mot · GF02Sf218 · 1992-01-27 00:00:00 — PensionsrättigheterDet svenska ATP-systemet bygger på löften ochförutsättningar som ingen politiker eller någon regering kangarantera: på tillväxt och nativitet. Om någon av dessaförutsättningar inte fyller måttet, så som vi nu nödgas åse iaktuell statistik, urholkas systemet successivt.Systemet är otryggt både därför att risken är stor attmånga inte kommer att få ut på långt när vad som betalatsin och därför att det kräver allt större resurser. Inte minsthar riksdagsmajoriteten gång på gång beviljat sin egengeneration nya förmåner.Konstruktionen av det offentliga pensionssystemetförenat med världens högsta skattetryck gör att det somlämnas till den enskilde för att skapa en trygghetsbuffert förålderdomen mer och mer kan liknas vid en allmosa.Utrymmet för människor i normala inkomstlägen att byggaupp en egen ekonomisk trygghet för ålderdomen, entrygghet som är skyddad från konfiskatoriska, kollektivaingrepp har krympt.ATP-systemet kommer inte långsiktigt att kunnatillgodose de ekonomiska behoven för de äldre om inteSverige kommer att uppleva en tillväxtexplosion. Det gälleratt nu förbereda övergången till ett mer hållbart system.Den rimliga tanke som fanns då ATP startades, attpensionen skall stå i proportion till inkomsten, skall varamöjlig att upprätthålla för dem som vill göra motsvarandepensionsavsättningar. Prestation och utfall skall ha ettpåtagligt samband. I botten skall finnas en ekonomiskgrundtrygghet. Avgifter för pensionssparande för vilkaingen prestation ges är orimliga. Kombinerade med kraftigtförsämrade villkor för privat pensionssparande leder dessalångt från de grundprinciper för vilka svenska folket uttalatsig i de olika förslagen vid ATP-omröstningen. Systemetsavigsidor framstår allt tydligare för varje år.Svensk pensionsålder, , är hög internationellt sett. Imånga andra länder pensioneras kvinnor vid 60 eller . Så sker i , och , ,, , , , ochVenezuela för att ta exempel från olika världsdelar.Man måste noga skilja på att i praktiken tvinga framhöjd pensionsålder till exempel genom indragning avutlovade förmåner som ändrade intjänandetider och atterbjuda dem som så önskar att fortsätta förvärvsarbeta medförbättrade villkor. Det ena är tvång, det andra är valfrihet.Skulle intjänandetiden för ATP förlängas kombinerat meden frivillig höjning av pensionsåldern skulle det i praktikeninnebära höjd pensionsålder för kvinnor men inte för mänsom klarar intjänandetiden, medan kvinnorna sällan fårihop de nu stadgade 30 åren.ATP-pensionen utvecklas nu till en enhetspension, likaför alla, genom pensionstaket. Felaktigt är att avgiftsuttagetinte motsvarar prestationen.Avvecklingen av straffbeskattningen på privatpensionssparande har påbörjats av den borgerligaregeringen. Avvecklingen bör fortsätta. Enskiltpensionssparande i premiereservsystem skall i ställetgynnas. Det kommer att underlätta möjligheten att tasvenskarna ur ett från början felaktigt system.Kvinnorna har generellt sett ett sämre pensionsläge änmännen. Detta trots att kvinnorna i varje åldersgrupp över16 år har en längre total arbetstid än männen. De betalarockså mer skatt än männen, oavsett i vilket inkomstlägeman gör jämförelsen. De får helt enkelt mindre ut av sinsamhällsinsats. Samhället är totalt beroende av denarbetsinsats kvinnorna lägger ner på de nya uppväxandepensionsbetalarna. Därför bör också kvinnor ha rätt tillfamiljens samlade pension, liksom givetvis män, det villsäga möjlighet till gemensam delaktighet skall gälla ifamiljens pensioner, privata och offentliga.Detta kan ske på flera olika sätt, genom möjlighet tillfrivilliga föravtal om ATP-poäng och genom rätt att delaATP vid bodelning. Frivilliga föravtal skall, enligt m-fp-c,kunna träffas om privata pensionsförsäkringar, en fråga somnu är föremål för studier i hela . Denna fråga börstuderas i samband med de framtida förändringarna