mot · GF02Fi209 · 1992-01-27 00:00:00 — Det viktiga är emellertid att vi nu kan dralärdomar av dessa erfarenheter och undvika liknandemisstag i framtiden.3.6 Bristerna i regeringens ekonomiska politikEnligt vår uppfattning är en av regeringens brister justatt man ingenting lärt av 80-talets misstag. Att i rådandekonjunkturläge föra en politik som syftar till att höjahushållens sparande är enligt vår uppfattning inte rimligt.Regeringen säger sig vilja höja aktiviteten i ekonomin, meni själva verket får den förda politiken rakt motsatt effekt.Detta lyckas man kombinera med en försämring avstatsfinanserna som hotar att driva upp räntan, vilketytterligare hämmar tillväxten.Vänsterpartiet har yrkat avslag påregeringens framlagda förslag om sänkt kapitalbeskattning.I rådande budgetläge finns inte utrymme för den här typenav skattesänkningar. Dessutom är det frånstabiliseringspolitisk utgångspunkt direkt olämpligt att idagens svåra konjunktursituation ytterligare stimulerahushållens sparande. Vi är av samma skäl kritiska till enytterligare sänkning av ränteavdragen i nuläget.Indragningen av pengar från kommunerna och detkraftigt reducerade investeringsbidraget tillbostadsbyggandet får liknande konsekvenser. Det sänkeraktiviteten i ekonomin och leder till ökad arbetslöshet. Viavvisar därför alla åtgärder som ytterligare skulleförsämra förutsättningarna för byggsektorn ochkommunerna.Svensk ekonomi är i hög grad exportberoende.Regeringen räknar med att närmare 150 000 industrijobbfaller bort . Framför allt är detarbetstillfällen inom den hemmamarknadsinriktadeindustrin som försvinner. Varuexporten beräknas öka med5 % , minskarvaruimporten med drygt 1 %.Regeringens bedömning innebär att trots en påtaglignedgång i industrisysselsättningen kommer nettoexportenatt öka påtagligt. Handelsbalansen som andel av BNPberäknas bli , den högsta nivån i modern tid. Mot denna bakgrundär det svårt att förstå regeringens ovilja mot en expansioninom de sektorer av ekonomin som inte är utsatta för yttrekonkurrens. Regeringen tycks mena att arbetslösaindustriarbetare måste vänta på att nya jobb skall uppståinom industrin. Det kommer emellertid att ta många årinnan 150 000 nya industrijobb skapats. Resultatet blirlångtidsarbetslöshet och utslagning.Regeringen försöker ge sken av att man värnar om denfulla sysselsättningen. I praktiken innebär emellertid denväg man slagit in på att arbetslösheten fortsätter öka för attsedan permanentas på en hög nivå. Det finns i detta lägeall anledning att understryka de fördelar som rätten till ettarbete innebär inte bara för den enskilde utan också församhället i dess helhet.Rätten till arbete innebär inte bara en jämnarelönespridning utan också att många människor erhåller enmöjlighet att välja vad de vill arbeta med. Arbete åt alla ärdärför en viktig förutsättning för valfrihet, något somregeringen säger sig vilja eftersträva.Full sysselsättning innebär att arbetsgivarna måstekonkurrera med varandra om arbetskraften. Härigenomfaller en del arbeten bort. De tråkiga, slitsamma och dåligtavlönade jobben ratas till förmån för mer åtråvärdauppgifter.Den ökade valfrihet och förbättrade arbetsmiljö somrätten till ett arbete medför har störst betydelse för de sämstställda i samhället. Rätten till ett arbete är därför både enfråga om rättvisa och en viktig motor i denstrukturomvandling som måste till för att jobben ochsamhällsekonomin skall kunna förbättras.4. Alternativ till regeringens andra stegI detta avsnitt behandlar vi regeringens förslag i detandra steget. Redan det första steget harvi avvisat som felaktigt, nämligen att med skattesänkningarpå kapital få fart på svenskt näringsliv och ekonomi.Vänsterpartiet är mycket kritiskt till regeringens förslag ochavslår de flesta av regeringens förslag. Vi presenterar ävenvåra alternativ till regeringen eller vår bedömning.4.1 KarensdagarVänsterpartiet är motståndare till att regeringen inför deaviserade från . Vi ärdå på samma linje som () men med