mot · GF02T226 · 1992-01-27 00:00:00 — Trafikpolitiken och den regionala utvecklingen InledningSamhällets insatser måste samordnas så att en allsidigregional utveckling främjas. Den omfattande och allvarligaavfolkningen i stora delar av landet måste vändas tillinflyttning och befolkningstillväxt. har som engrundläggande politisk målsättning att hela skallleva och utvecklas. Ett strategiskt viktigt område för attuppnå detta är trafikpolitiken.Ett lands utveckling och välstånd står i direkt proportiontill dess utbyggnad av infrastruktur. Infrastruktur är intebara materiella anläggningar som exempelvis vägar ochjärnvägar utan i lika hög grad icke-materiellaförutsättningar. Till dessa räknar vi bland annat utbildningoch forskning.Investeringar i infrastruktur är nödvändiga av flera skäl.För det första behöver en mycket stor del av infrastrukturenrustas och förnyas. För det andra är investeringar iinfrastruktur en viktig förutsättning för utveckling ochtillväxt i hela landet.Infrastrukturen måste också ses utifrån etthelhetsperspektiv. Det är samhällsekonomiskt klokt attgöra investeringar på alla nivåer i infrastrukturen för attuppnå en så hög effektivitet och produktivitet som möjligt.Detta synsätt bekräftas bland annat iproduktivitetsdelegationens expertrapport nr 9. Där dras bla följande viktiga slutsats: ''Skall svenska regioner behållasina positioner i utan vidgade skillnader inomlandet, behöver tre typer av infrastruktur förbättras. Detgäller för det första internationella transport- ochkommunikationslänkar. Det gäller vidare mellanregionalinfrastruktur som kan förstärka det ekonomiska samspeletmellan olika delar av landet. För det tredje gäller detinfrastrukturens kapacitet och kvalitet inom varje del avlandet. ''Vikten av att investeringar i infrastruktur sker utifrånmålet om regional balans understryks också ibudgetpropositionen genom att den utgår årstrafikpolitiska beslut i . Dessutom framhåller detansvariga statsrådet: ''Regeringsdeklarationen slår fast atthela skall leva. Det förutsätter en aktivregionalpolitik. Satsningar på bättre infrastruktur, dvsmoderna järnvägar och ett förbättrat vägnät är viktiga delari denna politik. ''Vidare angavs i ett riksdagsbeslut våren -91 att ''syftetmed anslaget för särskilda infrastrukturinvesteringar är attdet skall användas för att möjliggöra en kraftsamling tillstörre sammanhållna investeringar av nationell betydelse ...som gagnar tillväxten och miljön. Det betyder att vissaregioner i landet inte direkt får del av dessa medel. Detgäller inland, , , norraDalsland och sydöstra . anser det därförangeläget att en större del av ordinarie anslag tillförs dessaregioner. Och att regeringen därför beaktar detta dådirektiven för nästa planeringsomgång fastställs. ''Utskottet anförde dessutom: ''Ett nationellt vägnät kanbehöva kompletteras med stråk och förbindelser som är avbetydelse för att öka landsdelars tillgänglighet till olikamarknader och regioner. En tillfredsställande vägstandardskall säkerställas i alla delar av landet, även pålågtrafikerade delar av vägnätet. ''Dessa grundläggande regionalpolitiska mål måste ingåsom en viktig förutsättning i den kommandeinvesteringsplaneringen.Infrastrukturens betydelse för regional utveckling ochtillväxtDet finns en stor samsyn bland regeringspartierna närdet gäller vikten av rejäla investeringar i infrastruktur.Regeringens förslag innebär att redan avsatts för sysselsättningsskapande åtgärdergenom tidigareläggning av vissa infrastrukturinvesteringar.Vikten av infrastrukturinvesteringar tas upp av flerastatsråd i budgetpropositionen. Sammantaget anger de attdet är angeläget både utifrån näringspolitisk,regionalpolitisk och sysselsättningspolitisk utgångspunkt attgöra stora investeringar i infrastruktur. Detta är också helti linje med den politik som företrätt.För att uppnå regeringens mål med utveckling