mot · GF02Fi305 · 1992-01-27 00:00:00 — Storstadens roll i samhälletEn betydande del av materiella välstånd skapasi storstadsområdena. Här finns en miljö som stimulerar tilleffektiv produktion och tekniska och ekonomiska framsteg.Det måste därför vara en nationell angelägenhet attstorstäderna också kan erbjuda goda livsvillkor för sinainvånare.Storstaden måste fungera som en helhet där denekonomiska och tekniska utvecklingen går hand i hand medutvecklingen av människors välbefinnande.I storstäderna finns förutsättningar för ett bra liv.Tillgången på arbetstillfällen är stor under normalakonjunkturer och de goda utbildningsmöjligheterna gerförutsättningar för egen personlig utveckling och försjälvförverkligande. Kultur- och fritidsutbudet ärbetydande.Men storstaden har också sitt pris. Många människor fårinte del av framstegen utan betalar dem med arbetsskadoroch försämrad hälsa, med social isolering och utslagning urarbetslivet.Belastningen på den yttre miljön är stor genomkoncentrationen av människor och verksamheter ochgenom den omfattande trafik som alstras.Dessa förhållanden är än mer tydliga i storstäder i andradelar av världen. Men de avigsidor som vi har sett i svenskastorstadsmiljöer ger oss tydliga varningssignaler om enutveckling som måste brytas.Dessa signaler måste tas på allvar.Göteborgsregionen och den industriella förnyelsenGöteborgsregionen är ett av landets ledande industriellacentra. Enligt storstadsutredningens bedömning krävs enfortgående industriell förnyelse såväl inom de traditionellaindustribranscherna som inom tillverkningen av produkterför expanderande marknader för att behålla denna position.En sådan utveckling kommer endast att kunna ske omGöteborgs stad har den ekonomiska kraften att medverka isamhällsutvecklingen. Väl fungerande bostadsområden,snabba och bekväma kollektivtransporter, investeringar förbättre miljö, skolor, daghem och sjukhus är nödvändigadelar. Det går inte att skapa tillväxt i ekonomin utan dessainvesteringar.Betydande inkomster som kommunen tidigare kundeanvända för att bygga ut välfärden, skapa en fungerandeinfrastruktur och upprätthålla den regionala funktionenfinns . Därför står nu inför akutaproblem med eftersatt underhåll av broar, vägar ochbyggnader. Det saknas resurser för nödvändigaframtidsinvesteringar i kollektivtrafik och miljö.Det är för hela vårt land viktigt att kan återfåförutsättningar för att långsiktigt klara rollen som en avdrivmotorerna i den svenska ekonomin. Det måste finnasen balans mellan storstad och övriga landet som gör attSverige kan fortsätta att vara en välfärdsstat. Omstorstäderna inte ges den möjligheten kommer en alltförstor del av den ekonomiska och tekniska utvecklingen attske utanför vårt lands gränser.Av de strukturförändringar och omställningar somständigt pågår i det svenska näringslivet, och som är av storbetydelse för dess vitalitet, har fått svara för enbetydande del. Den strukturkris som drabbadevarvsindustrin som direkt sysselsatte uppåt 14 000 anställdaledde nära nog till dess utplåning. Allnybyggnadsverksamhet har upphört och det som finnskvar är reparationsverksamheten på Cityvarvetmed några hundratal anställda. Cityvarvets verksamhet ärutsatt för konkurrens särskilt från tyska varv men ocksåandra som har kraftiga direkta och indirektasubventioner till sin produktion.Dessa förhållanden bör uppmärksammas i regeringenskontakter och förhandlingar med EG-länderna.Trots de pessimistiska stämningar som rådde undervarvskrisens tid kunde staden med insatser från stat ochkommun medverka till en viktig strukturomställning istadens och landets industri, och genom en positivutveckling i vissa andra industribranscher kunde Göteborgklara krisen.Staden fick dock utstå betydande påfrestningar som varså stora att de fortfarande ger effekter.Göteborgs näringsliv har fortfarande ett antal obalanseroch problem. Näringslivet är exportberoende och detbrukar anges att tre av fyra industrianställda arbetar förexport och att betydande delar av stadens tjänsteföretagockså arbetar mot den internationella marknaden. Stadensnäringsliv är utsatt för internationell konjunkturpåverkan.Industrisektorns struktur är ensidig. Den har