annat motiv. Vi anser att karensdagarnaslår hårt mot barnfamiljerna och andra ekonomiskt svagagrupper medan SAF ser att det blir ökade kostnader förarbetsgivarna. Bl.a. gynnar karensdagar arbetsplatser medmycket hög korttidsfrånvaro. En effekt som tydligenregeringen förbisett.4.2 SjukförsäkringenVänsterpartiet vill ha en återgång till de regler somgällde för sjukförsäkringen före . Vi vill påsikt återställa sjukförsäkringen till den kompensationsnivåsom rådde då. Vi är också inställda på att ta bortarbetsgivarperioden i sjukförsäkringen. Vi har i en särskildmotion till familjepolitiken utvecklat våraställningstaganden.Vänsterpartiet kräver att ett första steg för att höjasjukpenningnivån i sjukförsäkringen tas . Vivill höja denna till lägst , dvs. i normalfallet 90procent av full kompensation för inkomstbortfallet. Dennahöjda kompensationsnivå, ,leder till kostnader för arbetsgivarna. föreslår viatt inkomsttaket sänks från 7,5 till 5,5 basbelopp; dvs allasom tjänar får sammasjukpenning. Nettoeffekten av detta blir en begränsadkostnadshöjning för arbetsgivarna.4.3 TandvårdsförsäkringenRegeringen tänker öka självkostnaden itandvårdsförsäkringen. Det skulle ge ca 580 miljoner ibesparing. Denna besparing kommer särskilt att drabba depersoner som har ett större behov av tandvård än normalt.Det kan vara människor som har olika sjukdomar därtänderna är särskilt drabbade. Detta bryr sig regeringen inteom, det är i linje med deras politik att skära ner i detallmänna välfärdssystemet. avvisarregeringens förslag om ökad självrisk itandvårdsförsäkringen.4.4 LäkemedelRegeringen kommer att införa ett trassligt byråkratisktförfarande för att sänka statens kostnader för mediciner.Det blir en förändring som slår mot de ekonomisk svaga isamhället och frågan är om det inte blir mer krångel änsparande.Vänsterpartiet kan acceptera att det införs referenprisersom skall gälla synonympreparaten inom sjukvården.Övriga förändringar som eventuellt kan ge en besparing på400 nästa budgetår avslår vänsterpartiet.Vi anser att ska avvakta Merkostnadskommitténsförslag om hur läkemedlen ska avgiftsbeläggas så att det blirett skydd för ekonomiskt svaga grupper. villdessutom att kommitténs 0-direktiv slopas.4.5 FöräldraförsäkringenRiksdagen beslutade att bygga utföräldraförsäkringen i tre etapper, så att den skulle omfatta18 månader med ersättning på sjukpenningnivån till den ljuli 1991. Den första etappen genomfördes ,då föräldraförsäkringen byggdes ut med tre månadersersättning på sjukpenningnivå.Beslutet om den andra och den tredje etappen somskulle genomföras fr.o.m. respektive den 1juli 1991, revs upp av socialdemokraterna och isamband med det första krispaketet l990.Kommunerna planerade barnomsorgen medutgångspunkt i en utbyggd föräldraförsäkring. Vissakommuner beslöt att införa en 18-månadersgräns för plats ikommunens barnomsorg för att på så sätt kunna nå upp tillett annat riksdagsbeslut om att det skall finnas fullbehovstäckning inom barnomsorgen.Det av socialdemokraterna och återtagnabeslutet om föräldraförsäkringens utbyggnad och vissakommuners beslut om åldersgränser inom barnomsorgenhar försatt många föräldrar i en mycket besvärlig situation.Det uppstår helt enkelt ett glapp mellanföräldraförsäkringen och den dag när barnet är tillräckligtgammalt för att få möjlighet till daghemsplats. Till dettakommer att det fortfarande finns köer till barnomsorg ivissa kommuner.Vänsterpartiet anser att en utbyggnad avföräldraförsäkringen måste få hög prioritet. Vi föreslår nu iett första steg en utökning från 360 . Vårt målär att bygga ut försäkringen till att omfatta 18månader. På samma sätt som när det gäller sjukpenningenföreslår vi en sänkning av inkomsttaket med två basbelopp.Detta har vi tagit upp som krav i vår familjepolitiskamotion.4.6 ArbetslöshetsförsäkringenVänsterpartiet har krävt en allmänarbetslöshetsförsäkring. Vi vill att alla som ställer sig tillarbetsmarknadens förfogande och inte kan få arbete skaomfattas av en sådan