mot · GF02Ub45 · 1992-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:75 Lärarutbildning m.m. LärarutbildningDen tog det historiska beslutet attinföra en lärarutbildning för . Denna utbildninghar kommit att utformas helt efter behov.Utbildningen har därefter ersatt de skilda utbildningarnaför lågstadiet, mellanstadiet och högstadiet.Grundskollärarutbildningens utformning var i hög gradgrundad på (LUT 74) sommed stöd av en omfattande forskning presenterade sinaförslag. Man konstaterade därvid bl.a. att den mångfaldlärare eleverna möter i årskurserna 7--9 skapadeogynnsamma betingelser för ett socialt samspel mellanlärare och elever vilket i sin tur försvårade elevernasinlärning. Man förordade därför lärare med en störreämnesmässig bredd än vad dåtidens ämneslärarutbildninggav. En sådan större bredd i ämneskunskaper skulle ävenmedföra andra för skolans arbete positiva fördelar t.ex. attbibehålla skolor på orter med få elever eller att ökamöjligheterna till integration av kunskaper från olikaämnesområden och därmed möjligheten att anknytaundervisningen till elevernas egen erfarenhetsvärld.Riksdagen delade denna principiella syn genom sitt beslut1985.För att skapa goda förutsättningar förgrundskollärarutbildningen höjdes vidarebehörighetskraven att avse gymnasiestudiersamtidigt som utbildningstiden förlängdes genom beslutet1985.Nuvarande grundskollärarutbildning med inriktning pååk 1--7 är längre än både den tidigarelågstadielärarutbildningen ochmellanstadielärarutbildningen. Inriktningen mot åk 4--9 är4,lång och längre än den tidigareämneslärarutbildningen.Genom de båda inriktningarna mot åk 1--7 respektive åk4--9 ges möjlighet för lärarna att följa de enskilda elevernaunder än tidigare utbildning givit möjlighet till,vilket innebär att en större stabilitet i kontakterna mellanlärare och elev kan etableras.För att lyckas som lärare krävs självfallet godaämneskunskaper. De ämneskunskaper som de studerandefår under sin utbildning till grundskollärare är därföromfattande. Men läraryrket kräver så oerhört mycket merän ämneskunskaper.Goda ämneskunskaper är en nödvändig men intetillräcklig förutsättning för verklig yrkeskompetens förlärare. Förutom ämnesrelevanta kunskaper krävs etthelhetsperspektiv på barns och ungdomars utveckling ochinlärning, på kunskaper och färdigheter och på skolansuppgifter i samhället. Det är vidare väsentligt att läraryrketses mot bakgrund av verkligheten i skola och samhälle ochi ett vidare perspektiv än den egna fördjupningen ellerspecialiseringen.Lärarens professionella kunskap kännetecknas framförallt av dennes kunskap om hur man skapar så goda villkorför inlärning som möjligt utifrån de enskilda elevernasskilda förutsättningar. Elevers olika möjlighet till förståelseför och svårigheter med ämnenas innehåll (teorier,principer, begrepp etc.) är således av lika stor betydelse förläraren att känna till som ämneskunskaperna i sig.Utbildningen måste därför ge såväl ett ämneskunnande somett didaktiskt kunnande på ett integrerat sätt. Den blivandeläraren måste dessutom utveckla sin personliga förmåga attstimulera elever till ett engagerat arbete i skolan.Att som i den nu aktuella propositionen geämneskunskaper en helt dominerande och överordnad rollöver pedagogiskt-didaktiska kunskaper saknar helt stöd iforskning eller i erfarenheter från genomfördlärarutbildning. Forskning ger däremot starkt stöd åtgrundskollärarutbildningen i den form den nu bedrivs.Samspelet mellan goda ämneskunskaper och kunskaperom hur man skapar bästa möjliga förutsättningar för atteleven skall kunna lära in det man arbetar med är det somavgör lärarens kompetens. Detta samspel måste utgöra enintegrerad helhet, något som försvåras eller omöjliggörs omämneskunskaper isoleras från metodik, didaktik,pedagogik och praktik i lärarutbildningen.I utbildningen av grundskollärare som pågår sedan 1988varvas de praktisk-pedagogiska delarna medämnesstudierna. Den tidiga och återkommande praktiken igrundskolan