avpensionssystemet.För dem som inte vill eller bryr sig om attträffa avtal bör möjlighet öppnas att dela de samladepensionsförmånerna, precis som giftorätt gäller för övrigating eller investeringar som lönen spenderats på.Pensionsavsättningen är att betrakta som uppskjuten lönoch kan jämföras med andra investeringar och sparande.Dessa frågor bör närmare studeras av den sittandepensionsutredningen.Genom att de förstärkningar som skett ipensionssystemet inte motsvarats avprestationer -- de inkomstrelaterade inslagen i systemen harersatts av fördelningspolitiska inslag -- innebär systemet attinkomstbortfallsprincipen satts ur spel och att systemet ärmer än en politiskt fördelad grundtrygghet. Därför bör nusystemet kompletteras med prestationsrelaterade tillägg iett premiereservsystem där stor frihet ges för sparande förförmånstagaren och till skydd för dennes familj.Det är helt orimligt att bibehålla ett system som inte ensger möjlighet för de familjer som så vill att rättvist fördelasitt pensionssparande. Nuvarande regelsystem förefalleromodernt för många unga människor som ser familjen somen helhet. En faktasammanställning som visademöjligheten i detta avseende i t ex , ochKanada skulle kunna utgöra ett underlag i diskussionen ochborde därför tas fram.1.1 Diskriminering av makarDet är inte rimligt att diskriminera makar isocialförsäkringssystemen. Vare sig den sjukpenning ellerden pension som betalas ut bör påverkas av omvederbörande är gift eller inte. Den nuvarandekonstruktionen att betala lägre folkpension till make är intelängre i överensstämmelse med moderna människors syn.På sikt bör denna orättvisa, att betala pension eftercivilstånd, helt avskaffas och pensionerna mellan olikacivilstånd jämnas ut inom samma totalram så attgrundpensionen blir densamma för varje individ oavsettcivilstånd.2. IntjänandetidenNär förändringarna angåendeefterlevandepensioneringen beslutades den 10 juni 1988hävdade moderata samlingspartiet att 15/30-årsreglernainom den allmänna pensioneringen skulle behållas:15/30-årsreglerna. Regeln att genomsnittsinkomstenunder de 15 bästa inkomståren av de totalt 30 ATP-år somerfordras för oreducerad pension bestämmer pensionensstorlek skall bibehållas. Om denna regel sägs ingenting ipropositionen. Vi anser den så viktig, att bör göraett uttalande om dess bibehållande. Att den bibehålls måsteanses vara en förutsättning för reformen. En förutsättningför bifall till den nu föreslagna förändringen avreglerna för den allmänna försäkringensefterlevandeförmåner skall uttryckligen vara att 15/30-årsreglerna inom ATP bibehålles för framtiden och attpensionsberedningen i sitt fortsatta arbete utgår från dennaförutsättning.Första att-satsen i hemställan löd''-- -- -- att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts, att en förutsättning för dennu föreslagna förändringen av reglerna för den allmännaförsäkringens efterlevandeförmåner är att 15- och 30-årsreglerna inom ATP bibehålles för framtiden och attpensionsberedningen i sitt fortsatta arbete utgår ifrån dennaförutsättning''.Vid utskottsbehandlingen betonades intjänandetidensbetydelse för kvinnor:Utskottet instämmer i vad motionärerna anfört om att denämnda reglerna är av stor betydelse för särskilt kvinnornasmöjligheter att skapa sig en trygghet i form av egen ATP-pension. Reglerna kan komma att få ökad betydelse genomde föreslagna förändringarna i efterlevandeskyddet sommedför att kvinnornas behov av att bygga upp en trygghetgenom en egen ATP-pension ökar. Enligt utskottets meningär det dock inte möjligt att nu besluta att reglerna förintjänande av rätt till ATP skall kvarstå oförändrade för allframtid. Pensionsberedningen skall i sitt fortsatta arbetegöra en översyn av ATP-systemet i övrigt, och av betydelseför intjänandereglerna kan härvid bli beredningensställningstagande i bl a frågan om delning av pensionspoängmellan