mot · GF02K825 · 1992-01-27 00:00:00 — Översyn av våra helgdagar Frågan om våra helgdagar har väckt en intensiv debattunder senare tid. som ledande företrädare förvårt just nu dominerande regeringsparti har ifrågasatt förstamaj som allmän helgdag har förslag väckts om att upphöjaSvenska flaggans dag, , till sådan allmän helgdag.Tanken att kasta på historiens sophög byggeruppenbarligen på att ''Internationalen'' och röda fanoranses uppfattas som djupt komprometterande i bl.a. debaltiska staterna och andra östländer som tidigare dignatunder stalinismens ok. Om detta har (DN ) utlåtit sig sålunda: ''Internationalen och de rödafanorna var ju realiteter långt innan stalinismen varpåtänkt. Ingen kunde hindra stalinisterna från attmissbruka traditionen. Det finns ingen copyright påpolitiska symboler. Vi kan inte hindra fotbollslagfrån att spela i blågula dräkter. ''Det nationella perspektivetEftersom ändå historiska aspekter anlagts på vissahelgdagars existensberättigande måste vi i konsekvensensnamn något belysa symbolerna bakom vår nationalstolthetoch i den händelse vi bestämmer oss för att slå vakt om våranationalmonument också i logikens namn utvidga kretsenav helgdagsobjekt.Den 6 juniSveriges historia är dess konungars historia lät skaldenErik förkunna. Svenska flaggansdag är sedan seklets början nationaldag. Den harsitt ursprung i att valdes tillSveriges konung. Efter att ha flytt den danske kungenKristians (i kallad tyrann, i -- den gode)knektar, sökt och fått politisk asyl i kunde Gustavditburen av Hansans nåde, Lübecksbankirers kapital och eninhyrd här från i triumf intåga i påmidsommardagen . Med fast hand och skrupelfriametoder byggdes riket upp. Priset var högt. När det tyskakapitalet sinade hemsöktes landets kyrkor. Konungensombud for sålunda land och rike runt och lade embargo påde kyrkklockor som kallade församlingen till templet ochrenade luften från onda andar. Upprorsfanan höjdes iSmåland, , och , mende uppstudsiga slogs tillbaka. Och räfst och rättarting hölls.Den styvnackade landskapsmenigheten krossades ochbilorna föll. Inte ens den forne vännen, dalkarlen AndersPersson på Rankhyttan skonades.Och så fortsatte han sin blodbesudlade väg, över greve-och Dackefejder över riksdag där ständerna 1544för första gången samlades för att höra kungen iefterhand motivera sin politik och stadfästa somarvrike. Där de fick ''lova, förplikta, svärja och hylla ... pådet allerkraftigaste, fullkomligen och oigenkalleligen,samfällt och synnerligen'', äldste son ,''för allas vår nästkommande utav försedde och nuhyllade konung. ''Tänk på att det är denne 1500-talets '''', för atttala med den i ämnet kunnige , vi firarden 6 juni.Den 30 novemberI konsekvens med ovanstående bör förstås också enannan mäktig gestalt i historia, krigarkonungenCarolus -- -- uppmärksammas. Frågan måsteåtminstone väckas om inte denne karolinernas obestriddeledare som en posthum kompensation för debaclet vidPoltava, kalabaliken i , strulet i och denödesdigra kulan vid på iFredrikshald (nuvarande ) i den 30 november1718, bör firas mera rationellt och nationellt -- just den 30november?Den 1 oktober -- högtidliga öppnandeFör att ingen sidvördnad skall drabba krigarkonungensnågot mera fredligt sinnade fader, , mera känd somGråkappan, i vars skepnad han oanmäld for runt ochskrämde upp överheten i landet ,återförde av den slösaktiga drottning förskingradallmän egendom (reduktionen) och införde en rationellhärordning (indelningsverket), bör övervägas om inte ävenriksdagens mer eller mindre högtidliga öppnande bör bliföremål för allmänt firande -- genom att t.ex. den 1 oktoberblir allmän helgdag. Genom ett sådant förfarande skulleockså en naturlig återkoppling kunna göras till , vars taktfasta stöveltramp måhända åter skullekunna berika öppnande.Nytto- och viloperspektivetEtt annat sätt att betrakta våra helgdagar är naturligtvisatt anlägga ett nytto- och viloperspektiv. Just vårt behov avvila är kanske ägnat att skapa förutsättningar för bredauppgörelser över partigränserna, sedan en ledandeföreträdare för vårt just nu dominerande statsbärande partiförklarat att han trots allt kan acceptera första maj somallmän helgdag med tanke på folks behov av vila efterValborgsmässfirandet.Med detta synsätt finns också möjligheter att överbryggaeventuella motsättningar mellan nytta ocn nöje ihelgdagssammanhang. Då blir skälen att behålla första majsom allmän helgdag också synnerligen starka. ärbåde den internationella och nationella arbetarrörelsenshögtidsdag. Människors vilja till arbete är oomtvistatnationens viktigaste tillgång och respekten för allas rätt tillarbete ifrågasätts knappast av någon.Däremot kan flera av våra nuvarande helgdagarifrågasättas av rationella skäl. Sålunda kan man fråga sigvarför vi behöver en , då det numera tordevara ställt utom alla rimliga tvivel att några intefunnits varken nu eller tillförne. De på grundbefintliga stora högtiderna vill vi inte ifrågasätta, dock börom nya helgdagar införes, övervägas om inte flera''annandagar'' med fördel kan slopas. Så torde också kunnaske med . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn av vårahelgdagar.