mot · GG02Jo3 · 1992-11-11 00:00:00 — med anledning av skr. 1992/93:13 Redogörelse med anledning av om miljö och utveckling -- UNCED SammanfattningSocialdemokraterna vill göra till ettföregångsland inom miljöpolitiken. Omställningen motlångsiktig hållbar utveckling måste drivas vidare. Medregeringens politik har denna stannat upp. Vi föreslår att enkommission får i uppdrag att initiera åtgärder för en hållbarutveckling i ljuset av vad som beslutas vid FN-konferensenom miljö och utveckling denna sommar. Den bör utnyttjasamma arbetsmetod som framgångsrikt utnyttjades i deregionala miljöprojekten. Vi föreslår dessutom att dennakommission får i uppdrag att utarbeta en kraftfulförhandlingsposition inför medlemskapsförhandlingarnamed EG. Vi föreslår vidare att den svenska ommilitären och miljön drivs vidare samt att regeringen agerarpå övriga, av oss föreslagna områden.Rio-konferensenRio-konferensen var världssamfundets störstamöte på toppnivå. Nästan alla världens länder deltog. Fåregeringseller statschefer uteblev, vilket naturligtvis var avstor symbolisk betydelse. Lika viktigt var att flera hundrasidor text, med bindande åtaganden ochrekommendationer, kunde antas. Även om dessa inte blevså långtgående som önskat bildar de ändå en grundför fortsatt arbete. De dokument som antogs kräver nyaåtgärder av regeringar, företag, organisationer och enskildaindivider, även i Sverige.Sveriges roll i miljöarbetetVår uppgift är att skapa en långsiktigt hållbar utvecklingsom kan förena framsteg för de mänskliga samhällena medvad människan och naturen tål. Att rädda jordens miljö ärtillsammans med kampen mot fattigdom och krig denstörsta utmaningen för mänskligheten under de kommandedecennierna.En värld av fred och framsteg förutsätter internationellsamverkan där arbetet för långsiktigt hållbar utvecklingsätts främst. Vi skall lämna över vatten, jord, luft och andranaturresurser i ett sådant tillstånd att de kan försörja enväxande befolkning.Sverige är som nation och kollektiv ett''rikemanskvarter'' i den ''globala byn''. Vi svenskar tillhörden fjärdedel av mänskligheten som utnyttjar trefjärdedelar av jordens krympande resurser. Det är inte baraett uttryck för en djup och alldeles oacceptabel orättvisa.Det är också en pådrivande faktor i den globalamiljöförstöringen.Miljöproblemen är internationella till sin karaktär ochkräver därför internationell samverkan. Men i dennaprocess måste några ta på sig uppgiften att gå före. Sverigehar som ett av världens rikaste länder både möjligheter ochansvar för att visa vägen.Socialdemokratin vill använda till att ställa omvårt sätt att leva och arbeta. Vi har unika förutsättningar föratt genomföra omställningen under rättvisa former. Vi villgöra till ett föregångsland inom miljöpolitiken.Uppgiften är långt större än när vi bestämde oss för attrena skorstenarnas och avloppsrörens utsläpp. Men den ärinte märkvärdigare än det arbete vi utfört för att på 100år lyfta ur fattigdom och misär.Detta kommer att kräva medverkan av alla, företag,enskilda, kommuner, stat och organisationer.Många av de miljöproblem som tidigt pekades ut är påväg att lösas. Ett målmedvetet politiskt arbete har tvingatfram ny teknik som minskat miljöskadliga utsläpp frånindustrier och förbränningsanläggningar och som gjort detmöjligt att ersätta farliga ämnen med andra som inte är likaskadliga mot människa och miljö.Trots att många av de synliga problemen minskat, ökarhoten mot miljön totalt sett. bidrag till de globalaoch regionala miljöhoten är också större än vad somlångsiktigt kan accepteras. Vi befinner oss långt ifrån detsom brukar benämnas en långsiktigt hållbar utveckling.Sett i ett globalt och långsiktigt perspektiv är demiljöproblem vi står inför mycket stora och mycket olika.Västvärldens miljöproblem består i allt större utsträckningav de många små utsläppen med en sammantaget stor volymmedan de stora punktutsläppen från industriernafortfarande är dominerande i Öst- och Centraleuropa.Utvecklingsländernas miljöproblem är i hög grad koppladetill fattigdomen.Miljöpolitiken har steg för steg