mot · GF02Ub803 · 1992-01-27 00:00:00 — Årets budgetproposition innehåller, vad avserutbildningspolitiken, flera positiva inslag som ligger väl ilinje med tidigare centerförslag till . Vi tänker dåbl.a. på den fortsatta uppdimensioneringen av högskolansantagningskapacitet, de ökade resurserna för lokaler ochutrustning och att omvandlingen av utbildningsbidrag tilldoktorandtjänster påskyndas.Även den fortsatta utbyggnaden av högskolan med 12 000 årsstudieplatser är i överensstämmelse med vårutbildningspolitik.Tyvärr måste vi konstatera att det allmännastatsfinansiella läget tvingar fram en rad besparingar ävenpå område. Dessa besparingarär dock nödvändiga för att skapa balans i samhällsekonominoch skall således inte ses som ett uttryck för nedprioriteringav de områden som drabbats. Utbildningspolitiken, settsom en helhet, är alltfort ett område som centerpartietvärnar.I denna kommittémotion vill vi därför redovisa ett antalriktlinjer som vi anser bör vara vägledande för det fortsattaarbetet vad avser utbildningspolitiken.Reformeringen av gymnasieskolanAv regeringsdeklarationen framgår att beslutet om en nygymnasieskola med en treårig yrkesutbildning ligger fast.Detta bekräftas ytterligare i såväl finansplanen som iutbildningsdepartementets bilaga till budgetpropositionen.Reformen skall i enlighet med det ursprungligariksdagsbeslutet genomföras medbörjan /93. Som vi redovisat här ovan såuteblir dock de reformmedel som skulle ha tillförtssektorsbidraget under det första budgetåret. Ett visstreformutrymme är dock tillgängligt genom detrationaliseringskrav som ställde på kommunernai samband med beslutet om den nya gymnasieskolan. Denresursen finns kvar inom sektorsbidraget liksom de 330 milj.kr. som riksdagsmajoriteten återförde till destudieförberedande programmen. Vidare finns inomsektorsbidraget de resurser som avsatts för ÖGY-försöken.Dessa resurser ger därmed utrymme för att låta försökenmed treårig yrkesutbildning som omfattar 11 000 intagningsplatser övergå i permanent verksamhetinom de nya programmen.Gymnasiereformen ligger således fast och det ärangeläget att den kommer till genomförande så snart sommöjligt. Vår framtida konkurrenskraft som industrinationär i hög grad beroende av att vi moderniserar våryrkesutbildning och ger den studieförberedandeutbildningen en hög kvalitet. Kraven från arbetslivets sidahar varit tydliga och samstämmiga i detta avseende. Detfinns ingen tid att förlora och varje försening av reformenskulle vara ödesdiger.Den senaste tidens debatt har tyvärr medfört att en vissosäkerhet har spridit sig bland utbildningsanordnarna. Deuteblivna reformmedlen har i vissa fall tolkats som attreformen skulle skjutas upp och att det skulle vararegeringens avsikt. Eftersom detta inte är fallet finns det ,enligt vår mening, anledning för att göra enkraftfull markering som undanröjer all tveksamhet.Kommunerna -- både de som inleder reformen hösten 1992och de som planerar för en reformstart senare underigångsättningsperioden -- måste ges klara besked om deekonomiska villkor som kommer att gälla förgymnasieskolans förnyelse.Enligt riksdagsbeslutet skall sektorsbidraget, som enföljd av reformen, tillföras 1 200 milj. kr. Vi föreslår nu att den statliga delen avfinansieringen av reformen sker med ett årligt tillskott av300 milj.kr. med början budgetåret1993/94. Detta bör som sin mening ge regeringentillkänna.Kommunal vuxenutbildningSom vi anfört i inledningen till denna motion framtvingardet allmänna statsfinansiella läget en rad besparingar, ocksåpå område. En av dessabesparingar sägs i budgetpropositionen riktas mot denkommunala vuxenutbildningen. I bilaga 9, under rubriken ''Utgångspunkter för budgeten'', sid 20, sägs att ''sektorsbidraget till komvux minskas med350 milj.kr.'' Därmed ges utbildningsanordnarna dels ettintryck av att det finns ett särskilt bidrag till kommunalvuxenutbildning, dels att det ligger i statens intresse attreducera den gymnasiala vuxenutbildningen.Med anledning av detta vill vi erinra om följande.När fattade beslut med anledningav propositionen ''Ansvaret för skolan'' (prop. 1990/91:18,bet 