mot · GF02Sk302 · 1992-01-27 00:00:00 — En både i ett historiskt och i ett internationelltperspektiv genomgripande skattereform beslutades avriksdagen 1990 och trädde i kraft den 1 januari 1991.Reformen innebär kraftigt sänkta skattesatser på arbeteoch ett högre skatteuttag på kapitalinkomster, energi ochkonsumtion.Behovet att i grunden reformera vårt gamlaskattesystem var påtagligt. Det utmärktes av högaskattesatser och olikformig behandling av olika typer avinkomster. Kapitalinkomster gynnades jämfört medarbetsinkomster liksom naturaförmåner i förhållande tillkontant lön. Skatteplanering och skattefusk befrämjadessamtidigt som produktiva insatser hämmades.Regelsystemet var också oenhetligt och svåröverskådligt.Orsaken härtill var bl.a. att ett växande antal uppgifter lagtspå skattesystemet utöver degrundläggande uppgifterna att ge skatteintäkter ochutjämna inkomstförhållanden.Olikformig beskattning av olika inkomster kom attmedföra samhällsekonomiska snedvridningar genom attpersoner och företag av skatteskäl stimulerades att väljaarbets-, organisations- och ersättningsformer samtinvesterings- och finansieringsalternativ som inte skulle havalts i annat fall. En sådan olikformig beskattning leddeockså till orättvisor genom att personer med samma faktiskainkomst fick betala olika skatt beroende på moral ochskillnader i kunskap och möjligheter att genom olikametoder uppnå en lägre skatt. Eftersom det i första handvar personer med höga inkomster som fick reducerad skattgenom denna snedvridning bidrog olikformigheterna ocksåtill att inkomstskatten gav en väsentligt mindre utjämningän vad som framgick av de formella skatteskalorna.Så småningom kom metoderna för att undvika skatt, ochdärmed undandra sig sitt ansvar för den i bredabefolkningsgrupper väl förankrade generellavälfärdspolitiken, att få en allt större spridning. Det ökandeinternationella beroendet liksom avregleringen avkreditmarknaden accentuerade problemen medsnedvridningar och orättvisor.Reformeringen av skattesystemet skedde med stormålmedvetenhet och i snabb takt. Det är av naturliga skäloundvikligt att det under sådana förhållanden uppstårbrister och problem som rimligen inte kan förutses innanreformen hunnit prövas i praktisk verklighet. Till en delförutsågs också sådana i och för sig inte önskvärda effektergenom att riksdagsbeslutet innefattade en kontinuerligutvärdering/uppföljning av reformen.Konsekvensanalyser av skattereformen som gjorts inombl.a. fackföreningsrörelsen pekar på attfördelningspolitiska orättvisor kan ha blivit följden avreformen. Det handlar om att det t.ex. bland pensionärermed endast folkpension resp. låg ATP, samt i gruppenensamstående låginkomsttagare, främst kvinnor, finns ettoacceptabelt stort antal förlorare. Orsakerna till att dessaorättvisor uppstått torde vara att pensionstillskott,kommunala bostadstillägg resp. inkomstskattesänkningarinte förmått kompensera för hyreshöjningar,kostnadsökningar till följd av breddningen av skattebasen,d.v.s. konsumtionsskattehöjningar, och andra indirektaeffekter av skattereformen, t.ex. ökade kommunalaavgifter och taxor. Till yttermera visso torde kunna hävdasatt höginkomsttagare med små eller inga underskottsavdraghar blivit överkompenserade bl.a. genom attindexregleringen av skatteskalan bygger på en ''historisk''inflation.Det är mot den här bakgrunden angeläget att genom ensärskilt tillsatt utredningsgrupp genomföra en skyndsamoch mera omfattande utvärdering/översyn avskattereformen med sikte på att kartlägga vilka defördelningspolitiska konsekvenserna av reformen blivit,och hur dessa konsekvenser överensstämmer medavsikterna bakom reformen.Vad som emellertid i ännu högre grad nu motiverar ensådan översyn är att vissa