mot · GF02Fi40 · 1992-05-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /93, m.m. (kompletteringsproposition) har råd att arbetaInnehåll 1.Vårt alternativ2 2.Det ekonomiska läget och utsikterna5 3.Riktlinjer för den ekonomiska politiken11 3.1 Mål och inriktning11 3.2 Finans- och budgetpolitiken12 3.3 Penning- och valutapolitiken19 3.4 Skattepolitiken20 3.5 Kommunernas ekonomi 22 3.6 Näringslivspolitiken 25 3.7 Ett program för arbete och utbildning26 3.8 Ett program mot finanskrisen33 3.9 Inflationsbekämpning36 3.10Välfärdspolitiken40Hemställan43BilagaFörteckning över motioner som ingår som underlag förvårt budgetalternativ.44Sverige har råd att arbeta 1. Vårt alternativVår ekonomiska politik syftar till ekonomisk tillväxt,arbete åt alla och en rättvis fördelning. Vårt alternativskiljer sig från regeringens politik i tre viktiga avseenden:Vi hävdar att det går att pressa ned arbetslösheten ochatt det är nödvändigt att göra det om vi ska undvika socialutslagning och en bestående försvagning av de offentligafinanserna med höga räntor som följd. har råd attarbeta, men har inte råd med arbetslöshet.Vi hävdar att det går att skapa tillväxt och nya resursergenom att ta tillvara ledig kapacitet i näringslivet genom enmålmedveten satsning på investeringar och på utbildning,som stärker vår ekonomi.Vi hävdar att det går att skapa ekonomiska framstegutan att skapa nya klyftor och orättvisor. Det är tvärtom såatt en rättvis fördelning är en förutsättning för att deekonomiska framstegen ska bli bestående.-- en ny näringslivspolitikVi vill därför få till stånd en ny näringslivspolitik somstärker konkurrenskraften och ger utvecklingsmöjligheterbåde för småföretag och storföretag och som gör Sverigeattraktivt för internationella företag. Vi vill vidta åtgärdersom undanröjer de skadliga verkningarna av finanskrisen.Vi vill genomföra ett omfattande program för atttidigarelägga investeringar och skapa sysselsättning.-- omfördelning inom välfärdspolitikenVi vill få till stånd en omfördelning av de ekonomiskaresurserna inom välfärdspolitiken, som bidrar tillekonomisk tillväxt och rättvisa. Vi vill därför förstärkahälso- och sjukvården för att på sätt reducera kostnadernaför sjuk- och arbetsskadeförsäkringen, avdela resurser tillutbildning och kompetenshöjning samt säkerställa enfamiljepolitik som gör det möjligt att förena förvärvsarbetemed ansvar för barnen.-- skatt efter bärkraftVi vill bedriva en skattepolitik som ger en ansvarsfullfinansiering av de offentliga utgifterna och som gör attmedborgarna får betala skatt efter bärkraft. Vi vill därföråterställa skattereformen med dess balans mellan arbeteoch kapital. Vi avvisar ofinansierade skattesänkningar.Genom en sådan ekonomisk politik kan vi understödjatillväxten och skapa 100 000 arbetstillfällen och utbildningsplatser. På så sätt kanarbetslösheten pressas ned mot i stället för att öka till 1993, som följden blir av regeringens politik. Ensådan ekonomisk politik kan genomföras inom ramen för enansvarsfull budgetpolitik, som förstärker de offentligafinanserna.Bakgrunden till vårt alternativSverige har goda förutsättningar att uppnå en godekonomisk tillväxt och ökad välfärd under 1990-talet.Under de senaste åren har en rad initiativ tagits, som lagtgrunden för en sådan gynnsam utveckling: skattereformen,stabiliseringsavtalet, ecu-anslutningen, ,besluten om förbättringar i infrastruktur och utbildningsamt energipolitiken är exempel på detta. Inflationen harpressats ned. har en prisstabilitet på godeuropeisk nivå. Konkurrenskraften förbättras.Vi ser nu en uppgång i den internationellakonjunkturen. Den kommer att dra med sig en ökning avden svenska exporten. Men exporten utgör bara enfjärdedel av den totala efterfrågan och kan inte ensamåstadkomma en allmän uppgång i ekonomin. Aktiviteten påhemmamarknaden är för svag, vilket bromsar tillväxten.Aktiviteten försvagas genom den samlade effekten av:höga räntor och en restriktiv kreditgivning, vilket drabbarnäringsliv och hushåll,strukturpolitiska