mot · GG02N12 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:56 Ny konkurrenslagstiftning Regeringens förslag till konkurrenslag är i stort settkonstruerat som en kopia av på området. Demateriella konkurrensreglerna för näringsverksamheten iSverige utformas med artiklarna 85.1 och 86 i Romfördragetsom förebild. är emellertid baratillämpliga vid handel över medlemsländernas gränser. Detgäller alltså internationella förhållanden. Detta kanmedföra betydande komplikationer vid tillämpningen,vilket kräver speciella hänsyn från konkurrensrådandemyndighetens sida. Riskerna för överdriven byråkrati ärmycket stora. Detta måste förebyggas. Många företagkommer att tvingas söka undantag både från EES/EGsmyndigheter enligt och det svenskakonkurrensverket. Det rimliga är att samarbete som ocksåfaller under EES/EGs regler inte måste prövas även avsvenska myndigheter. är ett exempel där man tagitbort denna dubbla prövning. Förfaranden som godkäntsgenom undantag är giltiga . Med tanke påinvesteringar som kan behöva göras är detta för kort tid.Undantagen bör sträcka sig över tio år.JordbrukspolitikenInom EG tillämpas artiklarna 85 och 86 inte fullt ut påjordbruksområdet. Begränsningen finns i förfaranden somutgör en del av en nationell marknadsorganisation eller sombehövs för att uppnå de jordbrukspolitiska målen enligtRomfördraget och är undantagna från tillämpningen avartikel 85.1.Undantagen har uppmärksammats i propositionen.Någon mer ingående analys av undantagen eller förslag tillmotsvarande undantag för svensk del finns inte. En EG-anpassning av svensk jordbrukspolitik kräver dock attmotsvarande undantag ges i den svenska lagstiftningen.Undantagen bör även införas och tillämpas underövergångstiden så att anpassningen till EG kan ske.Undantag med förebild från EGs förordning 26/1962 börsnarast utarbetas och införas i samband med att lagen träderi kraft. Regeringen bör återkomma till medförslag till regler i enlighet med vad som anförts.Export av jordbruksprodukterKonkurrenspropositionens lagförslag står på väsentligapunkter i strid med livsmedelspolitiska beslut.Enligt riksdagsbeslutet skall jordbruket gesförutsättningar att svara upp mot den inhemskakonsumtionen av livsmedel. I propositionen 1989/90:146 sid52 skrivs:Med bibehållet gränsskydd ges möjlighet för svensktjordbruk att försörja den inhemska marknaden medjordbruksprodukter.För att gränsskyddet skall vara effektivt behövs således,av skäl som beskrivits ovan, möjligheter att hantera vissaexportvolymer. Detta förhållande har beaktats i detlivsmedelspolitska beslutet och man förutsätter att fråganfår sin lösning. I jordbruksutskottets betänkande heter det(1989/90:JoU25 sid 97):Det måste också, som utskottet tidigare understrukit,finnas möjlighet att hantera försäljning av tillfälligaöverskottskvantiteter. Det bör vara möjligt att finna formerför detta som förenar behovet av samordning ochutnyttjande av skalfördelar med de krav som samhälletmåste ställa på väl fungerande marknader. Säljbolag, ocksåbranschvisa, kan utgöra en lämplig form för att hanterasäsongvariationer och tillfälliga mindre exportkvantiteter.Utskottet förutsätter att behovet av en effektiv samverkanför angivna ändamål beaktas i den fortsatta beredningen avkonkurrenskommitténs förslag.Enligt beslut skulle behovet av samverkan förviss export beaktas i den fortsatta beredningen avkonkurrensfrågor.Frågan om samarbete för utjämning av förluster vid vissexport har dock ännu inte lösts. uttalade ,1991/92:JoU15 sid 19, att det är rimligt att söka uppnålikformighet med EG på exportområdet. Riksdagenuttalade också att:I och med att möjligheten att bilda särskilda exportbolagej föreligger, något som det livsmedelspolitiska