ändratsfrån det tidigare varvsberoendet till ett starkt beroende avbilindustrin.SjöfartSjöfarten har fortfarande stor betydelse för Göteborg.Vi avvisar förslagen om en s.k. särskild sektion av svensktskeppsregister. Detta förslag skulle innebära tusentalsarbetslösa svenska sjömän vilket i sin tur leder till storapåfrestningar speciellt för och . Endirekt ekonomisk förlust för blir ca 80 milj.kr. iförlorade skatteinkomster från sjöfolket. Nyrekrytering avsvenska sjömän kommer att upphöra och sjöbefälsskolansframtid hotas. Dessutom innebär förslaget att manlegaliserar en diskriminerande lönesättning på svenskarbetsmarknad.ArbetsmarknadArbetsmarknaden, som efter 80-talets högkonjunkturmed god sysselsättning men dock alltid med något högrearbetslöshet än i riket, har gått in ilågkonjunkturen med kraftigt ökad arbetslöshet.Därvid har också kommunens verksamhet som under80-talet växte med mot den genomsnittligatillväxten i riket på stor betydelse. Därtill kommer attkommunens ekonomi uppvisar stora obalanser som hotarbli än värre till följd av vissa effekter av skattereformen,regeringens planerade indragningar av statsbidragen samtkommunalekonomiska utredningens förslag.I december var 11 485 arbetslösa motsvarande (riket 3,5). Därav var 4 861 långtidssökande. Nyanmäldalediga platser var endast 1 140 på enarbetsmarknad med ca 280 000 i arbetskraften.Den mest dramatiska ökningen av arbetslösheten skernu på byggarbetsmarknaden som fått stora svårigheter efterde oklarheter och indragningar som präglar regeringenspolitik. Här krävs det besked från regeringen om en radåtgärder inkl. införande av räntelånesystemet förbostadsfinansieringen.Göteborgs kommun drabbas hårt av den borgerligapolitikenEn minskad sysselsättning drabbar kommunen genomatt skatteunderlaget minskar kraftigt somkostnaderna för beredskapsarbeten, socialbidrag etc. ökar.Avmattningen i konjunkturen kom , vilket nuvisar sig i en lägre ökning av skatteunderlaget än för rikettotalt. Skillnaderna innebär lägre skatteinkomster jämförtmed riket, motsvarande på skatten (ca400 milj.kr. ).Under 1980-talet utsattes för kraftigaindragningar. Speciellt allvarligt i detta sammanhang ärborttagandet av den kommunala beskattningen av juridiskapersoner. Skatteintäkter som tidigare kunde användas föratt bygga ut och underhålla infrastrukturen, betala desociala merkostnaderna samt upprätthålla den regionalafunktionen kommer inte längre kommunen till del.Uteblivna skatteintäkter från juridiska personer uppgickår till ca 1.200 milj.kr. eller 3:50 skattekronor.Det är i det perspektivet som regeringens sparplaner förden kommunala verksamheten framstår som ett mycketallvarligt hot. Om skall ta sin del av 7,5miljarder kronor innebär detta minskadestatsbidragsintäkter på drygt 400 milj.kr. , dvs.ytterligare på skatten.Om dessutom kommunalekonomiska kommitténsförslag blir verklighet och kommunen inte kompenseras förskatteomläggningens effekter förvärras det redan numycket allvarliga problemen för ekonomi.I har den borgerliga majoriteten fattat beslutom neddragning i den kommunala verksamhetenunder mandatperioden. Det säger sig självt att enneddragning i denna storleksordning i en verksamhet somsysselsätter ca 60 000 människor kommer att få storakonsekvenser på arbetsmarknaden. Detta kommer främstatt drabba kvinnor och ungdomar. Ungdomsarbetslösheteni är redan nu en av de snabbast ökande i landet.En överslagsmässig summering av olika åtgärder somkan drabba visar attvaraktiga besparingsåtgärder i storleksordningen 1 900milj.kr. behövs för att nå ekonomisk balans. Skulledetta bli verklighet måste den kommunala verksamhetenminska med eller 10 000 anställda.nHelårseffekt1993 (milj.kr. )Minskat skatteunderlag i jämförelse med riket-- 400Kommunalekonomiska kommittén-- 455Utebliven kompensation för skatteomläggning-- 500--------------SUMMA-- 1 355Till detta kommer utfallet av årets budgetförslag:* Statsbidrag till kommunerna aviserad minskning-- 400* Speciella statsbidrag* -- skolan* -- skolpeng* -- företagshälsovård-- 50?