ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Sk303 · 1992-01-27 00:00:00 — Skattereformen har inneburit förenklingar ochskärpningar av reglerna för avdrag avseende ökadelevnadskostnader vid tjänsteresa i har främst motiverats av att tidigare reglervarit alltför generösa. Avdraget avses täcka merkostnaderför kost och småutgifter. Avdrag medges även för faktisklogikostnad alternativt enligt schablon.Vid tjänsteresa i utlandet behålls i allt väsentligtnuvarande regler för avdrag för ökade levnadskostnader.Detta innebär bl a att avdrag medges för faktisk logikostnadoch för merkostnader i övrigt med belopp motsvarande detraktamenten som arbetsgivaren lämnat under förutsättningatt dessa inte överstiger belopp som får anses motsvarastörsta normala ökning för kost och småutgifter under ettdygn i respektive förrättningsland. De avsedda beloppenhar fastställts av riksskatteverket.Enligt vår mening innebär reglerna förutlandstraktamenten att tjänsteresa i utlandet ifortsättningen blir mer generöst behandlad frånskattesynpunkt än motsvarande tjänsteresa inom Sverige.En sådan ordning rimmar illa med strävan efter ökadlikformighet och neutralitet i skattesystemet.Reglerna kan också komma att medverka till attytterligare öka företagens konferens- ochutbildningsverksamhet utanför vårt lands gränser. En sådanutveckling skulle leda till ökade svårigheter för svenskakonferensanläggningar.Av ovanstående skäl bör en förnyad och fördjupadprövning göras av reglerna för avdrag för ökadelevnadskostnader vid tjänsteresa i utlandet i syfte att skapaökad likformighet och neutralitet med reglerna förtjänsteresa i instämmer i bet. 1990/91:Sku17 iuppfattningen att det är angeläget att åstadkomma en bättresamstämmighet i reglerna. Då emellertid ingen ändringännu kommit till stånd utgår vi från att nu kan taställning för nödvändiga förändringar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avdrag för ökadelevnadskostnader vid tjänsteresa i utlandet.
mot · GF02Sk304 · 1992-01-27 00:00:00 — Skatteväxling mellan permanentboende och fritidsboende Kommuner med stor andel fritidsfastigheter drabbas oftaav ekonomiska problem som hänger samman med attinvånarantalet fördubblas, tredubblas ja, till och medfyrdubblas . Problemen berorpå att de många fritidsboende under en kort periodhögbelastar kommunens anläggningar för t.ex. vatten ochavlopp. Anläggningskapaciteten måste vara många gångerhögre än vad som motiveras av de fast boendes krav och denutnyttjas ofta bara till 20--under 45 av åretsveckor. Driftkostnaden blir därigenom högre för defastboende än vad den hade varit utan fritidsboende. Ettsätt för kommunerna att få täckning för sina kostnader är attinföra skatteväxling mellan permanent- och fritidskommun.Kommunalskatt erläggs då till fritidskommunen undervistelsetiden där i stället för till permanentkommunen.Självfallet får man göra en sektoriserad beräkning avvistelsetiden i fritidskommunen. Vi tror att man på detsättet uppnår två positiva effekter: dels en psykologisk --den fritidsboende gör rätt för sig, dels en ekonomisk --kommunen får täckning för sina faktiska kostnader. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skatteväxling mellanpermanentkommun och fritidskommun.
