ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02So14 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:61 Ändrat huvudmannaskap för vissa institutioner inom ungdomsvård och missbrukarvård Ungdomsvården i har ståttunder debatt. Allvarlig kritik har med rätta kunnat riktasmot landstingen som huvudmän. Med anledning av dettafattade ett principbeslut om atthuvudmannaskapet skulle föras över från kommuner ochlandsting till staten.I den föreliggande propositionen föreslås att staten fårett samlat huvudmannaskap för de särskildaungdomshemmen och LVM-hemmen. En ny statligmyndighet, , föreslås bliinrättad.Jag anser att de problem som finns inom dagensungdomsvård på intet sätt blir åtgärdade genompropositionens förslag. Staten var huvudmanför de särskilda ungdomshemmen. Erfarenheterna från dentiden är inte särskilt övertygande. Under åren 1983 till 1992har däremot en klar utveckling skett. Ökad utbildningsnivåpå personal och ökad individuell behandling är några avresultaten.Att återgå till statligt huvudmannaskap är att gåtillbaka i utvecklingen. Staten bör istället skaffa sig ökadinsyn och bidra till utvecklingen på detta område på annatsätt. Staten kan exempelvis genom riktade statsbidrag ochrekommendationer bidra till att utveckla verksamheten.Om en huvudmannaskapsförändring skall genomförasborde den vara åt andra hållet, dvs. Vadsom behövs är små institutioner med lokal anknytning,inte att bygga upp och vidmakthålla stora institutioner medhela landet som upptagningsområde.I propositionen föreslås en särskild institutionsstyrelse.Detta medför en ytterligare byråkratisering av frågan, meninga fördelar. De pengar är beredd att satsa påökad administration i form av en statlig styrelse kan t.ex. istället satsas på medel till ökad kompetensutveckling på desärskilda ungdomshemmen.De åtgärder som föreslås kommer att kosta staten ochskattebetalarna åtskilliga miljoner. Detta sker samtidigtsom andra angelägna sociala projekt i kommuner ochlandsting, vilka kan förebygga sociala problem, får kraftigtminskade anslag! Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition 1992/93:61vad gäller överföringen av huvudmannaskapet för densärskilda ungdomsvården till staten,2. att avslår regeringens proposition 1992/93:61vad gäller förslaget om att inrätta en statlig myndighet,, som skall ansvara för planering,ledning och drift av de särskilda ungdomshemmen.
mot · GG02So15 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:61 Ändrat huvudmannaskap för vissa institutioner inom ungdomsvård och missbrukarvård Enligt propositionen skall en ny myndighet, Statensinstitutionsstyrelse (SIS), inrättas den 1 juli 1993.Myndigheten skall svara för planering, ledning och drift avLVM-hemmen och de särskilda ungdomshemmen.Generaldirektör för det nya verket har tillsatts ochunderförstått skall verket placeras i eller dessnärhet. Denna placering kan ifrågasättas. Avregionalpolitiska skäl är t.ex. en bra placeringsort.Umeå har mycket goda flygförbindelser, de flesta orter ilandet kan nås . Med dagenskommunikationsteknik i form av dataöverföring och telefaxspelar det heller ingen roll om myndigheten ligger iStockholm eller i Umeå.Ett annat och kanske viktigare skäl är att man inomnorra regionen har ett väl utvecklat samarbete mellanvårdsektorn och , högskolorna i regionenoch vårdhögskolor. Många av samarbetsprojekten rörungdomsvård, missbruk och missbrukarvård. Så har t.ex.Västerbottens vårdförbund, som är huvudman förmissbrukarvården på institutioner i , pågåendesamarbetsprojekt med , t.ex. vad detgäller utvärdering och handledning inommissbrukarvården. I dessa projekt är också kommunerinvolverade. Dessa projekt visar på vilja och kompetens hosde inblandade, som skulle gå att bygga vidare för SIS.I det fall att man väljer annan lokaliseringsort än Umeåbör frågan om en regional organisation prövas. Ipropositionen sägs att det skall bli en myndighet utanregional organisation. Detta skulle kunna skapa risk förcentralstyrning av vården utan känsla för de speciellaförhållanden och problem, som finns inom varje region. Såråder t.ex. mycket speciella förhållanden förmissbrukarvården i vad gäller avstånd,levnadsbetingelser och samhällsuppbyggnad. För att mötadessa faktorer på ett adekvat sätt i planeringsprocessen ochvårduppbyggnaden behövs en speciell kompetens utifrånregionens villkor. Detta kan knappast uppnås med enbarten centralorganisation.För norra regionen skulle en regional administrationkunna förläggas till . Skälen är de samma som förplacering av SIS i . Därtill kommer att erfarenhet ochkompetens finns på orten för dess uppgifter. Så t.ex. bordeVästerbottens vårdförbund kunna stå som modell för en välfungerande organisation på vårdområdet. Dessutom liggerUmeå utomordentligt centralt till i norra regionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalisering av Statensinstitutionsstyrelse.