utvecklats. Senast våren1991 beslutade , på den socialdemokratiskaregeringens förslag, om en strategi för hur miljöpolitikenskall utvecklas . Flera olika propositionerinnehöll också detaljerade förslag på skilda områden. Debyggde vidare på de riktlinjer som angavs 1988.I propositionen om ''en god livsmiljö'' angavs att ''ansvarför miljö och resurshushållning skall prägla samhällslivetsalla områden'' och att ''1990-talets uppgift är att ställa omsamhällets alla verksamheter i ekologisk inriktning''.Därför måste ''miljöarbetet drivas med styrka under långtid''. Innebörden i dessa uppgifter preciserades för skildaområden som t.ex. trafiken, varuförsörjningen, jord- ochskogsbruket m.m.Förutsättningarna för ett framgångsrikt miljöarbeteökar eftersom det vetenskapliga underlaget som beskrivertillståndet i miljön blir allt mer tillförlitligt. Säkerheten ivilka miljömål som måste uppnås blir allt större.Miljöpolitiken måste därför följas upp kontinuerligt.Resultat behöver analyseras och satta mål skärpas.Utbyggnaden av miljöövervakningen skall ses i detta ljus.Samtidigt tar samhällsförändringar . Det finnsolika trögheter i samhället, t.ex. regler som motverkarvarandra eller skatter som missgynnar ett miljöriktigtbeteende. Möjligheterna att nå långsiktiga mål beror ocksåpå i vilken utsträckning som enskilda människor är bereddaatt acceptera förändringar.Politiken och opinionsbildningen kring dessa frågormåste därför utvecklas hela tiden.Det är djupt oroande att regeringen inte tarmiljöpolitiken på allvar utan låter det krasst ekonomiska ståi centrum av sin politik. Detta kommer att drabba våramöjligheter att faktiskt fördjupa arbetet medmiljöpolitiken. Regeringen har inte tagit några initiativ föratt förbereda nästa steg i miljöpolitiken.I det internationella arbetet har roll under dennya regeringen reducerats till anpassning, inte att ta ansvaroch driva på utvecklingen. Vi menar atteuropaintegrationen, rätt skött, innebär en stor möjlighetför utvecklingen mot en bättre miljö.Vägar mot hållbar utvecklingAllt fler regeringar, företag, organisationer och individerhar kommit till insikt om att den nuvarande utvecklingeninte är förenlig med vad som krävs på längre sikt.Slutrapporten från hade storbetydelse för att sätta dessa frågor högre upp pådagordningen. Dock presenterade inte kommissionennågra konkreta vägar för hur denna process skulle gå till.Den socialdemokratiska regeringen följde i två steg,1988 och 1991, upp rekommendationerna frånkommissionen. Inom ramen för om miljöoch utveckling förbereds nu ett handlingsprogram fram tilloch in , den s.k. Inom EG pågårarbete med ett nytt miljöhandlingsprogram, ''towardssustainability''.Uppgiften att skapa en långsiktigt hållbar utvecklingmåste utvecklas och preciseras. I den kommeroundvikligen konflikter mellan olika mål att blottläggas.En framgångsrik miljöpolitik kräver en mycketmedveten omställning i miljövänlig och resurssnål riktningav olika delar av samhället som t.ex. trafik- ochenergiförsörjningen, de areella näringarna osv. Viktiga steghar tagits i sådan strukturförändrande riktning.Nästa steg i miljöpolitiken måste förberedas redan nu.Det bör ta fasta på att aktivt skall medverka i eninternationell utveckling som är varaktigt hållbar. Visocialdemokrater menar att bör spela en aktiv roll idet fortsatta internationella arbetet. Däri ingår att visa vadvi själva kommer att göra.En kommission för hållbar utvecklingI vår motion om en god livsmiljö för hållbar utvecklingkrävde vi socialdemokrater att regeringen måste tillsätta enkommission för hållbar utveckling för att följa uppkonferensens resultat. borgerliga majoritetavslog detta förslag och regeringen har än så länge intehörsammat detta förslag. Regeringens skrivelse(1992/93:13) om om miljö och utveckling --UNCED är en välkommen början men räcker inte, vare sigför att vi skall nå internationell trovärdighet eller få denbreda nationella uppslutning som krävs.Skrivelsen är en uppräkning i allmänna ordalag om vadman tänkt göra . Men ingenting ärkonkret. avser man att redovisa åtgärderna till 