mot · GF02Sk306 · 1992-01-27 00:00:00 — Skatteomläggningen som genomfördes i två steg, meddet första steget och det andra steget den1 , hade till syfte att skapa rättvisa mellanlöneinkomster och kapitalinkomster i skattehänseende.Syftet var även att åstadkomma rättvisa mellan lön ochandra förmåner.Under de två år som har förflutit sedan första steget togs,har såväl löntagare som arbetsgivare kunnat konstatera attdet finns enskildheter i de nuvarande bestämmelserna sominte är bra och som skapar tolkningsbekymmer ochmerarbete administrativt på ett sätt som inte motsvarar vadman får ut av det arbetet. Även skattemyndigheternaupplever att man får syssla med futtigheter i stället för attanvända sina resurser till väsentligheter.Det som framförallt skapar de ovan beskrivnaproblemen är de bestämmelser som gäller för traktamentenoch kostförmåner. Här tvingas såväl anställda somarbetsgivare till en omfattande sifferexercis när det gälleratt klara ut vad som skall tas upp till beskattning och vadsom inte är beskattningsbart.För den enskilde är det också ofta väldigt små belopp dethandlar om. För skattemyndigheterna handlar detdärutöver om en betydande kontrollinsats som blir dyr ochger mycket lite tillbaka. Den kontrollerande personalenupplever dessutom inte detta som särskilt meningsfullt, närman vet att man inte har tillräckliga resurser att göranödvändiga kontroller på andra områden, där det handlarom väsentligt större belopp.I det här avseendet finns också skäl att peka på detdispensförfarande som gäller vid tjänsteresa längre än tremånader.Arbetsgivaren skall begära dispens hosskattemyndigheten för att befrias från skyldigheten att drapreliminärskatt på det avdragsgilla beloppet.Skattemyndigheten har ingen möjlighet att med en rimliginsats kontrollera detta vid dispensgivandet, utan får lita påarbetsgivarens uppgifter. En meningsfull kontroll kan förstske i efterhand, vid en revision hos arbetsgivaren. Det ärtveksamt om dispensförfarandet i detta avseende har ettberättigande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en skyndsam översynav skattereglerna för traktamenten och kostförmåner ochdispensförfarandet vid tjänsteresa .
mot · GF02Sk308 · 1992-01-27 00:00:00 — Skatteavdrag för läkares fortbildning Det är av avgörande betydelse att läkare följer med i densnabba utvecklingen och fortbildar sig. Många läkare haravsevärt sämre möjligheter att delta i fortbildningskurser änt.ex. tjänstemän i landstingens administration. Detta ärotillfredsställande.Läkarna bör stimuleras till fortbildning. Det vore därförbättre att de finge rätt till skatteavdrag för klart redovisadfortbildning som man avskaffade denobligatoriska fortbildningsveckan . Ingamerkostnader torde uppstå för det allmänna. Snarareinnebär den föreslagna förändringen en möjlighet till ökadeskatteintäkter.Den föreslagna förändringen skulle bidra till ökadarbetsglädje bland läkarna, ge nya kunskaper och kommasamhället tillgodo genom att valfriheten i fortbildningenskulle bredda kunskapen hos läkarkåren. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätten till avdrag för fortbildningav läkare.
mot · GF02Sk309 · 1992-01-27 00:00:00 — Särbeskattning av makars förmögenhet Enligt gällande skattelagstiftning sambeskattas i regelinte samboende vad avser den innehavda förmögenheten.Med gällande skatteregler kan alltså två samboende havardera . utan att betala förmögenhetsskatt.Gifter de sig med varandra blir de ju inte ur ekonomisksynpunkt mer förmögna. Däremot drabbas det gifta paretav förmögenhetsskatt. Enligt nu gällande skatteskalor blirförmögenhetsskatten . Förmögenhetsskattenbetalas med beskattade medel. Därför krävs eninkomstökning på . beroende påinkomstnivå och kommunalskatt för att klara avförmögenhetsskatten. Sambeskattningen av makarsförmögenhet innebär att äktenskapet straffbeskattas; attäktenskapet diskrimineras. Sambeskattningen av makarsförmögenhet står ej heller i överensstämmelse med defamiljerättsliga grunderna. Dessutom strider bestämmelsenmot under senare årtionden genomförda reformer, syftandetill att makar skall kunna vara två ekonomiskt självständigapersoner.Sambeskattningen av arbetsinkomster togs bort förungefär . Sambeskattningen av kapitalinkomsteravskaffades under 1980-talet.Sambeskattningen av makars förmögenhet är otidsenligoch bör därför avskaffas . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskaffande avsambeskattningen av makars förmögenhet.