makar. Utskottet utgår emellertid från attpensionsberedningen i sina fortsatta överväganden beaktarvad utskottet ovan anfört om betydelsen av nuvarandeintjänanderegler.Diskussioner har förekommit att förändraintjänandetiden till 20/, dvs. intjänandetid ochpensionen beräknad på de 20 bästa åren. En sådanförändring skulle vara förödande för många kvinnor. Redani dag når endast en kvinna av hundra upp till full pension,medan en man på tio når full pension enligtförsäkringsbolagens information.Skulle kraftigt förlängda intjänandetider kombinerasmed en i sig välkommen flexibel pensionsålder skulle det ipraktiken innebära att många kvinnor i praktiken finge enhöjd pensionsålder. Redan när pensionsåldern fastställdestill innebar det höjd pensionsålder för en hel delyrkeskategorier med mest kvinnliga anställda.Någon egentlig utjämnande fördelning mellan män ochkvinnor har inte visat sig, vare sig vad gäller inkomster,yrkesfördelning eller pension. Kvinnor har fortfarande ettpåtagligt sämre läge. En lagstiftning som utgår från rådandejämställdhet överensstämmer inte med verkligheten ochdrabbar därmed kvinnorna.Skattesystemet gör att båda föräldrarna måsteförvärvsarbeta för att klara familjeekonomin. De flesta föräldrar vill ha en kvalitativt godsådan. Mot bakgrund av den förda politiken och denberäknade platsbristen på daghemmen finns det anledningatt fråga sig hur framtiden blir för alla barn som föds.Skulle intjänandereglerna förlängas minskas möjligheternadrastiskt för föräldrar att själva ta hand om sina barn.Ekonomin skulle bli dålig, inte bara under småbarnsårenutan dessutom i pensionsåldern. Detta gäller även defamiljer som vill men inte kan få en god barnomsorg utomhemmet. Det är nödvändigt att behålla 15/30-årsreglerna,inte minst för barnens skull. Viktigt är därför att familjernai landet vet, att 15/30-årsreglerna ligger fast.Om grunden för beslutet omefterlevandepensioneringen skulle ändras innebär det attvad som måste anses vara en oundgänglig förutsättning förbeslutet dragits undan. Däremot bör intjänandetiden förkompletteringspension i ett premiereservsystem varaindividuell. I många europeiska länder är intjänandetiden37--. I de civila systemen gör individen själv sinintjänandetid. Kvinnan kan tillfredsställa sina behov av kortintjänandetid, medan män ofta föredrar . Decivila systemen anpassas i detta avseende till den enskildesbehov. De är därför bättre avpassade för människors behovgrundade på olika livsstilar, olika arbeten och arbetstideroch andra varierande förhållanden.3. AvdragsrättAvdragsrätten för privata pensionsförsäkringarbegränsas till ett basbelopp eller av inkomstenmellan ett och två basbelopp. Varje make har såledesoavsett inkomst rätt att dra av var sitt basbelopp för privatpensionsförsäkring.Män har fler och större privata pensionsförsäkringar änkvinnor på grund av sin starkare ekonomiska position.Många gånger grundar sig ena makens ekonomiskaställning bland annat på familjeinsatser från andre maken.I sådana fall finns anledning för enamaken att även betala en privat pensionsförsäkring för sinmake/maka. Om ena maken har pensionsförsäkring är detrimligt att även den andre maken har en sådan. I en familjhar ju makarna gemensamt ansvar för barnens tillsyn,uppväxt och försörjning. Den ekonomiska tryggheten ifamiljen bör då också vara gemensam. Skulle parterna endag gå skilda vägar bör båda ha rätt till en framtida trygghetsom grundar sig på insatserna under de år som gått.Det är därför rimligt att makar kan betalapensionsförsäkringar för varandra. Fördelningen avpensionsavdragen mellan makarna bör avgöras inomfamiljen -- makarna skall ha möjlighet att stödja och hjälpavarandra. Familjen är en gemenskap och lagen skall intestimulera till att den ena parten kan berika sig på den andresbekostnad.Den nuvarande begränsningen av avdragsbeloppet förprivat pensionsförsäkring till ett basbelopp