ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Ju809 · 1992-01-27 00:00:00 — Våld mot kvinnor inom och efter nära relationerfortsätter att vara ett stort och svårbemästrat problem.Riksdagen har vidtagit ett antal åtgärder för att förbättraskyddet och rättssäkerheten för dessa kvinnor. Insatsernahar varit av olika typer. Många förslag har framförts utan attvinna gehör.En utvärdering bör nu komma till stånd för att ge ensamlad bild av om avsedda effekter uppnåtts och en bättregrund för åtgärder i fortsättningen. Vissa åtgärder harutvärderats eller är nu föremål för översyn, som exempelkan nämnas BRÅs uppdrag att se över besöksförbudslagen.Den utvärdering vi föreslår bör dock innefatta alla åtgärdersom vidtagits av statsmakterna för att förebyggarelationsvåldet och förbättra skydd och rättssäkerhet fördem som ändå blir offer för det. Det gäller resultaten av delagändringar som möjliggjort bl.a. besöksförbud ochmålsägandebiträde, men också det stöd som beviljats tillkvinno- och brottofferjourer, liksom den forskning omfamiljevåld m.m. som kommit till stånd efter insatser frånregering och riksdag. Även medel för samverkan mellanmyndigheter, ändrade sekretessregler osv. bör beaktas i denutvärdering vi anser bör göras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utvärdering aveffekterna av de åtgärder som vidtagits för attförbättra skyddet och rättssäkerheten för kvinnor somutsatts för s.k. relationsvåld.
mot · GF02Ju811 · 1992-01-27 00:00:00 — är det svenska passet icke tillfyllest somlegitimation i svensk bank eller vid svensk postanstalt.Detta beror enligt uppgift på att det svenska passet lätt kanförfalskas.Om man i kan framställa id-kort som icke lättkan förfalskas borde man också rimligtvis kunna framställapass som icke lätt kan förfalskas. Att så borde kunna ske förpasset, det för den svenske medborgaren i särklassviktigaste dokumentet, är uppenbart.Underlåtenheten att införa ny typ av pass är oansvarigoch utan motstycke i andra länder: det gamla passet ersattesnyligen av en ny typ men tydligen kan även detta lättförfalskas och säljs öppet i och i England.Det torde icke föreligga några som helst svårigheter attframställa säkrare pass, särskilt i ett land där man vidTumba bruk kan framställa förfalskningssäkra sedlar förSverige och för främmande länder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts i vad avser lämpligheten avomedelbart införande av nya svenska pass som svårligenkan förfalskas.
mot · GF02Ju812 · 1992-01-27 00:00:00 — Det är viktigt att samhällets reaktion är tydlig när någonbegår brott. Sker inte detta äventyras trovärdigheten förvårt rättsväsende. Inte minst viktigt är det att ungamänniskor får klart för sig att på brott följer straff. Sker intedetta fortsätter den unge sin väg på brottets bana och kanså småningom hamna i allvarligare kriminalitet.Tillgreppsbrotten dominerar och svarar för nära 70procent av samtliga polisanmälda brottsbalksbrott.Vanligast är stölder ur fordon och butiksstölder. Antaletpolisanmälda tillgrepp har ökat kraftigt under de senasteåren. Minst en procent av handelns omsättning på cirka 300miljarder kronor kan hänföras till snatterier, vilket betyderatt mer än försvinner från handeln pådetta sätt.Påföljden för snatteri är enligt 8 kap 2 § brottsbalkenböter eller fängelse . Värdet av det somtillgripits avgör om brottet ska bedömas som snatteri ellerstöld. Gränsen går enligt praxis vid 800kronor. De flesta som döms för snatteri får böter. Detförekommer ofta att snattare undgår straff. Om dettillgripna föremålet är värt är eftergiftmycket vanligt.Vi anser att den gräns som finns mellan stöld och snatteribör avskaffas. Vidare anser vi att det inte heller bör finnasnågon 50-kronorsgräns som ger eftergift. Istället bör bötererläggas direkt på platsen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot snatteri.