1993/94års riksdag. Detta är tvärt emot vad den dåvarandeoppositionen hävdade vid behandlingen av 1991 årsmiljöpolitiska beslut. Till det tidigare miljöpolitiskabeslutet måste dessa ytterligare konkreta förberedelsergöras, som kan lägga grunden för den nödvändigautvecklingen av miljöpolitiken.För drygt två till avslutade de regionalamiljöprojekten sina arbeten. Projektetens uppgifter var attbåde initiera och lämna förslag till åtgärder för att väsentligtminska miljöpåverkan inom respektive regioner inom entioårsperiod.Resultaten visar sig nu i form av insatser från kommuner,företag m.m. Men inte lika välbekant är projektensarbetsmetod. De var inte bara vanliga statliga utredningar.Syftet var också att få igång en process hos många fler än devanliga myndigheterna. Projektet fick fria händer att prövanya ideer och framkomstvägar. Ideer som senare förtsvidare i kommunernas arbete eller inomföretagsverksamhet.Det finns flera likheter mellan de uppgifter sommiljöprojekten ställdes inför och de uppgifter som bl.a.Sverige måste ta itu med efter det att Rio-konferensenavslutats.Vi måste mer än arbeta med opinionsbildningoch påverkan av attityder. De flesta åtgärder för en bättremiljö har kunnat genomföras utan att de inkräktatpå den personliga livsstilen. krävs mer kontroversiellaåtgärder. Vi berörs mer som enskilda individer. Det är ettviktigt konstaterande ty på många områden har vi kommitdithän att opinionen än så länge inte är med på de politiskabeslut som med nödvändighet måste fattas.Ett tecken på detta är att och de flesta andraländer inte kommit längre med att t.ex. begränsa trafikensmiljöskador. De styrmedel som varit framgångsrika för attbekämpa tidigare uppmärksammade problem kommer inteatt räcka . Kommande beslut kräver nyastyrmedel och dessa måste vara förankrade blandmänniskor.En uppgift för kommissionen bör vara att identifiera depolitiska beslut som behövs för att skapa förutsättningar förmer hållbara konsumtionsmönster. Här måstekommissionen arbeta på samma konstruktiva sätt sommiljöprojekt söka samarbete med vetenskap,företagande och folkrörelser. Allt behöver inte heller skeinom kommissionens ram. Det viktiga är att framåtsyftandeprojekt kommer till stånd.Ett område man bör arbeta med är hur mer hållbaratransportmönster och trafiklösningar kan skapas.Miljöprojektet i genomförde mångaokonventionella ideer och lusten att experimentera ochbeställa ny teknik var ett annat kännetecken.Miljöprojekten uppmärksammade t.ex. den tungatrafiken. Det finns stora möjligheter att faktiskt minskatransportvolymen och därmed miljöpåverkan, men medbibehållen servicenivå. Även inompersontransportområdet finns goda möjligheter till ett mereffektivt resande. ''Mer men med mindre resurser'' bordeöver huvud taget vara ledtemat för kommissionen. Men detfår inte bara bli teori utan också praktik.Arbetet med att minska avfallsvolymerna och dessfarlighet har stannat upp. Skall de mål som satts upp nåskrävs att nya styrmedel införs steg för steg. Men det krävsockså folklig uppslutning. Avfallet är ett område där vunnaerfarenheter måste värderas men också nya försök sättasigång.Behovet av gröna nationalräkenskaper fick ökaduppmärksamhet genom att lyftefram begreppet ''hållbar utveckling''. Inom FN pågår sedanflera år ett arbete att skapa ett nytt system avsatelliträkenskaper för natur-och miljöresurser. Avsikten inom FN är inte att avskaffadet system för nationalräkenskaper som tillämpas världenöver. Syftet är att komplettera de nuvarande räkenskapernamed miljö-och naturräkenskaper som så långt som möjligt utnyttjarsamma konton, näringsgrensindelning och definitioner somdet av FN auktoriserade systemet förnationalräkenskaper -- det som också vi i använder.Vi behöver miljöräkenskaper för att göra naturen synlig iländernas ekonomiska bokföring. I de traditionellabetonggråa nationalräkenskaperna behandlas byggnaderoch maskiner som produktivt kapital, vars värde minskar itakt med att de används. Men naturresurser ses inte somproduktiva tillgångar och deras utnyttjande mäts inte. Ettland kan göra slut på sina