mot · GF02U231 · 1992-01-27 00:00:00 — Erkännande av , m.m. befriades huvudstadAsmara och dagen därpå flydde de etiopiska styrkorna iAssab över gränsen till . Efter mer än trettio årskamp hade eritreanerna med egna krafter befriat sitt land.Enligt den fredsplan som den eritreanska befrielserörelsenpresenterade ska det eritreanska folket fåmöjlighet att bestämma sitt eget öde genom en FN-övervakad folkomröstning. Den kommer att äga rum 1992,sedan en noggrann folkräkning genomförts. En provisoriskregering styr tills folkomröstningen genomförts.Kriget har kostat och dess folk ohyggliga offer.50 000 befrielsekämpar och 100 000-tals civila har dödats. IEritrea finns ca. 50 000 föräldralösa barn. En miljon aven befolkning på 3,5 miljoner har tvingats fly.Huvudstaden är oskadd, men de områden, somvarit befriade länge är hårt drabbade av de urskiljningslösaetiopiska bombningarna. Särskilt gäller detta den viktigahamnstaden . Jordbruk har varit omöjligt i storaområden under kriget och när bönderna nu återvänderskadas de ofta av kvarlämnade minor. Mer än trefjärdedelar av all boskap har förlorats, och bristen pådragdjur är ett allvarligt problem.Till detta skall läggas otillräckliga regn ochsvåra angrepp av skadeinsekter. Detta gör att ca. av befolkningen är beroende av livsmedelshjälputifrån.Etiopien har varit programland för svenskt biståndsedan mitten av . utgjorde detsammanlagda svenska biståndet till 2,4 miljarderkronor. har svenska regeringar under alla år lojaltstött territoriella anspråk på . Så sent somden förklarade dåvarande utrikesministernSten : ''erkänner territoriellaintegritet.'' Det innebar ett erkännande avMengisturegimens anspråk på Eritrea.Sveriges stöd till regim harhjälpt till att hålla den vid liv och förlängt lidandet förEritreas folk. ''Det är en realitet att för varje krona vi fåtthar en birr lösgjorts till kriget,'' uttalade chefen för i i 6, 1991.Genom denna politik har ådragit sig enfruktansvärd moralisk skuld till det eritreanska folket. Detär hög tid att betalar av denna skuld.Den 14 november 1990 uttalade den svenska riksdagenför första gången: ''Principen om självbestämmande förEritrea är politiskt och folkrättsligt välgrundad.'' Riksdagenuttalade sig också för en internationellt övervakadfolkomröstning. Uttalandet var enhälligt.Idag styrs av sin egen provisoriska regering ochförbereder den internationellt övervakadefolkomröstningen. är det hög tid för regeringatt erkänna rätt till självbestämmande och etableraofficiella relationer till för attpå den grunden inleda samarbete och konstruktiva svenskabiståndsinsatser.Men dröjer. Vid en konferens om ,arrangerad av Life and i den 21oktober 1991, beskrev UDs representant relationer till som ''at best undefined''.I är man förbryllad och besviken över densvenska hållningen. Ett intensivt och entusiastisktåteruppbyggnadsarbete har inletts, men det hämmas avbrist på material och maskiner inom nästan alla områdenoch av den nästan fullständiga bristen på pengar. Ett närasamarbete har etablerats mellan regeringarna i ochEtiopien om handel och transporter, hamnar,oljeraffinaderier och livsmedelstransporter. Dettasamarbete hämmas också av bristen på fordon och pengar.Man frågar sig: ''Var finns det svenska biståndet nu? ''Det är nu det behövs! Avkastningen i form av mänskligvälfärd skulle bli mångdubbelt större än den var på de2,, som utbetalades till deodemokratiska, chauvinistiska regimerna i framtill 1990. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenskt erkännande av Eritreasrätt till självbestämmande,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att etablera officiella relationermed den provisoriska regeringen i ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i samarbete med eritreanskamyndigheter bidra till återuppbyggande.