1990/91:UbU4) ställde sig bakomföredragande statsrådets förslag så som de kom till uttrycki propositionen. ''Ett generellt bidrag till skolsektorn, ettsektorsbidrag, ger de bästa möjligheterna för huvudmännenatt planera verksamheten och organisatoriskt utformaskolan med beaktande av lokala förutsättningar och behov.Ett sådant bidrag ger också den vidaste ramen och därmedett stort utrymme för decentralisering''.Vidare slog utskottet fast att ''ett generellt finansielltstöd utan specialdestinerade bidragsdelar ger de bästaförutsättningarna för ett effektivt resursutnyttjande''.Utbildningsutskottet hade anledning att återkomma tillfrågan under behandlingen av budgetpropositionen 1991(bet 1990/91:UbU4) Bidrag till det kommunala offentligaskolväsendet. I budgetpropositionen föreslog dendåvarande regeringen dels en besparing riktad motkommunal vuxenutbildning om 55 milj.kr., dels en besparing om 300 milj.kr som riktades mot hemspråksundervisningen.Riksdagen godtog besparingarna vad avsåg beloppen menavvisade -- med hänvisning till det generellasektorsbidraget -- tanken på att skulle''öronmärka'' besparingar på det sätt regeringen föreslog.Vi förutsätter att står fast vid sitt tidigareställningstagande -- som för övrigt upprepats vidbehandlingen av tilläggsbudget (bet1991/92:UbU7) -- och att kommunerna ävenfortsättningsvis skall vara suveräna att organisera sittskolväsende och avväga hur de använder sina resurser.Detta bör som sin mening ge tillkänna.Statens skolverkUnder anslaget för finns fortfarande endelpost betecknad Bidrag till vissa organisationer m. m.Redan då inrättades påpekade vi att det inte kanvara förenligt med verkets arbetsuppgifter att fördelabidrag till diverse organisationer.Vi föreslår att regeringen inför arbetet medbudgetpropositionen 1993/94 gör en översyn avuppgiftsfördelningen som syftar till att renodla Skolverketsarbetsuppgifter och att fördelning av bidrag sker på annatsätt. Detta bör som sin mening ge regeringentillkänna.Den pågående översynen av skolans läroplanerDen av den tidigare regeringen tillsattaläroplanskommittén har fått nya direktiv. Av dessa framgårbl.a. att kommittén skall belysa konsekvenserna av att föraöver vissa av de nuvarande obligatoriska ämnena till deämnen som kan erbjudas inom elevernas personliga val,eller inom ramen för den profilering som den enskildaskolan väljer. Av debatten kring dessa frågor har detframgått att med ''vissa ämnen'' avses slöjd ochhemkunskap.Vi vill redan nu slå fast att dessa ämnen fyller en storfunktion i timplan och att de ävenfortsättningsvis bör vara obligatoriska. en viktig roll när det gäller att öva elevernas motorikoch ger kunskaper som främjar en naturlig jämställdhetmellan flickor och pojkar. Ämnet hemkunskap gerovärderliga kunskaper om sambanden mellan miljö, kostoch hälsa samt om hushållning och ekonomi. Bägge ämnenasamverkar på ett naturligt sätt med flera av grundskolanskärnämnen med goda möjligheter till praktiskatillämpningar av mer teoretiska kunskaper. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen tillkänna.Högre utbildning och forskningAlla torde vara överens om att vi -- för att kunnafortsätta att hävda oss som en framgångsrik industrination --måste fortsätta att göra kraftfulla förstärkningar av denhögre utbildningen och forskningen. Riksdagsbeslutetvåren innebar ett trendbrott när det gällergrundläggande högskoleutbildning. Ytterligare 5 000 platser tillfördes , ochbeslutet innebar vidare en beställning på 5 000 platser /93 samt en fortsattutbyggnad under den kommande treåriga budgetperioden.Dessa beställningar effektueras nu av den borgerligafyrpartiregeringen.Denna utbyggnad är -- som påpekat under fleraår -- alldeles nödvändig eftersom har för få personermed akademisk utbildning. Inom svensktillverkningsindustri har av de anställda högreutbildning vilket kan jämföras i och iUSA. av de som lämnar gymnasieskolan gårvidare till högre utbildning medan genomsnittet inomOECD-länderna är . Därtill kommer att avåldersklassen går till utbildningar som omfattar ellerlängre utbildningstid. I är motsvarande siffra nära26%.Vi har