mot · GF02Ub810 · 1992-01-27 00:00:00 — InnehållSammanfattning4Inledning4En skola för rättvisa4En skola för demokrati och delaktighet6Arbetssätt och arbetsformer7Läroplanerna9Betygen10Borgerlig försämring av skolans arbetsmiljö11Gymnasiereform utan pengar12Knapert för Komvux12Hemställan13SammanfattningVänsterpartiet redovisar i denna motion sin allmännasyn på kunskap och utbildning och lägger förslag på dessaområden samt redovisar de principer man anser bör varavägledande vid utformningen av de kommandeläroplanerna. Det konstateras i motionen attklasskillnaderna fortfarande kvarstår inom skolan. Olikaelever har olika förutsättningar beroende på sin bakgrund.För är det av avgörande betydelse attdemokratisera skolan. I denna motion för vi fram tanken påsjälvförvaltande skolor styrda av en skolenhetsstyrelsebestående av elever och personal.De nedskärningar för den nya gymnasieskolan rörandeskolans arbetsmiljö och inom den kommunalavuxenutbildningen som regeringen föreslår accepteras inteav vänsterpartiet.InledningI den här motionen redovisar vi våra förslag inomskolväsendet, våra förslag beträffande folkbildningen ochhögskolan återfinns i andra motioner. Vänsterpartietsskolpolitik bör ses i ljuset av två av de grundläggande målenför partiets politik; dels vår strävan att skapa ett rättvistsamhälle med lika möjligheter för alla människor, dels vårvilja att skapa en fördjupad demokrati med en offentligsektor som är en gemensam angelägenhet som människorkänner delaktighet i och ansvar för.En skola för rättvisaMånga barn och ungdomar känner inte igen dedominerande värderingarna i skolan och för många eleverkänns språket främmande. Undervisningen knyter inte antill deras erfarenheter. För att lyckas i skolan måste deanpassa sig till rådande värderingar. Elevenssjälvförtroende får sig svåra törnar, många känner att deinte duger, att de inte ryms inom de angivna måtten.Sambandet mellan föräldrarnas sociala och ekonomiskasituation och ungdomarnas utbildning är fortfarandemycket starkt och har i vissa avseenden ökat underåttiotalet. Att olika samhällsklasser behandlas olika ärnaturligtvis inte någon medveten intention i skolan. Detberor på klassamhället utanför skolan där t.ex.bostadssegregationen leder till att många elever går i skolordär det uteslutande går elever ur samma samhällsklass.Olika kurs- och ämnesval leder dessutom till en socialsegregation inom den sammanhållna skolans ram.Elevernas fria val av alternativkurser i grundskolanshögstadium liksom tillvalskurser förstärker segregeringen iskolan.Mångåriga forskningsresultat har visat atthembakgrunden är och har varit av avgörande betydelse förelevernas val av utbildning och yrke, såväl när det gäller denobligatoriska skolan som när det gäller högre utbildningar.Den socialt bestämda uppdelningen på olikautbildningsvägar märks således redan under lågstadiet ochfortsätter genom hela . Tydligast framträderden vid övergången till gymnasieskolan.Särskilt viktigt är det att ge ungdomar medinvandrarbakgrund en god start. I det sammanhanget finnsdet anledning att uppmärksammahemspråksundervisningen. En fungerandehemspråksundervisning är en god framtidsinvestering.För att inte ytterligare vidga segregationen påutbildningsområdet är det viktigt att inte bidragen till detallmänna skolväsendet minskar. har regeringen bestämtsig för att stödet till privata skolor ska ligga på samma nivåsom till det allmänna skolväsendet. kan dåinte acceptera att dessa skolor tillåts ta ut skolavgifter.Det är över huvud taget tveksamt att ta ut avgifter förfullgörandet av skolplikten. En pliktlag ska ju rimligen inteinnebära kostnader för individen. Det är dessutom orimligtatt börd eller ekonomiska resurser ska spela någon roll närden unga människan skaffar sig sin grundutbildning.De orättvisor som finns i skolan kan inte åtgärdas enbartgenom en radikal skolpolitik, det krävs i första hand enrättvis fördelning och jämlika levnadsförhållanden isamhället. Men menar att skolan trots detkan fungera betydligt rättvisare