eller tio procentav inkomsten missgynnar de kvinnor som på grund avansvar för barn har mycket ojämna inkomster, knappastöver miniminivå för ATP och senare kanskeen bra bit över högsta nivå för ATP.Det är en myt att det skulle vara möjligt att på ettansvarstagande sätt uppfostra barn och sköta ettfungerande hem, som en topprestation påarbetsmarknanden kan utföras. Denna myt gynnar män ochmissgynnar kvinnor när avdragssystemet, som ,grundar sig på denna tanke.Istället är det ofta så att kvinnor får sitt livs bästainkomster senare i livet, då barnen är större. Eftersomkvinnorna då ofta har ett mycket lågt pensionsskydd är detangeläget att då spara för ålderdomen, så att man i någonmån kompenserar de förluster man gjort tidigare i livet pågrund av att kraften gått till vården av de nyapensionsbetalarna och inte till den egna karriären.Kvinnan har sällan så höga inkomster att hon med tioprocent av inkomsten kommer över ett basbelopp, medansamma kvinnas make oftare gör det och därvid kan skaffasig en ytterligare förstärkt pension i ett jämförelsevis gottutgångsläge. Kvinnan förlorar igen. Det vore därför rimligtatt den som , på grund av ett tungt vårdansvaroch som haft en låg inkomst finge rätt att försäkra sig förmer än ett basbelopp, även om vederbörande inte har såhög inkomst som detta enligt nuvarande regler skulle kräva.Staten bör stimulera sparande och premiera människorsvilja att trygga sin ålderdom. Det är samhälls- ochprivatekonomiskt försvagande att hämma människorssparvilja. Bäst vore att helt slopa avdragsgränsen när detgäller privata pensionsförsäkringar, men om det inte går attnå enighet om detta, borde det ändå finnas en övergripandepolitisk förståelse för att öka möjligheten att på egen handförbättra tryggheten på gamla dar för grupper som har enpåtagligt låg ATP-poäng.4. PensionsförsäkringarKvinnors trygghet har försvagats på flera olika sätt desenaste åren, till exempel vid beslutet av förändringen igiftermålsbalken vad gäller bodelning och underhåll, vidbeslutet om en ny äktenskapsbalk varefter privatapensionsförsäkringar inte längre skulle räknas in igiftorättsgodset och då änkepensionerna avskaffades förframtida änkor över 65 år.Lagstiftningen utgår från en gällande jämställdhet.Eftersom jämställdheten inte är genomförd i verklighetenriskerar kvinnor att drabbas av denna lagstiftning.Löneskillnaderna visar inga tecken till utjämning,tvärtom. Kvinnor är alltjämt i mycket större utsträckning änmän ännu hänvisade till en monopoliserad arbetsmarknadmed därav följande begränsade möjligheter tilllöneförbättringar. Statistiken visar att de flesta fortfarandegör ett traditionellt yrkesval.Det försvagade skyddet i tillsammansmed kvinnors svagare ekonomiska ställning har lett till enoro bland kvinnor, inte minst i pensionshänseende. Alltflerkvinnor har insett att de behöver ett förstärktpensionsskydd. De har därför tagit privatapensionsförsäkringar. Kvinnor är i majoritet bland de nyaförsäkringstagarna. De drabbas således hårt av åtgärdersom försämrar deras möjligheter att spara till ålderns höst,eftersom många inte får ihop de som behövs för fullATP och dessutom ofta har med inkomsterunder , det vill säga inkomsten ger ingenpension över folkpension och pensionstillskott. Den somarbetat i ett normalt inkomstläge för kvinnor (130000/år) och således har full ATP får ändå mer ipension än den som överhuvudtaget inte förvärvsarbetatalls. P g a fördelningsprincipen i pensionsystemet, bristandesamband mellan prestation och ersättning, får denna kvinnaallt för begränsat utrymme för kompletterandeprivatförsäkring.De flesta kvinnor som deltidsarbetat har gjort det för attäven hinna ta hand om och fostra sina barn. De som därvidlyckats få fram harmoniska människor, som fungerar i sinyrkesoch familjeroll har gjort samhället stora ekonomiskatjänster. För detta får kvinnorna ofta betala dyrt på åldernshöst. Kvinnan