försäkring.Vi tar därför avstånd från regeringens förslag om att deförsäkrade till större delen ska stå för finansieringen och nu i ett första steg tänker fördubbla egenavgiften.Regeringens naggande i kanten på de arbetandestillkämpade trygghetssystem måste med kraft avvisas.Vänsterpartiet upprepar här kravet om ett samlat förslagtill en allmän arbetslöshetsförsäkring som innehåller bådeorganisation, administration och finansiering. När det gällerorganisationen vill vi behålla kopplingen till de fackligaorganisationerna. Många fackföreningar har ettvälutvecklat socialt arbete med kamratstödjandeverksamhet. Detta betyder att man på olika sätt hållerkontakten med arbetslösa kamrater. Detta är en tillgångsom vi vill behålla och uppmuntra. Ensamhet och passivitetminskar den enskildes möjligheter att få och behålla ettarbete. En sådan isolering i arbetslöshet och ett långtavstånd till en utbetalare av pengar tror vi kommer attmotverka den så kallade arbetslinjen.4.7 ArbetsskadeförsäkringenVänsterpartiet delar inte regeringens syn påarbetsskadeförsäkringen. Vi anser att ökningarna iarbetsskadefrekvensen beror på dåliga arbetsmiljöer och attdet är där som åtgärder måste sättas in.Rehabiliteringsverksamheten hindras av andra orsaker.det finns brister inom sjukvården, särskilt att det finns fåoch dåligt utrustade rehabiliteringskliniker. Det är problemmed långa handläggningstider som orsakas av personalbristvid försäkringskassorna.Det finns också problem i arbetet med att kartlägga ochregistrera dåliga arbetsmiljöer -- insatserna för att förbättradessa miljöer är otillräckliga.Vänsterpartiet anser att arbetsskadeförsäkringenbidragit till att påvisa olika samband mellan arbetsmiljö ocharbetsskador/sjukdom.Rehabiliteringshindren är av organisatorisk natur ochberor på att ekonomiska och personella resurser saknas föratt komma tillrätta med problemen. Avbyråkratisering ochfler rehabiliteringsalternativ anser vi är receptet för en nypolitik på detta område.4.8 PensionärernaVänsterpartiet stöder gruppen låginkomstpensionärer.Vi har avsatt för att från den 1 januari1993 öka deras pensionstillskott från till 70procent av ett helt basbelopp. Detta ger en höjning avpensionen med ca . Vårt mål är att höja pensionstillägget till ett helt basbelopp.På vill vi att pensionärer ska ha ett rejälgrundpension utan pensionstillägg och bostadstillägg. Detbehövs antagligen en övergångstid för att genomföra detta.Vi vill att staten övertar ansvaret för attutjämna boendekostnaden.Vänsterpartiet motsätter sig att möjligheten tilldeltidspension tas bort. Vi anser att deltidspensionen harvarit en ventil mot utslagning och utbrändhet. Den harutgjort en möjlighet att trappa ner och att kanske släppa inungdomar i arbetslivet. Regeringens förslag kommer attöka utslagningen i arbetslivet.4.9 BostadssubventionernaVänsterpartiet har kämpat för enomfördelning av det totala bostadsstödet, så att det får enmer fördelningspolitisk karaktär och är i överensstämmelsemed en socialt inriktad bostadspolitik. Det räntelånesystemsom och genomförde och på förslagav den borgerliga fyrpartiregeringen har upphävt,skulle innebära betydande besparingar överstigande denmiljard kronor regeringen nu nämner.Regeringen har redovisat besparingar för kommandebudgetår, men inte hur de är utformade eller vilka följderde får. Vi föreslår i annan motion att fattar ettnytt beslut om att införa räntelånesystemet. Detta innebäratt, vid en mycket försiktg beräkning, sparar1,på bostadssubventionerna underkommande budgetår. Vi föreslår att räntelånesystemetinförs från den 1 januari 1993.4.10 Statsbidrag till kommunernaVänsterpartiet avvisar regeringens förslag att 3,8miljarder kronor skall dras in från kommunernas ekonomi.Regeringens felaktiga synsätt att det finns vattentäta skottmellan den konkurrensutsatta sektorn och kommunsektornleder till fel åtgärder.Inom den offentliga kommunala verksamheten utförsmånga av samhällets viktigaste uppgifter, som vård,omsorg, utbildning