och ge alla eleveren likvärdig utbildning och likvärdiga förutsättningar införvuxenlivet. Regeringen väljer tyvärr med sitt vurmande förskolpeng och privatisering en helt annan väg.Vänsterpartiet vill också för att garantera likvärdighetenaktualisera sitt krav på att eleverna utan kostnad skall hatillgång till kostnadsfria skolmåltider motsvarande minst entredjedel av det dagliga näringsbehovet och fria läromedel.Vi föreslår att detta regleras i skollagen.En rättvis skola förutsätter också jämställdhet. Iskollagen sägs att alla elever, oberoende avkönstillhörighet, skall ges lika tillgång till utbildning iskolan. Men trots att skolan vid en ytlig jämförelse kan geintryck av jämställdhet mellan pojkar och flickor så finnsfortfarande stora könsorättvisor.Ett flertal olika klassrumsstudier har visat att pojkarnafår mer uppmärksamhet än flickorna. De förväntningar somställs på eleverna är olika beroende på elevens kön. Flickoroch pojkar behandlas och bemöts olika iundervisningssituationen i klassrummet. Denna skillnad ärgenomgående till flickornas nackdel.Läroböckerna har en stor pojkdominans i exempel,bilder och referenser. Genomgående är det dubbelt såvanligt att pojkar/män finns på bild jämfört med attflickor/kvinnor gör det. Kvinnor på bild fungerar vanligtvissom pynt och dekoration medan bilder på män visaraktivitet och yrkesutövning i en stor mängd exempel.Kvinnornas underrepresentation i ärbetydligt kraftigare än kvinnors underrepresentation i t.ex.massmedia.Ett antal internationella undersökningar visar attflickorna i högre grad än pojkarna är intresserade avföremål och fenomen från den egna omgivningen ochnaturfenomen i synnerhet samt relationen mellanfysik/teknik och samhälle.Nu föreslår regeringen en kraftig neddragning avanslagsposten för stöd för utveckling av skolväsendet. Deninnehåller stöd till särskilda utvecklingsinsatser inomskolområdet t.ex. bidrag till kommuner för kostnader förteknikkurser för flickor.Detta kan inte acceptera. I anslagetinryms vidare utvecklingsinsatser för finskspråkiga elever,insatser för internationell förståelse m.m. Vänsterpartietföreslår därför 50 miljoner utöver vad regeringen anslagittill anslagsposten Stöd för utveckling av skolväsendet.En skola för demokrati och delaktighetDemokrati förutsätter människors aktiva deltagande.Det innebär att den representativa demokratin måstekompletteras med människors direkta engagemang för atttillsammans lösa gemensamma angelägenheter.Decentralisering och avreglering är inte det samma somdemokratisering. Men en decentralisering och ökat lokaltansvar kan skapa förutsättningar för en mer levandedemokrati.Vänsterpartiet anser att decentraliseringen av beslut ochansvar inte bör göra halt vid kommungränsen eller hospolitikerna. Möjligheterna att skapa självförvaltande skolorsom, inom de ramar som nationella styrdokument ochkommunala skolplaner utgör, självständigt kan styra ochansvara för verksamheten måste bli större.Skolans verksamhet är ett gemensamt arbete som utförsav lärare och elever tillsammans med övriga anställda påskolan. En bra skola måste ytterst skapas av dem som ärverksamma där. Det kräver ett väsentligt utökatelevinflytande jämfört med dagens situation somde anställda måste ges möjlighet till bra och återkommandefortbildning. Det kräver dessutom en fortsatt utveckling avarbete i lärarlag och arbetsenheter samt att man inte skaparkonkurrens och motsättningar genom individuellalöneformer i skolan, tvärtom måste läraryrkets karaktär avensamarbete brytas.Den modell vi vill förorda är en skolenhetsstyrelse sombestår till hälften av elever och till hälften av dem som äranställda på skolan. Denna modell föreslogUngdomskommittén som framför fyra principer för enskolenhetsstyrelse:Klar gräns mellan det politiskaansvaret och förvaltningsansvaret på skolenheten. Ingapolitiker i skolenhetsstyrelsen.Endast elever ochpersonal på skolenheten skall ingå i styrelsen. Pågrundskolans låg- och mellanstadium kan elever till viss delrepresenteras av