mot · GF02Ju813 · 1992-01-27 00:00:00 — Teknisk bevisning har blivit ett allt viktigare inslag ibrottsmålsprocesser beroende på att erkännanden blivitovanligare och att värdet av vittnesbevisning ställts underdiskussion. En strategisk roll i organisationen för att få framteknisk bevisning spelar statens kriminaltekniskalaboratorium. Laboratoriet har visat enmycket god utveckling vilket också framhålles ibudgetpropositionen -92. ''Med en resursökning på har laboratorietunder perioden mött en ökning av antalet inkommandeärenden på '' ... ''Statens kriminalvårdstekniskalaboratorium har lyckats öka sin produktivitet på ett myckettillfredsställande sätt och har därigenom kunnatupprätthålla en god service i förhållande tillpolismyndigheterna. ''Det bör i detta sammanhang framhållas att ca hälften avde nytillkomna resurserna har erhållits för att laboratorietskulle kunna utvidga sin verksamhet med DNA-undersökningar.Laboratoriet har också en strategisk roll i ett annatavseende, nämligen i fråga om effektiviteten ipolisutredningarna. Med tillräckliga resurser kanlaboratoriet snabbt få fram resultat och härigenomeffektivisera polisarbetet. Detta gäller framför allt påvåldsbrottssidan och då i fråga om s.k. spaningsmord.Genom att laboratoriet kan utföra DNA-undersökningaroch följa med i den snabba utvecklingen på området kanutlåtanden om misstänkta dels leda till att oskyldigtmisstänkta snabbt blir friade, dels att polisresurser inteslösas på felaktiga spår utan kan inriktas mot den verkligabrottslingen.Mot denna bakgrund vill vi instämma ijustitiedepartementets uttalanden i budgetpropositionen:''Det är viktigt att verksamheten, trots det ansträngdastatsfinansiella läget, kan drivas och utvecklas utaninskränkningar i fråga om kvalitet eller omfattning.'' Enligtvår mening bör man härvid ta hänsyn till att antalet ärendenfrån rättsväsendet ökat med per år sedanmitten av . Denna trend följs så långt det nu ärmöjligt. I BP 92 föreslås laboratoriet få ett ramanslag på . Denna summa är om hänsyn tas tillanslagsomläggningen för polisväsendet samt löne- ochkostnadsomräkning lägre än vad laboratorietdisponerar innevarande budgetår. Om den långvarigatrenden för ärendeinströmningen fortsätter, vilketförefaller sannolikt, läggs alltså ett rationaliseringskrav pålaboratoriet om . Att laboratoriethärvid skulle kunna drivas utan inskränkningar i fråga omkvalitet och omfattning är enligt vår bedömning enomöjlighet. Ramanslaget bör därför räknas upp med 3milj.kr.Med en sådan uppräkning bör laboratoriet ha rimligamöjligheter att fortsätta sin verksamhet med sammakvalitet och omfattning som . Med hänvisning till det anförda hemställsatt utöver vad regeringen föreslagit /93 anvisar 3 milj.kr. till statenskriminaltekniska laboratorium.
mot · GF02Ju814 · 1992-01-27 00:00:00 — har flera tragiska händelser inträffat därvapen kommit i orätta händer. Vi har fått ett samhälle därvapen -- tunga vapen -- blivit allt vanligare, något som påalla sätt måste beivras. får aldrig bli ett nytt ,där vapeninnehav ingår som något av en mänsklig rättighet.Ändrade regler vad gäller vapenlagstiftningen har trätt ikraft . Bl.a. skärptes förvaringsreglernaför vapen och ammunition. Prövningsförfarandet när detgäller tillstånd att inneha vapen ändras dock inte nämnvärt.Riksdagen ansåg att detta i stort sett fungeradetillfredsställande. Större förändringar skulle drabbamajoriteten av vapeninnehavare som är seriösa jägare ochtävlingsskyttar och som inte missbrukar sina vapen, menaderiksdagen.Men har också efterlyst en mer överskådligoch lättillgänglig vapenlagstiftning, och att lagstiftningen isin helhet bör ses över. Enligt min uppfattning bör detta skesnarast. I detta sammanhang bör även prövningsförfarandeti sin helhet ses över.Jag anser också att straffsatserna för olaga vapeninnehavskall skärpas. Därför bör tilläggas en särskild straffskala förgrovt brott vid allvarligt åsidosättande avvapeninnehavsreglerna, exempelvis innehav avautomatvapen. Det skulle ge de rätta signalerna -- inteminst för ungdomar -- att samhället aldrig accepterar attvapeninnehav får bli naturligt förekommande i det svenskasamhället. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn avvapenlagstiftningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn avprövningsförfarandet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skärpning av straffsatserna förolaga vapeninnehav.