åtgärder riktadebl.a. mot bostadsförsörjningen och byggsektorn,finanspolitiska indragningar, riktade bl.a. mot utbildning,vård och omsorg.Den kritik vi riktar mot regeringens ekonomiska politikbekräftas av regeringens egna bedömningar. Tillväxtenförsvagas med ca och ca 15miljarder kronor och arbetslösheten blir 50 000 fler som en direkt följd av de åtgärder somregeringen vidtar. Det bidrar till att statsfinansernaförsämras i snabb takt.En ny näringslivspolitikRegeringens politik, ''Den enda vägen'', leder inte tillekonomiska framsteg. Vi vill därför lägga om denekonomiska politiken och inrikta den på att ta tillvaramöjligheterna till tillväxt.Vi vill bedriva en ny näringspolitik, som ersätter denlåt-gå-, lägg-ner- och sälj-ut-politik, som bedrivs. Enhuvuduppgift är att stärka konkurrenskraft ochutvecklingsmöjligheter -- både för småföretag ochstorföretag -- som gör attraktivt för internationellaföretag. Därför måste politiken inriktas på att befästa denprisstabilitet som har uppnåtts. Genom att förnyaarbetets organisation, att systematiskt införa bästaproduktionsmetod, att satsa på forskning och utvecklingoch att höja kompetensen i arbetslivet bör produktivitetenkunna förbättras rejält . förstärks de svenska företagens möjligheter påden europeiska marknaden.Som ett led i en ny näringspolitik bör ett samlat programnu genomföras mot de skadliga effekterna av finanskrisen.Det främsta syftet är att öka tillgången på riskkapital förnäringslivet. AP-fondens ram för aktieköp bör vidgas med10 miljarder kronor. Staten bör avstå från planerna på attlägga beslag på det riskkapital som finns tillgängligt genomutförsäljning av statliga företag. Fastighetsmarknaden börstärkas genom att ramarna för AP-fondernas fastighetsköpvidgas och staten avstår från planerna på att realiserafastigheter för . Banker och andrakreditinstitut bör stärkas genom att skattereglerna mjukasupp något och en statlig inlåningsförsäkring införs.Ett annat viktigt inslag i en ny näringslivspolitik är ettomfattande investeringsprogram, som skapar arbete ochutveckling. Vi vill kraftigt öka investeringarna i vägar,järnvägar, broar och annan infrastruktur. Upprustning,ombyggnad och reparation av skolor, bostäder m.m. börstimuleras. Vi vill satsa ytterligare perår för att finansiera kostnaderna för tidigareläggning m.m.På så sätt bör investeringsnivån kunna höjas med 20miljarder kronor under en tvåårsperiod.Till detta kommer höjda ambitioner när det gällerutbildning och kompetensutveckling. Den utbyggdagymnasieskolan och fler elever i högskolan förbättrarungdomarnas utbildning. Ökningen avarbetsmarknadsutbildningen, satsningen påvuxenutbildning och förstärkta insatser förkompetensutveckling i tillverkningsindustrin höjerarbetskraftens kompetens och produktivitet. Även deregionalpolitiska insatser vi föreslår i samband medförsvarets omstrukturering har denna inriktning. Dessautbudsinriktade åtgärder stärker tillväxten på längre sikt.Omfördelning i välfärdspolitikenVi vill få till stånd omfördelning och förnyelse inomvälfärdspolitiken, vilka kan bidra till både ekonomisktillväxt och rättvisa.Statsbidragssystemet för kommunerna bör reformeras.Detaljbestämmelserna bör minskas för att göra det möjligtför kommunerna att förbättra produktiviteten och hushållamed knappa resurser. Vi vill genomföra en sådan reform itvå steg, för att finna tekniska lösningar, som kan bli allmäntaccepterade och bestående.Vi vill anvisa mer till kommuneroch landsting. Syftet med detta är att bättre tillgodosebehovet av utbildning och kompetenshöjning, säkerställaen familjepolitik som gör det möjligt att förenaförvärvsarbete med ansvar för barnen och förstärka hälso-och sjukvården för att genom aktiva åtgärder reducerakostnaderna för sjuk- och arbetsskadeförsäkringen.Vi medverkar till besparingar när det gäller läkemedeloch i tandvårdsförsäkringen, men vi säger nej till införandetav karensdagar.Skatt efter bärkraftSkattesystemet har förnyats och fåtten utformning, som gör att har en