föräldrar.Styrelsen leds av en ansvarigpersonal, utsedd av den politiska nämnden.Styrelsen ska till hälften bestå av elever som utses i direktaoch hemliga val bland eleverna.En sådan skolenhetsstyrelse bör kunna fatta beslut i defrågor som rör skolenhetens drift och verksamhet och haansvar för en av politikerna fastställd budget. Inombudgeten bör styrelsen prioritera insatser som leder fram tillde mål som finns formulerade i läroplan, kommunensskolplan och den lokala arbetsplanen.Det är viktigt att det politiska ansvaret för skolan, denskolpolitiska debatten i kommunen och väljarnasmöjligheter att via valsedeln påverka inriktningen påkommunens skolpolitik inte försvagas med självförvaltandeskolor. Enligt står inte ett tydligt politisktansvar i motsättning till ett större brukarinflytande när detgäller skolans förvaltning inom de ramar som de politisktansvariga sätter upp.Om självförvaltande skolor enligt denna modell skainföras eller inte måste självklart avgöras av de politisktvalda i varje kommun. Modellen förutsätter attkommunerna ges möjlighet att delegera beslutanderätt intebara till tjänstemän utan även till grupper av ''brukare''. Detfordrar en ändring i kommunallagstiftningen. betänkande 1990/91:38 har dennafråga varit föremål för beredning inom civildepartementet.Vi vill hos regeringen begära förslag till förändradlagstiftning för att möjliggöra brukarinflytande enligtovanstående.Vi vill påpeka att den modell vi förordar inte skallförväxlas med ett ''entreprenadförhållande'' mellanprivatdrivna skolor och kommunen.Ett ökat lokalt ansvar för den dagliga verksamheten iskolan står inte i motsättning till nationella beslut omläroplaner och statens ekonomiska ansvar för skolan. Enligtvänsterpartiet är det möjligt att uppnå lokalt ansvar ochmångfald inom ramen för en likvärdig skola. En bra skolaför alla kan bara skapas om skolan blir en gemensamangelägenhet med hög prioritet.Arbetssätt och arbetsformerVänsterpartiet anser att det är självklart att elevernasinflytande över både undervisningen och ansvaret för denegna skolan måste förbättras. Det kan ske t.ex. genom denmodell för självförvaltande skolor som vi beskrivit ovan.I vårt högt utvecklade samhälle har det blivit alltviktigare att skolan utvecklar elevernas förmåga att självasöka den kunskap de eftersträvar. Viktigt är också atteleverna tränas i att kritiskt bedöma den information ochde fakta de inhämtar. Att ifrågasätta, bedöma och lära siganvända ny kunskap måste få en mycket viktigare roll iskolans arbete. En skola som fungerar som enutbildningsfabrik är en dålig skola.Trots att den svenska skolan genomgått en positivutveckling bort från den gamla pluggskolan så är ensidigfärdighetsträning fortfarande dominerande iundervisningen. Grupparbete liksom verkligt individuellauppgifter är undantag. Ännu mer ovanligt är fältstudiereller projektarbeten. Eleverna får sin kunskaphuvudsakligen genom läroboken och läraren.En verklighetsanknuten, undersökande ochproblemlösande undervisning är till fördel för alla elever,men i högre grad för elever med svårigheter i en traditionellundervisning.Principerna för undervisningens bedrivande får inte sessom underordnade kunskapsmålen. Undervisningen börvara verklighetsförankrad och utgå ifrån elevernas egnafrågeställningar, och man bör använda sig av ettundersökande och problematiserande arbetssätt däreleverna själva är aktiva. Ensidig katederundervisning sombestår av att läraren redogör för ett stoff som elevernamemorerar bör inte förekomma. Undervisningen bör gevarje elev möjlighet att förvärva nya kunskaper utifrån sinaegna förutsättningar.Utgångspunkterna för att skapa ett aktivt ochsjälvständigt lärande är i allt väsentligt de samma oavsettskolform. En viktig sådan är tilltron till elevernas vilja attlära, deras egen nyfikenhet och vetgirighet. En annan är depedagogiska fördelarna: att undervisningen anknyts tillelevernas egna erfarenheter, kunskaper och värderingar.En tredje är tilltron till elevernas vilja att ta ansvar.Ofta anser framför