är en ovärderlig del i utbildningen. Redan ibörjan av sina studier får de studerande ett par veckorspraktik. De får därmed snabbt uppfattning om sitt yrkesvaloch får möta aktiva och skickliga lärare. Varvningav utbildningens olika delar leder till att dessa på ettfruktbart sätt påverkar varandra. Inte minst påverkasämnesstudierna av de krav som uppkommer att kunna sättain dem i olika pedagogiska sammanhang. Att kursernabygger direkt på varandra ger dessutom effektivitetsvinster.Det är således en stor fördel om en studerande påbörjarsin högskoleutbildning med avsikt att bli lärare. Dettapåverkar i hög grad vad som verkligen lärs in, hur det görsoch även den grundläggande attityden till yrket.Genom den nuvarande grundskollärarutbildningen fårde studerande en specialiserad utbildning mot de åldrar ochämnen/ämnesområden som de valt. De får enyrkesutbildning med sådant djup och sådan bredd att deinte behöver ''kvacka'', dvs. undervisa i ämnen de inte harutbildning i.Gemensamt för grundskollärarlinjens båda inriktningarär metodiken, pedagogiken, specialpedagogiken,språkansvaret och praktiken. Genom varvning avutbildningens olika delar kan teori, metodik och praktikbefrukta varandra och därigenom ge utrymme för ett gottyrkeskunnande.Det allmänna omdömet bland studerande ochlärarutbildare är att dagens lärarutbildning ger de blivandelärarna goda förutsättningar att väl klara sin viktiga roll idagens och morgondagens grundskola.Propositionens förslag om ''ämneslärarutbildning''som den första kullen lärarstuderande nugenomgår utbildningen eller som nya grundskollärare sökersig ut på arbetsmarknaden lägger den borgerliga regeringenen proposition med förslag om att en ''ny'' utbildning skallinföras.Parallellt med grundskollärarutbildningen medinriktning mot årskurserna 4--9 skall en annan typ avlärarutbildning införas. Detta innebär i praktiken ettåterinförande av den gamla ämneslärarutbildningen.Denna utbildning skall inledas med ämnesstudier omminst 140 poäng. Ämnesstudierna skall omfatta minst 60poäng i ett ämne och minst 40 poäng för övriga ämnen. Destuderande skall fritt kunna välja de ämnen som skall ingåi ämneskombinationen. Först därefter skall lärarutbildningfölja i form av praktisk-pedagogisk kurs om 40 poäng.Det finns starka skäl att mycket bestämt avvisa dettaförslag att återinföra ämneslärarutbildningen. Ettgenomförande av förslaget innebär att stort steg bakåt isvensk utbildningspolitik. Brådskan hosutbildningsministern att av ideologiska skäl återinföra enämneslärarutbildning har tagit överhanden. Regeringen harinte önskat invänta och ta del av den utvärdering avgrundskollärarutbildningen som pågår. Förslaget ärvarken grundat på forskning eller på önskemål blandstuderande och lärarutbildare.Genom regeringens förslag missar lärarutbildningen heltde fördelar som varvningen av teori och praktik under helayrkesutbildningen innebär. Genom varvningen kanutbildningen tillgodogöras på ett mer fullödigt sätt och delärarstuderande får redan från avutbildningen en inskolning för sin framtida yrkesroll. Enligtpropositionen skall perspektiv komma inendast av utbildningens och först efterdet att ämneskunskaper inhämtats. Relevansen förlärararbetet av dessa ämneskunskaper kommer medsäkerhet att vara betydligt lägre än de ämneskunskaper somerhålls vid den varvade utbildningen.Den nuvarande grundskollärarutbildningen medinriktning mot åk 4--9 ger goda och relevantaämneskunskaper som den ger de utbildadelärarna en stor ämnesbredd. Sannolikheten för att deblivande lärarna skall behöva undervisa i ämnen för vilka desaknar utbildning (''kvacka'') ökar avsevärt medpropositionens förslag.Propositionen bortser vidare från att den bredareämneskompetensen hos de utbildade lärarna skapar godaförutsättningar för att reducera det stora antal lärare someleverna får möta under årskurserna 7--9. Detta skaparstabilare relationer mellan lärare och elever och är till fördelför alla parter och således för arbetet i