och kultur. Verksamheter som haravgörande betydelse för landets framtid, konkurrenskraftoch en generell välfärd.Vänsterpartiet avvisar därför inriktningen att krympaden kommunala sektorn och att den ställs i motsats till dekonkurrensutsatta verksamheterna. Motivet för regeringenatt dra in är ett finansielltsparandeöverskott i kommunsektorn under 1992 och 1993.I detta konjunkturläge är det enligt vår bedömning heltoförsvarbart att ta bort (7,5 miljarderkronor på årsbasis) ur en sektor som har stora ekonomiskaproblem och vars uppgift är att uppfylla medborgarnasrättmätiga behov av vård, omsorg och utbildning.I stället anser vi att de behövs ikommunerna för att bl.a. bekämpa arbetslösheten blandungdomen, bygga ut äldreomsorgen m.m. Vänsterpartietavvisar indragningen från kommunerna.Kommunalekonomiska kommittén har under december1991 lagt sitt slutbetänkande. Det inrymmer storaförsämringar för kommunerna. Realt försämradestatsbidrag och en ökad självfinansiering genom avgifter ärkommitténs inriktning. Utredningen hoppas attkommunerna skall klara sig genom att bli effektivare, eninriktning som vi tror är helt otillräcklig. Självklart är vi intemotståndare till en effektiv och ändamålsenlig offentligverksamhet. För är det viktigare att skapa enbra verksamhet än att söka privata lösningar. Vikan därför diskutera ett generellt statsbidragssystem tillkommunerna om den kommunala ''påsen'' realt inteminskar i värde, utan istället får nödvändigt påslag tillfrämst vård, omsorg, skola och kultur. Risken är att ettgenerellt statsbidragssystem i en påse till kommunernakommer att bli täckmantel för sämre statsbidrag.Kommunförbundets idé om att ''bestämma i eget hus'' ser utatt resultera i att kommunerna får ta ansvaret för statenssociala nedskärningar.4.11 FöretagshälsovårdenRegeringen föreslår att det generella statsbidraget tillföretagshälsovården avvecklas. Det har inte enligt RRVhaft den stimulerande effekt som avsetts för att ökaanslutningen till företagshälsovården.Vänsterpartiet accepterar att statsbidraget tillföretagshälsovården avvecklas om beslutar attlagfästa obligatorisk företagshälsovård. I vänsterpartietsarbetsmiljömotion återfinns krav på obligatoriskföretagshälsovård.4.12 UtbildningenRegeringen skjuter på genomförandet av den treårigagymnasieutbildningen och tappar tempo ikvalitetsutbyggnaden av gymnasieskolan. Dessutom riktarregeringen ett slag mot utrustningsstandarden igymnasieskolan genom att beröva skolan mer än 100miljoner kronor till sådana inköp. Detta drabbar viktiganaturvetenskapliga och tekniska utbildningar.Utöver detta skär borgarna ner vuxenutbildningen med350 i ett läge då vi har en stigandearbetslöshet. Lärare kommer att bli arbetslösa ochvuxenstuderande förvägras att öka sin kompetens.Vi vet att nedskärningar av denna art på skolans områdefrämst drabbar dem som kommer från socialgrupperna tvåoch tre. Med andra ord så är detta inget annat änklasspolitik. avvisar regeringensnedskärningsförslag på utbildningens område.5. Övriga politiska frågor 5.1 SkatterVänsterpartiet avvisar regeringens skattesänkningarsom den ''enda vägen'' till full sysselsättning och välfärd.Regeringens skattepolitik är snarare tillväxthämmande. Enuthållig ekonomisk tillväxt måste baseras på en rättvisfördelningspolitik, och ekologisk balans. En låg inflationkräver sunda statsfinanser. Detta är utgångspunkter förvänsterpartiets skattepolitik.De växande budgetunderskotten gör det oförsvarligtmed ofinansierade skattesänkningar. Konjunkturläget ochen låg aktivitet med svag efterfrågan begränsarmöjligheterna till skattehöjningar. Vänsterpartietsskatteförslag för /92 innebär attskatteuttaget ligger kvar nivå,skattekvoten är således oförändrad. Några exempel:Skärpt progression i inkomstsbeskattningen.Grundavdraget slopas för inkomster över den brytpunkt därstatsskatt utgår, f n ca . Ett nytt skikt i skatteskalan på inrättas för inkomster över 250 000 kr.Den svenska bolagsbeskattningen tillhörindustrivärldens