mot · GF02Sk351 · 1992-01-27 00:00:00 — Skattepolitik för arbete och välfärd InnehållsförteckningSammanfattning3 1.Inkomstbeskattning4 1.1Skatteskalorna för 19934 1.2Slopat grundavdrag över brytpunkten4 2.Beskattning av förmåner4 2.1Allmänt4 2.2Beskattning av bilförmån5 3.Näringsverksamhet -- kvittningsrätten5 4.Företagsbeskattning6 4.1Allmänt6 4.2Regeringspolitiken6 4.3Vänsterpartiets överväganden7 4.4Särskild skatt på finansiella företag8 5.Arbetsgivaravgifter9 5.1Allmänt9 5.2Differentierade arbetsgivaravgifter9 5.3SAF:s kampanj för intern devalvering9 5.4Karensdagar och höjda arbetsgivaravgifter10 6.Skatt på egendom och kapital11 6.1Allmänt11 6.2Regeringspolitiken12 6.3Ränteavdragstak12 6.4Sänkt skattesats -- rundgång13 6.5Förmögenhetsskatt14 6.6Arvs- och gåvobeskattningen15 6.7Stämpelskatt16 6.8Fastighetsbeskattning16 7.Indirekt beskattning18 7.1Allmänt18 7.2Punktskatter18 7.3Matmomsen19 7.4Kollektivtrafik20 7.5Hotell- och restaurangtjänster m.m.21 7.6Uttagsbeskattning på fastighetsarbete i egen regi21 7.7Alkohol och tobak21 7.8Reklamskatt23 8.Energi- och miljöskatter23 8.1Allmänt23 8.2Fjärrvärme24 8.3Elbeskattning -- kärnkraft25 8.4Vindkraft25 8.5Koldioxidavgift och bensinskatt26 8.6Bensin- och fordonsbeskattning26 8.7Flygbränsleskatt27 9.Pensionärernas skatteförhållanden28 9.1Marginalproblemet28 9.2Skatteomläggningen28 10.Skattemotionen i siffror29Hemställan30SammanfattningI motionen redovisar en skattepolitik förarbete och välfärd.Vänsterpartiet avvisar skattesänkningar som den ''endavägen'' till full sysselsättning och välfärd. En uthålligekonomisk tillväxt måste baseras på en rättvisfördelningspolitik och ekologisk balans. En låg inflationkräver sunda statsfinanser. Detta är utgångspunkter förvänsterpartiets skattepolitik.De växande budgetunderskotten gör det oförsvarligtmed ofinansierade skattesänkningar. Konjunkturläget ochen låg aktivitet med svag efterfrågan begränsarmöjligheterna till skattehöjningar. Vänsterpartietsskatteförslag för /92 innebär attskatteuttaget ligger kvar nivå,skattekvoten är således oförändrad.I motionen föreslår bl.a. följande.Skärpt progression i inkomstbeskattningen.Grundavdraget slopas för inkomster över den brytpunkt därstatsskatt utgår, f.n. ca . Ett nytt skikt iskatteskalan på inrättas för inkomster över 250 000 kr.Den svenska bolagsbeskattningen tillhörindustrivärldens lägsta. Framför allt gynnas de storakoncernerna. föreslår en samlad utredningför en ny företagsbeskattning. Skattebasen bör breddasgenom minskade reserveringsmöjligheter. Vänsterpartietföreslår dessutom återinförande av en begränsadkvittningsrätt för mindre företag.Förslaget om karensdagar avvisas, och därmed även dehöjda arbetsgivaravgifter som regeringen avser att kopplatill karensdagarna.Regeringens sänkningar av skatten på kapitalinkomsteråtertas, och skatteskalorna för förmögenhetsskattenåterställs. En särskild skatt motsvarande moms påfinansiella företag tas ut. Det senare motiveras bl.a. av attregeringen slopat omsättningsskatten på aktier. Ett striktavdragstak för ränteutgifter inrättas.Vänsterpartiet föreslår bl.a. av sysselsättningsskäl att''turistmomsen'' -- momsen på kollektivtrafik, hotell- ochrestaurangtjänster -- slopas. föreslårdessutom en ytterligare reducering av matmomsen till 15 %.Boendekostnaderna bromsas genom att momsen påfjärrvärme avskaffas liksom uttagsbeskattningen påfastighetsunderhåll.Av alkoholpolitiska och samhällsekonomiska skäl