mot · GG02So16 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:61 Ändrat huvudmannaskap för vissa institutioner inom ungdomsvård och missbrukarvård För att möta behovet av ett samlat ansvar för ungdomarmed behov av intensiva stödjande insatser och vuxna medtunga missbruksproblem föreslås i propositionen att ensärskild statlig myndighet inrättas. Statensinstitutionsstyrelse, som inrättas , skallansvara för planering, ledning och drift av LVM-hemmenoch de särskilda ungdomshemmen. En viktig uppgift förmyndigheten blir samverkan mellan institutionsvården ochden öppna vården.Lokalisering av myndigheten kommer att prövas av ensärskild organisationskommitté, men jag vill redan nuframhålla de starka skäl, som talar för en lokalisering tillÖrebro.En viktig uppgift för myndigheten blir att hålla tätkontakt med institutioner och . Denbör också vara lätt tillgänglig för olika kommuner i landetoch personal från de olika behandlingshemmen. Genom sittläge i demografiska mittpunkt skulle enlokalisering till skapa smidiga kontakter mellanmyndigheten, kommuner och behandlingshem.Kommunen har mycket goda kommunikationer medbl.a. E20, E18, R50, R51 och R60 strålarsamman i . SJ trafikerar med täta turer tilloch från och via . JärnvägenGävle--passerar . Snabba förbindelser medbl.a. och blir än snabbare när denplanerade byggts ut. Kommunen har egenflygplats med direktflyg till , och Oslo.Inom län finns stort engagemang förarbete med missbruks- och ungdomsfrågor. Sedan flera årtillbaka drivs ett länsövergripande arbete mot narkotika,där såväl landsting som samtliga kommuner deltar.Inom länet finns ett stort antal institutioner. Bland annatdriver två § 12-hem, Bergsmansgården ochGranhult, ett § 23-hem, Runnagården samt ett § 22-hem,Rällsågården.Socialstyrelsens regionala tillsynsenhet lokaliseradesnyligen till . Närheten till i dess specialistkompetens vägde tungt vid beslutet.Örebros läge och kompetensen i länet har gjortlokaliseringen av kansliet för regionsamverkansorganet imellansvenska regionen till naturlig.Högskolan i har en mycket väl utbyggdsamhällsvetenskaplig fakultet med socionomutbildning.Högskolan erbjuder hög kompetens inomsamhällsvetenskaplig forskning och utbildning. En välutbyggd vårdhögskola i regi erbjuderutbildning inom bland annat rehabilitering och socialomsorg. Väl utbyggd samverkan mellan högskolorna ochmissbruksvården finns etablerad.Inom kommun och läns landsting samtbland övriga kommuner i länet finns stort intresse för enlokalisering av myndigheten till Örebro.Det har samband med länets goda förutsättningar attskapa en god miljö för myndigheten, men också med denbekymmersamma sysselsättningssituationen i län. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalisering av Statensinstitutionsstyrelse till .
