mot · GF02Ub39 · 1992-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:75 Lärarutbildning m.m. Regeringen föreslår i propositionen att en nygrundskollärarutbildning med inriktning mot årskurserna4--9 inrättas. Som skäl anges främst kraven påämnesfördjupning och breddad rekrytering av lärare.Förändrade krav på lärarens roll, funktion ochkompetensTidigare var frågan om lärarutbildningens mål relativtenkel. Lärarens kunskapsförmedlande roll betonadeskraftigt och lärarens övriga funktioner uppfattades mereller mindre som sekundära. harhelhetssynen på elevernas personlighetsutveckling allt merbetonats. Skolans roll och ansvarstagande i denna processhar ökat kraven på lärarutbildningens mål, innehåll ocharbetsformer.GrundskollärarreformenGrundskolan skall ses som en helhet. Det var en av debärande tankarna bakom den grundskollärarreform somgenom beslut infördes . Kravet på ensammanhållen utbildning för lärare i var enföljd av den skolutveckling som varit och som det funnitsbred uppslutning omkring. Problemet var att åstadkommaen harmonisk förening mellan två olika lärartraditioner.Dessa traditioner återspeglades i arbete ochtycks ha en starkare styrningseffekt än läroplanens mål ochriktlinjer. En del av de problem som brottasmed kan sökas i detta faktum.Läraryrket är svårt och viktigt. För det krävs godakunskaper, men också en medveten syn på individ,samhälle, kunskap och utveckling. Vi ställer därmed högrekrav på en lärare än enbart ämnesmeriter.I 1986:32 om ny grundskollärarutbildningframhålls beträffande utbildningens struktur:I såväl propositionen som utbildningsutskottetsbetänkande framhålls att lärarutbildningen skall omfattaalla delar av lärarens verksamhet. En mängd angelägnalärarkunskaper anges. För att detta syfte med utbildningenskall kunna förverkligas är det nödvändigt attämnesstudiernas yrkesinriktning framträder tillräckligttydligt. En sådan inriktning mot läraryrket åstadkomsframför allt genom att ämnesstudierna får en tydligdidaktisk karaktär och genom att ämnesstudier ochpraktisk-pedagogisk utbildning varvas. I den lokalaplaneringen kan det vara nödvändigt att utnyttjapedagogisk, metodisk och annan expertkunskap också inomämnesstudiernas ram. Därmed kan gränsen mellanämnesstudier och praktisk-pedagogsk utbildning hållasöppen.Detta är ett mycket centralt avsnitt i fråga om synen pålärarens kompetens och därmed utbildning.De första grundskollärarna med inriktning motårskurserna 4--9 examineras . Vi vet såledesännu inget om den nya grundskollärarutbildningens kvalitetoch resultat. UHÄ har regeringens uppdrag att utvärderautbildningen. Det framstår som naturligt att först ta del avdenna utvärdering innan frågan om en ny lärarutbildningför aktualiseras.Yrkesidentitet och lärarprofessionDet som kallas professionella grupper inom yrkeslivetkännetecknas alla av att de har en gemensam och i vissmening unik yrkesutbildning som byggts uppoch stärkts. Professionaliteten är konkretiserad iutbildningen för att garantera kvalitet i senare utfört arbete.En yrkesutbildning till grundskollärare och gymnasielärarebidrar aktivt till att stärka och värna om yrkesidentiteten.Lärarprofessionen kännetecknas framför allt av kunskapenom hur man optimerar villkoren för inlärning hos elevermed olika förutsättningar. Detta är något helt annat ochmycket förmer än att ''ge kunskaper och färdigheter tillelever'' som i propositionen beskrivs som skolanshuvuduppgift.Yrkesidentiteten och professionalismen grundläggs igrundutbildningen genom de perspektiv som finns iutbildningen och den studerandes motiv för sina studier.Enskilda fakta, även om de representerar den aktuellaforskningens senaste rön, tenderar att vara mer förgängligaän de olika teoretiska utgångspunkter och deforskningsmetoder som används inom olika discipliner ochdet angreppssätt som finns inom en yrkeskårsyrkesutövning och yrkesutbildning.Det har en väsentlig betydelse om en person påbörjar sinhögskoleutbildning med avsikt att bli lärare eller med andrabestämda eller obestämda mål och yrkesidéer. Denmålsättning som den studerande har för sina studierpåverkar både vad som lärs in och hur detta görs. Dessutomger det en grundläggande attityd till ämnet i förhållande tillyrket.Inlärningsperspektivet på ämnet kan inte isoleras frånsjälva ämnet och ämnesstudierna om en högkvalitativyrkesutbildning av lärare skall eftersträvas. Att den ipropositionen föreslagna nya parallella lärarutbildningensämnesstudier skulle komma före och helt isolerade fråndidaktik, pedagogik och praktik skulle därför bli ett led i endeprofessionalisering av läraryrket.