skolan.Propositionen berör mycket sparsamt det behov avgrundskollärare som kommunerna och utbildningsväsendethar. Över huvud taget finns inga som helst analyser av hurdetta behov ser ut. vet vi att kommunernas skoloroch barnomsorg är inne i en mycket föränderlig tid.Allt fler skolor skapas där den bärande idén är attsamtliga stadier i skall samsas under sammatak. Detta ställer krav på lärare som kan undervisa i fleraämnen, men som också har förmåga att anpassaundervisningen till varje elevs behov. Det krävs helt enkeltett stort mått av pedagogisk yrkesskicklighet hos varjelärare. Denna yrkesskicklighet kan inte nås ,utan måste enligt vår mening förvärvas genom varvadeperioder av teori och praktik, vilket sker igrundskollärarutbildningen.Mot bakgrund av ovanstående är det ställt utom varjetvivel att det förslag till lärarutbildning för årskurserna 4--9som regeringen nu lägger fram kommer att leda till enbetydande försämring av kvaliteten på lärarutbildningen fördessa årskurser. Vi yrkar därför avslag på propositionensförslag om en lärarutbildning som i sin struktur heltsärskiljer ämneskunskaper och pedagogiska kunskaper.Behovet av att vidga rekryteringsunderlaget till andra ände som vid studiernas början valt grundskollärarlinjen kantillgodoses inom denna utbildnings ram, bl.a. genom reglersom medger rätt att tillgodoräkna sig annan utbildning.Denna typ av komplettering till nuvarande utbildning finnsredan och skulle kunna vidgas om det finns behov av detta.Lärarutbildningens studieorganisationI samband med kommunaliseringen av lärartjänsternabeslutade , på den dåvarande regeringens förslag,att lärarutbildningen är ett bland flera styrmedel för attuppnå en över hela landet likvärdig skola. En mycketsplittrad lärarutbildning och särskilt det nya förslaget till''ämneslärarutbildning'' kan inte uppfylla kravet att utgöradet styrmedel som avsågs i beslutet om att kommunaliseralärartjänsterna.Det är vår uppfattning att grundskollärarutbildningenäven fortsättningsvis måste vara en del av den statligastyrningen av skolan. Detta uppnås med nuvarandegrundskollärarutbildning, som under hela utbildningenväver in moment som ger de blivande lärarna insikt ielevernas och skolans villkor och de krav som måste ställasför att uppnå en likvärdig skola.Vi anser att lärarutbildningen också fortsättningsvis börläggas upp så att den förbereder för en klart definieradyrkesroll. Ett likvärdigt innehåll och en någorlunda enhetligstudieorganisation är här en förutsättning för attutbildningens mål skall uppnås. Även när linjesystemetformellt avskaffas såsom beslutade våren 1991bör lärarutbildningen ingå i ett studieorganisatorisktmönster som i huvudsak liknar dagens. Det är docksjälvklart att en centralt beslutad utbildningsplan måste geutrymme för flexibilitet och lokala varianter.En sådan studieorganisation ger också grund för ettorgan motsvarande dagens linjenämnd som planerar ochutformar utbildningarna på respektive högskola. I dettaorgan bör förutom representanter för högskolan ochstuderande också finnas företrädare för avnämarna --skolan och utbildningssamhället i vid mening.Grundskollärarutbildning med inriktning motårskurserna 1--7Vi accepterar förslaget att grundskollärarutbildning medinriktning mot årskurserna 1--7 utökas med 460nybörjarplatser.Vi vill dock påpeka att dessa platser endast till viss delutgör ett verkligt nytillskott. Enligt riksdagensbemyndigande kunde regeringen och UHÄ underinnevarande läsår besluta att öka antalet nybörjarplatserinom grundskollärarlinjen med totalt 1 454 utöver deformellt fastställda planeringsramarna. Ungefär hälften avdessa platser avser lärarutbildning med inriktning mot åk 1--7 och resten inriktningen mot åk 4--7. Om förslagen i dennaproposition över huvud taget leder till en ökaddimensionering beror på hur resurserna för ''särskildaåtgärder'' hanteras, en anslagspost som är mycket otydligtbeskriven i propositionen.Inom denna inriktning av grundskollärarutbildningen ärengelska