beslutet togfasta på, måste andra lösningar sökas.Det har här varit fråga om att fram till enEG-anslutning finansiera exportförluster uppkomna avtillfälliga överskott. Säsongvariationer förekommer i såvälkonsumtion som produktion. Årsvisa variationer ijordbrukets produktion är naturliga mellan olika år. ger möjlighet till export av överskott kontinuerligtmed stöd av budgetmedel och överstatliga medel. I Sverigehar man gått motsatt väg och avvecklat exportstödet utombeträffande spannmål där vissa övergångslösningar finns denärmaste åren och viss export av kött under ett par år.Det är nödvändigt att de svenska företagen får sammamöjligheter som EG-företagen att förbereda ettmedlemskap genom att bygga upp marknader inom EGunder övergångstiden. Såväl i jordbrukskonkurrenslagensom i propositionen förbjuds producenterna att självagemensamt ansvara för finansieringen av tillfälligaöverskott. I propositionen framhålls att samarbete i form avutjämning av förluster mellan företag vid export fallerunder förbudet.Frågan om exportförlusterna måste sålunda få enpolitisk lösning. Det är oacceptabelt att frågan behandlas pådet sätt som sker. Ett system utan exportstöd ochgemensam överskottsexportfinansiering kommer att ledatill en nedpressning av den inhemska prisnivån avsevärtunder produktionskostnaderna eller till export med storaförluster. I slutändan drabbas den enskilda lantbrukarenslönsamhet på ett från sociala och andra synpunkter orimligtsätt. Produktionsnivån i landet anpassas snabbt nedåt till ettläge där det inte längre finns några säsongsmässigaöverskott.Totalproduktionen av animalier skulle härigenomkunna, som jordbruksverket framhållit, sjunka 10--under den inhemska konsumtionsnivån. Sker dettauppkommer en kraftig utslagning av lantbrukare.Livsmedelsindustrin måste friställa personal. Ett bibehålletförbud slår undan alla möjligheter för framtidaexportsatsningar.Det är nödvändigt att i det internationella läge som nuråder, och som kommer att råda ,möjliggöra för svenska företag att ta exportförluster eller i varje fall får genomföra export med fastställdavolymer.Fortsätter dessa ojämlika förhållanden med förbud förvarje form av gemensam finansiering av förluster vid exportav tillfälliga och säsongmässiga överskott, somexportörerna till oss har tillgång till skattefinansieradeexportbidrag, uppstår en omöjlig situation.Förhindras lantbrukskooperationen att effektivisera sigoch uppnå större kraft genom fusioner och samverkan,som t ex de danska företagen har full frihet och t o m stöd från samhällets sida att vidta sådana åtgärder, ärsvensk livsmedelsproduktion utslagen redan på tröskeln tillEG. Det blir också en utslagning på helt andra grunder ände som gäller inom EG.Konsekvenserna enligt ovan kan inte rimligen vararegeringens avsikt. I stället måste jordbruket ochlivsmedelsindustrin ges möjlighet att stå rustade att mötaEG-marknaden på så långt möjligt lika villkor.Konkurrenslagen bör därför inte omfatta frågan omfinansiering av eventuella kostnader i samband med export.Omställningen inom livsmedelssektornAvregleringen av det svenska jordbruket, ,kommande EG-anslutning med slopat svenskt gränsskyddpå jordbruks- och livsmedelsområdet, ökad frihandelgenom Gatt-överenskommelser och en under senaste åretkraftigt ökad livsmedelsimport har medfört och kommer attleda till ett starkt ökat konkurrenstryck på den svenskalivsmedelsmarknaden. Det kan redan avläsas i sjunkandepriser. Den nu lagda propositionen ang vissajordbrukspolitiska frågor innebär bl a borttagande av extrakostnadsbelastningar på jordbruksproduktionen. Ävendetta kommer att medföra sänkta livsmedelspriser.Anpassningen till EGs regler och kostnadsnivåer innebär enmycket svår