höjsskatten på alkohol och tobak med 10 %.Som ett led i avvecklingen av kärnkraften höjs skattenpå kärnkraftsel med per kWh. Av miljöskäl föreslåsatt koldioxidavgiften höjs med , och att bensinskattenhöjs i storstadsregionerna med . villdessutom utreda ett system där höjda och differentieradebensinskatter finansierar sänkt fordonsskatt.1. Inkomstbeskattning 1.1 Skatteskalorna för 1993Skatteomläggningen innebär att statlig skatt utgår med20 % för inkomster över den s.k brytpunkten.Marginalskatten för inkomster däröver är vid enkommunalskatt på . Enligt riksdagsbeslut skallbrytpunkten justeras med hänsyn till inflationenoch med tillägg för ett s.k. reallöneskydd på 2 %.Brytpunkten ligger vid en beskattningsbarinkomst på . Till detta kommer schablonavdragetpå samt grundavdrag på . Systemetgör att det blir möjligt att tjäna under 1992utan att behöva erlägga någon statsskatt.Före skatteomläggningen var marginalskatterna förhöga i låga och normala inkomstlägen. Det var därför riktigtatt sänka skatteskalorna i dessa inkomstskikt.Progressionen i nuvarande skattesystem är för svag. Avfördelningsskäl bör ett nytt steg i skatteskalan införas . föreslår att statlig skatt tasut för inkomster över 250 000. Detta ger ca 2,5mdr. för budgetåret 92/93.1.2 Slopat grundavdrag över brytpunktenFördelningspolitiska och statsfinansiella skäl gör detmotiverat att slopa grundavdraget för inkomster överbrytpunkten. Över brytpunkten finns de grupper somgynnats alltför kraftigt av marginalskattesänkningarna. Viden inkomst över 200 000 blir skattehöjningen ca omåret.Ett slopat grundavdrag för inkomster över brytpunktenförutsätter att grundavdraget trappas ned successivt i likhetmed vad som gäller för det förhöjda grundavdraget.Grundavdraget bör trappas av från en inkomst på ca 150 000kr. Marginalskatten stiger då till för inkomster upptill brytpunkten. Före skatteomläggningen varmarginalskatten dryga för denna inkomstgrupp.Ett slopat grundavdrag för inkomster över brytpunktenger skatteinkomster på ca 5 mdr.kr för budgetåret.Inkomsttagarna upp till brytpunkten kompenseras förskattehöjningen genom andra fördelningspolitiskasatsningar -- sänkt matmoms etc. Deras totalakonsumtionsutrymme begränsas således inte.2. Beskattning av förmåner 2.1 AllmäntGenom skatteomläggningen skärptes beskattningen avförmåner som varit obeskattade. Vänsterpartietanser att alla arbetsersättningar skall beskattas lika ochstödjer därför principen att beskatta ''fringisar'' -- friaförmåner. Det är ett faktum att sådana förmåner varit ochär speciellt vanliga bland chefstjänstemän. Obeskattadeförmåner har gynnat höginkomsttagare och minskatprogressionen i skattesystemet.I vissa avseenden har skärpningarna lett till oönskadeeffekter. Detta gäller t.ex. beskattningen avmåltidssubventioner och skattebeläggningen av''förmånen'' av fri facktidskrift för att bara ange tvåexempel. har påtalat dessa missförhållandeni riksdagsmotioner och reservationer till skatteutskottetsbetänkanden.Regeringen har i proposition 1991/92:48 aviserat att enöversyn skall göras av förmånsbeskattningen. En enigriksdag har genom betänkande1991/92:SkU8 ställt sig bakom förslaget.I avvaktan på utredningens resultat avstår vänsterpartietfrån att nu ställa några förslag i dessa avseenden. Riksdagenbör emellertid ge regeringen tillkänna att en propositionangående förmånsbeskattningen bör tillställas riksdagenunder våren 1992.2.2 Beskattning av bilförmånUtformningen