mot · GF02Sk310 · 1992-01-27 00:00:00 — Slopad sambeskattning av barns och föräldrars förmögenhet Nuvarande regler för förmögenhetsbeskattningeninnebär att hemmavarande barns förmögenhet samtaxerasmed föräldrarnas förmögenhet till dess barnen upnått . Detta innebär att familjen om den uppnårskattepliktig förmögenhet får betala avsevärt mer iförmögenhetsskatt än om föräldrars och barns förmögenhetbeskattades var för sig. Samtaxeringen kan dessutommedföra att rätten till ekonomiskt stöd från samhället kanbegränsas.Tidigare gällde även att fosterbarn och fosterföräldrarsamtaxerades, vilket var i högsta grad anmärkningsvärt ochomotiverat. Vi lade en motion i vilken vi hemställde att gällandelagstiftning skulle ändras så att sambeskattning avfosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet skulle slopas.Riksdagen avslog vår motion; 1990/91:SkU31.Den nya regeringen har i prop. 1991/92:60 ''Skattepolitikför tillväxt'' behandlat bl.a. förmögenhetsskatten. Ipropositionen skriver regeringen: ''Nuvarandesambeskattning av familjehemsplacerade barn medfosterföräldrarna kan i åtskilliga fall vara direkt stötande.Denna form av sambeskattning bör därför tas bort medomedelbar verkan.'' beslutade i enlighet medregeringens förslag, vilket innebär att sambeskattningenupphävs års taxering. Vår motion avslogs våren1991, men tog ett beslut, somsammanfaller med hemställan i vår motion. Vår hemställanhar alltså blivit tillgodosedd. Även om regeringen i prop. ''Skattepolitik för tillväxt'' föreslagit attförmögenhetsskatten skall avvecklas årstaxering, anser vi att regeringen redan nu borde ha tagitsteget att helt slopa sambeskattningen av barns ochföräldrars förmögenhet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om slopande av sambeskattningenav barns och föräldrars förmögenhet.
mot · GF02Sk313 · 1992-01-27 00:00:00 — Värderingen av kostförmån för hotell- och restauranganställda I och med skattereformen tillämpasschablonvärderingen kronor 44:20 för en måltid av normalbeskaffenhet. Undantag har gjorts för lärare vid vissaskolmåltider, för mål som inte innehåller lagad mat samt vidstordriftsfördelar, då maten kan tillhandahållas till ett lägrepris men på marknadsmässiga villkor.Inom hotell- och restaurangbranschen föreligger sådanastordriftsfördelar, som medför lägre kostnader förproduktionen av personalmaten.Personalmaten skall vara husmanskost och avvika frånrestaurangens ordinarie utbud. Personalrum, kök ochkökspersonal finns tillgängliga i och med att den ordinarieverksamheten bedrivs. Merkostnaden utöverråvarukostnaden är av marginell karaktär genom attpersonalmaten lagas med gästmaten ochstordriftsfördelarna utnyttjas.De anställda inom hotell- och restaurangbranschen ärenligt kollektivavtalet automatiskt inackorderade i kost.Kosten är åsatt ett pris i kollektivavtalet ochräknas upp med konsumentprisindex. Priset är beräknatefter arbetsgivarens faktiska kostnader för att parallellt medden ordinarie verksamheten producera personalmat.Ett generellt undantag från att tillämpa förmånsvärdetkronor 44:20 borde kunna göras för anställda inom hotell-och restaurangbranschen på grund av attstordriftsfördelarna sänker de faktiska kostnaderna. Enjämförelse med övriga länder i visar, att hotell- ochrestaurangbranschen i dessa länder vanligtvis har speciellaregler som avviker från näringslivet i övrigt när det gäller attvärdera kostförmåner.Under 1991 har många företag inom branschen ansöktom sänkt kostvärde hos de lokala skattemyndigheterna.Praxis har blivit, att skälen för sänkt kostvärde haraccepterats men att en skiftande flora av värdering avkostvärdet har skett. Som exempel har nämnts, att ettexklusivt konferensslott fått tillämpa det lägsta kostvärdetmedan ett stort cateringföretag inom flygbranschen fått ettminst högre kostvärde. Dessa värderingar harinte grundats på individuella bedömningar av de olikahotell- och restaurangföretagens karaktär utan synes haskett mera slumpartat. Tillämpningen av olikaförmånsvärden inom olika delar av landet ter sigsvårförståelig inom branschen.Hotell- och restaurangbranschen omfattar så mångaanställda, att det finns skäl att fastställa ett enhetligtförmånsvärde för kost och att därvid stordriftsfördelarnabeaktas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om värdering av kostförmån förhotell- och restauranganställda.
