mot · GF02So250 · 1992-01-27 00:00:00 — SammanfattningI motionen föreslås att man inom äldreomsorgen tillåteroch uppmuntrar privata initiativ och fri etablering av privataålderdomshem under förutsättning att Socialstyrelsengodkänt verksamheten i fråga. Därmed skapasförutsättningar för ett värdigt och effektivtomhändertagande av våra äldre medborgare. Dessutomskulle de offentliga utgifterna minska avsevärt.Ett stort problem inom äldreomsorgen är attkostnaderna delas upp mellan landsting ochkommuner. Detta delade huvudmannaskap innebär dels attöverblicken av den totala ekonomiska situationen blir svåroch dels att intresset för en optimering av totalkostnadernabortfaller eller åtminstone minskas avsevärt.Ett annat stort problem är att äldreomsorgen i landetbedrivs enligt planhushållningsprinciper istället förmarknadshushållningsprinciper. I regeringsförklaringenframhålls att man avser att öppna den monopoliseradeoffentliga sektorn och ge plats för privata initiativ.Ädelreformen är här ett steg i rätt riktning men eftersomreformen fortfarande bygger på planhushållningsprinciperså blir inte omvårdnaden av våra äldre patienter nämnvärtförbättrad.Inom ett planhushållningssystem är det alltid de svagasom blir lidande, detta har vi sett i de nu sönderfallandeösteuropeiska planhushållningsdiktaturerna.Äldreomsorgen måste vara så konstruerad att rättighetentill omvårdnad är garanterad oavsett bostadsort, ålder ochdiagnos. Detta kan endast åstadkommas genom attomvårdnaden blir producentoberoende vilket innebär attde ekonomiska resurserna samlas i en nationellomvårdnadsförsäkring. Denna försäkring skall finansierassolidariskt d.v.s. efter förmåga och utformas lika för alla.En omvårdnadsgaranti skall garantera att alla inom dettasystem har samma rätt till omvårdnad.BakgrundAntalet ålderdomshem och antalet vårdavdelningar påakutsjukhus och långvårdssjukhus har successivt minskatssedan 1970-talet. saknas det alltför många platser påsjukhem, ålderdomshem och . Problemet harkommit som en överraskning för våra makthavare men mankan konstatera att man från läkarhåll påpekat att det successivt stigande antalet äldremedborgare skulle innebära ett ökat omvårdnadsbehov.Detta är den direkta orsaken till att vi på mångasjukhus inte kan följa hälso- och sjukvårdslagen då detgäller omhändertagandet av våra äldre medborgare påakutsjukhusen. På en del sjukhus finns det till och medinstruktioner om att avsaknad av resurser för långvård,ålderdomshem och hemtjänst icke skall få vara skäl nog föratt behålla patienter med ett huvudsakligen socialt betingatvårdbehov på akutsjukhus. Läkarna påakutmottagningarna uppmanas alltså att kasta ut dessaäldre patienter på gatan. Och problemen kommer att öka.Antalet personer kommer att öka med mellan 4och fram . Och det är välkänt attöver hälften av patienterna på akutsjukhusen och nästanalla patienterna på långvårdssjukhusen är gamla.Trots beundransvärda insatser av sjukhuspersonal ochpersonal som arbetar inom hemsjukvård och social serviceså blir omhändertagandet av våra äldre hastigt och stadigtförsämrat. Detta har bekräftats avpensionärsorganisationerna.I de flesta länder i västvärlden bedrivs en del avsjukvården och äldreomsorgen i privat regi. Det kan varasjukhus ägda av läkare, privatpersoner i allmänhet,stiftelser, välgörenhetsorganisationer ellerförsäkringsbolag. De arbetar sida vid sida med denoffentliga sjukvården. Att svensken utestängts från privatsjukvård innebär en del allvarliga konsekvenser.Patienterna tvingas mer eller mindre mot sin vilja in i denoffentliga monopoliserade vården, valfriheten har hittillsvarit en nullitet. Planhushållningen innebär att kostnadernablir höga på grund av att en fri konkurrens saknas. De somförespråkar planhushållning menar att enmarknadsekonomi skulle skada patienterna men det ärfaktiskt tvärtom; med god lönsamhet skapas förutsättningarför ett gott omhändertagande av våra äldre medborgare.Slutligen bör framhållas att ofriheten också gäller läkarnadär en hel yrkeskår tvingats in i statsförvaltningensinitiativdödande byråkrati. Här har mängder medinitiativkraft och innovationslust slösats bort under årensgång.I flera landsting pågår försök med meramarknadsanpassade organisationsmodeller typDalamodellen, Greppet i och Ädelreformen.Gemensamt för de olika modellerna är att metoderna attfördela de ekonomiska resurserna i vården förändras.Förändringen innebär i korthet att basenheterna i denslutna vården inte längre får fast ersättning för sinverksamhet genom budget, utan istället får