internationelltkonkurrenskraftig företagsbeskattning, samt eninkomstbeskattning, som främjar arbete och sparande. Denborgerliga regeringen har på viktiga punkter rivit uppskattereformen och rubbat balansen mellan arbete ochkapital. Vi vill återställa skattereformen och bedriva enskattepolitik som gör att medborgarna får betala skatt efterbärkraft.De beslut som regeringen har genomdrivit omskattesänkningar för kapitalägare och höginkomsttagarebör därför omprövas. Det gäller besluten om sänktkapitalinkomstskatt, reavinstskatt, förmögenhetsskatt,arvs- och gåvoskatt. Dessa åtgärder har en omfördelandeeffekt, men ger inte alls de tillväxteffekter som regeringenhar gjort gällande.Energiskatten på den tunga industrin bör sänkas för attåstadkomma mera konkurrensneutrala villkor. Vi säger nejtill regeringens förslag att helt avskaffa energiskatten påindustrin. Vi avvisar också regeringens förslag om höjdinkomstskatt, sänkt mervärdesskatt och slopadfastighetsskatt på kommersiella lokaler. Vi vill höjamiljöavgiften på handelsgödsel. Våra förslag påskatteområdet innebär att statens inkomster ökar med ca 9miljarder kronor /93.Vid en kameral jämförelse mellan vårt budgetförslagoch regeringens har vi ett budgetunderskott som är 6miljarder kronor mindre 1992/93. Till detta kommereffekten av ökad tillväxt och minskad arbetslöshet.Därigenom ökar inkomsterna och minskar utgifterna.Förbättringen av de offentliga finanserna blir närmare 15miljarder kronor 1992/93.Vi vill föra en budgetpolitik som är både ansvarsfull påskattesidan och försiktig på utgiftssidan. Regeringensförslag till omfattande skattesänkningar leder till storabudgetunderskott. Sådana lånefinansieradeskattesänkningar måste förr eller senare betalas, och detmed ränta. Vi avvisar en sådan budgetpolitik.2. Det ekonomiska läget och utsikternaInternationell ekonomiDen internationella lågkonjunkturen nådde bottenläget1991. En försiktig uppgång har inletts i främst Förentastaterna. Den har dock varit betydligt svagare än vidtidigare uppgångsfaser. I och bedömsavmattningen hålla i sig under större delen av innevarandeår och först kan en viss återhämtningförutses. Den penningpolitiska åtstramningen i Tysklandhar medfört en hög räntenivå, vilken även håller upperäntan i . För OECD-området som helhet beräknarregeringen att tillväxten stannar vid och ökar till 1993, se tabell 1. I takt med att den internationellakonjunkturen förstärks kommer den svenska exporten attsuccessivt öka under de närmaste två åren.Den redan höga arbetslösheten i flertalet industriländerökar ytterligare och till följd av den svagatillväxten. Den långsamma tillväxten och den svagaarbetsmarknaden dämpar pris- och löneökningarna i deflesta . För OECD-området som helhetberäknas de genomsnittliga löneökningarna bli ca 4,5 %både 1992 och 1993. Konsumentprisökningen inom OECD-området väntas falla till 1992 för att stiga något 1993.nTabell 1. Den ekonomiska utvecklingen inom OECD-området.1990199119921993BNP-tillväxt, %2,50,82,03,0Konsumentprisökning, %4,94,33,03,5Arbetslöshet, nivå %6,37,17,57,6Källor: Kompletteringspropositionen och LO(arbetslösheten).Goda förutsättningarSvensk ekonomi befann sig 1991 i en av de djupastelågkonjunkturerna . Den orsakades avden internationella nedgången och förstärktes av dekostnadsproblem som uppstod iSverige. BNP minskade sedan 1977.Samtidigt som sysselsättningen föll steg arbetslösheten från1,1990 till 1991.Trots den svaga konjunkturen kan man konstatera attförutsättningarna för en långsiktigt god ekonomiskutveckling har förbättrats radikalt under de senaste åren.Den tidigare ofördelaktiga kostnadsutvecklingen har nubrutits. Löneökningarna har dämpats kraftigt från 10 %1990 till historiskt låga 1991. sker en ytterligaredämpning och . Konjunkturavmattningen,avregleringen av jordbruket och andra strukturreformer harmedverkat till att få ned kostnadsökningarna. En annanviktig faktor bakom denna utveckling är detstabiliseringsavtal som kunde slutas efter ett initiativ av densocialdemokratiska