mot · GG02So17 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:61 Ändrat huvudmannaskap för vissa institutioner inom ungdomsvård och missbrukarvård fattade ett principbeslut om atthuvudmannaskapet för de särskilda ungdomshemmenskulle föras över från kommuner och landsting till staten.Bakgrunden till beslutet var dels problemen med allmänplatsbrist och dels bristande överensstämmelse mellansocialtjänstens behov av institutionella vårdinsatser ochhuvudmännens inriktning på de befintligaungdomshemmen.I propositionen föreslås nu att staten får ett samlathuvudmannaskap för de särskilda ungdomshemmen. Dennya myndighet som föreslås inrättad ska få ansvaret för attanvisa plats på den institution som i varje enskilt fallbedöms lämpligast.Sedan riksdagsbeslutet har i minst ett avseendeförutsättningarna förändrats för ungdomsvården. Den alltkärvare ekonomiska situationen i landets kommunertvingar fram en allt hårdare prioritering av vilken vård ochbehandling kommunerna är beredda att bekosta för utsattaungdomar.Socialstyrelsen bedömde 1990 att antalet platser vid §12-hemmen behövde utökas med 150--200 platser för attmotsvara behoven. är beläggningen vid de befintligainstitutionerna i sjunkande. En enkät som genomfördesbland 28 av landets institutioner visar påen beläggning på . 144 platser stod tomma.Det är knappast en allmän nedgång i behoven av vårdoch behandling av utsatta ungdomar som gör att platser nustår tomma. Avmattningen i kommunernas intresse för attplacera ungdomar är snarare en effekt av rentkommunalekonomiska överväganden.Kommunernas ekonomi kommer att vara hårt ansträngdytterligare framåt. Risken är nu uppenbar attintentionerna bakom riksdagsbeslutet , att alla svårtstörda ungdomar ska få den vård de behöver, äventyras,inte genom platsbrist utan genom att kommunerna inte harråd att betala sin del av vården. I propositionen förslås enuppräkning av statens bidrag till de särskildaungdomshemmen. Fördelningen ska bli att staten står förhälften av kostnaderna och vårdavgifterna för resten. Trotsdenna uppräkning av stödet kommer vårdavgifternas nivåatt vara avskräckande för många kommuner.Om kommunernas aktuella ekonomiska situation får blistyrande för om svårt störda och utsatta ungdomar ska fåden samhällsvård de behöver riskerar samhället dra på sigökande sociala problem med medföljande kostnader förutslagning, missbruk och kriminalitet. Dessa kostnader kankomma att vida överstiga kostnaderna för en bra vård,vilket måste övervägas i ett vidare samhällsperspektiv. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljning av totalkostnader förutsatta ungdomar.
mot · GG02So5 · 1992-11-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:46 Ett nationellt smittskyddsinstitut m.m. Regeringen föreslår i propositionen bl.a. att nuvarandeproduktion av vacciner m.m. vid Statens bakteriologiskalaboratorium (SBL) fortsättningsvis skall bedrivas iaktiebolagsform och att regeringen skall få vidta de åtgärdersom behövs för att detta skall kunna ske. Ett aktiebolagföreslås ta över ansvaret för produktionen om möjligt den 1juli 1993.Regeringen har enligt propositionen inte tagit slutligställning till var det nya institutet bör placeras. Statsrådetanför i propositionen att de bästa betingelserna för institutetges om det får möjlighet till ett nära samarbete medKarolinska institutet men beslutet om den nyamyndighetens lokaler får tas längre fram.Riksdagens arbetsmarknadsutskott har vid fleratillfällen redogjort för sin uppfattning omlokalisering och omlokalisering av statlig verksamhet.Beträffande lokalisering av nya myndigheter hararbetsmarknadsutskottet uttalat att det är viktigt att prövamöjligheterna att välja annan lokalisering än (1990/91:AU3y). Vi anser att regeringen bör följa dettauttalande.Om regeringen väljer att inte följaarbetsmarknadsutskottets uttalande, genom attsmittskyddsinstitutet förläggs till ,anser vi att regeringen bör ta hänsyn till den regionalaobalansen inom län.Vi föreslår i så fall att institutet förläggs till Huddingesjukhus/. Bakgrunden till förslaget är följande:Forskning och utveckling i är tillhelt övervägande del förlagd norr om . Densödra delen av regionen är missgynnad och underförsörjd.Kommunerna på har också påtalat detta förstatsmakterna gång på gång, men har kunnat notera attdessa påpekanden mötts med kallsinnighet när det kommittill beslut. Senast gällde det lokaliseringen avfolkhälsoinstitutet.