ett valfritt ämne om 15 poäng.Mindre än hälften av de studerande väljer att läsa engelska.Mot bakgrund av vårt samhälles allt starkare internationellaberoende anser vi att det finns skäl att överväga att låtaengelska ingå som ett obligatoriskt ämne inom dennalärarutbildning. Regeringen bör därför närmare analyseraförutsättningarna för detta och återkomma med ett förslagom detta till riksdagen.Grundskollärarutbildning med inriktning motårskurserna 4--9Förutom de anförda principiella argumenten motregeringens förslag till alternativ lärarutbildning förårskurserna 4--9 finns det skäl att starkt ifrågasätta om detverkligen finns förutsättningar att rekrytera 540 studerandemed de förkunskaper detta kräver till den praktisk-pedagogiska utbildningen på 40 poäng.Under innevarande budgetår har högskolorna som nyssnämndes kraftigt ökat antalet nybörjarplatser utöver denformella planeringsplanen. Det finns en uppenbar risk attden faktiska dimensioneringen nästa läsår kommer attminska genom regeringens förslag. De facto innebärregeringens förslag att antalet nybörjarplatser pågrundskollärarutbildningen med inriktning mot åk 4--9minskar, vilket vi finner mycket olyckligt.Vi socialdemokrater avvisar förslaget om 540 platser praktisk-pedagogisk utbildning på 40 poäng och vill istället föreslå att de planerade 540 nybörjarplatsernatillföres nu befintlig grundskollärarutbildning medinriktning mot årskurserna 4--9.Grundskollärarutbildning med denna inriktning börförutom till de platser på vilka den redan finns ävenlokaliseras till , och Luleå.I propositionen föreslås att den praktiskt-pedagogiskautbildningen startas på de orter som har 4--9-utbildningsamt i och . De bägge senare orterna bedömsha kompetens och behov av lärare i regionen för attutbildningarna skall kunna starta även där.Även vi anser att det av dessa skäl är motiverat att starta4--9-utbildningar i och . Vi anser dessutom attdet finns liknande skäl för att även starta 4--9-utbildning iLuleå.I finns en grundskollärarlinje, gren föråk 1--7. Vi bedömer också att det vid högskolan i tillräcklig ämnesteoretisk och pedagogisk kompetensför att även inrätta en gren för lärare i åk 4--9.I finns fasta forskningsresurser i grundläggandeoch tillämpade tekniska ämnen samt forskning i pedagogikoch musik. Inom humaniora och samhällsvetenskap harhögskolan i god kompetens.Behovet av utbildade lärare är mycket stort iNorrbotten, särskilt i kommunerna i inlandet och östralänsdelen. Under föregående år redovisade dessakommuner en s.k. obehörighetsgrad på mellan 14 och 21procent för . Prognosen för lärarbehovet framtill visar på ett nyrekryteringsbehov om inom i . Behovet avlärare är störst på högstadiet.Avståndet till lärarutbildningen har stor betydelse förtillgången på utbildade lärare. Detta motiverar att enutbildning av 4--9-lärare förläggs till , då behovet iregionen är stort och avstånden långa. Då behovet ärsärskilt stort i inlandet utgår vi ifrån att utbildningenorganiseras t.ex. i decentraliserad form så att behoven därtillgodoses.Lokalisering av 540 ytterligare utbildningsplatserPlaneringsramen för grundskollärarutbildningen medinriktning mot årskurserna 4--9, enligt den modell somriksdagen beslutade om 1985, föreslår vi utökas med 540nybörjarplatser. Lokaliseringen av dessa platser bör ske tillföljande högskolor. Högskolan för lärarutbildning iStockholm +80, i +50, iLinköping +20, i +50, högskolan iVäxjö +60, i +80, högskolan iKarlstad +40, högskolan i +60, iUmeå +40 och högskolan i +60.Generösare regler för tillgodoräknande av annanutbildningVår bestämda övertygelse är således att dagensintegrerade grundskollärarutbildning är av betydligt högrekvalitet än den utbildning som regeringen nu vill införa förårskurserna 4--9. Men är vi angelägna om attbidra till att förbättra möjligheterna för studerande som,efter det att de påbörjat högskolestudier med annaninriktning än läraryrket, önskar ändra sin studieinriktningför att utbilda sig till lärare. Redan nu