lägsta. Framför allt gynnas de storakoncernerna. föreslår en samlad utredningför en ny företagsbeskattning. Skattebasen bör breddasgenom minskade reserveringsmöjligheter. Vänsterpartietföreslår dessutom ett återinförande av en begränsadkvittningsrätt för mindre företag.Regeringenssänkningar av skatten på kapitalinkomster återtas, ochskatteskalorna för förmögenhetsskatten återställs. Ensärskild skatt motsvarande moms på finansiella företag tasut. Det senare motiveras bl.a. av att regeringen slopatomsättningsskatten på aktier. Ett strikt avdragstak förränteutgifter inrättas.Vänsterpartietföreslår att momsen på mat sänks, samt den s.k.''turistmomsen'' på hotell- och restaurangtjänsteravskaffas.Momsen på kollektivtrafik avskaffas helt.Boendekostnaderna bromsas genom att momsen påfjärrvärme slopas liksom uttagsbeskattningen påfastighetsunderhåll.5.2 MiljöpolitikenDet är bra att regeringen nu inför en särskild bilagainriktad på miljöpolitiken till finansplanen; dessvärre ärinnehållet i sak synnerligen tunt.Det var också glädjande att miljöpolitiken iregeringsförklaringen utpekades som ett av fyraprioriterade områden. ''Regeringen kommer att angetydliga miljömål, ställa bestämda miljökrav och användaeffektiva styrmedel'', stod det. har dessalöften upprepats men ständigt i futurum.Konkret har inte mycket åstadkommits. När det gäller denekonomiska politiken betonas ständigt nödvändigheten avtillväxt, men ingenting sägs om nödvändigheten att dennatillväxt ligger inom de ekologiska ramarna. Inga förslagredovisas som kommer att styra den ekonomiska tillväxteni sådana banor. I budgetpropositionen och finansplanenskjuts miljöåtgärderna upp. utlovarregeringen att i kompletteringspropositionen återkommamed ''en mer preciserad helhetsstrategi avseendeekonomiska styrmedels praktiska användning imiljöpolitiken''.Regeringens miljöpolitik är en stor besvikelse.De åtgärder som redovisas i budgeten är sådana sombeslutades under den förra mandatperioden.Efter att i regeringsförklaringen ha redovisat högaambitioner måste regeringen avkrävas en redovisning av påvilket sätt dessa förverkligats. föreslår därföratt regeringen i en särskild redovisning till föreriksmötets avslutande återkommer med enredogörelse för vilka beslut man fattat med anledning avdeklarationen om miljöpolitik i regeringsförklaringen.5.3 Arbete åt allaVänsterpartiet kräver till årets riksdag att arbete åt allaskall vara en övergripande politisk inriktning av politiken.Förutom de förslag vi lägger i övrigt till den ekonomiskapolitiken som är sysselsättningsbefrämjande föreslår vi isärskild motion att ett rotprogram genomförs bl.a.inriktat på kommunernas eftersatta område somupprustning av VA-nät, äldreomsorg etc.En utvidgad ungdomsgaranti som omfattar allaungdomar föreslås och att särskildapraktikplatser införs för ungdomar som genomgåttyrkesutbildning. Dessa platser skall vara både i privat ochoffentlig verksamhet. Dessutom föreslår vi 1,5 miljarder kr.till ytterligare beredskapsarbeten.6. budgetalternativRegeringen säger sig föra en stram finanspolitik. Fråganär emellertid om en budget som uppvisar underskott på 70miljarder kr kan betecknas som särskilt stram.Statsutgifterna fortsätter alltjämt att växa snabbare äninkomsterna.Vänsterpartiets uppfattning är att även om budgetsaldotuppvisar stora minus måste ändå regeringens ekonomiskapolitik betecknas som stram. Det är en stram och kärvpolitik som försämrar villkoren för breda grupper isamhället. Låginkomsttagare, sjuka och gamla får ståtillbaka till förmån för dem som i utgångsläget redan har detgott ställt. Omfattande besparingar görs inomsjukförsäkringssystem, vård och omsorg i syfte att sänkakapital- och förmögenhetsbeskattningen. Detta är en djuptorättvis politik.Regeringen påstår att detta är den enda vägens politik.De åtgärder man föreslår är de enda tänkbara för att få buktmed nationens ekonomiska problem och begränsaarbetslösheten. Om det vore på det viset att alla deuppoffringar vi nu ställs inför