inte har minskat. Delviskan denna negativa utveckling hänföras till ett ökatrenantal. Slutsatsen är dock att den samlade effekten av deolika åtgärder som vidtagits varit otillräcklig.Tidigare riksdagsbehandling har påtalat problemetTrafikutskottet har i tidigare betänkanden klargjort attproblemet är av en allvarlig natur som det är angeläget attkomma till rätta med (se bl.a. /91 betänkande 25 s.64 och betänkande 26 s.57). Motionskrav på särskilda åtgärder från riksdagenssida har dock avstyrkts med hänsyn till det fortlöpandeutvecklingsarbete som pågått för att bemästra problemetgenom bl.a. utbyggd information, införande avrendetektorer m.m.Nytt ersättningssystem kan ge färre olyckorFör att bemästra problemet med renkollisioner krävs enrad åtgärder. Nuvarande utvecklingsarbete kan därvid gevärdefulla erfarenheter för insättande av olika åtgärder.Problemets storlek gör det dock nödvändigt att även se tillandra former av insatser.Inom samhället i övrigt har det visat sig att ekonomiskastyrmedel i vissa fall kan ge positiva resultat. Med enomläggning av nuvarande ersättningssystem till årlig fastersättning kan också flera positiva effekter uppstå.Rennäringen kan sålunda ges mer tydliga incitament att imöjlig mån undvika trafikfarliga passager. Administrativtbetungande merarbete med att klarlägga och fördelaersättningen beroende på vems renar som dödats kan vidarereduceras. Antalet renar som tågdödats inom banverketsnorra region skiljer sig också bara med13 st. vilket talar för att en övergång till en fast grundadersättning bör kunna ske utan större olägenheter.Som ett försök kan därför prövas att i första hand förbegränsad järnvägstrafik införa ett temporärt system sombygger på att en årlig schablonersättning ges till berördasamebyar. Det får förutsättas att ersättningssystemet efterförsöksperioden utvärderas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär åtgärder som leder tillschablonersättning till ägare av järnvägsdödade och svårtsargade renar.