-- 20* Införande av -- 100--------------Budgetprop. SUMMA-- 570--------------TOTALT SUMMA--1 925Med tanke på den moderata hetskampanjen undervalrörelsen på temat ''Socialdemokraterna kör storstädernai botten'' är det än mer anmärkningsvärt med en politik somså ensidigt slår mot kommun.StorstadskostnaderGöteborg har i sin egenskap av regioncentrum och tillföljd av den sociala strukturen merkostnader. ochMalmö har i gemensamma utredningar beräknat att dessakostnader motsvarar en utdebitering med istorleksordningen . per skattepliktig hundralapp,jämfört med riksgenomsnittet för kommunerna.Kommunförbundets utredning ''Bestämma i eget hus''bekräftar i stort denna bild.I olika hälsorapporter beskrivs storstädernas problem.Det som är speciellt utmärkande är den höga sjukligheten,den stora andelen förtidspensionerade, mångasocialbidragstagare och hög vårdkonsumtion. I förhållandetill sin folkmängd har exempelvis högresjuktal, fler förtidspensionärer och flermottagare av socialbidrag.Det är dock inte storstaden själv som skapar allaproblem. Många människor söker sig också till storstaden.Dess möjligheter men också anonymitet utövar en starkdragningskraft. Även flyktinginvandringen har i hög gradkommit att ske till storstadsområdena, med risk för ökadsegregation som följd. Att förhindra en sådan oönskadutveckling kommer att kräva särskilda ekonomiska insatser.En viktig del i den regionala funktionen är trafiken.Hälften av allt transportarbete i alstras av källorutanför kommunens gränser.Ett exempel på den hårda belastningen är tunglastbilstrafik. Den åsamkar kommunens invånare storakostnader i form av slitage, buller och luftföroreningarmedan intäkterna i form av skatt på juridiska personer ochkilometerskatt inte kommer kommunen till del.Samtidigt som vi under hade en osedvanligtintensiv och långvarig högkonjunktur harstorstadskommunernas ekonomi urholkats. Detta har nuunder lågkonjunkturen ytterligare förstärkts. Det har intevarit möjligt att klara en nödvändig utbyggnad av barn- ochäldreomsorg. I jämförelse med övriga landet harvolymökningen varit svag.Regeringens stagnationspolitikSom tidigare visats innebär budgetpropositionen attförutsättningarna för i övrigt förändras i grunden. Göteborgskommun förlorar ca 570 milj.kr. genom regeringsförslagen.Göteborgs kommun har hitintills utgått från att statenkompenserar de kommuner som förlorat påskatteomläggningen. Detta med bakgrund av löftet omkostnadsneutralitet.Regeringens politik innebär en åstramning efter sammamönster som tillämpats i bl.a. och USA.Genom minskade offentliga utgifter och ökat privatsparande skall inflationen bekämpas ochkonkurrenskraften återställas i exportindustrin. Men dennapolitik riskerar i stället att knäcka näringslivet i stället föratt skapa framtidsmöjligheter.Strategin att föra över en allt större del av sparandet frånoffentlig till privat sektor innebär att ocksåstabiliseringspolitiken hamnar i händerna på ''marknaden''.När konjunkturen vänder och efterfrågan ökar är riskenstor att inflationen späds på ytterligare genom en kraftigökning av den privata konsumtionen som finansieras genomminskat sparande.Med regeringens politik kommerkonjunktursvängningarna att förstärkas. Det blir som attåka berg-och-dalbana. Sämre förutsättningar förnäringslivets fortsatta utveckling kan man väl knappasttänka sig.Göteborgsregionen starkt exportberoendeNäringslivet i är starktexportberoende. Här har den internationellalågkonjunkturen redan slagit hårt. Arbetslösheten är högoch ökar snabbt. minskar den inhemskaefterfrågan genom regeringens stagnationspolitik, vilketinnebär att regionens näringliv pressas från två håll. Får viinte den efterlängtade uppgången i den internationellakonjunkturen kan råka riktigt illa ut.Speciellt hårt slår regeringens politik mot bygg- ochanläggningsbranschen. Mot bakgrund av den lägre prisnivåsom etablerats inom branschen finns goda möjligheter attgöra framtidsinvesteringar inom infrastruktur med högsamhällsekonomisk avkastning. Men regeringensdogmatiska linje att till varje pris banta den offentligasektorn tycks ta överhanden framför ett sunt ekonomiskttänkande.Socialbidrag i stället för arbeteSamtidigt som regeringen vill ge sken av att satsa påarbetslinjen inom ramen för olika trygghetssystem innebärbudgetförslaget en återgång till ''kontantprincipen''. Dennapolitik