mot · GF02U222 · 1992-01-27 00:00:00 — Bistånd till bondeorganisationer i biståndsländer Det svenska biståndet har i allt för liten utsträckningkommit bönder och bondeorganisationer, imottagarländerna, till del. Detta trots att det är enfungerande livsmedelsproduktion som är en förutsättningför att kunna försörja befolkningen i ett land.Svenskt bistånd riktas i stor utsträckning till de allrafattigaste och det är en riktig och bra ambition. Ofta gesbistånd till stora anläggningar, detta är en önskan frånregimerna i länderna och långt ifrån alltid en åtgärd som gerde många människorna en förbättrad situation.Målet med det svenska biståndet skall naturligtvis varaatt för de pengar som satsas det skall bli en så storförbättring som möjligt för människor i mottagarländerna.Ett annat krav man enligt min mening också måste ställa äratt resultatet av hjälpen skall bestå. Om hjälpinsatsernaskall få en långsiktig nytta då måste hjälpen gå tillundervisning, kunskapsöverföring av hur samhälletorganiseras och insatser för samverkan mellan människor ikooperativa verksamheter. Genom att få igång enverksamhet som gör svaga människor och grupper starkarefår de möjlighet att skapa rimligare förutsättningar för sintillvaro. Det är så som ett uppbyggnadsarbete måste börja.För de flesta är den stora delen av befolkningenlandsbygdsbefolkning och bönder, som lever undersvåra förhållanden.Genom att i större utsträckning satsa på bonden ochlandsbygdens människor i de fattiga länderna med hjälp attorganisera sig skapas förutsättningar att de själva i störreutsträckning kan förbättra sin situation. På det sättetkommer även andra i dessa länder att få en högre standardgenom att en process har påbörjats och där deförutsättningar som finns utnyttjas bättre.Kvinnorna har en viktig ställning i familjen och i bynsarbete, det gäller inte minst i . De utför ett stortarbete och ansvarar för att de produkter som odlas kommertill bra användning. Därför är det viktigt att biståndsinsatsernår kvinnorna.SIDA som organiserar den svenska u-hjälpen har inte itillräckligt hög grad utnyttjat de möjligheter som jag härpekar på. Vad jag talar om är att svenskt u-landsbistånd ibetydligt större utsträckning borde gå till dem som lever pålandsbygden, flertalet är beroende av jordbruket och skullekunna försörja fler om de fick bättre förutsättningar.Bäst på att ge de rätta impulserna och även den rättakunskapsöverföringen borde vara den svenskabondeorganisationen. Det viktiga här är inte att överförasvensk odlingsteknik, det kanske till och med skulle varahelt fel, därför att förhållandena är så helt annorlunda. Nejdet som skall föras över är kunskapen, viljan att organiserasig. Man måste kunna stödja varandra för att därigenom fåen rimlig ersättning för sina produkter och även fåäganderätten till den jord man brukar. Industriländerna harav försörjningshänsyn skyddat sitt jordbruk, det är rimligtatt de fattiga länderna också kan göra det.Skall man få en utveckling då måste förutsättningarnaför den fattige bonden bli annorlunda. Vi ska inte gå medpekpinnen, men vad som skall göras är att överföra kunskapom biologiska samband och nödvändigheten att handla mednaturen och inte emot naturen. I många är dettorkan, vattenbristen och ökenutbredningen som är ett stortproblem. En felaktig användning av jorden är här ingenhjälp utan kommer istället att bli ett stort bekymmer.För att starta en utveckling i ett fattigt land är utöverjordbruket också hantverk och småföretagande viktigaområden att satsa på. I takt med att bondesamhälletutvecklas uppstår behov av olika varor som behövs ijordbruksdriften. Hantverken kan utvecklas till små företagsom skapar förutsättningar för inkomst för dem som utförarbetet och en service för övrig befolkning. För enutveckling av landsbygden är hantverket och små företagoch verkstäder viktiga kuggar.I jordbruket är även kvinnorna engagerade och är enviktig målgrupp, som svenska bondekvinnor bäst bordekunna förmedla kunskaper och erfarenheter till.På SIDA har jag uppfattat att det varit industribyrån somkunnat ge den hjälp och det stöd som behövts för att fåigång hantverk och tillverkning. Vad kommer att hända nunär industribyrån på SIDA gått över i ?Möjligheten att stödja hantverket måste behållas på någotsätt.Med denna motion vill jag fästa uppmärksamhet på attsvensk u-landshjälp skulle kunna användas bättre om denkanaliserades genom svenska bondeorganisationer tillbondeorganisationer i de länder där hjälper till meduppbyggnaden.I årets budgetförslag föreslås att den del av biståndetsom kanaliseras via enskilda organisationer skall ökaskraftigt vilket är bra. Eftersom landsbygdsbefolkningen ochbönderna i tillhör de mest utsatta gruppernaborde bondeorganisationerna i i-länderna kunna göra storainsatser för sina fattiga yrkesbröder. Jag anser därför att enstörre del av stödet bör förmedlas av bondeorganisationer iSverige. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att svensk u-hjälp i störreutsträckning bör kanaliseras genom bondeorganisationertill bonde- och landsbygdsbefolkningen i mottagarlandet.