mot · GF02N41 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform PropositionenPropositionen tar sin utgångspunkt i svensk historia frånGustaf Vasas tid, i vissa delar t.o.m. . Dettatillsammans med det faktum att man nu föreslår väldigaförändringar som påverkar både omfattande gemensammatillgångar och många enskildas förutsättningar gör att manförvånas djupt dels över regeringens brådska, dels överbristen på noggrann beredning och utredning.Det statliga ägandet av skog är en företeelse med anorlångt bak i tiden. Att plötsligt sälja ut statens skog och markfår anses vara ett brott mot en historisk tradition. Attgenomföra en sådan grundläggande förändring med endastden mycket osäkra motiveringen att produktiviteteneventuellt höjs är ett ideologiskt betingat vågspel.Regeringen föreslår vissa direktiv och riktlinjer föromvandlingen av domänverket som berör en mängdanläggningar, ägande- och brukarförhållanden, rennäring,skogsnäring, naturvård, regionalpolitik, etc.Huvudinriktningen är att statens tillgångar i domänverket --framförallt den produktiva skogsmarken -- ska säljas ut tillprivata intressenter.Propositionen grundas ej på ett vederhäftigt underlagVänsterpartiet yrkar avslag på propositionen. Den totalabristen på utredning av de föreslagna riktlinjernas effekt ipraktiken på en mängd områden är helt oacceptabel. Någonremissbehandling har ej heller skett utan endastlagrådsremissen har skickats till vissa berörda. Denbristfälliga behandlingen kan ej motiveras av sakskäl -- somdet påpekas ett flertal gånger i propositionen kommerutförsäljningen att ta . Särskilt i rådande konjunkturär det inte aktuellt med markförsäljning i någon nämnvärdgrad. Det finns med andra ord ingen grund för regeringensbrådska. Det är lätt att få en känsla av att regeringen snabbtvill få igenom dessa förslag utan en ordentlig och öppendebatt.Vänsterpartiet kan inte acceptera en utförsäljning avdomänverkets mark när varken för- eller nackdelar klartframgår. Det gäller både ekonomiska konsekvenser förstaten och de ekologiska effekterna. harunder verkat på en fri och konkurrensutsattmarknad och är med stor sannolikhet en god affär förstaten. Att då sälja är dels en dålig affär, dels urfördelningssynpunkt fel när vinsten från vår gemensammamark skall tillfalla ett mindre antal personer --som haft råd att köpa upp marken.Även ur samhällsekonomisk synvinkel är det oroandemed stora statliga utförsäljningar. Riskvilligt kapital är enbristvara och om det används till att köpa f.d. statligegendom finns det en risk att andra nyttiga investeringarhämmas.Den borgerliga regeringens handlande, grundat pådogmatisk ideologi, att snabbt sälja ut statens lönsammastetillgångar -- i det här fallet den svenska kronoskogen -- kanej accepteras.I många fall blir det även svårt att ta ut rätt pris på dedelar som ska säljas. Tanken att gynna små enskilda ägareoch skogs- och jordbrukare är dock positiv.Om inte bifaller vårt anslagsyrkande har vi ettantal andrahandsyrkanden.Naturvården måste ges företrädeDen biologiska mångfalden måste säkras. Forskningvisar att det bara kan ske om ett nät av skogliga reservatbildas. Och detta nät måste vara så finmaskigt, dvs. såomfattande, väl fördelat och sammansatt att det kanerbjuda goda fortlevnadsmöjligheter för de många djur-och växtarter vilka inte kan klara sig på de arealer somutsätts för modernt skogsbruk. Mer än 200 arter växter ochdjur är nu akut hotade. En hel djur- och växtvärld är på vägatt utrotas ur de svenska skogarna.Hur stora arealer som måste skyddas genomreservatsbildning är oklart, det sammanhänger i hög gradmed hur skogsbruket bedrivs. Ett mer naturvårdsinriktatskogsbruk minskar behovet av att skydda arealer, enligtvissa beräkningar med mer än hälften.Men under alla omständigheter kvarstår ett behov attundanta betydande arealer från skogsbruk. Med nuvarandetakt i skyddsarbetet går det alldeles för långsamt för att denbiologiska utarmningen ska kunna stoppas. Åtgärderna iverkligheten stämmer alltså inte med de beslut somriksdagen fattat och inte heller med de åtaganden somSverige gjort i internationella konventioner. Oavsett omdomänverket bolagiseras eller inte så måste skyddsarbetetpåskyndas. Detta bör ske genom att mark förs över fråndomänverket till naturvårdsfonden.I propositionen föreslås att produktivmark ska bli kvar i samhällets ägo för närmare utredning omframtida skyddsbehov. Detta är ett steg i rätt riktning, menotillräckligt. föreslår att regeringen får iuppdrag att tillsätta en arbetsgrupp med uppgiftatt utarbeta ett förslag till vilka ytterligare skogsarealer sombör överföras till naturvårdsfonden för att skyddas. Enutgångspunkt för detta arbete bör vara de listor medskyddsvärda objekt som utarbetats på länsstyrelserna.Därutöver bör även arealer som kan utvecklahöga skyddsvärden tas med.I propositionen avvisas tanken att staten skulle behållaen markreserv för framtida markbyten. Visserligen sägs ipropositionen: ''Däremot kan det underlätta att träffaöverenskommelser med enskilda markägare'', men detta tilltrots så anser regeringen att det vore opraktiskt att