ochtillväxt i hela landet bör ytterligare åtgärder övervägas.Sådana ytterligare investeringar har två syften. För detförsta förbättras förutsättningarna för att ta sig urden rådande lågkonjunkturen på en så offensiv nivå sommöjligt, med relativt hög sysselsättningsgrad och en godinfrastrukturell potential. För det andra förbättrasmöjligheterna till utveckling och tillväxt i hela landet.I det rådande arbetsmarknadspolitiska läget är det extraangeläget att tidigarelägga denna typ av investeringar. Somexempel kan nämnas där över hälften avalla lastbilar och schaktmaskiner är utanarbete (ca 570 enheter). Bara räntekostnaden för denoutnyttjade maskinparken är i storleksordningen . A-kasseersättningar för fordonsförarna utgårmed ca per dag. Liknande situation som i Västerbottengår att återfinna i framförallt skogslänen men även i storutsträckning i övriga län.Urvalsprincipen för ytterligare investeringar i vägar börvara följande:Kommuner med låg sysselsättningsgrad.Beläggning av grusvägar -- i första hand alla vägar medtrafik över 125 fordon per dygn.Bärighetsupprustning avbelagda vägar med sikte på EG-anpassad bärighet ochtjälsäkerhet.Drift och underhåll av det statligavägnätet -- länsvägarnaI budgetpropositionen tas ett första steg för att tillgodosetrafikutskottets begäran om att regeringen''borde återkomma med förslag till en ökning av anslaget tillunderhåll av vägnätet''. I propositionen föreslås attVägverket ska ges möjlighet att ompröva utformning m m av de projekt som regeringen beslutat ska finansierasvia infrastrukturanslaget. Det ansvariga statsrådet skriver:''De på detta sätt uppkomna besparingarna på projektenbör av verket få disponeras för ökade underhållsinsatser.Därvid bör beakta det eftersatta underhållet påmånga vägar i de glest befolkade delarna av landet. ''Det är av största vikt att dessa omförhandlingarpåskyndas och att ett antal underhållsprojekt däreftersnabbt utformas. För att skapa ytterligare möjlighet tillangelägna investeringar i infrastruktur bör regeringenöverväga möjligheten att finansiera dessa genom upplåningi riksgälden med den kommande utförsäljningen av statligverksamhet som säkerhet. Det finns flera motiv för detta,bland annat de två syften som nämndes ovan samt att det ärväsentligt att kunna invänta den affärsmässigt mest riktigatidpunkten för utförsäljning av statlig verksamhet.Satsning på järnvägsinvesteringarJärnvägen har under en mycket lång tidsperiodeftersatts. Investeringarna har varit helt otillräckliga.Jämfört med andra länder som exempelvis och USAligger långt efter i investeringsnivå. Också inom EGgörs stora satsningar på järnvägens infrastruktur. Det är nuockså hög tid även för att göra omfattandeinvesteringar för att bygga upp ett heltäckande, effektivtoch konkurrenskraftigt järnvägsnät i hela Sverige.Det trafikpolitiska beslutet innebar att regeringenföreslog en investeringsram på tio miljarder under tio år.Redan vid riksdagsbehandlingen framhöll attinvesteringsramen borde ligga flerdubbelt högre för att denönskvärda utbyggnaden och moderniseringen skulle kunnaske fram . föreslog att bör anslås för investeringar ijärnvägsnätet . Denna nivåöverensstämmer med det förslag till ny- och ombyggnaderav bannätet som SJ föreslagit för samma period.Inom ramen för det särskilda infrastrukturanslaget harhitills beslutats om järnvägsinvesteringar för under resten av 1990-talet. Det är enbra början men för att verkligen nå målet om utveckling ochtillväxt i hela landet bör regeringen överväga ytterligareinvesteringar . För att möjliggöradetta bör regeringen, liksom när det gäller väginvesteringar,undersöka möjligheten till upplåning i riksgälden med deframtida intäkterna från utförsäljningen av statligverksamhet som säkerhet.