ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Fi67 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin I propositionen föreslås att folkhögskolorna under våren1993 ges förutsättningar att kunna anordna kompletterandeutbildningar för arbetslösa. Antalet platser föreslås bli 5000.I propositionen föreslås följande: ''Beträffandeutbildningen vid folkhögskolorna bör AMS kunna lämnabidrag direkt till skolorna eller via folkbildningsrådet'' sid16.Det bör emellertid vara en självklarhet att statsbidrag tillfolkhögskolekurser skall fördelas av Folkbildningsrådet.Det är den ordning som regering och riksdag fastställt ochsom finns reglerad i SFS 1991:977.AMS har valt ett annat förfaringssätt än det somregering och riksdag beslutat. Pengarna har fördelats ut tillde 25 länsarbetsnämnderna, som skall fördela dem vidaretill folkhögskolorna.Att AMS nu fördelar pengarna till folkhögskolornainnebär att det sker efter en annan fördelningsnyckel än vadsom kan anses vara rimligt. Det innebär också en ökadbyråkrati, eftersom man låter en organisation som saknarerfarenhet av detta sköta fördelningen, medanFolkbildningsrådet som sitter inne med all kunskap ställs åtsidan. Det kan t ex påpekas att AMS i vissa fall föreslår merpengar än vad skolorna anser sig kunna bedriva verksamhetför. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att statsbidraget som är riktat tillfolkhögskolorna för att genomföra folkhögskolekurserenligt förslaget i proposition 1992/93:50 skall fördelas avFolkbildningsrådet.
mot · GG02Fi68 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av regeringens prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Ur den fördelningspolitiska aspekten är höjningen avbensinskatten en olycklig och icke rättvis åtgärd.Bilberoendet är absolut icke jämnt fördelat över landet elleröver olika inkomstgrupper. En kraftigt höjd bensinskattdrabbar i orättfärdigt hög grad barnfamiljer, glesbygdsbor,låginkomsttagare i t ex vården och verkstadsföretag medskiftarbete och så vidare.Vissa andra kategorier, t ex centralt boende ekonomisktstarka grupper med god tillgång till kollektivtrafik, kommermed det nu lagda förslaget att icke i tillräcklig omfattningbehöva bidraga till statens nödvändigainkomstförstärkningar.Även ur marknadssynpunkt är en bensinskattehöjningett mindre bra alternativ då en hög grad av rörlighet påarbetsmarknaden förutsätter ökad pendling och kräverlägre transportkostnader.För stora grupper bilfamiljer innebär en ökadbensinskatt att konsumtionsindragningar sker på andraområden. I nuvarande konjunkturläge är en sänkning avfamiljernas köpkraft ej en lämplig åtgärd.Den s k miljöprofilen som byggts in i förslaget gerorättvisa och delvis oönskade effekter. Att höjabensinskatten mest för blyad 98 oktan gör att just debilägare som har de älsta bilarna drabbas av de störstakostnadsökningarna. Dessa bilar har den sämsta ekonominoch de flesta av ägarna kan av ekonomiska skäl inte byta sittfordon som kräver blyad 98-oktanig bensin till enkatalysatorbil. Det finns uppgifter om att vissa bilägareredan idag har tankat ''fel'' bensin, vilket kan leda tillmotorskador som bl a ger upphov till höga utsläppoch dessutom motverkar den s k miljöprofilen.Ytterligare en aspekt är att kan det leda till attmånga personbilsägare byter ned sig till mindre och billigarebilar. Då kommer dessa biltrafikanter att vara sämreskyddade i trafiken om olyckan skulle vara framme i formav trafikolyckor. Det är ett känt faktum att skyddet förförare och passagerare är sämre i mindre personbilar. Dethela leder till stora totalkostnadsökningar för samhället Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förslaget om höjning avbensinskatten,2. att beslutar att höja skatten på andrakonsumtionsvaror, såsom tobak och alkohol, för att nå denmed regeringsförslaget avsedda inkomstförstärkningen,3. att , vid avslag på yrkande 2, beslutar att höjafordonsskatten generellt för att nå den medregeringsförslaget avsedda inkomstförstärkningen,4. att , vid avslag på yrkande 1, i vart fallbeslutar att bensinskattehöjningen inte skall drabbastödområdena i .
