mot · GF02Jo225 · 1992-01-27 00:00:00 — Samordning av olika stöd till odlingslandskapet m.m. har statliga medel i olika formeranvänts för att bevara och vårda från naturvårds- och/ellerkulturmiljösynpunkt värdefulla odlingslandskap. Vilkamedel som har funnits har till viss del varierat under tiden,t.ex. användes och början av 1980-taletarbetsmarknadsmedel i stor utsträckning till att vårdalandskapet. Denna verksamhet är , p.g.a. ändradinriktning av arbetsmarknadspolitiken, relativt liten.Däremot har (JoU:25)beslutat om en ny livsmedelspolitik. Beslutet innebär bl.a.att särskilda resurser har avsatts för ersättning till s.k.landskapsvård till jordbrukare. 1) Landskapsvårdandeåtgärder: Syftet med landskapsvårdsersättningen är att förframtiden bevara odlingslandskap som har särskilt storanatur- och/eller kulturmiljövärden.Vidare disponerar () sedan1986 speciella medel för 2) ''Naturvårdsåtgärder iodlingslandskapet'' (). Anslaget skall gå till de mestvärdefulla hävdberoende biotoperna.Det finns också 3) anslag för ''Vård av naturvårdsobjektm.m.'' (XIV:B1), 4) anslaget ''Vård m.m. avkulturlandskap och fornlämningar'' (VIII:G28 post 2), 5)anslaget ''Vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse'', 6)anslaget ''Rådgivning och utbildning'' (IX:B14) samt 7)''Arbetsmarknadsmedel''.De här nämnda anslagen har till viss del olika syften menhar det gemensamt att de används till att bevara storakultur-, natur- och/eller kulturmiljövärden.Riksdagen har i flera sammanhang påpekat att det inteär möjligt att dra någon fast gräns mellan kulturlandskapetskultur- och naturvärden. Skyddet för den kulturbetingadefloran och faunan förutsätter bevarande av miljönskulturhistoriska identitet. På motsvarande sätt är detsjälvklart att bevarande av kulturhistoriskt värdefullamiljöer, t.ex. rester av ålderdomliga inägosystem, vägar ochbebyggelser, inte kan ske tillfredsställande om inte dessaanläggningar och spår kan iakttas som en del i den äldreagrara ekonomins utnyttjande av marken. En strävan efterhelhetssyn måste därför vara vägledande både förnaturvården och kulturmiljövården.Motsvarande synsätt har också kommit till uttryck i dennyligen ändrade naturvårdslagens (SFS 1991:641) 3a § därdet klargörs att lagens skyddsformer kan tillämpas även påområden i odlingslandskapet och andra kulturprägladeområden i den mån skydd ej gäller enligt lagen (1988:950)om kulturminnen m.m.Att i praktiken tillämpa denna helhetssyn försvårasdelvis av att det finns flera olika anslag som skall användasför liknande ändamål. Dessutom är flera myndigheterinblandade och reglerna för de skilda anslagen är därförolika. Dessutom förekommer i vissa fall onödig centraldetaljstyrning.För att sammanfatta regleringsbrevens bestämmelseroch anslagshanteringen av ifrågavarande anslag gällerföljande: Länsstyrelserna disponerar landskapsvårdsmedelefter fördelning av regeringen. Naturvårdsverketdisponerar Vårdanslaget och och fördelar dessaregionalt efter ansökningar från länsstyrelserna.Riksantikvarieämbetet disponerar KOLA ochbyggnadsvårdsmedel och fördelar huvuddelen av dessa tillolika objekt i landet oftast efter förslag från länsstyrelserna.Jordbruksverket disponerar anslaget Rådgivning ochutbildning och fördelar medel till länsstyrelserna.Därutöver förfogar länsstyrelserna överarbetsmarknadsmedel enligt länsarbetsnämndernas beslut.Länsstyrelserna har ett betydande inflytande överde olika anslagens användning. Eftersom länsstyrelsernahar kompetens och ansvar för naturvårds-,kulturmiljövårds- och jordbruksfrågor förefaller det logisktoch rationellt att ge länsstyrelserna ökade befogenheteravseende anslagen. Därigenom skulle en större samordningkunna ske, d.v.s. den helhetssyn som lagt fastskulle lättare kunna tillämpas.För att kunna genomföra detta bör vissa förändringarske avseende hanteringen av anslagen.En utgångspunkt för sådana förändringar är att ansvaretför anslagen skall delegeras så långt möjligt tilllänsstyrelserna, vilka de facto utför det praktiska arbetet.En annan utgångspunkt är att de centrala verken främst börägna sig åt att ta fram allmänna råd samt följa upp berördverksamhet.Regeringen har givit i uppdrag att isamråd med och jordbruksverketsenast redovisa en utvärdering avmiljöeffekterna av den nya livsmedelspolitiken. I uppdragetingår bl.a. att utvärdera hanteringen och omfattningen avlandskapsvårdsanslaget och NOLA-anslaget.Utvärderingen kommer bl.a. att utgöra underlag förregeringens budgetarbete hösten 1992.De synpunkter vi här redovisat bör enligt våruppfattning vägas in i kommande budgetarbete. En delförenklingar borde övervägas redan i samband med attbudgetpropositionen /93 behandlas undervårriksdagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samordning av olika stöd tillodlingslandskapet m.m.