mot · GF02U212 · 1992-01-27 00:00:00 — BakgrundDet område som kallas omfattar 124.000kvadratkilometer. Det sträcker sig längs och begränsas av i norroch väster, av i söder och i sydöst.Befolkningen, som uppskattas till ca 3,5 miljoner, består avnio olika nationaliteter som talar nio olika språk. Hälften avbefolkningen är och hälften är muslimer. Några få äranimister.Historisk bakgrundEritrea och är, som de geografiska områden vikänner till , av relativt sent ursprung. Som grannländerhar de påverkat varandra, men helaEritrea har aldrig utgjort en del av . Det tidigareAbessinien grundades på Axumriket och hade sitthuvudsäte i , som sträckte sig in i Eritreashögland. Axumriket bildades år av semitiskainvandrare från den . ursprungligainvånare, och , trängdes bort från höglandettill låglandet. Det var den semitiska kulturen som lagrunden till kulturen i och , ochvars språk, Gez, är ursprunget för språken, tigrinya, tigreoch amharinia, som talas i och i Etiopien.Axumriket, som blev en stormakt i området, grundadesin makt på handel. Det hade en hamnstad, , som lågvid . Axumriket sträckte sig in i nutidens Sudanoch Yemen. År 300 konverterade kungen i Axum tillkristendomen. Axumrikets sönderfall på 700-taletförorsakades av det muslimska inflytandet i regionen och avatt hamnstaden erövrades. Beja-folket i låglandutnyttjade de kristnas svaghet och bildade ett antaloberoende kungadömen, som dominerade fram till1300-talet. Härskaren i Tigray försökte sedan att få kontrollöver det eritreanska höglandet. betaladefurstar i skatt till furstar i Tigray. Eritreavar känt som ''Medri '', landet vid havet,och dess gräns mot Tigray utgjordes av Merebfloden, somockså utgör gränsen till . sträcktesig turkarnas ottomanska rike till och år 1557erövrades Massawa. Turkarna fick kontroll över kustenmen låg i ständig strid med eritreanska stammar i inlandet.NutidshistoriaEgypten övertog turkarnas kontroll över på1870-talet och erövrades Massawa. Även Egyptenförsökte få kontroll över inlandet och kom i strid medKejsare som försökte kontrollera höglandet iEritrea. Kejsare besegrade den egyptiska arménoch kontrollerade därefter, ,provinserna i Eritrea.Samtidigt började agera i regionen. Italienerövrade Massawa och utökade sin kontroll iEritrea. kom då i konflikt med Kejsare guvernör besegrade den italienska armén vidDogali . Italienarna utnyttjade därefter splittringenmellan Menelik, fursten i Shoa och , kejsaren iTigray. De ingick ett avtal med Menelik och gav honomvapen. var Kejsare upptagen av ett krigmot Mahdist, härskaren i . Menelik kunde därefter överta tronen.Italienarna kontrollerade nu , som erkändes som enitaliensk koloni vid kolonialmakternas möte i år1890. var hela samlatunder ett herravälde och dess gränser blev internationellterkända.Italienarna ville att även det avtal som ingicks medMenelik (avtalet vid Ucially) skulle innebära enitaliensk kontroll av . Kejsare vägradeoch när italienska trupper invaderade Tigray leditalienarna ett svidande nederlag vid Adwa. i erkändes gränsernamellan och den italienska kolonin hade utökat territoriumsöderut till det vi känner (med undantag förEritrea), och gränserna till italienska Somalienundertecknades år 1897.Eritrea förblev italiensk koloni fram dåengelsmännen besegrade italienarna i . Eritreavar sedan till 1952 under brittisk militär administration.Frågan om de forna italienska koloniernas framtidbehandlades av FN. En kommission, bestående avrepresentanter från , , , Pakistanoch , tillsattes för att undersöka och lägga framförslag om inför den femte generalförsamlingen.Representanterna i kommissionen var emellertid inte eniga.Burma, och såg detta förbund i termer aven federation, medan förordade ett tioårigtförvaltarskap av FN som