mot · GG02Fi73 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Slå vakt om biståndsmålet!Den ekonomiska krisen i är visserligen mycketallvarlig, men ändå högst begränsad i jämförelse medutvecklingen i de fattigaste och mest skuldtyngda ländernapå jorden. har ett rykte som engenerös biståndsgivare. Detta dock sett i förhållande tillandra biståndsgivare, inte i förhållande till behovet i defattigaste länderna.När vi , med motivet att spara i vår svenskastatsbudget, frångår den fastlagda principen omatt avstå av BNI till stöd för de fattiga länderna, väckerdetta uppmärksamhet långt utanför gränser. I flerainternationella tidskrifter bl a ,kommenterar man vår sänkning och ser den som en illavarslande signal och ett trendbrott som kommer att banaväg för sänkningar även i andra länder. Detta är djuptolyckligt. Strävan till en rättvisare fördelning får inte stannainom nationella gränser. Då kommer vi aldrig att uppnåmålet om en hållbar utveckling på jorden och det drabbaross alla.Sänkningen föreslås bli 1,5 miljarder räknat fråninnevarande budget. Den automatiska sänkning som skulleskett p g a att BNI sjunker uteblir dessbättre. Sänkningenblir och kraftigare än nedskärningen av de militärautgifterna. Då hör det ändå till saken att försvarsanslagenkraftigt ökades -92.U-länderna behöver av BNI från den rikavärlden för att bl a klara miljömålen. De 60 miljoner somSverige från bidrar med till GlobalEnvironmental Facilities är bara en början. Till de fyrabiståndsmål vi har haft, har vi lagt ett femte,miljöbiståndet. Det är viktigt att detta inte drabbas av någranedskärningar.Allmänhetens kunskaper om biståndets positiva effekterär bristfälliga. Tyvärr har misslyckade projekt alltid varitintressantare för massmedia. Därför behövs ytterligaresatsningar på positiv information för att skapa en kraftfullopinion till försvar för tankarna om en rättvisare fördelningav jordens resurser och för ett generöst svenskt bistånd.SIDA:s nuvarande kampanj är ett steg i rätt riktning, mendet behövs mer.Mot bakgrund av de allvarliga konsekvenser som ennedskärning av biståndet får är det angeläget atttidsperioden med ett sänkt bidrag blir så kort som möjligt.Redan budgetåret 94/95 bör förutsättningarna prövas attåterställa biståndet till av BNI. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att ökaopinionsbildningen för biståndets betydelse,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt nedskärningarna ej bör drabba miljöbiståndet,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt det bör prövas att återställa biståndet till av BNIredan budgetåret 1994/95.
mot · GG02Fi77 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:123 Vissa ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn I propositionen föreslås med anledning av slopatschablonavdrag m m, införande av en allmänsjukförsäkringsavgift, reduktion av vissa pensionsförmåner,ändrad tidpunkt för utbetalning av pensioner, införande aven karensdag, sänkning av ersättningsnivåerna isjukförsäkringen, sänkning av arbetsgivaravgifterna ochden särskilda löneskatten samt ändrade regler för utgifterinom äldre- och handikappomsorgen att ekonomiskreglering mellan staten och kommunsektorn ska ske.Det synes naturligt att en sådan reglering kommer tillstånd, men det sätt på vilket denna reglering förslås ske börtill viss del omprövas. I propositionen föreslås nämligen attregleringen ska ske genom att de statliga medlen tillkommunerna minskas med ett visst belopp per invånare.Även sänkningen av arbetsgivaravgiften ska såledesregleras på detta sätt. Ett sådant förfarande då det gällerjust denna del blir orättvis och kan i praktiken tolkas somen orelevant bestraffning av kommuner som har en effektivoch rationell verksamhet med en lönekostnad underriksgenomsnittet.För att indragningen från kommunerna med anledningav sänkning av arbetsgivaravgiften ska bli rättvis börindragningen ske i förhållande till varje kommuns reellalönekostnad. Svårigheterna vid detta sätt att göraindragningen bör inte vara oöverstigliga. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättvis indragning av statligamedel från kommunerna med anledning av sänktarbetsgivaravgift.