av tjänstebilsbeskattningen/förmånsbil ären uppenbar brist i skattesystemet. Personer med förmånenkan i princip köra bil gratis för privatändamål. finns detca 200 000 tjänstebilar i trafik. En mycket stor del av dessaär koncentrerade till storstadsregionerna. Områden därtrafik och miljöproblem är särskilt påtagliga. Det ärdessutom ofta personer i arbetsledande ställning som harrätt till tjänstebil, dvs oftast höginkomsttagare.Hösten 1990 föreslog att skullebegära förslag från regeringen i syfte att minska ellereliminera de skattefria förmånerna vid innehav avtjänstebil. majoritet avslog kravet ochangav följande skäl: ''Det finns enligt utskottet inte någonanledning att göra ändringar i de beslut som fattatså sent som '' (1990/91:SkU10 sid 171).Resonemanget är ohållbart. Att ett felaktigt beslutfattats är inget motiv för att låta skevheterna bestå.I en reklambroschyr från ett bilföretag angavs följande:''Sänkningen av marginalskatten till har gjort attförmånsbil blir billigare netto att köra 1991 jämfört med1990''. Påståendet är tyvärr korrekt.Vänsterpartiet föreslår återigen att hosregeringen begär förslag i syfte att minska eller eliminera deskattefria förmånerna i samband med innehav av s.k.förmånsbil/tjänstebil. En metod att överväga vore enbeskattning som skiljer på tjänstebilar där fri bensin etcingår i förmånen, och en lägre skatteklass därförmånstagarna själva betalar för bensin och andra rörligakostnader. En sådant system skulle erbjuda förmånstagarenlägre skatt men skapa marginalkostnader förprivat nyttjande av tjänstebilen.Skärpta förmånsregler kan ge ökade skatteintäkter. Detfrämsta skälet är dock de positiva miljöeffekter som nåsgenom ett minskat privat gratis nyttjande av tjänstebilarna.3. Näringsverksamhet -- kvittningsrättenGenom skatteomläggningen togs kvittningsrätten bortmellan underskott av näringsverksamhet och inkomst avtjänst. Detta var i princip riktigt. Det tidigare systemetutnyttjades bl.a. för skatteplanering av höginkomsttagare.Genom att ha en förlustverksamhet vid sidan av sittordinarie lönearbete, var det möjligt att sänka eller heltkvitta bort sin inkomstskatt. Den slopade kvittningsrättenmedför emellertid även negativa effekter. Iuppbyggnadsskedet av ett företag kan en viss kvittningsrättvara berättigad och nödvändig. Nyetableringen av företagförsvåras således av den slopade kvittningsrätten. Detta ärsärskilt allvarligt i rådande konjunkturläge när Sverigebehöver nysatsningar för att få fram fler jobb.Den slopade kvittningsrätten medför dessutom särskildaproblem för glesbygden. Att kombinera småföretagsamheteller mindre jordbruk med lönearbete är inte ovanligt pålandsbygden.I skatteomläggningen gjorde man ett undantag förförfattare, konstnärer och kulturarbetare, som på vissavillkor fick behålla en viss kvittningsrätt. Vänsterpartietanser att det bör prövas om liknande speciella villkor kaninföras för andra grupper och i andra sammanhang. Enavgränsning av kvittningsrätten , eventuellt med en vissavtrappning , liksom en begränsning avkvittningsrätten t.ex. till ett basbelopp, bör därför utredas.Möjligen skulle en begränsad kvittningsrätt även kunnainskränkas till vissa regioner i landet, för att uppmuntramänniskor att bo och arbeta i dessa regioner.