Även det eftersatta underhållet av befintliga bandelarmåste beaktas vid en bedömning om ytterligareinfrastrukturåtgärder. I annat fall riskerar vi storakapitalförstöringar i redan gjorda investeringar. Särskiltallvarligt är läget för vissa lågtrafikerade sträckor eftersomdessa inte fått del av de alltför knappa medlen de senasteåren.Sammanfattningsvis bör urvalsprinciperna förytterligare investeringar i järnvägar vara:Nyinvesteringar i stomjärnvägar.Reinvesteringar i driftoch underhåll.Medverka till att främja sysselsättningen iredan sysselsättningssvaga regioner.Underlätta försnabba godstransporter så att transportsystemet intehindrar den ekonomiska tillväxten.Underlättaintroduktionen av snabbare tåg.Storstädernas trafiksystemBiltrafiken utgör ett av de största miljöproblemen istorstäderna. Avgaserna från såväl bensin- som dieseldrivnafordon är en viktig orsak till bland annat försurning ochövergödning, ökad sjuklighet och sönderfrätandekulturföremål. Det är bland annat kväveoxidutsläppen sommåste reduceras mycket kraftigt. Det är därför rimligt attbiltrafiken kraftigast minskas i områden där effekterna avde miljöstörande utsläppen är som störst. I sådana områdenfinns också befolkningsunderlag för att snabbt förstärka enfungerande kollektivtrafik.En förutsättning för att kunna reducera biltrafiken är attalternativa resemöjligheter byggs upp. Det är nödvändigtatt det kollektiva trafikutbudet präglas av komfort,turtäthet, enkelhet och snabbhet om det ska bli ettrealistiskt alternativ till bilen. Det kräver bland annatterminaler, byteshållplatser och infartsparkeringar ilämpliga lägen. I första hand bör en utbyggnad inriktas påspårburen trafik.Modern teknik för miljövänlig trafik måste utvecklas.Den moderna datatekniken kan utvecklas till att styra småvagnar av personbilsstorlek (exempelvis Sky Cab) på ett lättoch billigt spår, s k spårtaxi. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag på hur behovet av nödvändigaresurser för utveckling och forskning kring Sky kan tillgodoses.Syftet med de överenskommelser som träffats avde s k storstadsförhandlarna var att större hänsyn till miljönskall tas, tillgängligheten ökas och att förutsättningarna förregionernas utveckling förbättras. För att dessa syften skalluppnås bör man i det vidare planeringsarbetet nogaompröva de föreslagna trafiklösningarna ur bådemiljö- och tillgänglighetsperspektiv. Särskilt bör dåundersökas sådana alternativ som nämnts ovan, blandannat upprustad och utvecklad järnvägstrafik, ut- ochuppbyggnad av spårvagnstrafik, upprustning avtunnelbanan, införande av spårtaxisystem (Sky Cab),etanolbussar och elbilar.Det viktigaste medlet för att förbättrastorstadsmiljöerna ligger trots allt på stadsplaneringsnivå.Det handlar helt enkelt om att genom en förändradstadsplanepolitik minska behovet av längre stadsresor.Detta kan uppnås genom att bygga upp lokala miljöer därkompletta utbud av bostäder, arbetsplatser och service finnstillgängliga -- s k lokalsamhällen.LuftfartFlygtrafiken har sin främsta betydelse på längre sträckor.Genom snabbtåg har järnvägen redan blivitkonkurrenskraftig på sträckan --ochsnabbtågstrafiken kommer att byggas ut på ytterligare ettantal sträckor där man konkurrerar med flyget.Flygtrafiken måste dessutom klara stränga miljökrav för attbegränsa miljöskadorna. Detta kan bland annat ske genomutveckling av motorer och drivmedel som leder tillminskade utsläpp och lägre bullernivåer.Vi tror att den planerade utvecklingen avsnabbtågsförbindelser och de allt tyngre vägandemiljöaspekterna kommer att frigöra en viss del av flygetskapacitet för internationell trafik. Detta skapar i sin turutrymme för att avlasta från en del av den totaltsett ökade kakan av internationell trafik.För att förbättra konkurrensen och därmed ocksåeffektiviteten är den förestående avregleringen avinrikesflyget ett viktigt medel, allt under förutsättning attdet går att lösa de regionalpolitiska kraven.Konkurrensutredningens förslag om att ta ut en generellavgift på all