åtminstone skulle leda tillökad sysselsättning så vore väl kanske allt väl. Men så ärinte fallet. uppfattning är att den fördapolitiken inte bara är orättvis, utan att den också leder tillökad arbetslöshet.Att i ett läge med djup lågkonjunktur ytterligareförsämra förutsättningarna för kommuner ochbyggnadsbranschen måste betecknas som en inte baralättsinnig utan också direkt felaktig konjunkturpolitik.Vänsterpartiet yrkar därför avslag på regeringens förslagom indragningar från kommunerna och nedskärningar avbostadssubventionerna. Investeringsbidraget förbostadsbyggande bör åtminstone under en övergångsperiodåterställas till . Bostadsfinansieringssystemet bör läggas om. Etträntelånesystem bör införas.Regeringen genomför besparingar som hotarsysselsättningen. Åtgärderna motiveras med att skatternamåste sänkas. Skattesänkningarna har i första hand kommitatt omfatta kapital- och förmögenhetsbeskattningen. Dettaskall enligt regeringen höja hushållens sparande och getillväxt.Huvudproblemet i svensk ekonomi är emellertid inte ettotillräckligt hushållssparande. Tvärtom är det så att de tvåsenaste årens påtagliga uppgång i det privata sparandetkraftigt bidragit till att försvaga aktiviteten i ekonomin. detta läge ytterligare stimulera sparandet leder tillfördjupade problem och stigande arbetslöshet. Inte bararegeringens besparingar utan också dess skattesänkningarär således tillväxthämmande. Vi föreslår därför att kapital-och förmögenhetsbeskattningen återförs till de nivåer sområdde vid regeringsskiftet.Ett högt skattetryck har självfallet inget egenvärde. Statoch kommun måste emellertid ha tillräckliga resurser för attkunna förverkliga högt ställda ambitioner på utbildningens,infrastrukturens och välfärdens område. Nuvarandefinansiella obalanser inom den offentliga sektorn innebär enytterligare restriktion för möjligheterna tillskattesänkningar.Utgångspunkten för budgetalternativhar varit att bibehålla det skattetryck som rådde 1991. Vihar därför höjt skatterna (netto) med 15 miljarder kr.relativt regeringens förslag till statsbudget /93.Detta innebär att skattekvoten ligger kvar på nivån 53,5 %.Huvudproblemet i den svenska ekonomin är den svagaefterfrågan. Framför allt är den inhemska efterfråganmycket svag. finns inga skäl att ytterligare stramaåt efterfrågan. Tvärtom är det viktigt att kraftfullasatsningar görs på investeringar i infrastruktur ochutbildning. föreslår därför att ytterligare 1,5miljarder kr anslås för investeringar och underhåll itrafiksektorn, samt att anslagen till utbildningsområdet höjsmed . Dessa åtgärder dämpar inte enbartarbetslösheten utan stärker även förutsättningarna för enlångsiktigt hållbar tillväxt.För att bekämpa arbetslösheten föreslår vi också att 0,5miljarder kr anslås till regionalpolitiska åtgärder och attregeringens aviserade neddragningar på detnäringspolitiska området inte genomförs.Det räcker emellertid inte med att enbart stimuleraefterfrågan. Den ekonomiska politiken måste också inriktasmot att förhindra fortsatt social utslagning. Arbetslinjenmåste i alla lägen hävdas. föreslår att 1,5miljarder kr avsätts i budgeten för att ytterligareberedskapsjobb skall kunna skapas. Det svårasysselsättningsläget innebär att också arbetsförmedlingarnamåste ges ökade resurser.Vänsterpartiets budgetalternativ ger också utrymme förinsatser inom välfärdspolitiken. Höjningen av barn- ochstudiebidragen bör tidigareläggas till . Föräldraförsäkringen bör utökas från 360 till390 dagar. Om reduceringen av statsbidragen tillkommunerna kan förhindras underlättas möjligheterna fortsatt utbyggnad av barnomsorgen somförbättringar inom vård och omsorg kan komma till stånd.Vänsterpartiet kräver också att kompensationsnivån isjukförsäkringen höjs till , samt att ingakarensdagar införs. Ett annat viktigt förslag som vi lägger äratt pensionstillskottet från skall höjas från till av basbeloppet.Ovan nämnda reformer på det sociala områdetförutsätter besparingar på andra poster i statsbudgeten.