Även den nyinrättade är lokaliseradtill har det invigts en stor ochmodern infektionsklinik. Det är därför naturligt attsmittskyddsinstitutet förläggs till . Det skulle därkunna medverka till att säkerställa den ''kritiska massa'' avforskare inom ämnesområdet, som är ett absolut villkor förvarje framgångsrik forskningsverksamhet. Tillsammansmed andra resurser vid skulle man kunnaskapa ett center inom ämnesområdet smittsammasjukdomar.En förläggning av smittskyddsinstitutet till Huddingeskapar nya arbetsplatser på och bidrar till attbryta den relativa stagnation som finns i regionen både vadbeträffar arbetsplatser och privat näringsliv.Huddinge sjukhus/ligger vid knutpunktenFlemingsberg, med utmärkta, snabba förbindelser både tillStockholms city, och övriga Sverige.Här finns bostäder åt personal och övernattning för kortareoch för besökande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalisering av nya statligamyndigheter utanför ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att , underförutsättning att det skall förläggas till ,bör förläggas till /i Huddingekommun.
mot · GG02So6 · 1992-11-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:46 Ett nationellt smittskyddsinstitut m.m. Frågan om ett nationellt centrum för smittskyddet hardiskuterats och . InomStockholms län och dess landsting har diskussionerna kringett framtida centrum följts med stort intresse och det harockså funnits ett nationellt intresse kring sjukhussom bas för den framtida lokalisationen av ett center.En bärande tanke med ett nationellt smittskyddsinstitutär att det bör utformas som en egen myndighet och med ettentydigt och klart synligt statligt ansvar. måsteinstitutet ges möjlighet att naturligt samverka med densjukvårdsmässiga rutinverksamhet som bedrivs vidlandstingens laboratorier. Detta synsätt har ocksåpoängterats i propositionen, där inriktningen av institutetsverksamhet blivit mer tydligt. Framför allt harsmittskyddsforskningen fått ökat utrymme och den rentlaboratoriemässiga verksamheten har tonats ner. Dettasamt ytterligare en rad faktorer i de förutvarandediskussionerna har utgjort motiven till att Huddingesjukhus har betraktats som mycket lämpligt.Några av de skäl som talar för att förlägga det nationellasmittskyddscentret till kan kort redovisasenligt följande.Huddinge sjukhus har landets största och modernasteinfektionsklinik. Den har det främsta forskningsunderlagetbeträffande HIV-infekterade patienter och den besitter enbred kompetens och kontaktyta i fråga om internationellakontakter och i synnerhet då inom den parasitologiskaverksamheten. Forskning kräver patientkontakter och dennära knytningen till infektionskliniken ger garanterattillgång till patientmedverkan. De nya professurer som nuföreslås inrättas vid det nationella smittskyddsinstitutetkräver i samtliga fall skolning med patientkontakter. Dettakan således erbjuda.Huddinge sjukhus har även en väl utbyggdmikrobiologisk verksamhet och en i övrigt omfattandemedicinsk diagnostisk service. Vid centret finns dessutomredan professurer i klinisk virologi, bakteriologi, oralmikrobiologi, transplantationsimmunologi och kliniskimmunologi, dvs. för smittskyddsinstitutet väsentligaspecialiteter. har i NOVUMforskningspark en unik plattform för forskning ochutveckling. Inom har en mycket omfattandekunskap och kompetens byggts upp kring dessa frågor.Det måste stå klart att det inte finnsnågot klart alternativ som kan erbjuda möjligheten attkombinera forskningsmiljö med avancerad kliniskverksamhet och patientkontakter. Kliniskaforskningsresurser och patientvård måste båda varagrundkomponenter för ett högkvalificerat och resultatriktforskningsarbete. Vid finns därtilländamålsenliga lokaler motsvarande ca 5 000 kvadratmetersom kan tas i anspråk . Dessa är belägna iNOVUM i direkt fysisk anslutning till såväl det kliniskamikrobiologiska centret som infektionskliniken.Även regionalpolitiska skäl talar för en lokalisering tillHuddinge och den . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attden nya myndigheten börsamlokaliseras med .