inrikestrafik för att den vägen finansiera desvagare sträckorna är ett exempel på en sådan lösning.Ur konkurrenskommitténs delbetänkande 1990:58, s.162:Regionalpolitiskt motiverade linjer som vid en giventidpunkt inte väntas kunna drivas med företagsekonomisklönsamhet skall kunna ges bidrag av särskilda medel, vilkaerhålls genom en särskild avgift på inrikes flygresor.Trafikutövarna skall utses genom anbudskonkurrens.Principer för val av linjer och omfattning av stödet börbeslutas av statsmakterna... Med dagens trafikvolym ochtransfereringsbehov skulle avgiften bli i storleksordningen10 kr per enkelresa.Regeringen har intensifierat arbetet med dennafråga. I budgetpropositionen aviseras att regeringenöverväger en mer fullständig avreglering redan under 1992.Luftfartsverket skall därför ges i uppdrag att utreda deåtgärder som kan komma att krävas för att tillgodose detrafikpolitiska målen om tillgänglighet, effektivitet,säkerhet, miljöpåverkan och regional balans.I det fortsatta arbetet inför en ytterligare avreglering avdet svenska inrikesflyget är det nödvändigt att klargöra hurtrafiken på kommersiellt icke lönsamma menregionalpolitiskt viktiga linjer skall upprätthållaslångsiktigt.Tele och postTillgång till bra teletjänster är en viktig förutsättning föratt människor skall kunna bo och verka över hela landet.Staten skall ansvara för att grundläggande telefonitjänsterfinns tillgängliga i hela landet. Vi anser att regeringen bordeöverväga att till de grundläggande telefonitjänsterna ocksåföra tjänster för text- och datakommunikation. Detta ärsärskilt viktigt för att möjliggöra företagande i alla delar avlandet.Inför den bolagisering av och den avregleringav telemarknaden som utreds och förbereds inomregeringen är det nödvändigt att skapa långsiktiga garantierför att de sociala och regionalpolitiska målen medtelepolitiken skall kunna upprätthållas.En fungerande postverksamhet, med service ochtillgänglighet i alla delar av landet, är en väsentlig del av enfungerande infrastruktur och en förutsättning för att helaSverige skall leva. Även på postens område är detnödvändigt att skapa långsiktiga garantier för att de socialaoch regionalpolitiska målen för postens verksamhet kanupprätthållas inför den förestående avregleringen ochbolagiseringen. Med anledning av det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att grundlägganderegionalpolitiska mål måste ingå som en viktig förutsättningi den kommande investeringsplaneringen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheten att finansieraytterligare investeringar i infrastrukturer genom upplåningi riksgälden med den kommande utförsäljningen av statligverksamhet som säkerhet,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om angelägenheten av attomförhandlingar av planerade projekt under anslaget L1sker skyndsamt och att ett antal underhållsprojekt däreftersnabbt utformas,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om satsningar påjärnvägsinvesteringar,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om storstädernas trafiksystem,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det vidare planeringsarbetet isamband med storstadsöverenskommelsen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att klargöra hur den inrikesflygtrafiken på kommersiellt icke lönsamma menregionalpolitiskt viktiga linjer skall upprätthållas,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det inför den kommandebolagiseringen av och avregleringen avtelemarknaden är nödvändigt att skapa långsiktigagarantier för att de sociala och regionalpolitiska målen medtelepolitiken skall kunna upprätthållas,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att skapa långsiktigagarantier för att de sociala och regionalpolitiska målen förpostens verksamhet kan upprätthållas inför den föreståendeavregleringen och bolagiseringen av verksamheten.