omställning för såväl lantbrukarna somlantbrukskooperationen och livsmedelssektorn i övrigt.Propositionen om ny konkurrenslag underlättar inteanpassningen mot EG.Ny konkurrenslag och lantbrukskooperationenFörslaget till ny konkurrenslag innebär allvarliganegativa konsekvenser för lantbrukskooperationen ochdärmed även för lantbruket.Lantbrukskooperationensgrundläggande samarbetstanke och hittillsvarandesamarbetsformer underordnas helt konkurrenskravet ochses allmänt negativt.Propositionen ser federationerenbart som horisontella karteller och visar liten förståelseför vägen att nå effektivitet genom samverkan som ettalternativ till konkurrens; koncerner gynnas.Förslagetinnebär en försvagning och diskriminering av svenskaföretag gentemot utländska och försvårar en EG-anspassning i ordnade former i ett känsligtövergångsskede.Förslaget ingriper i de ekonomiskaprimärföreningarnas förhållanden till medlemmar ochluckrar upp föreningarna inifrån på ett diskriminerande sätti förhållande till aktiebolaget.Förslaget till konkurrenslag skapar ett markantunderläge för svenska livsmedelsföretag gentemotutländska. De svenska lantbrukskooperativalivsmedelsföretagen befinner sig nu i ett mycket sårbartövergångsskede, vilket gör att lagen skulle drabba demextra hårt.Det föreslagna förbudssystemet innebär bl a att detsamarbete som finns i form av stadgar och föreningsbeslutinom ekonomiska föreningar blir förbjudet om det anseshämma konkurrensen på ett märkbart sätt. Vad dettainnebär i praktiken är i hög grad ovisst. Det är heltnödvändigt med undantagsregler för primärföreningarnasinterna förhållanden om förslaget genomförs. Det tidigarekommittéförslaget innhöll här ett generellt undantag.Motsvarande samarbetsförbud existerar inte i våraviktigaste konkurrensländer och Holland.Kooperativa federationer bör jämställas med koncerneri konkurrenshänseende. Frågan om ''ekonomiska enheter'',som skall ses i samband härmed, är otillräckligt belyst.Lantbrukskooperationens grundläggande samarbetstankeoch samarbetsformer underordnas helt konkurrenskravetoch ses allmänt negativt i lagförslaget. Federationer sesenbart som horisontella karteller och sätts i strykklass iförhållande till en koncern trots att deras grundläggandeverksamhet och funktionssätt är samma som i en koncern.Effektivitet genom samverkan avvisas av lagstiftaren.Att såsom sägs i förslaget enbart ta hänsyn till graden avsjälvständighet mellan de ingående parterna är alltförstatiskt. Många företagsgrupper som är formelltsjälvständiga är så integrerade inom områdena produktion,marknadsföring eller forskning att samarbetet i praktikeninte kan brytas utan stora samhällsekonomiska förluster.Aktiebolagen är i sig ett instrument för samarbetemellan ägare. Vissa andra former av samarbete är typiskaför och har historiska rötter som det inte går attbortse ifrån. Politiska, kulturella och andra omständigheterhar gynnat framväxten av andra samarbetsformer änsamägande i aktiebolag. Kooperativt ägande är utbrett i t exSverige och . I uppmuntras dessaformer av samarbete trots EG-medlemskapet. Det voreorimligt att bryta upp sådant samarbete i bara föratt liknande ägarformer inte är vanliga i sydliga europeiskaländer.Incitamentet att bilda aktiebolagskoncern har varit liteteftersom svensk lagstiftning uppmuntrat kooperativtsamarbete. Den ideella idén och varumärket har då ipraktiken fått samma sammanhållande funktion somägarintresset i en koncern. Man kan tala om ''de facto-koncerner''. Investeringarna i t ex varumärken har varitomfattande, och det skulle innebära enorma skador förberörda företag om aktuella samarbeten förbjöds.Det är mycket viktigt att det framgår avlagstiftningsarbetet att etablerat samarbete kan