mot · GF02Sk314 · 1992-01-27 00:00:00 — Landbaserade persontransporter inom landet är i dagbeskattade. Sker däremot transporten till annat landjämställs den med export och är därmed skattebefriad ävenför den del av transporten som sker inom gräns.Detta har till följd att vid resor som äger rum till en ort näraen gräns väljs i stället en destinationsort strax bortomsamma gräns.Som exempel kan nämnas att sker en busstransport frånKiruna till är transporten beskattad. Ändrasdäremot destinationsorten till är hela transportenbefriad från skatt. På detta sätt uppkommer en oberättigadskattefrihet.Kommittén för indirekta skatter (KIS) pekade på dettaproblem i sitt utredningsmaterial och föreslog därför i sittbetänkande SOU 1989:35 att alla landbaseradepersontransporter inom skall beskattas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn av debestämmelser som gäller beskattningen av landbaseradeturistresor.
mot · GF02Sk315 · 1992-01-27 00:00:00 — Särskilda skatteregler vid omarrondering av skogen i Som bekant råder en extrem ägosplittring av marken iDalarna. För att rationalisera strukturen så att etteffektivare skogsbruk skall kunna bedrivas pågår genomlänsstyrelsens försorg ett arbete med s.k. omarrondering,d.v.s. sammanläggning av ett mycket stort antal små lottertill ägolotter av rimlig storlek, vanligtvis minst 25 hektar.Ofta kommer den enskilde skogsägaren efterregleringen att äga mer mark än summan av de tidigare småägorna och får då förutom förrättningskostnaden ävenbetala en mellanskillnad. Om ägaren avverkar skog för attfinansiera betalningen kan enligt gällande skattereglerskogsavdrag beräknas till högst av skogsinkomsten.Detta har fått till följd att det är svårt att i praktikengenomföra den angelägna omarronderingen avskogsmarken i Dalarna.Det vore berättigat att införa särskilda undantagsreglerför beskattningen av skogsinkomst så att ett högreskogsavdrag än beviljas för finansiering av likvider vidomarrondering. Regeringen bör studera denna fråga ochåterkomma till med förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särbestämmelser för beskattningav skogsinkomst i samband med omarrondering.
mot · GF02Sk317 · 1992-01-27 00:00:00 — Skatteavdrag för donationer till ideella ändamål För att minska incitamentet till fortsatt kapitalflykt harregeringen vidtagit åtgärder som bl.a. leder till lättnader förenskilda och företag att bygga upp privat kapital i Sverige.Utvecklingen kommer att leda till att även i dettaavseende närmar sig förhållanden i flera andra länder. Idessa länder som t.ex. , , , flera m.fl. är enskilda donationer till ideella ändamål avmycket större betydelse än i vårt land. En förutsättning förden utvecklingen har varit att skatteavdrag kan göras fördonationer till sådana ändamål.Med den fortgående förändringen av kapitalmarknadenborde man överväga att även i skapa ökatincitament för enskilda donationer till ideella ändamål somt.ex. forskning m.m.I länder med utvecklad tradition för små och storadonationer till ideella ändamål även under donatorns liv,har privata initiativ gjort sig gällande i stor utsträckninginom områden som i varit i praktiken exklusivtförbehållna staten och kommunerna. Det finns mångaexempel på lysande resultat av sådana privata initiativ somhar lett till genombrott inom för samhället angelägnaområden. Dessa initiativ har ofta kompletterat statens ochkommunernas av praktiska skäl något mer stelbenta ochofta traditionella satsningar.Undertecknade vill föreslå att regeringen överväger attutreda förutsättningarna för att även i möjliggöraskatteavdrag för donationer, bidrag och gåvor till ideellaändamål. En sådan förändring i skattelagen kundegenomföras successivt, i takt med förändringar avkapitalmarknaden, vilket borde möjliggöra att löpandestudera effekterna.I utredningens uppdrag bör ingå att belysakonsekvenserna för statens och kommunernasskatteinkomster samt om statens och kommunernas egnabidrag till sådana ändamål i vissa fall kan minskas för attkompensera eventuellt skattebortfall. Vidare bör iutredningens uppdrag ingå att definiera begreppet ideellaändamål och lägga förslag till eventuellt successivtgenomförande av reformen med löpande uppföljning aveffekterna på skatteintäkter och donationer. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utredning av förutsättningar attmöjliggöra avdrag på skatt för donationer till ideellaändamål, bl.a. forskning.