Ämnesperspektiv och inlärningsperspektivDet grundläggande och alltmer fördjupadeämnesperspektivet som föreslås i propositionen är ennödvändig men inte tillräcklig förutsättning och bas för enlärarutbildning av god kvalitet. För läraren är ocksåinlärningsperspektivet på ämnet ett minst lika centraltperspektiv. Forskningsresultat och metoder inom ämnet ärett inslag i lärargärningen men blir inte mer centralt änmotsvarande forskningsresultat och metoder för att vinnakunskaper i och om inlärning och undervisning. Metoderför att systematisera praktiskt vunna erfarenheter ochbegrepp och bygga upp kumulativ kunskap inomyrkesområde är inte mindre viktigt än den strikt disciplinärtorienterade ämneskunskapen. Centrala frågeställningarinom ett ämne och den förståelse elever har utgör en viktigbas för läraryrket. Därför kan heller inte inlärningsteorifrikopplas från eller i tiden separeras från det ämnesinnehållsom skall bli föremål för undervisningen. Ämnesteori kanheller inte frikopplas från eller i tiden separeras fråndidaktiska och pedagogiska aspekter på denna ämnesteori.Inlärning och undervisning i förhållande till ett visstämnesstoff kräver därför både ämneskompetens och någotsom brukar kallas didaktisk kompetens -- eller om man såvill ämnesdidaktik. Elevers olika möjligheter till förståelseför och svårigheter med visst centralt ämnesinnehåll(teorier, principer, begrepp etc) blir då ett lika berättigatinnehåll i en lärarutbildning som de ämneskunskaper som,helt riktigt, poängteras som väsentliga i propositionen.Det i propositionen föreslagna systemet med friaämnesstudier och därefter den s k egentligalärarutbildningen bestående av ett 40 poängs praktiskt-pedagogiskt block kan omöjligen tillgodose kravet påprofessionalitet och yrkeskompetens. Det är sannolikt medden insikten som statsrådet försöker sig på följande logiskakullerbytta för att motivera den nyagrundskollärarutbildningen för 4--9-lärare. ''I den praktisk-pedagogiska utbildningen skall ingå de kompletterandemoment som krävs för att ämnesutbildningen skall få endidaktisk inriktning. Den praktisk-pedagogiska kursengenomförs efter fullgjorda ämmnesstudier.''!? ''Karriärvägar''Den grundläggande lärarutbildningen måste också ses ikombination med möjligheterna till fortbildning. Somregeringen framhåller i propositionen bör det vara möjligtatt skapa ''karriärvägar'' inom skolsystemet. En sådan vägär att erbjuda fördjupade ämnesstudier genomvidareutbildning.Alternativa vägar till läraryrketBreddat tillträdeI propositionen föreslås ett vidgat tillträde tilllärarutbildningen. Inom vida ramar och med smärrejusteringar/tillägg skall i princip alla med en akademiskgrundutbildning kunna bli lärare.Garantin för yrkesprofessionen blir väsentligen svagaregenom att det som räknas som den egentligalärarutbildningen begränsas till endast samt att en helrad högskoleutbildningar och praktiskt förvärvadkompetens och erfarenheter utgör grund för läraryrket. Omgenomförandet sker till priset av att yrkesidentiteten tillstora delar riskerar att gå förlorad bör förslaget nogaövervägas.Skall det då inte finnas andra vägar till läraryrket ängenom fullgjord grundskollärarutbildning? Jag delaruppfattningen att en sådan möjlighet bör finnas för den som''senare i livet'' och efter avslutade akademiska studieroch/eller annan yrkesverksamhet finner läraryrketattraktivt. I dessa fall bör det vara möjligt att utformaindividuella studieprogram, som både tillgodoserkompletterande ämnesstudier och den praktisk-pedagogiska utbildningen. Någon form avlämplighetsprövning bör dessutom övervägas för dessastuderande.Det förestående avskaffandet av linjesystemet inomhögskolan tillsammans med förslagen idepartementspromemorian om fria universitet ochhögskolor bör skapa förutsättningar för den lokala frihetsom efterfrågas för att göra lärarutbildningen mer flexibel.En förutsättning är att den frihet som ges och marknadensefterfrågan på viss utbildning kan tillgodoses inom givnaramar.Jag finner däremot inget skäl till att en alternativgrundskollärarutbildning införs i enlighet med regeringensförslag, då den bidrar till att bibehålla motsättningarnamellan två olika lärarkategorier. Dessutom begränsasväsentligt den praktisk-pedagogiska utbildningen genom attde ämnesteoretiska studierna inte kompletteras med endidaktisk inriktning.Fria ämnesstudierI propositionen föreslås, som tidigare nämnts, attblivande 4--9-lärare skall kunna läsa fritt valda ämnen påhögskolan i en fri studiegång. Efter