fortsättaäven . Samarbete och samgående/fusion börbedömas likartat. Värt att notera är även att så sent som föreslog enändring i konkurrensreglerna som innebär en mer tolerantbehandling av samarbetsavtal.Föreningsrättsligt tillåtna regler sätts ur spel avkonkurrenslagen. Detta konstaterande görs med beaktandeav den rådande principen att speciallag tar över allmän lag.Nuvarande konkurrenslag ger dock genommissbruksprincipen helt andra möjligheter änförbudsprincipen tillåter. Lagen möjliggör att NO avstårfrån ingripande. Förbudsprincipen däremot tvingar fram ettundantagssystem som innebär att en företagsform -- denekonomiska föreningen -- till stora delar tvingas leva påundantagsregler. Möjligheten till icke-ingripandebeskedundanröjer inte problemen. Undantag skall tidsbegränsasoch kan förenas med villkor och åligganden. Här visar sigen stor brist i förbudssystemet. Det kan inte anses rimligtatt en företagsform till stora delar skall behöva basera sinexistens/verksamhet på konkurrensrättsliga undantag.PrisbildningI det livsmedelspolitiska beslutet framhålls vikten avstabilitet i prisbildningen för jordbruksprodukter. Det heterhär (prop 1989/90:146 sid 128) att ''lantbrukskooperationenoch andra enskilda aktörer får en mycket viktig roll iframtiden när det gäller att stabilisera marknaden,upprätthålla olika former av kontraktsproduktion ochmotverka att årsmånsvariationer slår igenom i alltförkraftiga interna prisvariationer''.Den nya konkurrenslagen innebär att någon samverkaninte får ske. Det är alltså oklart i vilken utsträckningkontraktsproduktion får ske. Samverkan mellanproducenter i ekonomiska föreningar ifrågasätts. Sådansamverkan omfattas av förbudet i lagen.Konkurrens -- EGSvenska jordbrukskooperativa företag är internationelltsmå. Arla kommer t ex på 44:e plats bland livsmedelsföretagen i Europa.Enskilda slakteriföreningar i är större än allaslakteriföretag tillsammans i . Unilever och ärstörre än alla stora livsmedelsföretag i tillsammansosv.Industrin måste få möjlighet att utveckla produkter,strukturera om verksamheten etc för att kunna hävda sig påmarknaden såväl nationellt som internationellt. Detta kan imånga fall innebära att företagen sett ur ett nationelltperspektiv är stora eller dominerande. Däremot är de småsett ur ett internationellt perspektiv.Konkurrenslagen får inte hindra en omstruktureringunder ordnade former och att ett samarbete kan ske somstärker företagens internationella konkurrenskraft.Kooperativa värdenMed det lagda lagförslaget ställs federationen istrykklass även i förhållande till en koncern trots att dessgrundläggande verksamhet och funktion är lika som i enkoncern. Inte heller talar någonting för att en federationskulle uppträda mer konkurrenshämmande än en koncern.Skulle det lantbrukskooperativa samarbetet förbjudasoch ersättas av en inbördes konkurrens utarmas själva denkooperativa idén och små företagares möjligheter attsamverka i effektivitetshöjande syfte omöjliggörs.Lagstiftningen är därför till sin verkan allmäntkooperationsfientlig. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar i enlighet med vad i motionenanförts om dubbel prövning av ochKonkurrensverket,2. att begär att regeringen återkommermed förslag till undantag motsvarande EG:s förordning26/1962,3. att beslutar att undantagstiden förlängs ,4. att beslutar att ej förbjuda gemensamfinansiering av förluster i samband med export avjordbruksprodukter,5. att beslutar att kooperation och kooperativsamverkan i federativ form jämställs med aktiebolag ochkoncerner i konkurrenslagens tillämpning,6. att beslutar att gränserna för samverkansätts lika med samgående för dominans på relevantmarknad i enlighet med vad i motionen anförts.