mot · GF02Ju815 · 1992-01-27 00:00:00 — Trots att alla de märkliga och rättsvidriga förslag, somframfördes i utredning om vapenlagen,inte infördes i regeringens proposition blev den på flerapunkter oacceptabel för jägarna. Således bör såvälammunitionsreglerna som återkallelsemöjligheternaändras.AmmunitionsreglernaAvsikten med ammunitionsreglerna har sagts vara attminska möjligheterna till kriminell verksamhet där vapenförekommer. Enligt vår uppfattning skaffar sig bankrånareeller andra tänkbara brottslingar inte sin ammunitiongenom att öppet gå till affärer för att köpa vad man vill haoch därigenom utsätta sig för risken att bli igenkända.Däremot åsamkar de restriktioner som beslutats(uppvisande av licens på vapen av ''rätt kaliber'') jägarnastora besvär och obehag. Speciellt i glesbygd är behovet avatt kunna anlita anhöriga, grannar eller jaktkamrater förinköp av ammunition väldigt stort. Varför skall sonen ihuset inte kunna köpa ammunition åt sig själv och sin far,som är bosatt i glesbygd, innan han lämnar tätorten därvapenhandlaren finns?Lika onödig och krånglig är bestämmelsen om att maninte får förvara annan ammunition i sitt hem än den sompassar till de vapen man själv har licens på. Hur många ärinte de jägare som lämnar både vapen och ammunition kvari föräldrahemmet tillsammans med pappas eller släktensvapen när man återvänder till den ort där man nu är bosatt.Tror någon verkligen att säkerheten blir större om dessavapen och ammunition skall fraktas miltals med bil runtlandet?Återkallande av licensI vapenlagen paragraf 29 punkterna 4 och 5 utsättsjägarna för en allvarlig inskränkning i sin rättstrygghetvarför dessa bör avskaffas.I dessa punkter sägs att om förutsättningarna inte längrefinns för vapeninnehav, respektive om någon skäliganledning för vapeninnehav inte längre finns, kanpolismyndigheten dra in vapenlicensen. Dessabestämmelser ger utrymme för polisen att på godtyckligaoch svagt underbyggda antaganden återkallavapentillstånd. Det utsätter då vapenägaren för en allvarliginskränkning i rättstryggheten.Möjligheten att återkalla vapenlicens bör endast bliaktuell när direkt olämplighet kan påvisas, t.ex. på grund avkriminalitet, mycket olämpligt brukande av vapnen,tjuvjakt eller svår psykisk sjukdom. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att punkterna 4 och 5 i 29 §vapenlagen tas bort,2. att hos regeringen begär förslag omändringar i vapenlagen i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GF02Ju816 · 1992-01-27 00:00:00 — beslutade om vissaförändringar i vapenlagen. Denna förändring berörde bl atillstånd att förvärva och inneha vapen och ammunition.Härvidlag tillkom även en skärpning för s k samlarvapen.Samlarvapnen kom därvid att ingå i den grupp vapentillsammans med prydnadsvapen med vilka skottlossning ejfår ske. Detta torde har varit ett misstag. Samlarvapenanvändes normalt inte för jakt o dyl, men har tidigare eftersärskilt tillstånd fått brukas för provskjutningar i sambandmed tekniska undersökningar, forskning, studier förjämförelser m.m.Att de nu har hänförts till den grupp