regeringen.Till följd av den dämpade kostnadsutvecklingen har ettmarkant trendbrott skett när det gäller inflationen. Med enkonsumentprisökning på under loppet av 1992 är densvenska inflationen nu en av de lägsta i . Densvenska bytesbalansen har successivt förbättrats de senasteåren. Underskottet motsvarar bara av BNP, sediagram 1.Vinstläget är också relativt högt i stora delar avnäringslivet i förhållande till konjunkturläget. Industrinsbruttoöverskottsandel beräknas i nationalbudgeten uppgåtill , vilket kan jämföras med 1981 och ca16 % 1977, vid bottennivåerna i de båda senastelågkonjunkturerna. Därtill kommer att soliditeten är bättrenu, efter många goda år , än den var imotsvarande konjunktursvackor tidigare.nDiagram 1 BytesbalansenProcent av BNPKällor: och kompletteringspropositionen.En rad beslut har fattats , vilka har stärktdet svenska näringslivet. Anknytningen av den svenskakronan till den europeiska ecun , EES-avtaletoch ansökan om medlemskap i ökar Sverigesmöjligheter att hävda sig internationellt.Trepartiöverenskommelsen om energipolitiken har lagt fastden långsiktiga inriktningen på energiområdet.Skattereformen har gett mycket konkurrenskraftigasvenska företagsskatter. De avgörande stegen i dennaprocess togs av den socialdemokratiska regeringen.Förtroendet för den svenska ekonomin har stärkts ochSverige har uppgraderats som investeringsland. Räntenivånsänktes som en följd av sänkt inflationstaktoch som ett resultat av ecu-anslutningen. Utlandetsdirektinvesteringar i ökade från 10 miljarder kronor1989 till ca 1991. Under slutet av åretuppstod det osäkerhet om regeringens ekonomiska politikoch drabbades av stora valutautflöden som på nytthöjde räntenivån. De grundläggande förhållandena för attfortsätta att pressa ned räntorna föreligger.Ytterligare en positiv faktor under densocialdemokratiska regeringen var omläggningen till en mertillväxtinriktad arbetsmarknadspolitik, som medförde attutbildning och kompetenshöjning blev de dominerandeåtgärderna. Detta leder till att arbetskraften kommer attvara väl att möta företagens efterfrågan och behovoch att risken minskar för snabbt uppkomnaflaskhalsproblem, när konjunkturen vänder uppåt. Ävenden omfattande utbyggnad av infrastrukturen sombeslutades av den socialdemokratiska regeringen kommeratt verksamt bidra till förbättrade industriellaförutsättningar.Den svenska industrin har mot denna bakgrundfortfarande goda förutsättningar att haka på deninternationella konjunkturen när den vänder uppåt.Industrin har också en potential för ökad tillväxt ochförnyelse under återstoden av 1990-talet.Sveriges ekonomiska huvudproblem är nu inte inflationoch bytesbalansunderskott. Problemet är att regeringenspolitik skapar en hemmagjord nedåtgående spiral, sommedför att nedgången blir avsevärt större än vad somföranleds av konjunkturutvecklingen. Detta får till följd attvärdefull produktionskapacitet slås ut, nyinvesteringar ochnyetableringar minskar. Därmed minskar sysselsättningenkraftigt och arbetslösheten stiger snabbt. Kompetens ochyrkeskunnande går förlorad. Risken ökar därmed att denproduktionskapacitet, som behövs i den kommandekonjunkturuppgången, blir otillräcklig för att ge enbalanserad ekonomisk utveckling. Den grund som densocialdemokratiska regeringen hade förberett inför 1990-talet undermineras.Regeringens åtstramningKonjunkturläget är svagt ochprognoserna visar fallande BNP och svag tillväxt nästaår. Trots den svaga utvecklingen lägger regeringen framförslag till åtgärder som stramar åt efterfrågan och sänkertillväxten ytterligare. De skattesänkningar som regeringengenomdriver har ingen nämnvärd stimulanseffekt påtillväxten. De tvingar i stället fram nedskärningarna.Regeringens åtstramning berör i första hand treområden: Bostadsinvesteringarna, den privatakonsumtionen och kommunerna. Tillsammans svarar dessaför mer än två tredjedelar av den samlade inhemskaefterfrågan och BNP.Regeringen har genomfört en rad förändringar sompressar ned bostadsbyggandet, i ett skede när byggandetändå avtar. Räntelånesystemet, som skulle ha införts , har stoppats. Investeringsbidraget har sänkts i ettförsta steg från till av byggkostnaden ochtas bort helt 1993. Ränteavdragens värde minskar från 30 %till 1993 och räntebidragen reduceras. Till följd avdenna politik har regeringen nu fått räkna ned prognosenför bostadsbyggandet , vilket innebär att nybyggandetav bostäder halveras och därmedunderstiger bottennivån från mitten av 1980-talet.