fundamentala principer ochförutsättningar för reformens förverkligande genomriksdags/regeringsbeslut är på väg att överges.1. KapitalbeskattningenLikformig beskattning mellan kapital och arbete liksommellan olika kapitalslag var ett avgörandefördelningsvillkor för att skatteuppgörelsen skulle kunnakomma till stånd. Denna fundamentala princip harfrångåtts i och med att skattesatsen för kapitalinkomstersänks från till . Likaså innebär besluten om sänktskatt på realisationsvinster samt urholkning avavdragsbegränsningen ett klart brott mot dengrundläggande principen om likformighet i beskattningen.Uppbrottet från likformighetsprincipen ökar på nyttutrymmet för skatteplanering.2. BasbreddningarBreddningen av basen för uttaget av mervärdesskatt varen viktig förutsättning för att kompensera det kraftigabortfall av skatteinkomster som blev följden av dendrastiska sänkningen av inkomstskatten. Flera undantagfrån denna princip har därefter gjorts dels genom attfastställa lägre momssatser för livsmedel,restaurangverksamhet, turism, kommunikationer m.m.samt genom att helt undanta vissa varor och tjänster frånmomsplikt. De sammantagna effekterna på denna punkt äratt basbreddningen i väsentligt mindre grad än vad somförutsattes vid skattereformens genomförande kommit attbidraga till finansieringen av densamma.3. Andra fördelningspolitiska effekterIndexregleringen av skatteskalan ger med nuvarandeoch förväntad inflationstakt en kraftig överkompensationtill höginkomsttagare. Uppskjutandet av delar avbarnbidragshöjningen, vilken ingick som en väsentlig del avskattereformen, slår på motsvarande sätt orättvist mothushåll i de lägre inkomstskikten.4. Dynamiska effekterDe s.k. dynamiska effekterna av skattereformen, d.v.s.att skattesänkningarna i sig skulle främja arbete ochsparande och därmed automatiskt öka samhälletsinkomster, beräknades bli mycket måttliga, eller istorleksordningen 5--, d.v.s. lika mycketsom reformen underfinansierades. Vissa uppgifter tyder nupå att underfinansieringen blir betydligt kraftigare. Siffrorpå upp till 30 miljarder har nämnts i sammanhanget. Härtycks underskattningen av basbreddningens effekter (seovan) ha spelat en stor roll. Så starka dynamiska effektertorde det knappast vara någon seriös bedömare som tror på.Resultatet tycks sålunda bli att skattereformen delvisoplanerat kommit att bidra till en icke önskvärd minskningav skatteintäkterna, vilket i sin tur försvårar möjligheternaatt värna sysselsättningen och det generellavälfärdssystemet.5. Det kommunala skattestoppetEtt stopp för höjningen av den kommunalautdebiteringen ingick som en del avskattereformen. Motivet var att det förväntade positivanettoutbytet för en stor majoritet av svenska folket, som enföljd av skattereformen, inte skulle undergrävas avkommunala skattehöjningar. Erfarenheterna visar att dettakommunala skattestopp har varit till stort förfång för mångakommuner vilka tvingats tillgripa drastiska nedskärningaräven på prioriterade områden som social omsorg och skola,som man nödgats till mer eller mindre kraftigahöjningar av avgifter och taxor.Ovanstående redovisning torde klart och entydigt visa påbehovet att genomföra en genomgripande utvärdering såvälav den ursprungliga skattereformen som av de avsteg somgjorts från dess grundläggande principer. Syftet bör alltsåvara att studera bland annat det fördelningspolitiskautfallet, i vad mån ''likformighet'' mellan olikabeskattningsslag uppnåtts och finansieringen av reformensom sådan. Det bör i sammanhanget också understrykas attskattereformens syfte är en omläggning av skattesystemet,inte en sänkning av det samlade skatteuttaget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en skyndsamutvärdering av skattereform.