allt lärare men också elever att dettar alltför mycket tid om elever skall delta i planeringen avundervisningen, det anses ineffektivt. Man räknar alltsåinte planeringstid som inlärningstid.Undervisningen på högstadiet och gymnasiet är idaguppdelad på en mängd olika ämnen, fördelade på 40-minuterspass och förmedlad av en mängd olika lärare.Denna ämnessplittring leder till att det blir svårare föreleven att förstå sammanhang och orsakssamband. Ävensjälva inlärningen, fördjupningen och ifrågasättandetförsvåras. Vi anser att undervisningen måste bryta med densnäva uppdelningen i ämnen och lektionspass. Vi menar attt.ex. temastudier och arbete i lärarlag är steg i rätt riktningsom bör utvecklas. Det är nu också dags att avskaffastadiegränserna i grundskolan.Varje permanent nivågruppering, där eleverna delas in igrupper med ''sämre'' och ''bättre'' elever, innebär ipraktiken att man frångår målsättningen om en likvärdigutbildning för alla.Allmän och särskild kurs i matematik och engelska ärden enda form av permanent nivågruppering som är tillåtenenligt nu gällande läroplan. De olika kurserna har sammakursplan. De elever som har de största svårigheterna iskolan gynnas inte av uppdelningen i allmän och särskildkurs. De får istället en sämre självuppfattning.När eleverna i åk 6 väljer allmän eller särskild kurs imatematik och engelska, är det i stor utsträckning ett valgrundat på föräldrarnas ambitionsnivå och klasstillhörighet.Enligt vår människosyn är inga elever ''bra'' eller ''dåliga''.Elever är olika och har skilda behov och förutsättningar.Det måste skolan anpassa sig till, så att alla elever ändå gesen likvärdig utbildning.Eleverna ska ha rätt till den undervisning och det stödsom de behöver. Systemet med alternativkurser pågrundskolans högstadium försvårar en sådan utveckling.Därför bör den nuvarande uppdelningen i allmän ochsärskild kurs i matematik och engelska på grundskolanavskaffas.På högstadium skall eleverna välja etttillvalsämne. Det har visat sig att också detta val, liksomvalet av alternativkurser i matematik och engelska, till stordel är ett val efter föräldrarnas ambitionsnivå ochklasstillhörighet. Barn till föräldrar med höga ambitionereller högre samhällsklass väljer t.ex. oftare franska ellertyska.De lokala tillvalskurserna får successivt ta emot ett stortantal nya elever, vilket leder till svårigheter av olika slag.Alltför många elever hamnar i dessa kurser som en följd avatt de valt bort B-språken snarare än valt till de lokalakurserna. Detta försvårar arbetet med att skapa stabilaalternativ till B-språken. Lärarna får både i åk 8 och åk 9 taemot nybörjare.Vänsterpartiet menar att tillvalet i i sinnuvarande utformning står i strid med en likvärdiggrundskola. Valet av tillval, som eleverna gör redan i åk 6,påverkar deras möjligheter inför kommande studier i t.ex.gymnasieskolan. Tillvalet i sin nuvarande utformning måstedärför ändras.Vänsterpartiet arbetar för en sammanhållen grundskoladär eleverna följs åt . Med denna inriktning finns detinget behov av den parallella lärarutbildning somregeringen skisserar. Den grundskollärarutbildning sometablerades bör i stället få utvecklas ochstabiliseras. Den införda utbildningen är enyrkesutbildning som bör ha en systematisk uppbyggnad ochinte det hopplock som regeringen tycks vara på väg attacceptera.LäroplanernaVänsterpartiet anser till skillnad från regeringen attbarnomsorg och skola bör omfattas av ett gemensamtmåldokument. Det handlar i stor utsträckning om sammabarn och barnets utveckling är en helhet. Vår vision är alltsåen samordning och integrering av verksamheten inom skolaoch barnomsorg där förskollärare ochlågstadielärare/grundskollärare arbetar tillsammans. Det ärdå helt naturligt att arbeta för ett gemensamt måldokumentmed en enhetlig syn på lärande och utveckling. Vi hardäremot kritiserat beslutet att pressa in sexåringarna i denbefintliga årskurs 1 utan att först genomföra förändringar avskolan.Vi tror att en gemensam lokal organisation förbarnomsorg och