mot · GF02Sk318 · 1992-01-27 00:00:00 — Friare användning av skogskontomedel i syfte att stimulera investeringar Skogskonton är till stor nytta för yrkesverksamma jord-och skogsbrukare genom att man bl.a. kan utjämnainkomsterna . Detta är också grundtanken meddessa konton.Användningen av de medel som är insatta påskogskonton är dock utförligt reglerade i lag. För att kunnagöra skattefria avskrivningar måste ägaren investera inomjordoch skogsbrukets verksamhetsområde.Detta gör att skogskontomedel i ett icke ringa antal fallinte kommer till användning utan utgör ett passivt kapital.Därtill kommer att kapitalet växer genomränteavkastningen. I vissa fall kan detta leda till att ickeobetydliga belopp ej kommer till aktiv användning.I dagens situation, där det råder brist på riskvilligtkapital, anser vi att det vore värt att utreda konsekvensernaav om en innehavare av skogskontomedel finge möjlighetatt använda medlen för att investera i nya näringsgrenar iden kommun där medlen förvärvats.Denna utredning kunde också lämpligen omfattamöjligheten att skattefritt använda skogskontomedel föraktiekapital och/eller rörelsekapital i en ny förvärvskälla.Detta under förutsättning att verksamheten är förlagd tillden kommun där medlen förvärvats. Ett sådant friareanvändningssätt kunde även vara begränsat till områden avregionalpolitiskt intresse.En friare användning av skogskontomedel kan bli enstimulans för många idérika personer med affärsidéer attetablera nya företag. Även utboägare, som många gångerhar goda affärsidéer från näringslivet, skulle vara med ochinvestera i den bygd där de har sin fastighet. Möjligen skulledetta även innebära att en del av utboägarna flyttade hemtill sin fastighet.Ett friare användningssätt skulle också med allsannolikhet underlätta att skaffa riskvilligt kapital även tillglesbygd.I nuvarande lågkonjunktur med de lågainvesteringsvolymer som råder i vårt näringsliv skulle ettfriare användningssätt av skogskontomedel vara en brastimulans till investeringar i företag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning avkonsekvenserna av ett friare användningssätt avskogskontomedel i enlighet med vad som i motionenanförts.
mot · GF02Sk319 · 1992-01-27 00:00:00 — Skattefrihet vid plockning av pollenrika växter Enligt kommunalskattelagen räknas inte till skattepliktiginkomst intäkter av försäljning av vilt växande bär ochsvampar samt kottar till den del intäkterna inteöverstiger 5 000 kr.Denna skatteregel grundar sig på det ursamhällekonomisk synvinkel önskvärda i att naturtillgångartas till vara. Enligt min mening bör det därför vara logisktatt även utsträcka skattefriheten till andra tillgångar avliknande beskaffenhet.Pollen från pollenrika växter såsom al, björk, ocholika blommor är en viktig insatsvara i läkemedelsindustrin.Insamlandet av pollen sker genom plockning, inte sällan iform av extraarbete eller feriearbete av ungdomar. Det ärrimligt och logiskt att skattefrihet införs vid sådanplockning, liksom att sådan plockning är ursamhällekonomisk synvinkel angelägen. Skattefrihet medliknande regel såsom plockning av bär, svamp och kottarbör därför införas vid plockning av pollenrika växter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skattefrihet för intäkter avförsäljning av pollenrika växter.