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som anförtsovan angående återinförande av en viss kvittningsrätt.4. Företagsbeskattning 4.1 AllmäntDen effektiva företagsbeskattningen --bolagsbeskattningen i är efter skatteomläggningenen av de lägsta (kanske den lägsta) i den rikaindustrivärlden. Skattesatsen ligger på . Redan dettaär internationellt mycket lågt. Genom införandet av ensärskild skatteutjämningsreserv -- SURV -- och andrareserveringsmöjligheter kan det genomsnittligaskatteuttaget beräknas så lågt som till ca 20 %.I princip sjunker skatteuttaget med storleken påföretaget. Detta så att storföretag och större börsbolagbetalar en väsentligt mindre skatteandel än mindrefamiljeföretag. Koncerner med en storutomlandsverksamhet betalar således en högre skatteandelän koncerner med sin huvudsakliga verksamhet förlagd tillSverige.Det är en underdrift att hävda att den svenskabolagsbeskattningen internationellt är mycketkonkurrenskraftig.4.2 RegeringspolitikenRegeringen har redovisat tämligen begränsadeförslag angående företagsbeskattningen. Regeringen harkoncentrerat sig på att sänka skatten för kapital ochföretagare och inte på att sänka skatten för företag.I proposition 1991/92:60 anmälde regeringen dock avser att lägga fram ett flertal förslag som gällerföretagsbeskattningens framtida utformning. Genompropositionen antog även ett antal sänkningar för1992. Besluten innebar främst attarbetsgivaravgifterna sänktes genom att den allmännalöneavgiften slopades.I budgetpropositionen aviserar regeringen å andra sidanatt man under det kommande budgetåret avser att höjaarbetsgivaravgifterna. Detta så att staten skall tjäna på ettev införande av karensdagar. På grund avarbetsgivarperioden kommer införandet av karensdagarannars att enbart betyda besparingar för arbetsgivarna ochinte för staten. är bestämd motståndare tillkarensdagarna och kommer således att gå mot dennahöjning.4.3 övervägandenSkatteutjämningsreserven: anser att detgenomsnittliga skatteuttaget från företagssektorn bör ökas.Skattesystemet skall vara enkelt och motverka inlåsningarav kapital i företag, liksom snedvridningar av satsningar iindustri och övrigt näringsliv. Av dessa skäl bör detkomplicerade SURV-systemet avvecklas . Riksdagenbör ge regeringen detta tillkänna.En samlad översyn av företagsbeskattningen:Vänsterpartiet anser att skatteomläggningen borde ha letttill ökade skatter, främst på de större företagen. Detta somen delfinansiering av sänkt skatt på arbetsinkomster. Iställetledde den nya företagsbeskattningen till att fick enav lägsta företagsskatter.Det totala skatteuttaget på produktionen utgörs intebara av inkomstskatten. Även andra skatter och avgifterpåverkar kostnadsläge, vinst- och löneutrymme samtinvesteringar och sysselsättning. Andra betydelsefullaskatter är energibeskattningen och miljöavgifter, samtsocialavgifterna. I grunden utgör arbetsgivaravgifternaavgifter för sociala förmåner, men till en del kan de ses somlönebaserade skatter.Det är en defensiv industri- och näringspolitisk strategiatt söka trygga den ekonomiska tillväxten genom en lågbolagsbeskattning eller andra skattesubventioner.Resultatet av en sådan politik blir låg produktivitetstillväxtoch inlåsningseffekter. Starka fördelningspolitiska skäl talardärjämte mot en alltför låg bolagsbeskattning.En ny företagsskatteutredning bör tillsättas med uppgiftatt se över det totala skatteuttaget från produktionen så attföretagsbeskattningen utformas efter en samladfördelnings- och näringspolitisk bedömning.I utredningen skall ingå att lägga förslag omfastighetsskatt på industrifastigheter. hartidigare aktualiserat att industrifastigheter skall beläggasmed fastighetsskatt enligt de regler som gäller för andrafastigheter. En sådan skatt skulle ge intäkter på ca 2 mdr.Detta är bl.a. motiverat av likformighetsskäl.Kontorsfastigheter beläggs med skatt medanindustrifastigheter undgår sådan. uppstår problem dågränsen mellan kontorsfastigheter och industrifastigheterkan vara svår att fastställa. Gränsdragningsproblemenskapar risker för godtycke och orättmätigakonkurrensfördelar.