som icke får brukasär därför till stort men för dem som innehar samlarvapen. I9 §, 2:a st krävs det enligt den nya lagstiftningen att vapnenskall ha särskilt samlarvärde. Lagstiftningen borde ändrasså att kravet om samlarvärde utgår eller alternativt attparagrafen vidgas med att skottlossning får ske förforskningsändamål och liknande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om ändring i vapenlagens 9 § andrastycket i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GF02Ju820 · 1992-01-27 00:00:00 — behandlade den dåvaranderegeringens proposition 1990/91:17 om tillfällig försäljning.Det beslut som fattade innebar i princip att dentidigare regleringen med tillståndsprövning av tillfällighandel avskaffades men att kommunerna med hänsyn tillden lokala varuförsörjningen kunde få möjlighet atttillståndspröva inom varuområdena livsmedel, kläder ochskor. I anslutning härtill uttalade näringsutskottet att fråganom den olovliga gatuhandeln borde tas upp i anslutning tillutarbetandet av en ny ordningslag. En ny lagstiftning byggdpå ordningslagsutredningen har varit under beredning iregeringskansliet under ett par års tid.Den olovliga gatuhandeln har ökat starkt i omfattningunder senare år. dåordningslagsutredningen arbetade vardenna typ av illegal verksamhet relativt begränsad. Numerabedrivs den i stor omfattning och i organiserad form.Sveriges Köpmannaförbund gjorde enundersökning av den olovliga gatuhandeln påDrottninggatan i . Härvid kunde konstateras attbara på en kort sträcka av arbetade över100 försäljare. Vissa av försäljarna uppnåddedagsomsättningar på 20.000-30.000 kronor. Viss annankriminalitet var kopplad till verksamheten, t.ex. häleri,men naturligtvis också skattebedrägeri. Där såldes allt frånrengöringsmedel till radioapparater och kläder. Utgåendefrån den undersökningen kan man för Drottninggatanberäkna en illegal årsomsättning på ca 35 miljoner kronor.Detta drabbar naturligtvis de laglydiga butiksägarna genominkomstbortfall, konsumenterna genom otrygghet ochsamhället genom undanhållna skatter och ökadkriminalitet. Den olovliga gatuhandeln är inte baraett stockholmsfenomen utan återfinns i flera städer runt omi landet. I har denna typ av handel väckt storuppmärksamhet eftersom den bedrivs av tillresandeutländska medborgare.När en ny ordningslag nu utarbetas måste detta växandeproblem för den seriösa handeln beaktas. Lagen måstemedge för berörda instanser att effektivt kunna hanteradenna typ av verksamhet. Ett grundläggande krav bör varaatt all gatuhandel bör omfattas av tillståndsgivning enligtordningslagens regler. När utredningen lade sina förslag år1985 -- då denna handel var relativt begränsad -- undantogstillfällig handel från tillståndskravet. Vidare bör den sombedriver gatuhandel utan tillstånd kunna dömas till böter.Dessutom bör den som bedriver handel på allmän plats utantillstånd och i strid med gällande bestämmelser kunna fåmaterial eller utrustning förverkad genom lagensbestämmelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regler mot olovlig handel påallmän plats i ny ordningslag.