mot · GG02Fi78 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:123 Vissa ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn I propositionen föreslås att en ekonomisk reglering skallske mellan staten och kommunsektorn på grund av ett antalbeslutade och föreslagna åtgärder som rör kommunerna.Det gäller slopat schablonavdrag, införande av enallmän sjukförsäkringsavgift, pensionsfrågor, karensdag,sänkta ersättningsnivåer i sjukförsäkringen, sänktaarbetsgivaravgifter och den särskilda löneskatten samtändrade regler för avgifter inom äldre- ochhandikappomsorgen.Vi har i tidigare motioner, nu senast i motion Fi37 medanledning av regeringens krispaket, avslagit dessaförsämringar i välfärdspolitiken och följdriktigt avslår vipropositionens förslag till återförande av 10,16 miljarderkronor från kommunsektorn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:123 och dedärmed tillhörande framlagda lagförslagen.
mot · GG02Fi79 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93 Vissa ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn I propositionen föreslås en ekonomisk reglering mellanstaten och kommunsektorn till följd av ett antalbeslutade och föreslagna åtgärder som direkt påverkarkommunsektorns ekonomi.Nettobeloppet som skall regleras uppgår till drygt 10miljarder kronor och skall föras från kommunsektorn tillstaten.Vi anser det vara djupt otillfredsställande att frågan omden ekonomiska regleringen för inte tas upp i dettasammanhang. Det är en nödvändighet att kommunsektornges tydliga och långsiktigt överblickbara spelregler.Vi instämmer i den grundläggande principen attkommuner och landsting inte bör åläggas nya uppgifter utanatt de får möjlighet att finansiera dessa med annatän höjda skatter. Vi är däremot tveksamma till om denekonomiska reglering som föreslås i propositionen följerdenna princip. Propositionen är inte utformad så att det ärmöjligt att bedöma om principen tillämpats.Riksdagen har till behandling ett flertal propositionersom berör kommunsektorn och dess ekonomi. Någonsamlad bedömning av hur förslagen påverkarkommunsektorn eller utvecklingen av denna har interedovisats. Det bör därför ankomma på finansutskottet attvid beredningen av propositionen klarlägga detta. Det börvidare ankomma på utskottet att ge en samlad bild av denaktuella ekonomiska relationen mellan staten ochkommunsektorn och hur den kommer att utvecklas.Den ekonomiska regleringen måste bygga på etträttvisebegrepp och inte ha de stora inslag av schablonersom förslagen i propositionen har. Vi menar att om ettbelopp skall återföras till staten så skall det motsvarakostnadsminskningen inom respektive kommun av denskattefinansierade verksamheten. För den affärsdrivandeverksamheten bör ingen reglering ske.För den enskilda kommunen och kommer enbetydande orättvisa att uppstå genom att avräkningen försänkningen av arbetsgivaravgifter och särskild löneskattförslås baseras på antalet innevånare i kommunen. Det äruppenbart att antalet innevånare inte samvarierar med denpå propositionens sätt korrigerade lönedelen i denkommunala verksamheten att metoden kan anses somtillfredsställande.Den i propositionen föreslagna metoden för ekonomiskreglering kan vi därför inte godta. Lagförslaget böravslås och bör begära ett nytt förslag utformat ienlighet med de principer vi förordat i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att avslå proposition 1992/93:123och begär ett nytt förslag enligt vad som anges i motionen.