mot · GF02Sk320 · 1992-01-27 00:00:00 — Beskattningen av butiksägare, som blivit utsatta för rån Rån mot butiker, framför allt småbutiker ökar. Mångagånger är det chansartade brott av någon, t.ex. ennarkotikamissbrukare, som är i akut behov av pengar.Butiksrånen är svåra och besvärliga förpolisen att utreda. Rånarna är inte sällan maskerade.Resultatet blir, att rånen tyvärr alltför ofta blirouppklarade. Detta leder i sin tur till att butiksägaren intekan få ersättning för ev. förluster såsom bl.a. självrisken påförsäkringen av rånaren.Blir butiksägaren rånad på pengar, måste ägaren enligtnuvarande regler betala skatt på den summa han/hon blivitbestulen på. Det gäller såväl egenavgift som moms på destulna pengarna.Vi finner nuvarande system om beskattning av bestulnapengar felaktigt och menar, att brottsoffret -- i detta fall denrånade butiksägaren -- måste värnas mera av samhället. Detsynes oss orimligt, att tvingas betala skatt på belopp, manbestulits på. Reglerna måste ändras så, att butiksägareslipper skatta för bestulna belopp, som denne inte ersättsför.Med anledning av en motion (1990/91:Sk305) avundertecknad och () uttaladeskatteutskottet förra (bet. 1990/91:SkU30) atttillämpningen av reglerna måste anses som oklar och att deproblem som uppstår enligt utskottets uppfattningaktualiserar frågan om att en lagändring bör komma tillstånd. Utskottet anförde att man utgick från att regeringenuppmärksammar de uppkommande skatteproblemen och,om det behövs, i lämpligt sammanhang återkommer tillriksdagen i frågan. Den socialdemokratiska regeringenåterkom dock inte till . Regeringen bör återigenuppmärksammas på frågan i syfte att lösa frågan. Detta börges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av skatteuttaget isamband med butiksrån.
mot · GF02Sk321 · 1992-01-27 00:00:00 — Enhetliga regler för beräkning av arvsskatt I förordningen l983:6 med tabeller för uträkning avarvsskatt och gåvoskatt meddelas de grundläggandereglerna för detta. Skillnaderna i skatteberäkning för deolika klasserna är avsevärda. Tanken -- om någon -- bakomdenna särbehandling i skatteklasser torde vara att närmaresläktskap till arvlåtaren eller givaren skall medföra vissnedsättning eller förmån.Man kan emellertid vända på resonemanget -- om manär på det humöret: Den som avlidit ensamstående, d.v.s.utan make eller bröstarvingar eller andra avkomlingar i raktnedstigande led, skall ''straffas'' postumt. Visserligen kansägas att denne inte själv blivit lidande därpå men enbarttanken på vad som skall hända med ens jordiska ägodelarkan fördystra en människas sista år. Det är väl omsorgendärom som föranleder att man skriver testamente om det nufinns någonting kvar sedan alla skatter betalts.Den fria testamentsrätten för en ensamstående bliremellertid illusorisk om man i praktiken måstetestamentera till det ''allmänna'' -- låt vara till enspecificerad verksamhet om man ej sympatiserar medAllmänna arvsfondens syften och beslut -- för att så mycketsom möjligt skall kunna sammanhållas och ej gå bort i skatt.Inte ens barn har ofta råd att ärva sitt hem eftersomrörelsekapitalet -- räcker inte det utanfastigheten måste först säljas -- åtgår till att betalaarvsskatten. Än mindre har då en utomstående elleroskyld -- adoptionsinstitutet står därvidlag ej till buds -- rådatt ärva det som tillkommit vederbörande enligttestamente, särskilt om det gäller en fastighet vari dennekanske bott och tjänat . Systemet är både cynisktoch orättfärdigt.Regeringens förslag att sänka både arvsskatt ochgåvoskatt är värt allt beröm. Det hindrar emellertid inte attovan nämnda orättvisa kvarstår, låt vara att de skadligaeffekterna nu kommer att bli mindre. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att till arvsskatteklass I hänföraäven sådan oskyld som genom testamente erhållit arv efterensamstående utan avkomlingar.