har prövats i med förskräckande resultat.Nedskärningen inom vuxenutbildningen och den uteblivnaförlängningen av de tvååriga yrkeslinjerna i gymnasieskolanär utslag av denna politik. Den redan höga arbetslösheten iGöteborg riskerar att öka ytterligare med dessa åtgärder.Risken är stor att människor slås ut frånarbetsmarknaden och att vi får en hög arbetslösheti likhet med andra europeiska länder. Förutom de socialatragedier som följer av en sådan politik ger den inte detbidrag till inflationsbekämpningen som regeringen önskar.För hur skall arbetslösa, osäkra och outbildade människorkunna konkurrera om nya jobb när konjunkturen vänder.Den ''reservarmé'' som de borgerliga drömmer om somen stabiliserande faktor existerar inte i verkligheten. Nästakonjunkturuppgång kan mycket väl leda till en betydandeinflation genom bristen på utbildad och kunnig arbetskraft.Därför måste avvisa regeringens förslag omneddragning inom vuxenutbildningen och förslaget om attavvakta med förlängningen av de treåriga yrkeslinjernainom gymnasieskolan.Chans att utvecklasSom tidigare understrukits behövs investeringar omGöteborgs stad även skall kunna medverka isamhällsutvecklingen.ByggverksamhetInom kommunen finns ett ambitiöstupprustningsprogram för skolorna, och en tidigareläggningav detta borde vara möjligt.Renovering och upprustning av nedslitnabostadsområden är ex. på andra projekt.Därvid skulle ett räntebidrag åt kommuner och landstingför bygginvesteringar, ny eller ombyggnad, somtidigareläggs, i likhet med vad som föreslås i densocialdemokratiska motionen till arbetsmarknadsutskottetkunna få effekter.Även andra projekt kunde då komma igång.TrafikVägverket visar i samråd med i en mängd exempel på vägprojekt som skulle kunnatidigareläggas och som om de sätts igång kan ge viktigabidrag till sysselsättningen på byggsidan.Göteborg är en av de kommuner som ingår istorstadssatsningen ''Storstadens trafiksystem'' i vilkenAdelsohnska utredningen för del ledde till enöverenskommelse . Syftet är att förbättra miljö,öka tillgängligheten och skapa förutsättningar för regionensutveckling. Detta syfte är om möjligt mer angeläget ännär principöverenskommelsen träffades, inte minst avarbetsmarknadsskäl. Vi förutsätter att denöverenskommelsen som träffats mellanGöteborgsregionens kommuner och staten följs, både iintentioner och finansiering.Utbildning och forskningEn rad angelägna högskolelinjer och enheter som är avbetydelse för behöver byggas ut.Byggnadsstyrelsen bör kunna tidigarelägga projekt ellerdelar därav.Det är positivt med den satsning som regeringen föreslårpå elektronikenheten på . Föratt denna enhet skall bli fullständig krävs dock en stor ochmodern renrumsanläggning som är anpassad för forskning.En annan nödvändig nybyggnad är en ny ingenjörsskolapå , avsedd för 2-åriga utbildning. Enfärdig detaljplan finns och vad som återstår är att få tillstånd ett hyresavtal mellan , Chalmersoch fastighetsägaren.KulturInom har en expertgrupp granskat svenskkulturpolitik. I stort sett får den bedrivnakulturpolitiken ett gott betyg i utvärderingen.Granskningsgruppen anför dock en både kritisk ochkonstruktiv synpunkt, nämligen att staten bör gynnauppkomsten av nationella kulturcentra ochkulturinstitutioner utanför Stockholm.I utvecklandet av nationella kulturinstitutioner harGöteborg åtskilligt som kan vara av intresse.Göteborgssymfonikerna torde vara den främstasymfoniorkestern i . Den har vunnitstora framgångar, genom turnéer och skivinspelningar, såvälinom landet som internationellt.Teatrarna lockar publik från hela regionen ochStadsteaterns skolscen har fått utmärkelser som Sverigesbästa barn- och ungdomsteater. Den inbjuds för övrigt oftaatt ge föreställningar i andra europeiska länder.Den nya musikteatern kommer att medverka till attVästsverige får ett kulturcentrum värt namnet.Människors tillgång till olika former av kultur är viktigt.Om flera nationella centra skall bildas måste det statligastödet fördelas rättvist över landet.Det statliga bidraget utgår i form av grundbelopp.Göteborg Konsert AB:s tilldelning under innevarandebudgetår är 135 grundbelopp och får 170 grundbelopp. Motsvarandeojämlikheter finns hos teatrarna.Det finns