mot · GG02T23 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:132 Vissa frågor inom område I propositionen föreslås att ensamrätt tillbrevbefordran avskaffas fr.o.m. den 1 januari 1993.Förslaget innebär att regeringen inte bara går emot detbeslut som fattade så sent som ,då man enligt betänkande 1991/92:TU anser ''attpostverkets ensamrätt inte bör avskaffas innan det finnsinstrument i form av lagstiftning varigenom staten kanförsäkra sig om att den regionala och sociala servicenfungerar'', utan också lämnar den utredning om en nypostlag, som skall presentera sina förslag den 15 december1992, helt utan avseende.Omedelbart reses frågan, vilka extraordinäraförändringar som skett i inre eller yttre miljöfrån , vilka skulle kunna motivera en såutomordentligt drastisk ändring i Postverketsarbetsförutsättningar som slopandet av brevmonopolet. Enåtgärd som skulle vidtas utan att riksdagensställningstagande respekteras och utan att kunnatfå ett samlat beslutsunderlag.Det enda motiv som ges i propositionen är''marknadsförändringar i kombination med otydligasignaler om konkurrensförutsättningar förbrevverksamhet''. Vidare säger man att förslaget skulle ''geen klarläggande signal till de olika aktörerna påpostmarknaden''. finns det två aktörer påpostmarknaden utöver självt, nämligenRiksåklagaren, vilken utreder City-Mails misstänkta brottmot postmonopolet samt City-Mails konkursförvaltare.Sveriges geografi och glest bosatta befolkning ställersärskilt höga krav på infrastrukturen. Det gäller specielltpostverksamheten. Utanför de största tätorterna finns detingen marknad för flera konkurrerande postföretag.Det är en nationell angelägenhet, att riksdagensregionala och sociala mål för verksamhet kanupprätthållas. Staten måste alltså garantera de medel i formav lagstiftning och annan styrning som är nödvändiga för attservicemålen skall uppnås.Sedan Postverket fick enhetsporto 1855 harkorssubventionering mellan kort- och långväga och därmedbilliga och dyra brev medverkat till att postservicenfungerar också i glesbygder. Även om mycket isamhället förändrats , serSveriges geografi likadan ut. Menar vi något med att helaSverige skall leva, måste hela också ha tillgång jämlik postservice. brevmonopol är enförutsättning för att det nationellt sammanhållna nätet skallfungera.Om dessa förutsättningar förändras kan man befaraolika utvecklingslinjer för glesbygdens postservice iframtiden. En är att kommunerna får ta över ansvaret föratt deras invånare får tillräcklig postservice och därmed fårkommunen köpa posttjänsterna av olika poståkerier. Enannan modell är teoretiskt möjlig, den som staten tillämparvad gäller köp av olönsam järnvägstrafik. Samhällets totalakostnader för brevbefordran torde inte förändras markant inågotdera systemet, däremot torde statsbudgeten kommaatt belastas med ytterligare tunga utgifter.Den pågående postlagsutredningen kommerförhoppningsvis att räta ut en del av de frågetecken, somtornar upp sig kring postverkets regionala ansvar iframtiden. Det är ytterst anmärkningsvärt att regeringeninte tar någon hänsyn till vad man också själv sagtom vikten av att reda ut dessa förutsebara problem, utanisolerat föreslår ett avskaffande av monopolet.Internationell harmoniseringInom EG pågår ett arbete för att harmonisera regler ochbestämmelser inom postväsendet. Bl.a. har ett program, ens.k. Syftet är att man skall få likformigkvalité och omfattning på posttjänster över hela EES-området.När det gäller avgränsning av monopol, säger man attdetta är tillämpligt för brev upp till en viss viktgräns samtför paket upp till . För dessa delar avpostverksamheten skall medlemsländerna ha skyldighet attansvara för service, kvalitet och vissa prisramar. Inte bararätten att tillämpa brevmonopol, utan ocksåkorssubventionering pekas ut som medel för att tillgodosekraven. Regeringen bortser helt från dessa resonemang iden föreliggande propositionen, vilket är mycketanmärkningsvärt. Det saknar såväl analys somargumentation varför motsvarande ordning inte bör gälla iSverige.MomsbeläggningFör att skapa konkurrensneutralitet för ettavmonopoliserat postverk måste brev- ochtidningsbefordran momsbeläggas. Återigen uppstår enkonflikt med de europeiska harmoniseringssträvandena.Hur detta skall lösas har regeringen inget som helst svar på.Moms på brev betyder att portot ökar förprivatpersoner, föreningar m.fl. som inte har möjlighet attlyfta av momsen. Även momsbefriade tidningar kommer attfå kraftiga prishöjningar. Skulle detta tillåtas slå igenom påförenings- och kulturlivets mycket ansträngdaekonomi, torde effekterna bli avsevärda, inte minst fråndemokratisk synpunkt. Genom det beslut som togs avriksdagens majoritet , som innebar att prismåletför de s.k. slopades, är dessa redanutsatta för en hård ekonomisk press. Inte heller i dettaavseende har regeringen något förslag till lösning.Slutligen bör påminnas om att föreliggande förslag, omdet blev verklighet, skulle innebära totaltoreglerad postmarknad med de konsekvenser detta skullefå, inte minst från sekretessynpunkt.Sammanfattningsvis kan konstateras att föreliggandeproposition i denna del sällar sig till raden av slarvigt ochideologiskt dogmatiskt hopkomna förslag frånKommunikationsdepartementet som fått ta del avunder hösten. Vi avvisar därför regeringens förslag ochföreslår att regeringen i stället snabbutrederförutsättningarna för att införa en modernmonopollagstiftning för brevbefordran i enlighet med , alternativt en koncessionslagstiftning som ställersådana krav på postdistributörer att en solidariskfinansiering av regionala och sociala kostnader inomsektorn bibehålls. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:132 yrkande 1.