Även när det gäller den privata konsumtionen innebärregeringens åtstramningspolitik en försvagning. Som enkonsekvens av regeringens åtgärder reduceras hushållensinkomster. De tyngsta orsakerna är karensdagarna,höjningen av egenavgiften till arbetslöshetsförsäkringenoch de minskade räntebidragen. Därtill kommer att desänkta ränteavdragen höjer sparkvoten.För den kommunala sektorn kommer konsekvensernaav regeringens åtgärder att bli betydande. Indragningen avstatsbidrag 1993 och åren därefter på ,minskade statsbidrag därutöver med 1,5 miljarder kronorsamt lagstadgat skattestopp kommer att minskakommunernas och landstingens möjligheter att erbjuda godvård, omsorg, utbildning etc. och kommer att leda tilluppsägningar av kommunalt anställda.Regeringens anspråk på att bedriva en politik för tillväxtoch full sysselsättning saknar trovärdighet. Någonstimulanseffekt av regeringens politik kan inte spåras påvare sig BNP, export eller investeringar i regeringensprognoser. Det är inte heller förvånande. Vår uppfattningär att de tillväxtfrämjande effekterna av de kraftigaskattesänkningarna på förmögenheter, aktiehandel ochannat, som regeringen driver igenom, är försumbara påbåde kort och lång sikt. De kan inte mäta sig med detillväxthämmande effekterna av den åtstramningskattesänkningarna framtvingar. Regeringens politik lederinte till ökad tillväxt utan till försvagad tillväxt, högrearbetslöshet och försämrad välfärd.Sveriges ekonomi med regeringens politikVi kan redan nu se konsekvenserna av regeringenspolitik i de prognoser, som presenteras ikompletteringspropositionen. Prognosen för tillväxten harsänkts och arbetslösheten har räknats upp, se tabell 2.Regeringens höstprognos baserades på den förrasocialdemokratiska regeringens politik. Prognosen ikompletteringspropositionen tar däremot hänsyn tillkonsekvenserna av den borgerliga regeringens åtgärder.nTabell 2. Jämförelse mellan regeringens prognoser för1992--1993Exkl.Inkl.regeringensregeringensåtgärderåtgärder(okt -91)()BNP-tillväxt 1992 och 1993 sammantagna2,20,4Arbetslöshet 1993-- Procent av arbetskraften3,75,0-- Antal personer167 000220 000Källor: Prop. 1991/92:38 ochkompletteringspropositionen.I allt väsentligt är den lägre tillväxten en konsekvens avsvagare inhemsk efterfrågan. Privat konsumtion harreviderats ned , offentligkonsumtion och investeringarnamed för 1992 och 1993sammantagna. En svagare internationell utveckling ochdärmed sammanhängande svagare exportutveckling kanbara förklara av regeringensnedrevidering av BNP-prognosen för de bådaåren sammantagna.Nedrevideringen av regeringens prognoser stämmer välöverens med de konsekvenser av regeringens politik, som vihar beskrivit ovan. Vi håller för troligt att utvecklingent.o.m. blir något svagare än enligt regeringens bedömning.Både den internationella och den svenska tillväxten kan blinågot lägre och hushållens sparkvot kan komma att blihögre.Med regeringens politik kommer ekonomin de närmastetvå åren att utvecklas mycket svagt. Konsumtion ochinvesteringar kommer sammantagna att minska både 1992och 1993. Tillväxten uteblir nästan helt och arbetslöshetenstiger till 1993. Detta är en politik som visocialdemokrater inte kan acceptera.Regeringspartierna gav i den senaste valrörelsen intryckav att snabbt kunna öka tillväxten. bär inga spår av detta. De framstår som mycketogynnsamma när man jämför med den socialdemokratiskaregeringsperioden --1991, se tabell 3.nTabell 3. Utvecklingen 1991--1993 jämförd medperioden --1991Årlig procentuell volymförändring1982--19911991--1993Privat