finns vissamöjligheter att inom lärarutbildningen få tillgodoräkna sigtidigare genomgången ämnesutbildning. Vi är öppna för attdessa möjligheter vidgas genom att man visar en störregenerositet vid tillgodoräknandet av andra högskolestudierutan att strukturen i grundskollärarlinjen går förlorad. Ompropositionens otydliga uttalande om ''undervisning i ettämne'' skall tydas så att ettämneslärare skall utbildas iteoretiska ämnen avvisar vi detta.Regeringen bör få uppdrag att utarbetaförslag till mer generösa tillgodoräknanderegler.Utbildning för praktisk-estetiska ämnenRegeringen föreslår en kraftig utökning avettämnesutbildningen i praktisk-estetiska ämnen. Vårprincipiella inställning är att i första hand bör behovet avlärare i praktisk-estetiska ämnen tillgodoses inomgrundskollärarlinjen i en tvåämneskombination. Omrekryteringsläget är sådant att ettämnesutbildning bör ökasvill vi framhålla att vi accepterar detta endast som entillfällig åtgärd. Ytterligare insatser måste göras för attockså lärare i praktisk-estetiska ämnen skall ha ytterligareett ämne och därmed få en större bredd i sitt möte medeleverna.En speciell fråga är utbildning till lärare i slöjd,barnkunskap och hemkunskap. Genom direktiven tillläroplanskommittén har regeringen ifrågasatt dessa ämnen igrundskolan. Detta påverkar direkt rekryteringen till dessautbildningar. Ett redan svårt läge vad gäller rekryteringenriskerar nu att bli allvarligt förvärrat. Mot bakgrund av attvi anser att dessa ämnen också fortsättningsvis måste ha engaranterad undervisningstid i kräver vi attregeringen vidtar särskilda åtgärder för att förbättrarekryteringen till utbildning av lärare i slöjd, barnkunskapoch hemkunskap.Vidareutbildning av förskollärare och fritidspedagogertill grundskollärare i 1--7Det finns förskollärare och fritidspedagoger somönskar utbilda sig till grundskollärare med inriktning mot åk1--7. För att så skall vara möjligt krävs att de genomgåren utbildning på ytterligare dvs. Det innebär att för dem krävs inte mindre än 200poäng för att få bli behörig som grundskollärare.Förskollärare och fritidspedagoger har en godutbildning. Det finns därför mycket goda skäl att underlättaför dem som önskar genomgå utbildning till grundskolläraregenom att av dem kräva en kompletteringsutbildning somär mindre omfattande än för att bligrundskollärare för årskurserna 1--7.Riksdagen bör uppdra åt regeringen att utarbetabestämmelser med denna innebörd.Vidareutbildning av hemspråkslärare tillgrundskollärareDet är även angeläget att försöka fånga upp alla dehemspråkslärare som gjort betydelsefulla insatser i densvenska skolan och erbjuda dem möjligheten attkomplettera sin utbildning till en komplettgrundskollärarutbildning. Det skulle vara av särskilt värdeatt eleverna i skolan skulle få möta lärare medinvandrarbakgrund även i andra ämnen än hemspråk.Utbildning av oexaminerade lärareInom många regioner i vårt land finns en stor andellärare som gör goda lärarinsatser utan att ha den förarbetsuppgifterna önskvärda lärarutbildningen.Högskolorna har genom särskilda regeringsbeslutdisponerat medel för att kunna erbjuda dessa oexamineradelärare lärarutbildning. Det är synnerligen angeläget attutbildning av oexaminerade lärare kan fortsätta i denomfattning att det tillgodoser ett behov och det finnsrekryteringsunderlag.Förskollärar- och fritidspedagogutbildningI propositionen ges förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen inget större utrymme vilket vibeklagar. Förskolan och fritidshemmen har stor betydelseför barns och ungdomars uppväxtvillkor. Förskolan svararför barns introduktion till ett livslångt lärande. I allt högregrad arbetar man nu i olika samverkansformer lokalt mellangrundskolan/förskolan och /fritidshem. Undersenare tid har målen för både fritidshem och förskolapreciserats och fastställts av . Förskolan ochfritidshemmen är nu mer än någonsin en del av detnationella utbildningssystemet.Under de senaste 20 åren har de