naturtillgångar, förstöra sinodlingsbara jord, förgifta vatten och luft utan att detpåverkar bruttonationalprodukten (BNP).Det borde vara en självklarhet att har en viktigroll i det internationella samarbetet för att utvecklamiljöräkenskaper. Vi bör ge stöd åt FN:s arbete för attskapa ett internationellt system av satelliträkenskaper förnatur-och miljöresurser.Ett angeläget område är också att mot bakgrund av detinternationella läget ta tillvara resurser som används påden militära sidan för miljösatsningar. En FN-studie inomområdet utfördes under svenskt ordförandeskap. Studienföreslår bland annat att FN skall sätta upp en internationellmiljöräddningstrupp, ordna en kunskapsbank förerfarenhetsutbyte. Vidare bör varje land undersöka vilkamilitära resurser som kan användas i miljöarbetet och göraupp en nationell aktionsplan. Militära aktiviteter skallockså följa lagar och regler för miljöhänsyn. Militären skallåterställa den miljö de skadat. Regeringen bör fortsättaarbetet för internationellt stöd för studiens förslag.Kommissionen bör studera hur studien kan genomföras iSverige.Genom ett tidigt agerande på hemmaplan kan vi ocksåuppträda trovärdigt i det internationella arbetet. Detkommer att krävas ett mycket tålmodigt internationelltarbete för att se till att Rio-konferenseninte blir en i raden av andra. För att konferensens förslagskall få ordentligt genomslag krävs samarbete kringkonkreta åtgärdsplaner i organ av någorlunda gripbarstorlek. Det globala samarbetet har på grund av sin storlekockså brister.Vårt miljöbistånd bör också ägnas uppmärksamhet avkommissionen. Rio-mötet strök kraftigt under behovet avett ökat stöd såväl för miljö som utveckling samt betydelsenav att koppla ihop begreppen. Som underlag finns enrapport utarbetad av SIDA.Uppföljningen kräver regional samordningEG erbjuder en plattform för ett utökatsamarbete. Gemenskapen har en stor samlad ekonomiskstyrka och omfattar mer än 350 miljoner människor. Demiljökrav som sätts inom gemenskapen kan på så sätt få enenorm slagkraft. Det är hur kraftfullt EG vågar agera som istor utsträckning kommer att bestämma om vi kommer attklara såväl globala som regionala miljöproblem.Trots att inte är medlem i EG förekommer redanidag ett informellt samarbete mellan och EG. Frånden kan vi dessutom utnyttja de ytterligaremöjligheter som erbjuder.Miljöpolitiken är ett område där måste varapådrivande för att nå framgång i medlemsförhandlingarna.En mycket kraftfull svensk förhandlingsposition måstedärför utarbetas. Motsatsen skulle väcka förvåning. Menhittills har vi inte sett tillstymmelse till sådana förberedelser.Kommissionen bör därför få i uppdrag att, i ljuset av , ge underlag för en svenskförhandlingsposition.En annan självklar uppgift för kommissionen bör varaatt sammanfatta och ge ut Rio-mötets resultat till en bredsvensk publik. Kommissionen måste få en bredsammansättning med personer från politik, folkrörelser,näringsliv, fackliga organisationer och vetenskap.Kommissionen bör möjligt påbörja sitt arbete. Detär angeläget att inte förlora mer tid! Kommissionen blirviktig för att den kan bidra till att det samladeuppföljningsarbetet blir sammanhållet.Sverige har lyckats föra enmiljöpolitik som inte bara varit nödvändig utan som ocksåväckt internationell respekt. Att den dessutom givitsvensken i gemen en viss stolthet är ingen nackdel.Sverige har mer än något annat land möjligheter att visavägen för de ytterligare steg som behövs för att klara enlångsiktigt hållbar utveckling. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att förbereda nästasteg i miljöpolitiken och tillsätta en kommission för hållbarlångsiktig utveckling,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utarbetande av en kraftfullsvensk förhandlingsposition gällande miljöfrågorna införmedlemskapsförhandlingarna med EG,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om om militären ochmiljön avseende nationella och internationella åtgärder,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen i övrigt anförts om konkretauppföljningsåtgärder med anledning av .