skola, som är möjlig genom tidigarebeslut om frihet i den kommunala nämndorganisationen förskola och socialtjänst, kommer att underlätta samverkanmellan barnomsorg och skola. Men det krävs också ensamordning på central nivå. Barnomsorgen bör överförasfrån socialtjänstlagen till skollagen och tillsynen avbarnomsorgen bör flyttas från till det nyaskolverket.Vi förutsätter att den nya läroplanen kommer attinnehålla ett riktmärke för klasstorlek på högst ca 25 eleversom utbildningsutskottet tidigare uttalat med anledning avmotion från vänsterpartiet.När det gäller elevernas direkta inflytande överundervisningen bör de kommande läroplanerna, för såvälgymnasiet som , mycket tydligt ange att det äreleverna som tillsammans med lärarna skall planera,genomföra och utvärdera undervisningen.Tyvärr lyser sådana förslag med sin frånvaro iregeringens nya direktiv till läroplanskommittén. Istället skaskolan ''stimulera föräldrarna att göra aktiva val i elevernasutbildning''. Här ersätts alltså inflytande med ''val'' ochdärmed ökade risker för social och könsmässig segregering.Det krav om elevaktiva arbetssätt, som redan finns i denu gällande läroplanerna, bör enligt vårt synsätt iställetytterligare betonas i de kommande. Den traditionellakatederundervisning som är dominerande iskolan gör det mycket svårt för eleverna att utöva någotinflytande över undervisningen. Med arbetsmetoder däreleverna själva är aktiva, som tar fasta på elevernas egnaerfarenheter och frågeställningar samt undersökande ochskapande arbete ges förutsättningar för elevernasinflytande.Enligt mening är det centralt att denkommande läroplanen anger riktlinjer mot arbetssätt ocharbetsformer som gynnar ett aktivt lärande. Utifrån dessariktlinjer och mål är det sedan eleverna och läraren somtillsammans väljer undervisningsmetoder. Lärarens frihetatt själv välja arbetssätt kan inte vara ovillkorlig. Frågan omvilka principer som skall vara vägledande för skolarbetet ären fråga som är lika viktig som det ämnesmässiga innehålleti undervisningen.Elevernas rätt till inflytande måste också klart framgå iskollagen. Skollagen anger de grundläggande och oavvisligamålsättningarna för skolan. anser attelevernas rätt till inflytande uttryckligen bör stå i skollagen.Regeringen bör återkomma till med förslag omsådan ändring av skollagen.Nu vill regeringen enligt direktiven till ny läroplan läggastörre vikt vid ''kunskaper som är beständiga över tiden''.Detta är oroande. Troligen menar regeringen endast sådanafakta som återfinns i läroböcker och är lätta att mäta. Manför i direktiven ingen diskussion om kunskapsbegreppetmen det inkluderar troligen inte sådant som borde ingå i ettvidare kunskapsbegrepp t.ex. praktiskt kunnande ochförståelse för olika motstridiga argument. Sådan kunskapgår knappast att mäta och är mycket svår om ens möjlig attdefiniera.Vi förutsätter att får möjlighet att ta ställningtill flera av de frågor som vi har berört ovan.Läroplansfrågor måste naturligtvis hanteras i ettsammanhang för att den nödvändiga överblicken skall blimöjlig. Särskilt gäller detta avvägningar mellan olikaämnesområden som t.ex. språkens ställning,miljöundervisning och kultur som vi vill betona ytterligare ide nya läroplanerna. Därför avstår vi från att nu lägga framförslag om enskilda ämnens utrymme i timplanerna.Vänsterpartiet föreslår dock att införrevideringen av läroplanerna uttalar några principer:Grundskolans uppdelning i stadier bör avskaffas.Grundskolan bör ses som en helhet.25 elever bör vara ettriktmärke för klasstorleken.Uppdelningen i allmän ochsärskild kurs i , som förekommer i engelskaoch matematik, bör avskaffas.Tillvalet i börändras så att alla elever läser ett B-språk i grundskolan.Erfarenheterna från försöken med s.k. dubbelt tillval bördärvid tas tillvara.Kraven på elevaktiva arbetsformer ochett undersökande arbetssätt som bygger på elevernas egnaerfarenheter och frågeställningar bör tydligt markeras.BetygenBetygsfrågan har haft en central roll iskoldebatten. har länge kritiserat betygenoch