mot · GF02Ju822 · 1992-01-27 00:00:00 — Genom bestämmelserna i 12 § Vapenlagen, vilka träddei kraft (SFS 1991:1181), fastslogs att densom har tillstånd att inneha ett vapen för skjutning även fårinneha ammunition till vapnet.I övrigt kan tillstånd att inneha ammunition meddelasenskilda personer samt sammanslutningar och huvudmänför museer.Enligt 38 § dömes den som uppsåtligen eller avoaktsamhet innehar ammunition utan att vara berättigad tilldet, till böter eller fängelse i högst sex månader.Av samma lagrum framgår emellertid att ''ansvar förinnehav av ammunition enligt första stycket 4 skall inteådömas i ringa fall''.Enligt tidigare bestämmelser på vapenlagstiftningensområde gällde att ammunition till handeldvapen, utom vadavsåg pistoler och revolvrar, i princip var tillståndsfri. Blandannat mot bakgrund härav förekommer i mycket storomfattning att jägare och skyttar har någon eller någrapatroner av udda kaliber eller utformning avsedda förvapen som respektive jägare eller skytt inte disponeraröver.För merparten av de jägare och skyttar som inneharenstaka ammunitionseffekter, vilka de erhållit helt legaltoch utan någon form av biavsikter, är det utomordentligtsvårförståeligt att innehavet av dessa ammunitionseffekterfr.o.m. är belagt med straff. Det böri detta sammanhang framhållas att enstakaammunitionseffekter, utan sammanhang med vapen,varken är ''farliga'' eller kan komma till någon brottsliganvändning.Det bör också observeras att de enskilda människor somgenom den nya lagstiftningen mister sin rätt att inneha sinaammunitionseffekter uppfattar åtgärden somkonfiskatorisk.Enligt min mening har den aktuella bestämmelsen heltspårat ur. Flera hundra tusen jägare och skyttar förvandlasgenom den nya lagstiftningen utan något som helst bärandeskäl till lagbrytare. Vidare anges att straffet är dagsbötereller fängelse , men att ansvar inte skallådömas i ringa fall. En sådan bestämmelse undergrävertilltron till svensk lagstiftning.I dagarna har aviserats en förnyad översyn av densvenska vapenlagstiftningen. Oavsett detta finner jag de nupåtalade förhållandena så utomordentligtanmärkningsvärda att som sin mening bör ge tillkänna att lagstiftningen skall ändras så att nu påtaladeolägenheter undanröjs.Innehav av enstaka patroner eller souvenirinnehav avnågon enstaka ask skall vara tillståndsfritt för envar sombetrotts med rätten att inneha tillstånd för vapen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring i vapenlagen.
mot · GF02Ju823 · 1992-01-27 00:00:00 — Skärpt straff för kvinnomisshandel Åtal för kvinnomisshandel blir allt vanligare mål i våradomstolar. Kvinnomisshandel har förekommit i alla tideroch har i de flesta fall skett inom hemmets väggar. har medfört att hon varken vågat ellerkunnat åtala mannen vid misshandel. Den allra svårastesituationen för kvinnan är ändå att åse när mannenmisshandlar barnen.Kvinnornas ställning har stärkts väsentligt under senareår. Genom bättre utbildning, egna inkomster och enförändrad lagstiftning har självständigheten gentemotmannen och jämställdheten med mannen gjort kvinnornamera självständiga.Trots dessa förbättringar finns det fortfarande kvinnorsom far illa och som lever i otrygga förhållanden.Inrättandet av kvinnojourer och rätten till juridiskt biträdei samband med förhör och rättegång har lett till att flerkvinnor vågar gå till domstol vid sexuella övergrepp ochmisshandel.Fortfarande förekommer det dock att kvinnor återtaranmälan om misshandel på grund av repressalier frånmannen.I en uppmärksammad tingsrättsdom stod en man åtaladför kvinnomisshandel. Han ådömdes villkorlig dom, bl a pågrund av annan kulturell och etnisk bakgrund.Domen upprörde många människor och står i strid meddet allmänna rättsmedvetandet, som domen geren felaktig signal till omgivningen. För misshandel avkvinnor och barn finns inga förmildrande omständigheter.Begreppet att inför lagen är vi alla lika måste gälla.Erfarenheterna visar att det är helt nödvändigt med enstraffskärpning och en strängare rättstillämpning för bl.a.misshandel av kvinnor och barn. Villkorlig dom skall iprincip inte kunna utdömas vid kvinnomisshandel.En annan viktig del i skyddet för bl.a. misshandladekvinnor är att kvinnan delges tid för permission,frisläppande och vid rymning när mannen är intagen påkriminalvårdsanstalt. Delgivandet bör ske genompersonligt besök av representant från polisen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till höjtstraff och skärpt rättstillämpning vid misshandel bl.a. avkvinnor, i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bl.a. kvinnors rätt tillinformation om permissioner, tid för frisläppande och vidrymning när mannen är intagen på kriminalvårdsanstalt.