skulle följas av totalsjälvständighet. På förslag av lades ett förslag fram förgeneralförsamlingen som tillgodosåg de etiopiskaönskemålen. var då en av viktigasteallierade i den ännu föga avkoloniserade tredje världen.Med röstsiffrorna 46 för, 10 emot och 4 nedlagda (däriblandSverige) antog generalförsamlingen resolution 390, den 2december 1950. Det innebar att skulle utgöra ensjälvstyrande enhet i förbund med under denetiopiska statens överhöghet.En eritreansk konstitution antogs för den autonomaenhet som gav det eritreanska folket rättigheter ochgarantier, som var helt okända för det etiopiska folket. Deförsäkrades om ''principerna för ett demokratisktstyrelseskick'' (artikel 16) med periodiska fria och rättvisaval, direkta och indirekta'', allmän rösträtt (artikel 18) ochgaranterades åtnjutande av mänskliga rättigheter ochfundamentala friheter (artikel 12). De lovades lagligverkställande och juridisk makt för inrikes affärer,och endast de områden som reserverats för den ''federala''(dvs etiopiska) lagstiftningen som gällde försvar,utrikesaffärer, valuta och ekonomi, utrikeshandel,inrikeshandel samt externa och interna kommunikationerinklusive hamnar skulle lyda under den etiopiskaregeringen. Kronans representativa roll för området skullevara formell.Redan år 1952 gav kejsare order att denetiopiska konstitutionen skulle gälla för , och tre årsenare antogs en ny konstitution i . Den gavetiopiska medborgare färre rättigheter än den eritreanskakonstitutionen gav medborgarna i . Grundläggandemänskliga rättigheter som pressfrihet, mötesfrihet, frihetatt bilda fackföreningar undertrycktes, och de två officiellaspråken i den eritreanska konstitutionen, tigrinja ocharabiska, förbjöds.År 1962 tvingades det eritreanska parlamentet attupplösa sig självt och införlivades i som enprovins. Detta var ett klart brott mot FN-beslutet från år1950 och den eritreanska författningen där det står i artikel91 att ''församlingen inte får, genom ändring, föra in någotvillkor i konstitutionen som inte är i enlighet medfederationsbeslutet''. protesteradeeritreanerna upprepade gånger mot övergreppen ochskickade delegationer till FN för att protestera mot deuppenbara brotten mot federationsbeslutet. Men i FN vardet tyst och har inte funnits med påFN:s dagsordning.BefrielsekampenÅr startade den väpnade befrielsekampen. Sedanslutet av leddes den eritreanska befrielsekampenav EPLF som föreslog en fredlig lösning avkonflikten genom en folkomröstning där den eritreanskabefolkningen själv skulle få avgöra landets framtid.Etiopien vägrade ingå reella förhandlingar och med fortsattmilitärt stöd från och ekonomiskt ochpolitiskt stöd från , och , bl.a. ,kunde fortsätta sitt krig i . Eritreanerna fickunder hela befrielsekampen inget väsentligt ekonomiskteller politiskt stöd från omvärlden. De lierade sig däremotmed oppositionen i som växte.Den 24 maj 1991 befriades . Fem dagar senareutropade en provisorisk regering i , och planeras under internationell observation enfolkomröstning om framtid. ersattesmilitärdiktaturen i av en provisorisk regeringunder ledning av . I regeringsförklaringen ochvid flera andra tillfällen har den etiopiska regeringenframhållit att konflikten med skall lösas genom enfolkomröstning där det eritreanska folket självt skall fåvälja sin politiska status. Dessutom har man senast inovember 1991 uttalat att länder och organisationer kan hadirekt kontakt med den provisoriska regeringen i Eritrea.Detta påverkar inte status. Det är endast deteritreanska folket som självt i en folkomröstning kan avgöralandets ställning.