förordat en betygsfri skola. Det finns flera skäl fördetta. Ett av de viktigaste argumenten är att betygenförhindrar den kunskapssyn och de arbetssätt som vi anserbör prägla undervisningen.Betygen får konsekvenser för hela undervisningen. Degör att undervisningen inriktas på sådant som är mätbart --oftast teoretiska faktakunskaper. Prov ochkunskapskontroll blir därmed dominerande inslag iskolarbetet. För eleverna upplevs det som viktigare att visavad man kan, och dölja sina brister, än att fråga om det maninte kan eller inte har förstått.Nu har den sittande betygsberedningen fått nya direktivdär man behåller inriktningen att ersätta de nuvaranderelativa betygen med målrelaterade, det vill säga betyg sombedömer elevens arbete och studieresultat utifrånuppställda mål. Man avstår alltså från betyg som ärjämförande. Det gör att betygen inte lämpar sig förrangordning och därmed som urvalsinstrument för vidarestudier.Vänsterpartiet menar att varje skolform själv bör bärasina bekymmer. Med det menar vi att det är orimligt attgrundskolan ska tvingas underordna sig ett betygssystembara för att ett urval måste ske till vissa gymnasielinjer. Påmotsvarande sätt anser vi det vara orimligt attgymnasieskolans alla program ska tvingas in ibetygssystemet bara för att en minoritet avgymnasieeleverna senare skall söka in till översöktautbildningar inom högskolan.Vänsterpartiet menar att det urval som behöver ske tillvissa utbildningar bör ske vid ingången till den högreutbildningen. sker urvalet i princip vid utgången frånden lägre utbildningen, vilket gör att hela undervisningeninriktas på konkurrens om platserna i nästa utbildning.Dessutom menar att betygen ger dåliginformation om vad eleven egentligen kan, och vilkaförutsättningar eleven har att klara av en framtidautbildning.Regeringen har i de nya direktiven tillbetygsberedningen förespråkat flera betygssteg , ochatt de ska ges . Regeringen antyderäven möjligheten att återinföra betyg i ordning ochuppförande. avvisar bestämt dessa förslag.Vänsterpartiet har i stället föreslagit ett intyg ellerkompetensbevis på genomgången utbildning. Vi avstår nufrån att lägga förslag innan beredningen har slutfört sittarbete.Borgerlig försämring av skolans arbetsmiljöI samband med att behandlade propositionenom kommunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. biföllsvänsterpartiets krav på en satsning på skolornasarbetsmiljö. beslutade om ett stimulansbidragtill kommunernas förfogande om per årunder en tioårsperiod.Vänsterpartiets förslag motiverades av den i vissa fallhelt undermåliga arbetsmiljön i landets skolor.Yrkesinspektionen i ansåg till exempel att ingenarbetsmiljö var så usel som den i skolan. Problemenkvarstår i stor utsträckning. har exempelvisnyligen gjort en stor undersökning i hälften av landetsskolor som visar att mer än 2000 skolor har allvarliga fysiskaarbetsmiljöproblem.Så mycket som vart tredje barn uppvisar allergiskabesvär enligt allergiutredningen. Arbetsmiljön i skolanframhålls som en starkt bidragande orsak till dennaoroväckande ökning av allergierna. Det kanske allvarligasteproblemet är dålig ventilation. Men dålig städning, fukt ochmögel är vanliga problem i skolan. Det finns även andrabrister som dålig handikappanpassning, avsaknad avordentliga personalutrymmen och vettiga uppehållsrum föreleverna.Vi vet att man i många kommuner har ett kärvtekonomiskt läge särskilt efter beslut omkommunalt skattestopp. Regeringen föreslår nu ibudgetpropositionen att anslaget till en bättre arbetsmiljö iskolan från och med kommande budgetår helt skallupphöra. Det innebär att statens bidrag till en förbättradarbetsmiljö i skolan minskas med 2,1miljarder kronor penningvärde. Detta är encynisk och utmanande politik mot landets lärarkår och denuppväxande generationen.Att i den här konjunktursituationen avskaffa dessabidrag riskerar också att ytterligare försämrabyggkonjunkturen och öka den redan höga arbetslöshetenbland byggnadsarbetarna. Regeringen föreslår alltså felåtgärd i fel tid.