mot · GG02So8 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:129 Avgifter inom äldre- och handikappomsorgen I propositionen föreslås att särreglering om avgifter somavser helinackordering i särskilda boendeformer för serviceoch omvårdnad upphävs. Vidare föreslås att avgifter isjukhem och vårdinrättningar, som kommunerna övertagitfrån landstingen eller har betalningsansvar för, får uppbärasav kommunerna och tas ut enligt samma grunder som övrigakommunala avgifter för hjälp i hemmet, service ochomvårdnad samt boende. Den hälso- och sjukvård somkommunerna bedriver vid särskilda boendeformer förservice och omvårdnad skall likställas med öppen vård ifråga om kostnadsansvaret för läkemedel, läkarvård,kostnadsfria förbrukningsartiklar samt resor. Förslagenföranleder ändringar av bestämmelser i socialtjänstlagen(1980:620), hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagen(1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för visshälso- och sjukvård, lagen (1962:381) om allmän försäkringsamt lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader m.m.Allmänna synpunkterI det av regeringen föreslagna inkomstrelateradehögkostnadsskyddet tas inte skälig hänsyn till bl.a. yngrefunktionshindrade personers behov av medel förlevnadsomkostnader. Här framförs också allmännainvändningar mot hela konstruktionen avhögkostnadsskyddet.Sammanfattningsvis får förslaget så många ickeacceptabla konsekvenser att det icke utan en grundligomarbetning kan ligga till grund för ett nytt avgiftssystem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:129.
mot · GG02So9 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:129 Avgifter inom äldre- och handikappomsorgen I proposition 1992/93:129 föreslås bl.a. att principen omkommunens avgifter för service, omvårdnad och vård skallutformas så att kostnaderna för de boende blir neutrala iförhållande till de boendeformer i vilka tjänsterna ges. Vianser att detta är bra. De stora skillnader som råder mednuvarande avgiftssystem har skapat stora orättvisorexempelvis mellan dem som bor på sjukhem och dem sombor på ålderdomshem.Stora skillnader är det också mellan de avgifter olikakommuner tar för tjänster de utför. Detta påverkar i höggrad ekonomin för människor som är beroende av dekommunala tjänsterna. har i sittkartläggningsbetänkande ''Handikapp och välfärd?'' visatatt den disponibla inkomsten för en person kan variera mednära beroende på i vilken kommunman bor. Vi anser att dessa stora skillnader är djuptorättvisa.Sedan handikapputredningens kartläggning gjordes harkommunernas ekonomi försämrats. Skattestopp råder ochriksdagen har beslutat att dra in ekonomiska medel frånkommunerna. Risken är påtaglig att avgiftsfinansieringenökar i kommunerna och att klyftan mellan de personer somär beroende av kommunala tjänster och andrakommuninvånare ökar.Ädelavgiftsutredningen lade förslag om etthögkostnadsskydd för kommunala tjänster inom äldre- ochhandikappomsorgen. Förslaget möttes av kritik från fleraremissinstanser, bl.a. ansåg att även avgifterför färdtjänst och hjälpmedel borde inrymmas i etthögkostnadsskydd. Vi anser att detta är angeläget särskiltsom den kommande handikappropositionen inte innehållerförslag om att taxorna inom färdtjänsten skall jämställasmed övrig kollektivtrafik, vilket handikapputredningenföreslog. Många remissinstanser framhöll också att dengrundgaranti som utredningen föreslog inte tog hänsyn tillyngre funktionshindrade personers behov av ekonomiskamedel för att kunna leva ett aktivt