ersättning förvad de presterar. Då det gäller att fastställa prestationsmåttanvänder man sig huvudsakligen av vårdtillfällen och besökindelade i någon form av DRG-system. Gemensamt förmodellerna är dock också att det är frågan omplanhushållning. Utredarna av Greppet i Stockholmframhåller att ett oreglerat marknadssystem för vården äruteslutet och att en ökad betoning av politikernas uppgiftsom konsumentföreträdare och beställarroll är nödvändig.Kan det klarare uttryckas att det fortfarande ärplanekonomi? Om planhushållningen inom sjukvård ochäldreomsorg skall bibehållas så kommer Greppet iStockholm att resultera i att ett eller ett par sjukhus blirutslagna. Detta är naturligtvis bra för ekonomimen en katastrof för våra äldre medborgare. De äldre ocholönsamma patienterna kommer alltid att vara hänvisadetill det sjukhus de tillhör. Om detta sjukhus har dåligekonomi, stort antal innevånare inomupptagningsområdet eller av någon annan anledning intefungerar så blir patienterna lidande.Vi återkommer till ålderdomshemmen. Flerautredningar, bland annat en utredning från Institutet förhälso- och sjukvårdsekonomi (IHE), har visat att det för entypisk äldre patient med såväl medicinskt som socialtbetingat vårdbehov är både bättre och billigare med vård påålderdomshem. Kostnadsdifferensen mellan hemmaboende(med hemsjukvård och social service) är . Och ändå viktigare är att framhålla attdenna vård för de flesta patienter i denna situation ärmycket bättre ur såväl human som medicinsk synpunkt.Naturligtvis skall de patienter som så önskar få vårdas ihemmet men de flesta av de patienter som tvångsutskrivsfrån våra akutsjukhus på grund av platsbrist skulle föredraålderdomshem framför eget boende.Då det gäller storleken av den beräknadesamhällsekonomiska besparingen så är det svårt attfastställa siffran exakt. Det ligger också i sakens natur att endel av besparingarna bör utnyttjas för att förbättrasituationen för de sämst lottade äldre medborgarna. Enförsiktig beräkning utförd av bland andra Institutet förhälso- och sjukvårdsekonomi (IHE) visar att de underhemställan föreslagna åtgärderna tillsammans skulleinnebära en besparing på exklusivebostadsekonomiska vinster och minskatproduktionsbortfall av de annhöriga. De föreslagnaåtgärderna bör få full effekt 2 till efter det att besluttagits men redan under bör enbegynnande effekt kunna noteras.I regeringsförklaringen framhålls att man avser attöppna den monopoliserade offentliga sektorn och ge platsför privata initiativ. Detta budskap tycks dock inte ha nåttut till våra kommunalpolitiker; i en kranskommun tillStockholm har man förvägrat en ansökan om att fåstarta ett ålderdomshem trots att kostnaden endast skullebli drygt hälften jämfört med om patienten skulle skötas avhemsjukvården eller ligga inne på akutsjukhus. Detta visaratt enda möjligheten att garantera medborgarna rätt till ettgott omhändertagande är införandet av ett rättvistförsäkringssystem där pengarna följer patienten. Det är härointressant om patienten betalat in pengarna via skattsedelneller via försäkringar men pengarna ska finnas tillgängligaför medborgaren då hon eller han behöver dem. För attgarantera att så alltid är fallet borde patientens rätt tillomvårdnad lagfästas i grundlagen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att vårdbehövande personers rätttill omvårdnad garanteras i lag och inskrivs igrundlagen,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att man omgående börjar byggaålderdomshem i offentlig regi,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fri etablering av privataålderdomshem tillåts och uppmuntras under förutsättningav att fri konkurrens råder och att lokaler och verksamhetgodkänts av en oberoende organisation,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det dubblahuvudmannaskapet för omvårdnad mellan landsting ochkommun avskaffas, en huvudman skall ha det totalaomvårdnadsansvaret,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att patientomvårdnaden skallvara producentoberoende, vilket innebär att ansvaret förproduktion och finansiering skiljs åt och att alltså pengarnaföljer patienten,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en nationellomvårdnadsförsäkring omfattande alla medborgare införsdär finansieringen sker solidariskt efter ekonomisk förmågahos individerna,27. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att försäkringen administreras avriksförsäkringsverket eller av privata försäkringsbolag somverksamhetsmässigt kontrolleras av en oberoendeorganisation.2