har därtill ingen del i makens pension, somofta grundas på hennes arbete.Ett glädjande steg i en ny riktning har tagits genom attmöjliggöra att jämkning av bodelning nu kan ske medhänsyn tagen till privat pensionsförsäkring. Steget är dockalldeles för kort. Lagen är att betrakta som enundantagsregel som skall tillämpas restriktivt, till exempel ifall där maken som inte har försäkringen skulle komma attstå egendomslös eller näst intill egendomslös efterbodelningen. I normalfallet kommerpensionsförhållandena inte att beröras vid bodelning.Flera remissinstanser riktar kritik mot den tolkningregeringen givit regeln. universitets juridiskafakultetsnämnd anför bland annat:Fakultetsstyrelsen motsätter sig inte den i promemorianvalda lösningen med en oskälighetsregel om inskränkningav en rätt till undantagande av p-försäkring från bodelning.Styrelsen kan emellertid inte acceptera uppfattningen ipromemorian, att oskälighetsbedömningen skall uppfattassom enbart en ventil och tillämpas restriktivt. Vad man börsträva efter är faktisk rättvisa i det enskilda fallet, ompresumtion slår fel, och man bör inte redan i utgångslägetsätta någon spärr för denna strävan.-- -- -- Synpunkten att försäkringen kan ses somanskaffad med stöd av båda makarnas gemensammaekonomi under äktenskapet, får då särskild relevans. Densistnämnda synpunkten ligger för övrigt bakom den rätt tilldelning mellan makar av alla typer av pensionsanspråk, somförekommer i genom reglerna om''Versorgungsausgleich'' och som också i allt högre gradtillämpas i olika delstater i under begreppet''pensionsplitting''. Det kan dessutom noteras att frågan omdelning av makars egenpension enligtsocialförsäkringssystemet övervägs avpensionsberedningen. Ett beaktande av synpunkten inomramen för ÄktB 10:2 är sålunda ganska naturlig.Även är kritiskt motförslaget och har anfört bland annat:Att, som föreslås, införa en undantagsregel kan vidförsta påseende förefalla vara en rimlig minimiåtgärd. Menden har försetts med en restriktivitet för tillämpningen somär stötande. Specialmotiveringarna bör åtminstone skrivasom i en anda som överensstämmer med vad förslaget tilllagtext vid normal läsart ger intryck av.Genom sina motiv har departementschefen kraftigtinskränkt möjligheterna att tillämpa den nya regeln. Denrestriktiva tillämpning av den nya regeln som införts börsnarast ändras så att möjlighet öppnas att skapa rättvisa idet enskilda fallet.De gifta par som sinsemellan vill och kan ordna sinainbördes pensions- och ekonomiska förhållanden på ett sättsom motsvarar deras livssituation bör kunna få göra det.Varken politiker eller domare vet generellt bättre än deenskilda familjerna vad som bäst passar respektive familj.Därför bör det vara möjligt att i förväg fritt kunna träffaavtal om de privata pensionsförsäkringarnas fördelninginom familjen. I konsekvens med detta skall makarnakunna dra av försäkringspremier för varandra. Så längeman och hustru inte själva kan göra upp om sinaekonomiska förhållanden, som att avtala om pensionensfördelning, är de omyndigförklarade.De fall där avtal inte finns eller man inte kan enas måstegivetvis liksom tidigare avgöras i domstol. Bodelningen bördå kunna jämkas med hänsyn till eventuellpensionsförsäkring. Detta skall dock kunna ske utaninskränkning i tillämpningen. I vissa fall skulle även kunnafinnas skäl att väga in makarnas kollektivapensionsrättigheter (via kollektivavtal och ATP), men då ejtill dess fulla värde, mot bakgrund av urholkningen av ATP-systemet, vilket belyses längre fram i motionen.Svenska Försäkringsbolags Riksförbundrekommenderar att möjligheten att träffa sådana föravtalöppnas:Är makarna överens och vill omfördela rätten till enpensionsförsäkring bör de också ha rätt att göra det på ettenkelt sätt i form av ett föravtal.Riksförbundet anser således att -- vid sidan omjämkningsregeln -- en rätt att ingå föravtal