barnpedagogiskautbildningarna varit 100 poäng. Alla nya krav påutbildningarna har fått rymmas utan utökad utbildningstid.Sverige har en relativt sett kort utbildning till dessa yrken.Detta framgår nu ockå i ett EG-perspektiv. hardimensioneringen av dessa utbildningar varit mycket hög.Mot bakgrund en begynnande mättnad av behovet av såmånga nyutbildade utgår vi från att dimensioneringen avförskollärar- och fritidspedagogutbildningarna ses över. Isamband med detta anser vi att också utbildningarnas längdbör prövas.Bedömning av kompetens och lämplighetI propositionen föreslås att studerande eftergenomgången lärarutbildning även skall genomgå ett årsprovtjänstgöring för att kunna få fast anställning som lärarei skolväsendet. Ansvaret för provtjänstgöringen skall liggapå skolans rektor eller någon som rektor sätter i dennesställe. Rektors bedömning skall sedan utgöra underlag för''lärarcertifikatet''.Enligt vår mening finns det åtskilliga invändningar motett sådant system. Förslaget innebär bl.a. att denstuderande först har att genomgå en utbildning på 3,5--4,5år, tjänstgöring och först därefter fåklarhet i om hon eller han skall kunna godkännas somlärare. Det kommer också att bli mycket svårt för rektoreller kollega på den gemensamma arbetsplatsen att göra enverklig bedömning.Vi socialdemokrater anser att det är naturligt att läggaansvaret på den utbildande högskolan att svara för att deutexaminerade lärarna verkligen också är kompetenta ochlämpliga för sin kommande yrkesroll som lärare.Bland studerande på lärarutbildningar, liksom på allaandra utbildningar, finns enskilda individer som säkertbättre skulle kunna komma till sin rätt inom ett annatyrkesområde än det de valt att utbilda sig inom. Omlärarstuderande trots mycket stöd ändå inte bedöms klarade krav yrkesrollen ställer måste de så fort som möjligtavrådas att fortsätta sin utbildning. Detta av hänsyn bådetill den enskilde och skolväsendet.Ansvaret för att bedöma de studerandes lämplighet ochskicklighet för läraryrket måste ligga på den utbildandehögskolan. Att avstå från att i uppenbara fall avråda frånfortsatta studier är inhumant och kan leda till störretragedier i en senare yrkesutövning. Med den integreradelärarutbildning vi förordar, vilken innehåller en ansenligmängd praktik, finns mycket goda möjligheter att redan påett tidigt stadium av utbildningen bedöma de studerandesförutsättningar att klara de krav som samhället ställer på engod lärare. Mot denna bakgrund avvisar vi förslaget omlärarcertifikat.Vi inser dock att om regeringens olika förslag blirverklighet riskerar detta leda till en så tunn lärarutbildningatt den utbildande högskolan kan anförtrosansvaret att uttala sig om de blivande lärarnas kompetensoch lämplighet. Det kan därmed bliofrånkomligt för skolväsendet att i någon form kunnalegitimera dem som avser att arbeta där.VårdlärarutbildningI propositionen föreslås att den praktisk-pedagogiskautbildningen för gymnasielärare skall organiseras så att deolika lärarkategorierna utbildas tillsammans så långt det ärmöjligt. Utbildningen avslutas med engymnasielärarexamen. Förslaget innebär att samtliganuvarande gymnasielärarlinjer upphör fr.o.m. budgetåret1993/94 och ersätts av en ny utbildning om 40 poäng.Om detta kan man säga att regeringen ännu en gångmanifesterar att den ser lärarens kunskaper i sitt ämne ochi pedagogik som helt skilda åt. Integrationen mellanämneskunskaperna och pedagogik/metodik är tydligenonödig.Den vårdlärarutbildning, omfattande 60 poäng, somfinns utbildar för såväl gymnasieskolan som . Den innehåller såvälämnesfördjupning som praktisk-pedagogisk utbildning.Huvuddelen av vårdutbildningen ges inom landstingen ochantalet lärare är ungefär lika stort inom gymnasieskolansom inom den kommunala högskolan.Förslaget att samtliga gymnasielärarlinjer skall upphöramedför att vårdlärarutbildningen för upphör. Det är alltså inte riktigt atttala om alla yrkesinriktade lärarutbildningslinjer somenbart gymnasielärarutbildningar.