mot · GG02Fi80 · 1992-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:88 Offentlig upphandling I propositionen föreslås inrättandet av en ny nämnd förupphandling. Nämnden skall främst ha till uppgift att ge rådoch rekommendationer om offentlig upphandling och attutöva tillsyn över att upphandlingslagens regler följs.Nämnden har enligt min bedömning en viktig funktionnär det gäller att ge enskilda och företag råd ochinformation i upphandlingsfrågor. Behovet av stöd ökar närföretagens verksamhet allt mer öppnas för en störreeuropeisk marknad. Omläggningen av svensk rätt påupphandlingsområdet innebär också att regelmängden ökarmycket markant. Det kommer mot denna bakgrund attställas stora krav på nämndens kompetens ochsammansättning.Nämnden skall enligt förslaget bestå av sakkunniga frånsåväl statlig som sida. Det är enligt minuppfattning angeläget att nämnden får en sammansättningsom motsvarar näringslivets krav på experthjälp vidtolkning och tillämpning av den nya lagen om offentligupphandling. Detta kan bäst tillgodoses genom attrepresentanter för företag eller företagens organisationerpermanent ingår i nämnden. Dessa representanter kan förafram näringslivets synpunkter på offentlig upphandling inämnden. Vad anförts här bör ges regeringen till känna.Nämnden skall enligt förslaget vara en självständigmyndighet, administrativt inordnad underRiksrevisionsverket. Det är viktigt att nämnden står fri isina bedömningar, utan kopplingar till andra myndighetereller organisationer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sammansättningen av Nämndenför offentlig upphandling.
mot · GG02Fi82 · 1992-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:88 Offentlig upphandling Enligt propositionen har ''-- -- -- den svenskaupphandlingen -- -- -- skett med konkurrens, icke-diskriminering och objektivitet som främsta ledstjärnor -- ----''. Vi konstaterar att de regler som föreslås äruppenbart diskriminerande gentemot leverantörer frånländer utanför EES/EG.Vi instämmer med lagrådet som sagt att ''-- -- -- denföreslagna lagen har fått en omfattning och detaljeringsnivåsom allmänt sett inte är önskvärd och som får anses stridamot den i normalt tillämpadelagstiftningstekniken. ''Vi har i samband med behandlingen av medskärpa vänt oss mot det ingrepp i den kommunalasjälvbestämmanderätten som detta avtal och den nuföreslagna lagen innebär. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:88 om offentligupphandling.
mot · GG02Fi85 · 1992-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:88 Offentlig upphandling ger tillgång till världens störstamarknad för varor, kapital och tjänster.Svensk byggnadsindustri ges möjlighet att på lika villkorkonkurrera med industrin i 18 europeiska länder, ochsvenska byggherrar ges den fördel, som ökad konkurrensmellan byggentrepenörer och byggmaterialindustrier kange.I avtalet förbinder sig att statliga myndigheteroch kommunala organ ska omfattas av lagen om offentligupphandling. I lagen fastställs särskilda regler för denoffentliga upphandlingen. Med offentlig upphandling avsesi lagen sådan verksamhet, som ägs av stat eller kommun ochbedriver en icke konkurrensutsatt verksamhet.Av propositionen framgår att kraven icke gäller sådanverksamhet som är utsatt för konkurrens och bedriver sinverksamhet på helt affärsmässiga villkor. I propositionenframgår klart att ägandet ensamt inte är tillräckligtkriterium för att lagen om offentlig upphandling skall gälla.Av propositionen framgår också att om olikasamhällsorgan är utsatta för konkurrens måste de agera påsamma villkor som andra aktörer på marknaden.Vi socialdemokrater har i olika sammanhang markeratvår tveksamhet till att den borgerliga regeringen på punktefter punkt avvecklat de särskilda regler, som tidigare givitde allmännyttiga och kommunägda bostadsföretagen ensärställning på bostadsmarknaden i syfte att tillgodoseangelägna