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som ovananförts angående en samlad översyn avföretagsbeskattningen.4.4 Särskild skatt på finansiella företag'''' (KIS) övervägde att införa momspå finansiella tjänster. Det skulle enligt utredarna gett eninkomstförstärkning på ca 2 mdr.kr. Regeringen valde dockatt inte lägga fram något sådant förslag. Istället tillsatteregeringen en utredning med uppgift att undersöka om denfinansiella sektorn kunde inordnas i momssystemet.Utredningen om särskild skatt i den finansiella sektornlade förslag om skatt på finansiella företag, SOU1990:46. Finansskatten innebär en skatt på beräknad påde finansiella företagens lönekostnader och vinst. Skattenberäknades ge en inkomst på 1.8 mdr för 1991.Vänsterpartiet har tidigare motionerat om att förslagenligt utredningens grundlinjer bör läggas fram förantagande av . Skatten skulle kunna träda i kraftfrån . Utredningen har dock enligtvänsterpartiets mening föreslagit en för låg skattesats på . En skatt på motsvarar inte moms på finansiellatjänster. Detta framgår också av utredningen: ''...börskattesatsen för den särskilda skatten uppgå till föratt skatteuttaget skall svara mot det skatteuttag som skullefölja av att tjänsterna på den finansiella sektorn inordnadesunder mervärdesskatteplikten''. (SOU 1990:46, sid 253)Utredningen om särskild skatt i den finansiella sektorndiskuterade att man i samband med införandet av särskildfinansskatt borde avskaffa omsättningsskatten på aktier. Ensådan samordning har övervägt. För att detsammanlagda skatteuttaget på den finansiella sektorn dåinte skulle minska så borde skattesatsen höjas gentemotutredningens förslag.Sedan dess har den socialdemokratiska regeringenavskaffat den s.k. valpskatten och halveratomsättningsskatten på aktier. Den borgerliga regeringenhar följt upp med att helt avskaffa omsättningsskatten påaktier. Det senare betyder ett inkomstbortfall för staten pånetto ca 2 miljarder för . Avskaffandet avomsättningsskatten på aktier ger ett påtagligtinkomstbortfall för staten, utan att det kommer att ha någrapositiva effekter på konjunktur och sysselsättning. Dessaskattesänkningar gör det än mer motiverat att införa denföreslagna finansskatten.Vänsterpartiet föreslår att skattesatsen på de finansiellaföretagen sätts till . Detta ger en skatteintäkt på drygttvå mdr. Av tekniska skäl faller denna inkomst ut förstunder /94. föreslår attriksdagen hos regeringen begär förslag till beslut som kandra in medel motsvarande den särskildafinansskatten/momsen på finansiella tjänster för budgetåret1992/93. En sådan åtgärd kan vara att tillfälligtvis höjaarbetsgivaravgifterna inom den finansiella sektorn. Den avvänsterpartiet föreslagna finansskatten bör då för attundvika dubbelbeskattning tillfälligtvis sänkas förinkomståret 1993.Vänsterpartiet föreslår att hos regeringenbegär förslag om att införa en särskild skatt på finansiellaföretag i enlighet med vad som ovan anförts.5. Arbetsgivaravgifter 5.1 AllmäntSocialavgifterna skall finansiera väsentliga delar av desociala trygghetssystemen. Till en del har avgifterna ocksåkaraktären av lönebaserade skatter. låg delagstadgade avgifterna på av lönesumman. 