behållaen markreserv. Man håller för troligt att bolaget kommer attvara villigt att vara staten behjälpligt vid denna typ avaffärer. Det är svårt att dela denna optimism eftersom stegtvå i regeringens privatiseringspolitik för skogen är attaktieinnehavet i bolaget skall säljas ut. Samhället kommeralltså inte att kunna ställa krav på att de kommande ägarnaskall vara staten behjälpliga när det uppstår behov avbytesarealer.Vänsterpartiet föreslår därför att staten behåller enmarkreserv för detta ändamål. Den ovan föreslagnaarbetsgruppen bör få i uppgift att föreslå lämpliga arealerför detta ändamål.Eftersom propositionen om bolagisering ochutförsäljning av domänverket lämnas till utan attordentligt underlag utarbetats finns det risk att arbetet medatt ta fram förslag till utbytesarealer och skyddsvärdaarealer inte kommer att vara klart om och närbolagiseringen sker. Denna eventuella bolagisering bördärför villkoras så att mark för dessa ändamål senare utankostnader kan återföras från bolaget till staten.Naturvårdshänsynen i skogsbruket har också ettinternationellt perspektiv; dels är den svenska ochfaunan en del av hela mänsklighetens gemensammanaturarv som måste vårdas ansvarsfullt, dels är det viktigtatt vi kan föregå med gott exempel på de områden där viställer höga krav på andra länder -- inte minst inför om miljö och utveckling i i juni 1992.Den biologiska utarmningen är större i än i endel vilka vi vill ge goda råd. Det är viktigt inteminst inför att vi kan föregå med gottexempel på de områden där vi ställer höga krav på andraländer.Regeringen får inte kasta bort samhällets möjligheteratt rädda den biologiska mångfalden när det som mestbehövs.En samlad samepropositionRegeringens föreslagna åtgärder har ocksågenomgripande effekt på fjällvärlden, renskötseln ochsamernas villkor. De borgerliga partierna har tidigarekritiserat socialdemokraterna för att komma med utspel ochdelbeslut istället för att komma med ett samlat förslag närdet gäller samernas situation. gör de borgerligapartierna på ett liknande sätt när de själva är iregeringsställning.Regeringen har aviserat framläggandet av en samladsameproposition i vilken det rimligen måste ingå att belysaoch klarlägga bl.a. de rättsfrågor, som regeringen nu görvissa uttalanden om. Detta gäller framför alltskogssamernas rättsliga ställning och innehållet i samernasjakt- och fiskerätt.Flera uttalanden i propositionen är utmanande ochtveksamma ur rättspolitisk synpunkt och föregriper behandling. Överhuvudtaget behandlarpropositionen frågan om vem som äger berörda marker påett oseriöst sätt.En särskild fråga är den föreslagna ändringen av 3 §rennäringslagen. Det anförs att det är en redaktionelländring. Satt i sitt rättsliga sammanhang innebär dock denföreslagna ändringen en inskränkning i renskötselrätten.Frågan har i övrigt inget sammanhang med frågan ombolagisering av domänverket och bör därför behandlas iannat sammanhang -- lämpligen i samepropositionen.Det problem som uppkommer vid en förändring avstatens ägande av marker i fjällvärlden och andra markersom berör samer måste beredas noggrant och tas upp i etthelhetsperspektiv. Detta kan göras i den av regeringenaviserade samlade samepropositionen.Principerna för själva utförsäljningenVi kan instämma i regeringens tankar att små enskildaskogs- och jordbruksfastigheter ska främjas vid eventuellförsäljning av mark.Men vid försäljning är det också viktigt att titta påregionalpolitiska effekter i stort och att hushåll som ärberoende av skogs- och jordbruket gynnas. Smärreförsäljningar som leder till bättre arrondering eller skaparbättre förutsättningar för naturvård är naturligtvisönskvärda.Viktigt är också att naturvårdshänsyn tas vidförsäljningen, t.ex. att möjligheter finns att skapabiotopkorridorer och sammanhängande områden som kangarantera den biologiska mångfalden och arternasreproduktionsförmåga. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1991/92:134,2. att , vid avslag på yrkande 1, som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om attnaturvårdshänsynen måste beaktas vid en eventuellförsäljning av statlig mark,3. att hos regeringen begär förslag över vilkaarealer utöver de i propositionen föreslagna som böröverföras till naturvårdsfonden enligt vad i motionenanförts,4. att , vid avslag på yrkande 1, hos regeringenbegär förslag över vilka arealer som bör kvarstå i samhälletsägo för att kunna användas som markbytesobjekt enligt vadi motionen anförts,5. att , vid bifall till yrkandena 3 och 4, hosregeringen begär att en arbetsgrupp får i uppdrag attutarbeta de begärda arealförslagen,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en framtida möjlighetatt utan kostnader återföra arealer från bolaget tillsamhället,7. att , vid avslag på yrkande 1, som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att defrågor som berör rennäringen skall tas upp i den kommandesamepropositionen,8. att , vid avslag på yrkande 1, som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om hänsyntill fördelningspolitik, naturvård m.m. vid en eventuellförsäljning av statlig mark.