bör tillåtas.Denna rätt bör även utsträckas till att omfatta redantecknade pensionsförsäkringar. (Motionärenskursivering).Att makarna kan omfördela rätten till enpensionsförsäkring genom bodelning under äktenskapet ärvisserligen korrekt men detta rekommenderar inteförsäkringsbolagen eftersom skatteeffekterna för ejslutbetalda försäkringar inte är heltklarlagda.En smidigare lösning vore om makarna i ettäktenskapsförord kunde förordna om försäkringen pålämpligt sätt. föreslår således attlagstiftningen ändras så att makar genom äktenskapsförordkan bestämma att en privat pensionsförsäkring skall ingå ikommande bodelning.Rätten enligt 10 kap 3 § 3 st ÄktB att kräva att pensionpå grund av en försäkring som någon av makarna äger helteller delvis skall ingå i bodelning bör vara en rättighet somär förbehållen maken personligen. Vid bodelning ianledning av dödsfall bör inte den avlidnes arvingar kunnaåberopa nämnda paragraf. Detta bör framgå av lagtexten.Försäkringar som tagits före äktenskapsbalkensikraftträdande borde också kunna bli föremål för avtalmellan makarna. Socialdemokraternas motargument attmakarna måste ha kunskaper om lagens innehåll stöder inteen negativ hållning till fri avtalsrätt. Detta gäller för alllagstiftning. Om det vore att anse som ett problem kundepresumtionen giftorätt gälla för behandling av privatpensionsförsäkring. Då kunde de makar som önskar attförsäkringen skall vara enskild egendom avtala om detta,precis som det nu görs i andra fall när det gäller makarnasekonomiska mellanhavanden.Det vacklande ATP-systemet visar allt tydligare att deutfärdade pensionslöftena inte kommer att uppfyllas. År2035 har av befolkningen passerat ATP-taket,vid tillväxt. Tillväxten har starkt avtagit ned så kallad negativ tillväxt under socialdemokraternasregeringsinnehav. Om tillväxten i stort sett uteblir och somnu fortsätter kring 0--skulle ATP-avgiften år 2035uppgå till 30--av lönen. Mycket talar för att ATPdå utvecklas till en folkpension som måste kompletterasmed försäkringar grundade på sparade , det vill sägalinje tre i pensionsomröstningen 1957.Det är inför dessa stora förändringar påpensionsområdet som sannolikt ligger framför ossnödvändigt att ha en fri avtalsrätt på pensionsområdet såvälför enskilda som för kollektiv.Det är därför väsentligt att möjliggöra olika lösningarinom fri avtalsrätt och att även överväga detta på helapensionsområdet, det vill säga att öppna möjligheten att iförväg kunna avtala även om fördelning av ATP-poängmellan makarna. Poängen fastställes då på sammasätt som . Detta system tillämpas med god erfarenhet iKanada. Det finns därför anledning att till en vidare kretssprida information om det kanadensiska delningssystemet.En fri avtalsrätt är en väsentlig del för att klara deframtida pensionsfrågorna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avskaffa nuvarandediskriminering av makar i pensionssystemet inom sammatotala kostnadsram,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att 15- och 30-årsreglerna inomATP-systemet bör bibehållas,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information om regler i länderdär makar kan fördela sitt pensionssparande,4. att i enlighet med vad i motionen anförtsuttalar att 10 kap. 3 § tredje stycket inteskall ges en restriktiv tolkning,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bedömningen av samtligapensioners fördelning vid bodelning,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att studera frågan om frivilligaföravtal i privata pensionsförsäkringar,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av kompletterandepremiereserverande sparsystem,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av starkasparstimulerande inslag i ett premiereservsystem,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett kompletterandepensionssparsystem bör ha inslag som främjaransvarstagande inom familjen.