också, totalt sett, alldeles för få professorer,doktorer och forskarstuderande om vi jämför med våraviktigaste konkurrentländer. Vi behöver således inte baraöka grundutbildningen utan också i hög grad förstärkainsatserna för forskning och forskarutbildning.Grundutbildning och forskning hör intimt samman. Denuppdelning som vi har i mellan å ena sidan 12universitet och högskolor med fasta forskningsresurser(direkta anslag för forskning, forskartjänster och medel förforskarutbildning) och å andra sidan de 16 regionalahögskolorna utan sådana resurser, är unik sett i ettinternationellt perspektiv. Denna uppdelning innebär att viavstår från att utnyttja våra samlade resurser på bästamöjliga sätt. Det är samhällsekonomiskt lönsamt ochangeläget att ge de regionala högskolorna realistiskautvecklingsmöjligheter.De mindre och medelstora högskolorna har knappt 10%av resurserna men av studenterna. Av desssastudenter är det bara 0,som går vidare till forskarstudiermedan motsvarande siffra vid universitet och''forskningshögskolor'' är . Redan av detta kan man draslutsatsen att fasta forskningsresurser till fler högskolorpåtagligt skulle bredda rekryteringsunderlaget förforskarutbildningen. Mångfald, flexibilitet och konkurrensär nödvändiga inslag även inom detta område.Många av de nya högskolorna har nått en betydandestorlek. De har många längre utbildningar med en storpotential av blivande forskarstuderande och de harutvecklat egna akademiska miljöer. De personellaresurserna finns -- andelen lärare med doktorsexamen är vidmånga av de aktuella högskolorna lika stor som vidmotsvarande utbildningar vid de stora universiteten. Vidnågra högskolor har man utvecklat profilområden ochandra har i samverkan med omgivande högskoloråstadkommit en betydande bredd i sitt utbildningsutbud.Dessa högskolor är en betydande kraft i denregionala utvecklingen men denna skulle med rimligaekonomiska insatser för forskningsresurser kunnamångfaldigas. har inte råd att avstå från dessamöjligheter!Centerpartiet har bl. a. i en tidigare partimotion, Högreutbildning och forskning som drivkraft i den regionalautvecklingen (mot. 1989/90:Ub501) redovisat modeller fören successiv uppbyggnad av fasta forskningsresurser vid demindre och medelstora högskolorna. Vi kan nu notera attflera högskolor planerar utifrån dessa modeller med enenskild högskola som grund (t.ex. och )eller i ett nätverk där flera högskolor samverkar (,, /i sydöstra ochSundsvall/, i projektet ).Dessa strävanden bör ställa sig bakom.Motsatsen vore att motverka det övergripande nationellasyftet, nämligen att se till att vi får fram flerhögskoleutbildade på god europeisk kvalitetsnivå och attlåta hela leva.Inför det kommande arbetet med 1993 årsforskningsproposition och den treårsbudget för högskolansom omfattar perioden 93/94--95/96 anser vi det angelägetatt gör klara uttalanden om inriktningen avutbildningspolitiken vad avser högre utbildning ochforskning. Enligt vår mening bör inriktningen vara enfortsatt målmedveten utbyggnad av den grundläggandehögskoleutbildningen med en medveten strävan mot enkvalitet av hög internationell standard. Utlägget av nyautbildningsplatser skall ske på ett sådant sätt att de ökaderesurserna kommer alla högskolor till del och så att detfrämjar en allsidig regional utveckling.Forskningen skall ges ökade resurser ochforskarutbildningen byggas ut. Även de mindre ochmedelstora högskolorna skall ges fasta forskningsresurser(statliga anslag för forskning, forskartjänster och medel förforskarutbildning). Alla lärare med forskarkompetens skallges möjligheter att bedriva forskning i tjänsten (även vidmindre högskolor). Detta bör som sin mening geregeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om gymnasiereformens finansiering,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det generella sektorsbidraget,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetsuppgifterna vid statensskolverk,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vissa ämnen i grundskolanstimplan,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den högre utbildningen ochforskningen.