Återuppbyggnad och den senaste politiska utvecklingen befrielsekrig har medfört ett oerhört lidande.50.000 eritreanska soldater har dött, 10.000-tals civila hardödats, 50.000 barn är föräldralösa och ofantliga värden ihusdjur, byggnader och grödor har förlorats. Genom att allaresurser knutits upp av kriget har all annan utvecklinghindrats. Därför måste stora resurser ställas till förfogandeför bl.a. utbildning. Den provisoriska regeringen i Eritreastår nu inför en oerhört svår uppgift i återuppbyggandet avlandet. För att axla denna uppgift låter man den 100.000man stora armén fortsätta utan lön (somunder befrielsekampen) för att delta iåteruppbyggnadsarbetet. Man har infört allmänsamhällstjänst för alla . Man uppmuntrarprivatpersoner att investera i alla sektorer och manstimulerar det folkliga deltagandet genom endecentralisering av makten. har således delats upp itio regioner med stor autonomi och ett folkvalt råd, ''apeople's assembly'', för varje provins. En av denprovisoriska regeringens största uppgifter är att förbättralevnadsvillkoren för de 500.000 eritreaner som är flyktingari och helt beroende av hjälp utifrån.Relationerna mellan den provisoriska regeringen iEritrea och övergångsregeringen i präglas avförståelse och samarbete. håller på att göra sig frittfrån , och båda länderna är övertygade om att enekonomisk och social integration är av stort värde för båda.Hamnen i Assab har blivit en frihamn för ochhamnen i skall bli en frihamn för de nordligaprovinserna i och för . Folk och varor kannu röra sig fritt i , och och enförsvarspakt har ingåtts mellan länderna. har spelaten avgörande roll för utveckling och spelar förnärvarande en stabiliserande roll för hela regionen.Sveriges relationer till EritreaSvenska fattade ettenhälligt beslut där man framhöll att ''principen omsjälvbestämmande för är politiskt och folkrättsligtvälgrundad'' och att en internationellt övervakadfolkomröstning anses vara ett logiskt led ikonfliktlösningen, som man anser att parternaskall avgöra om en folkomröstning vid förhandlingar.Som tidigare anförts har den etiopiska regeringenaccepterat en folkomröstning i som den endalegitima vägen att lösa konflikten och en inbjudan till FNom att delta i ett referendum har skickats. regeringuttalade i ett pressmeddelande attSveriges syn på --har sinutgångspunkt i att erkänner territoriellaintegritet. har, sedan befrielseoch den ur eritreansk och etiopisk synvinkel mycket positivautvecklingen i området, haft en både kylig och avvisandehållning till Eritrea.Sverige har ett särskilt ansvar gentemot . Dels harsvenska missionärer via sin skolverksamhet lämnat ett arvsom enligt den legendariska frihetskämpen, , varit av stor betydelse för det eritreanskafolkets frihetssträvan. Dels har politiska ochekonomiska stöd till militärdiktaturen i bidragit tillatt förlänga det eritreanska folkets lidande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att en representantsänds till för att observera den politiska ochekonomiska utvecklingen i landet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör spela en aktiv rolli FN för att verka för att FN blir observatör underfolkomröstningen om framtid,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att erbjuda ekonomiskoch teknisk hjälp i förberedelserna inför folkomröstningen,4. att som sin mening ger till kännavad i motionen anförts om att förutomkatastrofhjälp bör påbörja ett utvecklingssamarbete medden provisoriska regeringen i ,5. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den genom samarbete med den provisoriska regeringeni bör arbeta för repatriering av eritreanskaflyktingar i ,6. att beslutar att inom ramen för tidigarebeslut om bistånd till omfördela resurser så attSverige kan bidra till en god utveckling i ,7. att hos regeringen begär att förhandlingarmed upptas för att få till stånd ett direkt avtal omramerna för det framtida samarbetet.