1991slopades arbetsmiljöavgiften och avgifterna sänktes till37.29 %. kan avgifterna beräknas till 34.83 %Totalt beräknas arbetsgivaravgifterna gebruttoinkomster på 242.5 mdr för /93. Förmånga delposter finns obalanser mellan inkomster ochutgifter. För vissa avgifter är sambandet svagt mellaninkomsterna och de medel som utgår till angivet område. Ipraktiken täcks underskott på ett område med överskottfrån andra delavgifter, och även direkt via statsbudgeten.Avvikelserna och underskotten gör det motiverat meden översyn av hela systemet. En sådan beredning bör gällasåväl beräkningsgrunderna som fördelningen avprocentsatser på poster inom arbetsgivaravgifterna.5.2 Differentierade arbetsgivaravgifterUnderskotten i vissa delsystem skulle motivera enhöjning av arbetsgivaravgifterna med . LO:savtalsråd uttalade sig för ett drygt år sedan för höjningar avarbetsgivaravgifterna till arbetsmarknadsförsäkringarna pådrygt . Konjunkturläget med stigande arbetslöshet gördet olämpligt att ta beslut om höjningar. Även andra skältalar mot generellt höjda arbetsgivaravgifter.Vänsterpartiet liksom fackliga företrädare har längepåtalat behovet av hårdare åtgärder mot dåligaarbetsmiljöer. har i sin rapportunderstrukit det riktiga i kraven. Arbetsgivaravgifternautgår dock med samma procentsats oavsett vilkenarbetsmiljö som råder eller vilka arbetsskador som skapas.Detta innebär att många små och medelstora arbetsplatsermed relativt god arbetsmiljö, subventionerar de bristfälligaarbetsmiljöer som ofta kan konstateras inom svenskastorföretag.Vänsterpartiet menar att en differentiering av t.ex.arbetsskadeavgiften bör övervägas. På så sätt kan avgiftenhöjas hos de arbetsgivare och de arbetsplatser som har densämsta arbetsmiljön och de flesta arbetsskadorna. Dåskapas starkare skäl för företagsledningarna att se värdet avarbetsmiljösatsningar. bör begära en utredning isyfte att se över möjligheten till en differentiering avarbetsgivaravgifterna.5.3 SAF:s kampanj för intern devalveringSvenska arbetsgivareföreningen driver förnärvarande en kampanj för sänkta arbetsgivaravgifter.SAF:s krav är att arbetsgivaravgifterna bör sänkas medminst under 4--. Detta skulle ge ettskattebortfall på över 80 miljarder. Enligt SAF kan dettafinansieras med besparingar av de offentliga utgifterna,främst inom socialförsäkringssystemen. SAF menar attsänkta arbetsgivaravgifter skulle vara en stimulans förindustrin i ett besvärligt konjunkturläge.I den ekonomiska debatten brukar en åtgärd i linje medSAF:s krav kallas för en inre eller intern devalvering. Enrenodlad inre devalvering brukar dessutom förenas medkrav på höjd moms. Avsikten med att sänkaarbetsgivaravgifterna är att minska lönekostnaderna, ochdärmed öka vinstmarginalerna. SAF:s krav är således envariant av den inre devalveringen.Det kan tyckas som ett bestickande resonemang attsänkta arbetsgivaravgifter skulle kunna stimulera ekonomini rådande konjunkturläge. Detta är diskutabelt också i detkorta perspektivet, bland annat när det gäller småföretagoch underleverantörer.Underleverantörerna pressas av sina kunder --oftast storföretag som kräver lägre priser. Sänktaarbetsgivaravgifter skulle med säkerhet utnyttjas som ettargument av storföretagen för att begära