liv.I stället för att följa förslag omett högkostnadsskydd föreslås i denna proposition attnuvarande regler skall fortsätta gälla. Det betyder attavgifter skall vara skäliga, inte överstiga kommunenssjälvkostnad samt att de skall bestämmas så att den enskildehar tillräckliga medel för sina enskilda behov. Dessutomföreslås att regeringen skall ge ochRiksrevisionsverket i uppdrag att noga följa utvecklingennär det gäller utformningen av kommunernas avgiftssystemi den del som rör äldre- och handikappomsorgen.Vi anser inte att detta räcker. De kartläggningar som hargjorts visar att det är alltför stora skillnader ikommunernas avgiftssättning. Kommunernas försämradeekonomi kan komma att innebära att klyftorna mellan demsom är beroende av kommunernas tjänster och övrigakommuninvånare kommer att öka ytterligare. Vi anserdärför att regeringen bör lägga förslag om etthögkostnadsskydd som tar hänsyn till de synpunkter somremissinstanserna framhållit. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär ett förslag tillhögkostnadsskydd med utgångspunkt ifrånremissinstansernas synpunkter.
mot · GG02T10 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:28 Ändrade bestämmelser för traktorer och motorredskap, m.m. De bestämmelser som gäller i lagen om överlastavgiftär väl underbyggda och bör bibehållas oförändrade.Otilllåtet överutnyttjande av fordon och vägar skallförebyggas effektivt, vilket nuvarande utformning avbestämmelserna i huvudsak möjliggör. Det är av stor viktför såväl vägarnas bestånd som för konkurrensen mellanskilda fordonsslag att likformiga regler gäller för fordonäven när det gäller överlaster. Det är därför inte godtagbartatt undanta alla fordon, däribland många mycket tunga,som inte kan färdas med högre hastighet än , frånrisken att påföras överlastavgift. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår förslaget om ändring i lagen omöverlastavgift.
mot · GG02T11 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:84 Organisationen av riksfärdtjänsten BakgrundRiksfärdtjänsten inrättades som enförsöksverksamhet. Den permanentades varvidansvaret lades på . Efter det attTransportrådet avvecklats /92 liggeransvaret på ett tillfälligt inrättat organ, Styrelsen förriksfärdtjänst.Syftet med riksfärdtjänsten är att ge svårt handikappademöjlighet att göra längre resor inom landet till normalakostnader.Riksfärdtjänstresor kan ske med flyg, tåg och andraallmänna kommunikationer samt med taxibilar ellerspecialfordon till ett pris för resenären som är anpassat tillnormala reskostnader med andra klass tåg. Transportrådethar haft till uppgift att utfärda föreskrifter, fördelamedelsramar till kommunerna, betala ersättning förgenomförda resor, informera och ge råd samt i vissa fall attträffa avtal med trafikföretag. Uppgifterna har övertagits avStyrelsen för riksfärdtjänst.Riksfärdtjänsten bekostas med statliga medel somtäcker resenärens reskostnader exkl. egenavgift. Det äremellertid kommunen som på grundval av ett statligtregelverk beslutar om färdtjänst. Besluten avser bl.a.utfärdande av tillstånd till att anlita riksfärdtjänst, vilketfärdmedel som får användas, om ledsagare skall få följamed utan kostnad, m.m.AllmäntStyrelsen för riksfärdtjänst fungerar bra och den börpermanentas. Samarbetet med den kommunalafärdtjänsten fungerar också bra. Det blir enligt min meningen effektivisering med det nu presenterade förslaget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att behålla Styrelsen förriksfärdtjänst såsom permanent organ.