ingen saklig grund för denna skillnad somenbart är historiskt betingad.Ett inslag i Europaanpassningen bör alltså vara en störrestatlig satsning på både Göteborgssymfonikerna ochteatrarna.Rättvis behandlingSom tidigare framhållits är indragningen avbeskattningsrätten för juridiska personer den heltdominerande förklaringen till storstädernas försämradeekonomi . Vi kan ha förståelse för attdenna rätt inte går att återföra till kommunerna fullt ut.Den hade inslag av snedfördelning som inte kan försvaras.Men eftersom det finns ett så tydligt samband mellankommunernas utgifter och den verksamhet som företagenbedriver är det nödvändigt med någon form avresursöverföring från företagen till kommunerna. Denkompensation som utbetalas motsvarar på inget sättde faktiska kostnaderna. Enbart inom trafikområdet krävsinvesteringar i mångmiljardklassen i storstadsområdenaunder 1990-talet.Eftersom företagen genom sin verksamhet direkt ochindirekt medverkar till att kommunen ''drabbas'' avkostnader är det rimligt att de på ett mer direkt sättmedverkar till finansieringen av sådana utgifter som ärkopplade till trafikinvesteringar, påverkan på den yttremiljön, arbetsskador etc.En idé som bör prövas är en särskild skatt på fastigheteri storstadsområdena där det bedrivs kommersiellverksamhet. En sådan skatt skulle främst belasta företagsom etablerar sig i mycket attraktiva områden. Skattendrabbar inte boendet. Skatten kan tas ut antingen av varjekommun eller genom staten. Det bör finnas en möjlighet tillfördelning mellan storstäderna som tar hänsyn till behovenoch till den ekonomiska situationen.I det ''åtstramningspaket'' som fattade beslutom tillämpades en teknik som visaratt det är möjligt att variera skatten.Den statliga löneavgiften har använts för attsänka lönekostnaderna. Syftet har varit att stimuleraföretagsamhet och sysselsättning i vissa regioner. Enhöjning av löneavgiften i storstadsområdena skulle kunnaha två syften. För det första kunde den bidra till attfinansiera kommunala utgifter på samma sätt somfastighetsskatten.För det andra skulle den kunna bli ett regionalpolitisktinstrument som motverkar en överetablering av företag istorstadsregionerna.Göteborgs kommun har i olika sammanhanguppmärksammat regering och riksdag på den ekonomiskasituationen. Vi tycker att det är rimligt att i likhetmed övriga storstäder medverkar till välståndsutvecklingeni hela landet. Vi kräver därför inte ökade statsbidrag påbekostnad av andra. Däremot är det nödvändigt attGöteborg får behålla en del av det överskott som genererasinom stadens gränser. Statsmakterna bör framför alltmedverka till följande fyra förändringar i förutsättningarnaför kommunalekonomi.1. bör kompenseras för den bristandeneutraliteten i skatteomläggningen.2. Ränte- och amorteringsfriheten bör förlängas i det lånpå 900 milj.kr. som beviljats av riksdagen.3. Det nya statsbidragssystemet till kommunerna bör tasärskild hänsyn till de särskilda storstadskostnaderna.4. I enlighet med storstadsutredningens förslag börkommunerna i storstadsområdena ha möjlighet att ta utfastighetsskatt på kontor och industrilokaler för att kunnafinansiera en upprustning av trafiksystemet.Storstäderna står inför en utmaning, inte baraekonomiskt utan framför allt mänskligt och politiskt. Infören sådan utmaning kan det vara befogat att också ställafrågan -- hur den nuvarande indelningen iGöteborgsregionen vad avser län, landsting ochprimärkommuner -- borde reformeras till en merändamålsenlig förutsättning för detta storstadsområdesframtid.Om vi inte har förmåga att utveckla storstadens positivasidor, så att människor känner trygghet och tillförsikt, finnsinte heller förutsättningar för att storstäderna som hittillskommer att vara en motor i svensk ekonomi. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att förlänga ränte- ochamorteringsfriheten i det lån som har beviljats avriksdagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kompensation för den bristandeneutraliteten i skatteomläggningen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det nya statsbidragssystemet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fastighetsskatt påkontor och industrilokaler.1