mot · GF02So507 · 1992-01-27 00:00:00 — råder läkarbrist i vissa delar av ,framför allt i , trots att antalet yrkesverksammaläkare i såväl primärvården som i läns- ochregionsjukvården mer än fördubblats sedan l970--taletsbörjan. Ett annat problem är den snabba omsättningen avdistriktsläkare i vissa områden, t.ex vid vårdcentralerna isödra och i glesbygdsområden.På grund av detta uppfylls inte ambitionerna i hälso- ochsjukvårdslagen om att målet för hälso- och sjukvården är engod hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen.Idag förvärvsarbetar av kvinnorna och drygt90% av männen. Avgörande för val av bosättningsort ärdärför möjligheten för båda makarna att få arbete, attbarnomsorgen fungerar och att det finns bra skolor ochbostäder på orten. Läkare har ett ständigt behov avvidareutbildning. En del vill dessutom forska.Bakom svårigheter att rekrytera men också bakom högläkaromsättning kan ligga tung arbetsbörda på grund avkrävande patientklientel. Bristen på kontinuitet i vården ärockså en annan förklaring. I invandrartäta områden kant.ex. läkarnas bristande kunskaper om de kulturer de möteroch vilka speciella insatser som behöver göras för att hjälpadessa patienter leda till känslor av otillräcklighet i arbetetoch utbrändhet. --talet skall ett husläkarsysteminföras. Husläkarsystemet bör kunna medverka till att fleraav dessa brister bättre kommer att kunna åtgärdas.Stimulansåtgärder behövsVi anser att den tidigare socialdemokratiska regeringenshandläggning av läkarförsörjningsfrågan har präglats avtröghet och brist på idéer om hur man skall lösa problemen.Den valde att arbeta med regleringar i stället förstimulanser. Tvångskommendering till en arbetsuppgiftskapar inte det engagemang för arbetsuppgiften som är sånödvändig inom hälso- och sjukvården.Familjesociala åtgärder behöver vidtas. Landstingenmåste engagera sig i att finna arbete åt medflyttandemake/maka. Bostadsproblem måste lösas ochbarnomsorgen ordnas.Arbetstider och tjänstgöringsförhållanden måste ordnasså att arbetsbördan blir rimlig. Arbetstiderna måstenormaliseras med hjälp av en effektiv bemanningsplaneringoch långsiktig rekrytering. Stimulansåtgärder i form avhögre lön och bättre pensionsvillkor bör också övervägas.AT- och FV-blocken måste kunna samordnas så att enunderläkare som så önskar kan genomgå en i huvudsaksammanhängande utbildning hos samma huvudman.Avbrott för forskning måste kunna tillåtas. Det är viktigt attFV-läkare får tillfälle att tjänstgöra i både läns- ochregionsjukvård för att komma i kontakt med nyamedicinska landvinningar och forskning.En viktig stimulansåtgärd är att läkare i sitt dagligaarbete har möjlighet till forskning och utvecklingsarbete.Erfarenheterna från den ''distansforskning'' som utförs iMälardalen och under ledning av denallmänmedicinska institutionen vid till vara.De som handleder underläkare måste få egen utbildningför att bli bra lärare. Utvecklingen går vidareinom medicinen och fortlöpande efterutbildning förspecialistkompetenta läkare måste därför uppmuntras.Läkare som skall tjänstgöra vid kliniker ellervårdcentraler med patienter med invandrarbakgrund bör fåmöjlighet till utbildning om de aktuellainvandrargruppernas kulturer, syn på hälsa ochförväntningar på hälso- och sjukvården. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att underlättarekryteringen av läkare i bristområden,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning om olikainvandrargruppers kulturer.