bostadssociala mål.Vi har dock tvingats konstatera att allmännyttan, trotsdet bostadspolitiska ansvar de kommunägdabostadsföretagen tar, tvingas att konkurrera på marknadensvillkor. Flertalet specialbestämmelser har avvecklats. På deområden -- beskattningen -- där särregler fortfarande finnskvar har regeringen gjort entydiga uttalanden om att enavveckling är att vänta.Allmännyttan konkurrerar påmarknadsmässiga villkor med andra aktörer påbostadsmarknaden. De måste genom aktiv marknadsföringerbjuda sina bostäder, lokaler och service på marknaden.De är utsatta för samma ekonomiska hot som andra aktörerpå marknaden. Det kan därför med fog hävdas att företageninte hör till någon i viss mån skyddad del avförvärvsverksamheten.Vi menar därför att det mot bakgrund av de uttalandensom görs i propositionen inte är rimligt att de allmännyttigabostadsföretagen omfattas av lagen om offentligupphandling.De allmännyttiga bostadsföretagen kommer självfalletatt ta till vara de fördelar en ökad konkurrens påbyggmarknaden innebär utan att omges av de särskildaregler och krav, som lagen om offentlig upphandling ställeri varje enskilt fall.Vår syn på de allmännyttiga bostadsföretagens roll idetta sammanhang delas av () styrelse som i yttrande tillregeringen enhälligt begärt att lagen om offentligupphandling inte ska tillämpas på kommunalt ägdabostadsföretag och stiftelser. Samma syn kommer tilluttryck hos flera EG-stater. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lagen om offentligupphandling inte ska tillämpas på kommunalt ägdabostadsföretag.
mot · GG02Fi86 · 1992-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:126 Valuta- och kreditreglering I propositionen föreslås att lagen (1974:922) omkreditpolitiska medel (LKM) och lagen (1990:749) omvalutareglering (VRL) skall ersättas med en ny lag omvaluta- och kreditreglering med i huvudsak samma innehållsom VRL, men med kompletterande bestämmelser om attvissa kreditregleringsinstrument får användas dåvalutaregleringen är i kraft. Dessa instrument föreslås varai huvudsak desamma som i LKM. Valutareglering får enligtnuvarande lagstiftning, efter förordnande av regeringen,tillämpas i krig eller krigsfara eller vid allvarliga störningartill följd av utomordentligt stora kortfristiga kapitalrörelser.I lagrådsremissen föreslås att valutareglering i fredstidendast får tillämpas om det råder sådana utomordentligaförhållanden som är föranledda av en allvarliga olycka,våldshandling, epidemi eller liknande eller avutomordentligt stora kortfristiga kapitalrörelser och det äruppenbart att andra åtgärder inte är möjliga.I propositionen föreslås vidare att , efterförordnande från regeringen, får tillgripa kreditreglerandemedel om så behövs för att stärka effektiviteten ivalutaregleringen. Kreditregleringar får därmed endastanvändas då valutareglering är i kraft. Följandekreditregleringar föreslås kunna användas:Riksbankenfår fastställa högsta belopp för utlåning(utlåningsreglering).Obligationer och andrafordringsrätter får inte ges ut utan tillstånd av (emissionskontroll). får fastställa högstaeller högsta genomsnittlig utlåningsränta (räntereglering).Riksbanken får fastställa att en viss andel avkreditinstitutens totala placeringar eller av förändringen avdessa skall göras i vissa särskilt angivna tillgångar(placeringskrav).Slutligen föreslås att skall administreravaluta- och kreditreglering enligt de allmänna regler somfinns i Riksbankslagen. Bestämmelserna om valutastyrelsenoch valutadirektionen enligt nuvarande VRL föreslåsdärför slopade.Allmänna synpunkterDen gamla typen av valutareglering ger ett bättre skyddför vår finans- och penningpolitik. Den föreslagna valuta-och kreditregleringen underlättar för ondsinta krafterutanför landet. Vi måste ha ett fullgott skydd mot plundringav vårt land. Risken för detta är uppenbar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:126.