de allmännaakademiska studierna skall den ''egentligalärarutbildningen'' om 40 poäng genomföras. Av deblivande lärarna krävs minst 60 poäng i huvudämnet (isvenska alltid 60 poäng).Problemet är att flera skolämnen inte finns somsjälvständiga ämnen på universiteten. Som exempel kannämnas svenska och religionskunskap. Dessa ämnen gesendast inom den nuvarande samordnade lärarutbildningen.Det betyder att statsrådet baserat följande skrivning ipropositionen på endast en s k from förhoppning. ''Jagräknar med att högskoleenheterna kan erbjuda deämneskurser som ger behörighet till den nyagrundskollärarutbildningen. ''I en sammanhållen lärarutbildning kan man genomutbildningens organisation göra stora effektivitetsvinster.En blivande ma/no-lärare behöver t ex inte läsagrundläggande matematik i sina fortsatta fysikstudier ommatematikstudierna klarats av först. Samma möjligheter tillsamordningsvinster finns också för andra ämnesområden tex för blivande språklärare. Med nuvarande organisation avlärarutbildningen blir kunskaperna djupare tack varesamordningsvinsterna i förhållande till om man själv fritt fårorganisera sin utbildning. Den fördjupning avämneskunskaperna som utbildningsministern strävar efterkan sannolikt lättare nås inom ramen för den nuvarandegrundskollärarutbildningen.Små skolorDen i propositionen föreslagna utbildningen för 4--9-lärare skulle betyda att ett stort antal nyexaminerade läraremed smal ämneskompetens kommer ut på marknaden inomnågra år. Det problem som då uppstår är att många av dessalärare tvingas att tjänstgöra vid flera skolor för att erhållafull tjänst. kan detta i sin tur innebära att det inte ärmöjligt att bedriva en komplett undervisning med behörigalärare i glesbygder. Även utbildningsministernuppmärksammar detta problem i propositionen medföljande kommentar. ''I vissa mindre grundskolor kan detvara en fördel att ha lärare med bredareämneskombinationer. I normalstora skolor kan lärarkårenssammansättning varieras på många sätt. ''Målsättningarna med införandet av den nuvarandegrundskollärarutbildningen var bl a att åstadkomma enstörre kontinuitet i skolarbetet , bättre än idagöverbrygga stadieövergångarna speciellt mellanårskurserna 6 och 7 och att minska antalet lärare iårskurserna 7--9. Jag anser att dessa mål fortfarande ärväsentliga att sträva mot. Regeringens förslag till enparallell grundskollärarutbildning motverkar dessa mål ochkan innebära att framför allt små glesbygdsskolorhotas med nedläggning.LärarcertifikatI propositionen föreslås att ett införande av s klärarcertifikat skall utredas. Förslaget om lärarcertifikatinnebär att den lärarstuderande först efter ett årsprovtjänstgöring blir godkänd alternativt underkänd för attbedriva läraryrket. Ansvarig för den bedömningen föreslåsvara rektor eller någon i dennes ställe.Det finns en uppenbar risk i att införandet av ett sådantcertifikat innebär att informationstillfället till denlärarstuderande om denne passar för eller är lämplig förläraryrket flyttas från ett tidigt skede i utbildningen till efterdet att utbildningen är genomförd. Detta medför i sin turflera negativa konsekvenser. En sådan konsekvens är attrekryteringen till lärarutbildningen kan försvåras införrisken att bli underkänd efter tre och ett halvt till fyra ochett halvt års studier och ett provår. En annan konsekvenskan bli att den rektor som skall utfärda domen inte klararobjektiviteten i relation till den dramatiska konsekvens ettunderkännande får för den enskilde.Risken finns också för att ett certifikatssystemöverflyttar ansvaret för att garantera utbildningskvalitetenfrån högskolan till kommunen. Jag anser därför att etteventuellt kommande förslag om lärarcertifikat noga måsteövervägas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om yrkesidentitet ochlärarprofession,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ämnesinriktning ochinlärningsperspektiv,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ''karriärvägar'' genomvidareutbildning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om individuella studieprogram föratt bredda tillträdet till lärarutbildningen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införandet av en ny parallellgrundskollärarutbildning,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fria ämnesstudier ochavsaknaden av vissa skolämnen som självständiga ämnen påuniversiteten,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lärarförsörjningen vid småskolor,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lärarcertifikat.