mot · GF02Ju828 · 1992-01-27 00:00:00 — Ca 900 000 medborgare innehar vapen för jakt- ochskytteändamål. Intresset för jakt och förs ofta vidarefrån generation till generation innom familjen. Jakt ochskytte är ett kulturarv och fostras 1000-talsungdomar av äldre kamrater i etik och säkervapenhantering. Åldersvidden innom denna intressegruppär anmärkningsvärd eftersom starten sker i 12--15-årsåldernoch intresset ofta behålls livet ut.Ett vapen eller en bil är inte farliga i sig själva. De blirfarliga först när fel individ får tillgång till dem. En lag omvapeninnehav ska därför rikta in sig på vem individen är ochhur han förvarar sina vapen, så att barns lek, oöverlagdahandlingar och stöld försvåras.Att begränsa medborgarnas rätt till vapeninnehavgenom restriktioner om vilken typ av jaktvapen, antal, kravpå jakträttsavtal och jaktmarkens arrondering etc. tjänaringet syfte och praktiserades före jägarexamens införande.Brott mot vapenlagen ska bestraffas. En vapeninnehavarekan bli godtyckligt bestraffad, eftersom polisen efter egnavärderingar låter återkalla vapentillstånd. Att återfålicensen eller driva process mot polisen i sådana fall sätteralltid medborgaren utanför normal rättsordning.Vapenstöld ska betraktas som ett separat brott och vidutmätning av straff ska sådant anses som grovt.Administrationen av tillståndsgivningen bör förenklas såatt ett vapenkort utfärdas för generellt 6 vapen. Vid köpeller byte av vapen görs en registeranmälan av köparen ochsäljaren. Tillstånd för innehav utöver de 6 generella vapnentilldelas efter ansökan om utvidgat vapenkort. Registeröver vapeninnehav sekretessbeläggs.En medborgare ska ha rätt att innehavapen för jakt eller skytteändamål om följande uppfylls.1. Personlig lämplighet (polis utreder).2. Uppfyllerteoretiska och praktiska krav (jägarexamen).3. Förvararvapen och ammunition på betryggande sätt.Vidare ska gälla att ammunition får tillverkas genomhandladdning och även innehas såsom kuriosa. Vapen skafå innehas på grund av affektionsvärde, konsthantverk etc,utan att förstörande sanering sker.Förslagen bör utredas och regeringen bör iförekommande fall återkomma med utarbetade lagförslagtill . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av utredning och förslagtill en ny vapenlag som på ett demokratiskt och likställt sättger medborgarna rätt att inneha vapen för jakt och ,. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att administrationen förvapentillståndsgivningen för jakt och börrationaliseras,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att återkallande av tillstånd skallske genom domstolsförfarande.
mot · GF02Ju831 · 1992-01-27 00:00:00 — På många orter i förekommer i stor utsträckningotillåten gatuförsäljning av smycken, hårprodukter, kläder,tavlor, leksaker m m. Verksamheten har antagitsådana proportioner att framkomligheten på vissa gator ochplatser påtagligt försämrats. Bland annat gäller dettaDrottninggatan i Stockholm.Från brottssynpunkt är detta naturligtvis en mindreallvarlig företeelse. Ur polisiär resurssynpunkt är detemellertid ett besvärande problem. Erfarenheterna visarnämligen att man genom återkommande polisingripandenoch bötfällande av försäljarna endast obetydligt störverksamheten och åsamkar försäljarna en tämligenöverkomlig ''driftskostnad''. Effekterna står knappast iproportion till den resursinsats som krävs från polis- ochåklagarhåll.Utöver rena ordningssynpunkter tillkommer, eftersomgatuförsäljningen inte belastas med lokalhyror, skatter etc,inslaget av otillbörlig konkurrens med kringliggandebutiker i de fall där ett likartat sortiment saluförs. Dessutominnefattar gatuförsäljningen inte sällan varumärkesintrånggenom försäljning av plagierade märkesprodukter, med desärskilda svårigheter som försäljningssättet medför förvarumärkesinnehavarna att genom rättsliga åtgärderingripa mot intrången.Enligt min mening skulle man på ett enkelt och effektivtsätt kunna komma till rätta med verksamheten om detgenom lagstiftningsåtgärder infördes en möjlighet attingripa med beslag och förverkande av gatuförsäljarnasvarulager. En förverkanderegel i allmänna ordningsstadganskulle sannolikt medföra att man snabbt kunde begränsaeller helt få bort gatuförsäljningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om viss gatuförsäljning.