mot · GG02Fi87 · 1992-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:126 Valuta- och kreditreglering I propositionen sägs att ''Vid krig eller krigsfara börregeringen kunna ta initiativet till en valutareglering utanatt avvakta en framställning från -- -- -- I övrigasituationer bör initiativrätten ligga hos . Ettförordnande om valutareglering i dessa situationerförutsätter således en framställning från . ''Jämför lagtextens första paragraf.Med nuvarande lagstiftning (VRL) har regeringen enmer omfattande initiativrätt: ''Villkoren för attvalutareglering skall kunna tillgripas är, enligt 1 §, att landetär i krig eller krigsfara -- -- -- Även i fredstid skall regeringenkunna förordna om valutareglering ''under förutsättning attvalutamarknaden och valutapolitiken utsätts för allvarligastörningar till följd av utomordentligt stora kortfristigakapitalrörelser'.'' (sid. 18)Vi kan instämma med propositionen om att det är lätt attkringgå nuvarande lagar. Vi instämmer också i att ''-- -- --det kan vara motiverat att bevara regleringsmöjligheter försituationer, vars egenskaper inte låter sig beskrivas i förväg.Handlingsfrihet är ett värde.'' (sid. 21). Det är svårt attförutse framtiden, inte minst teknikens utveckling på dettaområde. Datateknologin ger inte bara större möjligheterför kapitalägare, utan också ökade möjligheter attkontrollera, eller åtminstone till insyn.Även om inte tvingar till fullständigtsamordnad penningpolitik (sid. 19) så är det uppenbart såatt propositionens förslag är ett led i anpassningen till denkommande valutaunionen. Vi kan också konstatera attMaastrichtöverenskommelsen innebär att ''valutaregleringinte får tillämpas mot övriga utan endast mottredje land.'' (sid. 20) Principiellt är vi motståndare tilldenna typ av diskriminering av länder som rymmer mer av världens innevånare.Vi instämmer med yttrandet från AP-fonden (sid. 22)om att lagstiftningen bör avvakta behandlingen av densvenska ansökan om EG-medlemskap samt behandlingenav det inlämnade betänkandet om ''Ekonomiskpolitik under kriser och krig'' (sid. 25). Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1992/93:126.
mot · GG02Fi88 · 1992-11-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:133 Avbrytande av det pensionsanknutna premiegrundande allemanssparandet Motionens huvudsakliga innehållI motionen föreslås att det pensionsanknutnapremiegrundande allemanssparandet avbryts med verkanfrån . Detta innebär att insättningarsom efter den dagen görs på allemansfondskonton knutnatill det premiegrundande allemanssparandet inte berättigartill någon sparpremie.Regeringen kommer i en senare proposition att lämnaförslag om bl a hur intjänade sparpremier skall beräknasoch när dessa skall tillföras spararna.Allmänna synpunkterPropositionen innebär att spararna tills vidare svävar iovisshet om vad som gäller.Regeringen förvarnar om att det kan krävas fortsattsparande för att man skall få ut hela premien på 1.200.Kravet kan då också bli minst 12 insättningar.Detta är några av de oklarheter som måste undanröjas!Regeringen säger å ena sidan att sparande efter den 6november 1992 ej berättigar till premie. Å andra sidan kandet krävas sparande efter detta datum för att man skall få uthela premien.Här presenteras enbart ett par exempel på denrättsosäkerhet som råder i det svenska samhället.Ett minimikrav är att regeringen följer sina egnajuristers råd. Så har ej skett. Regeringens egna juristerföreskriver/föreslår att de som har gått in i sparandet föreen lagändring skall få fortsätta spara medoförändrade villkor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition 1992/93:133.