mot · GF02Bo306 · 1992-01-27 00:00:00 — Sammanslagningen av län till regioner Nationalstaterna förlorar kraft och makt till förmån förett framväxande övernationellt . Viär på väg mot ett regionernas Europa.Ett för oss svenskar nytt politiskt begrepp spelar enframträdande roll, nämligen subsidiaritet. Allt politisktansvar skall enligt den principen delegeras ned till lägstamöjliga effektiva nivå. Kraven på nationalstaterna attsläppa delar av sin makt nedåt till regioner och kommunerkommer att öka som vissa politiska uppgifter, somnu ligger hos nationalstatens parlament överförs till EG-parlamentet.Nere i ser man hur regiontanken vinner insteg. ISverige har debatten just börjat. I diskuterar man attslå samman länen till en större och ekonomiskt starkareregion. Länen runt för en diskussion om att gåsamman i en Mälarregion. Liknande tankar har ocksåframförts i Norrlandslänen.Den nuvarande länsindelningen, som i princip varitoförändrad , visar sig nu i en lång radavseenden ha sina brister. Kommunsammanläggningarnaunder och den medvetna delegeringenav arbetsuppgifter och ansvar till de stora kommunerna harförändrat länsstyrelsernas regionala roll. Den kommunalabeskattningsrätten och det direkta demokratiskainflytandet över verksamheten saknar länsstyrelserna imotsvarande grad.Den tekniska utvecklingen på kommunikationsområdethar skapat andra förutsättningar att leda samhälleligverksamhet. Näringslivet i landets olika delar arbetarytterst sällan med länen som planeringsregioner.Enligt min mening är det rimligt att utgå ifrån att vi i ennära framtid kommer att ställa krav på att i störreutsträckning än ute i regionerna själva få avgöra vadvi skall använda skatteintäkter till.Det är inget som säger att regering och riksdag bäst kanbedöma, prioritera och fördela resurserna som finns ute iSveriges olika delar. Det går lättare och är mera rationelltom prioritering mellan vägar, utbildning, sjukvård etc. görsregionalt. Det är ute i regionerna som man starkast kännerbehoven.Kommunerna bör förenas i stora regioner omfattande enbefolkning på mellan 500 000 och 1 000 000 personer. Dessaregioner skall ha egen beskattningsrätt och ledas av ettregionparlament. De nuvarande arbetsuppgifterna, somvilar på landsting och länsstyrelse och som av olika skäl inteanses lämpliga att föra ned till den kommunala nivånöverlåtes till den regionala nivån. Likaså kan en del frågor --speciellt sådana som har med den fysiska planeringen ochinfrastrukturen att göra -- och som avgörs på nationellnivå, decentraliseras till den regionala.I har vi till ytan stora men befolkningsmässigtsmå län, som måste sammanföras till störrenäringsgeografiska enheter. och Norrbottenkan sammanföras till en region. ,, och möjligen , somhar en i stort sett likartad näringsstruktur kan sammanförastill en region.De nya regionerna kan också fungera som valkretsar vidvalen till EG-parlamentet och garantera, att olikadelar blir representerade.Frågan om en ny regional indelning av , som skallersätta den nuvarande länsindelningen, bör utredas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att slå samman denuvarande länen till större och mera självständiga regioner.