mot · GF02Jo28 · 1992-03-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:96 Vissa jordbrukspolitiska frågor, m.m. Vid upprepade tillfällen har motionerats om enförskjutning av stödområdesgränsen söderöver, så att norraVästmanland (Bergslagsdelen) hänförs till stödområde 4.Senast inlämnades en trepartimotion . I motionen framhöllsDen nuvarande stödområdesindelningen omfattarstödområdena 1, 2, 3 och 4. Stödområde 4 omfattarsydligaste delarna av , ochVärmlands län. Dessutom ingår norra delarna av Örebrolän och län.Västmanland ligger helt utanför stödområdet.Stödområdesgränsen följer länsgränserna. En fastlänsindelning infördes och fick i huvudsak sittnuvarande utseende . De naturliga förutsättningarnaför jordbruk följer ej länsgränserna.Sverige har en omfattande lantbruksstatistik. Vidarealinventeringen 1919 genomfördes iden officiella statistiken en uppdelning av länen i enhetligaområden med avseende på de naturliga förutsättningarna.Det permanenta skördeskadeskyddet infördes 1961.Som mest har varit indelat i 429 skördeområden.Församlingen har varit grundstenen i indelningen. Ofta haremellertid församlingarna varit så heterogena att en delningi skördeområden ansetts nödvändig.I andra sammanhang anses norra tillhöraBergslagsregionen. Även i lantbruksstatistiken tillhörBergslagsdelen i , , ochKopparbergs län samma produktionsområde. Det är därföri högsta grad anmärkningsvärt att VästmanlandsBergslagsdel ej ingår i stödområde 4.Den som åker i Bergslagen ser ingen skillnad mellanjordbrukets förutsättningar i Bergslagsdeloch angränsande bygder i och län.Även om det är svårt att dra helt rättvisa gränser, måste enmycket stark strävan ändå vara att dra gränser som upplevssom så rättvisa som möjligt. Så är ej fallet . Därför ärdet nödvändigt att en gränsjustering genomförs.Västmanlands Bergslagsdel måste in i stödområde 4 föratt rättvisa skall skapas. Detta innebär att till huvudsakligdel de västmanländska Bergslagskommunerna ,, och jämte delar av angränsandeförsamlingar/kommuner kommer att ingå i stödområde 4.Nu är tålamodet slut. Den tidigare socialdemokratiskaregeringen förhalade frågan och lyckades inte komma mednågot förslag, som rättade till denna uppenbara orättvisa.Hittills har inte heller den nuvarande regeringen tagit uppfrågan utan skriver i propositionen 1991/92:96 sid 13: ''Ävenområdesindelningen för jordbruket behålls oförändrad. ''Var och en som har de mest elementära kunskaper omjordbruk inser lätt vid en resa i dessa Bergslagsområden, attde naturliga förutsättningarna för jordbruk är klart sämreän mellanbygderna i , men också sämre änmycket stora områden i södra . Vill man väl vårdadet öppna landskapet är djurhållning med inriktning påmjölk- och köttproduktion ett bra och billigt alternativ.Enligt vår bestämda uppfattning är det en regeringsskyldighet att rätta till uppenbara orättvisor, även om denhär frågan i ett internationellt eller nationellt perspektiv kantyckas vara liten och obetydlig. Men för de inblandadeföretagarna och även för berörda kommuner är frågan destoviktigare. I propositionen skriver regeringen, att sett överen tioårsperiod, åren 1980--1990, skiljer sig intestrukturutvecklingen för jordbruket i norra från resten av landet. Antalet mjölkkor minskadenågot mer än i resten av landet -- jämfört med 12%.Detta är medeltalssiffror, som behöver brytas ned för att geen meningsfull information. , åren1981--1991, minskade antalet mjölkkor i kommunmed , i och iSkinnskattebergs kommun . Det är en mycketkraftig minskning av antalet mjölkkor i dessa treBergslagskommuner, som är gränskommuner tillstödområde 4. Denna dramatiska nedgång understrykerytterligare nödvändigheten av att genomföra engränsjustering. Denna gränsjustering kommer att innebäraatt något mer än en promille av det sammanlagda''Norrlandsstödet'' kommer att tillfalla lantbrukarna i de treovan nämnda kommunerna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förskjutning av sydgränsensöderöver så att norra (Bergslagsdelen)hänförs till stödområde 4.