konsumtion1,80,0Offentlig konsumtion1,3--0,4Investeringar3,5--5,3Export3,32,7Import3,51,0BNP1,90,2Anm. : I tabellen har lagerinvesteringarna uteslutits.Källor: Nationalräkenskaperna ochkompletteringspropositionen.Under vår regeringsperiod hade en export- ochinvesteringsledd tillväxt. Både exporten ochinvesteringarna ökade med 3--3,. Under vår regeringsperiod vartillväxten . är tillväxten i stort sett noll.Under vår period steg konsumtionen med perår. Det rådde en rimlig balans mellan utvecklingen av privatoch offentlig konsumtion, med en något snabbare tillväxt iden privata konsumtionen. är det nolltillväxt i denprivata konsumtionen och den offentliga konsumtionendras ner.Sveriges ekonomi med socialdemokraternas politikVår politik syftar till att minska lågkonjunkturenspåfrestningar på hushållens och företagens ekonomi och tillatt förhindra att den leder till onödig utslagning avmänskliga och reala resurser. Dessa resurser skall i ställetsättas in för att främja tillväxt och förnyelse. Strukturelltskall utrymme finnas för en god tillväxt i denkonkurrensutsatta sektorn, när de marknadsmässigaförutsättningarna för detta nu är på väg.Vi socialdemokrater vill få till stånd en ny näringspolitik,vi vill undanröja de skadliga effekterna av finanskrisen ochvi vill satsa på ett omfattande program för arbete ochutbildning, som innefattar kraftigt ökade investeringar,vidgade utbildningsmöjligheter samt en mer aktivarbetsmarknads- och regionalpolitik. Vi avvisaråtstramningsförslag som minskar hushållens köpkraft ochleder till en felaktig fördelning av bördorna.Konsekvenserna av den socialdemokratiska politikenblir en bättre utveckling av inhemsk efterfrågan, se tabell4. Den privata konsumtionen kommer att öka mer än medregeringens förslag. Även den offentliga konsumtionen blirstörre med vårt förslag än med regeringens politik. Detberor främst på att arbetslösheten i vårt alternativbekämpas med aktiva åtgärder i stället för genomkontantstöd och att vi avvisar indragningar frånkommunerna. Med vår politik dämpas nedgången iinvesteringarna och de ökar åter 1993. Detta ären effekt av vårt omfattande investeringsprogram.Diagram 2 ArbetslöshetenProcent av arbetskraftenKällor: , kompletteringspropositionen och egnaberäkningarMed den socialdemokratiska politiken ökar tillväxten tillknappt 1993. Arbetslösheten kan pressas ned mot 3 %i stället för att som med regeringens politik stiga till , sediagram 2.Tabell 4. Försörjningsbalans och nyckeltal för SverigeProcentuell förändring (om inte annat anges)Miljar-derkronorMedregeringenspolitikMed social-demokraternaspolitik 19911992199319921993Privat konsumtion779,40,5--0,50,50,0Offentlig konsumtion382,00,1--0,80,10,2-- Stat109,1--0,2--0,7--0,2--0,7-- Kommuner272,90,2--0,80,20,7Bruttoinvesteringar270,3--9,0--1,5--5,02,8Lagerinvesteringar 1)-- 25,50,60,90,60,9Export403,71,04,51,04,5Import378,5--0,52,50,03,5BNP1 431,6--0,40,80,21,9Konsumentpriser9,42,52,22,53,1Disponibel inkomst4,31,5--0,81,6--0,9Sparkvot, % nivå1,92,92,63,02,0Arbetslöshet, % nivå2,74,45,04,03,5Bytesbalans, % av BNP--0,9--0,50,2--0,6--0,1Källor: Kompletteringspropositionen och egnaberäkningar.1) Förändring av lagerinvesteringarna i % avföregående års BNP.3. Riktlinjer för den ekonomiska politiken 3.1 Mål och inriktningMålen för den ekonomiska politiken bör ligga fast: Fullsysselsättning, ekonomisk tillväxt, stabila priser, rättvisfördelning, regional balans och god miljö.Ytterst syftar den ekonomiska politiken till en högvälfärd och en rättvis fördelning av välfärden mellanmedborgarna. Den ekonomiska tillväxten är helt avgörandeför välfärd. Tillväxten bestämmer bådemöjligheterna att öka den privata levnadsstandarden ochmöjligheterna att genom gemensamma åtagandenfinansiera trygghet, vård och omsorg m.m. Denekonomiska politiken måste därför bidra till en god tillväxtbl.a. genom att främja sparande, investeringar ochproduktivitet.Tillväxten måste emellertid ses i ett vidare perspektiv.Även miljöhänsyn måste vägas in.