ytterligareprissänkningar. Sänkta arbetsgivaravgifter kommer ocksåatt leda till ökade krav på löneökningar underavtalsrörelsen . Det utrymme som skapas genomskattesänkningen riskerar att fungera som ett golv för 1993års löneförhandlingar.Sänkta arbetsgivaravgifter skapar stora hål istatsbudgeten, men ger inte någon stabil förbättring avlönsamheten för företagen.På lång sikt är en politik som bygger på tillväxt genomatt sänka arbetsgivaravgifterna uppenbart riskfylld. Dennastrategi har påtagliga likheter med den devalveringspolitiksom tillämpades . Den skapadetillfälliga framgångar och höjde vinstläget för industrin. Påsikt gav den ''tredje vägens politik'' upphov tillinlåsningseffekter, resurser styrdes fel,produktivitetstillväxten bromsades upp, ocharbetsmarknaden hamnade i en överhettning.En politik för interna devalveringar och varianter avdenna politik bör därför avvisas.Företrädare för nuvarande regeringspartier gjorde ivalrörelsen uttalanden till förmån för sänktaarbetsgivaravgifter som ett konjunktur- och ekonomiskt-politiskt instrument. Regeringen har dock intevalt denna väg. Då det är viktigt att skapa förtroende förstabila spelregler såväl hos företagen som påarbetsmarknaden bör ge regeringen tillkänna vadsom ovan anförts angående olämpligheten av internadevalveringar och sänkta arbetsgivaravgifter.5.4 Karensdagar och höjda arbetsgivaravgifterRegeringen avser att föreslå isjukförsäkringssystemet . På grund av dengenomdrivna arbetsgivarperioden, som ''finansierats'' förföretagen med sänkta arbetsgivaravgifter, kommerkarensdagarna inte att medföra någon besparing förstatskassan. Regeringen föreslår därför ibudgetpropositionen höjda arbetsgivaravgifter så attstatskassan tjänar på karensdagarna.Vänsterpartiet vänder sig med kraft mot införandet avkarensdagar. I andra motioner utvecklar vänsterpartietutförliga resonemang kring denna fråga. I dettasammanhang vill vi bara notera några skattetekniskakonsekvenser av det föreslagna systemet för karensdagar.Som en följd av införandet av karensdagar föreslårregeringen höjda arbetsgivaravgifter. Karensdagarnainnebär således i praktiken både en social nedrustning ochen skattehöjning -- höjd skattekvot. På skatteområdet fårregeringens förslag om att rusta ned den sociala välfärdenvia karensdagar uppenbart absurda konsekvenser.Förslaget om karensdagar måste avvisas.Riksdagen bör som sin mening ge regeringen tillkännavad som ovan anförts angående karensdagar,arbetsgivaravgifter och skattekvot.6. Skatt på egendom och kapital 6.1 AllmäntEn grundläggande princip i samband medskatteomläggningen var likformighetsprincipen. Allainkomster skulle beskattas , således i skatt på arbetsinkomster, ibolagsskatt, samt i enhetlig kapitalbeskattning.Vänsterpartiet hävdade redan då att påståendena om i enhetlig beskattning var en myt. Företagsbeskattningenblev som ovan påtalats i genomsnitt . Också talet omden enhetliga kapitalbeskattningen var till stor del en myt.Vänsterpartiet konstaterade i en motion angskatteomläggningen: ''Tyvärr tvingas vi emellertidkonstatera att regeringen i en rad avseenden frångåttprincipen om likformighet. Den enhetliga skattesatsen på30 % är i den framlagda propositionen snarare undantag änregel.'' (motion 1989/90:Sk81 sid 18)Denna analys bekräftades av regeringen iproposition 1991/92:60 där man skrev: ''Enligt nuvaranderegler uppgår skattesatserna till 30, 23, 20, 15 och förhushållens normala kapitalinkomster.''