ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02N258 · 1992-01-27 00:00:00 — Den nya konkurrenslagstiftningen fr.o.m. och EG-anpassningen till gemensammamarknadens konkurrensvillkor och lagstiftning kräver enomorganisation och förstärkning av nuvarandemyndigheters resurser (NO, SPK med flera). Detta är enligtregeringens beslut under genomförande().Tillämpningen av den beslutandekonkurrenslagstiftningen är speciellt angelägen att följa uppoch kontrollera inom dagligvarusektorn. Denna är av storbetydelse för folkhushållningen och den enskildekonsumenten.Vi ser det som angeläget att regeringen i sina fortsattadirektiv ger myndigheten i uppdrag att snabbt ingripa motde förhållanden som försvårar en friare konkurrens inomdagligvarusektorn. Främst gäller detta den starkaägarkoncentrationen och svaga priskonkurrensen. Härbehövs en fortlöpande analys med regelbunden kontroll ochavrapportering. är det ett starktkonsumentintresse att myndigheten tillämpar desanktionsmöjligheter som är lagfästa i form avförelägganden och böter.Då det gäller tillämpningen av den nya PBL-lagstiftningen ser vi det som angeläget att ansvarigtdepartement ålägges att genomföra en slagkraftiginformationskampanj till landets alla kommuner ochberörda köpmannaorganisationer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det angelägna i att främstgranska verksamheten inom dagligvaruhandeln.
mot · GF02N260 · 1992-01-27 00:00:00 — Offentliga representanter i bankernas styrelser Staten utser representanter -- ofta riksdagsmän --till bankernas styrelser både på central och regional nivå.Staten har även vetorätt vid val av ordförande ibankstyrelserna. På lokal nivå har också kommunerna rättatt utse representanter till bankernas kontorsstyrelser.Denna konstruktion tillkom som en kompromiss för attblidka de socialdemokratiska partikongresserna som krävtatt bankväsendet helt skulle socialiseras.Denna bakgrund visar att styrelserepresentationenaldrig har varit motiverad med hänsyn till t.ex. statensbehov att utöva tillsyn över så viktiga företag sombankerna. Själva konstruktionen är vidare tvivelaktig dåledamöterna i en företagsstyrelse i första hand bör varaprofessionella aktörer som tillvaratar ägarnas intressen. Närstaten tilltvingar sig styrelseplatser, är det i princip attförsämra aktieägarnas möjligheter att bevaka förvaltningenav sin egendom.De statliga representanterna saknar oftast i likhet medde fackliga representanterna den kompetens och erfarenhetsom krävs för att kunna utföra ett meningsfulltstyrelsearbete i en bank. I bästa fall har de i varje fall intestört verksamheten. Men systemet med statlig ochkommunal representationsrätt är ett led i en farligamatörisering där stat, fack och folkrörelser bevakar sinaintressen med konsekvensen att ingen längre bevakarföretagets bästa. Resultatet kan bli en svag ochinkompetent styrelse.Man kan också från det andra hållet ställa frågan om detär hälsosamt att riksdagsmän skall sitta i storbankersstyrelser. Som ledamöter uppbär de arvode, de omfattas avbanksekretessen och är fullt ut ansvariga för styrelsensbeslut. Det finns risk för intressekonflikter ochjävsituationer. Det är också tveksamt om de offentligarepresentanterna verkligen upplever sig som direkt juridisktansvariga för de beslut de deltar i. Därmed följs inteinflytande och ansvar åt, vilket de ju bör göra.Inte heller tas ens samhällets eller allmänhetensintressen tillvara genom detta representationssystem. Detbästa beviset är händelserna i Första , varsstyrelse ju hade ett överflöd av representanter från stat,folkrörelser, organisationer och fackföreningar. Statensnödvändiga insyn bör i stället skötas av en professionellmyndighet, i detta fall . Det äruppenbart att vi snabbt kan skiljas från systemet medoffentliga representanter i bankernas styrelser utan störresaknad. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring i banklagen attstatens och kommunernas rätt att utse representanter ibankernas styrelser samt statens vetorätt vid val avordförande i bankstyrelser avskaffas.
mot · GF02N263 · 1992-01-27 00:00:00 — Förenklade regler för registrering av elmateriel Trots beslut i olika organ om harmonisering avseendetillämpning av regler för elektrisk materiel i går det ipraktiken långsamt med genomförandet avseende provningoch registrering.De svenska konsumenterna drabbas härigenom avkostnader som läggs på produkterna. Kostnaderna uppstårdels genom de avgifter SEMKO och Elmaterielregistretdebiterar, dels genom de ännu högre kostnader som uppstårhos de företag som tillverkar eller importerar elmateriel.Också produktutvecklingen blir eftersatt eftersomföretagen drar sig för arbetet och besväret med att på nyttregistrera förändrade produkter, trots att ändringarna intepåverkar elsäkerheten.Det ställs samma krav på provning och registrering förvaror som konsumenten själv installerar och använder, somför större apparater vilka installeras av behörig fackman.Riksdagens har tidigare behandlat frågorav samma natur; vid besvarandet av motion 1989/90:N344.Denna avvisas med hänvisning till att haraviserat en utvärdering av den nya kontrollordningen.Ännu synes dock regler och hantering ske som tidigare,harmoniseringsarbetet går kanske långsammare änberäknat? Nya regler tillkommer ständigt och detta skerinte i fas med utvecklingen i i övrigt. Resultatet bliratt svenska registreringssökande upplever förfarandet sombyråkratiskt och förenat med en tendens tillvidmakthållande av handelshinder.Trots innehav av godkännande i andra länder kan ofta enprodukt genom ett enkelt förfarande inte registreras iSverige. Följden blir att ny provning av SEMKO måsteutföras.Det finns ingen anledning för att ställa extrahårda säkerhetskrav eller en absolut formalistisktillämpning av ett regelverk som i sig är otydligt. Är enprodukt godkänd i annat EG/EFTA-land bordeElmaterielregistret automatiskt acceptera registrering iSverige. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förslag till ändringar avbestämmelserna för registrering av elektrisk materiel.
mot · GF02N265 · 1992-01-27 00:00:00 — Delegationen för verkstadsteknisk utveckling Delegationen för verkstadsteknisk utveckling inrättadesvid ingången av /91 och avsågs vara etttreårigt branschprogram. Syftet med det verkstadstekniskaprogrammet var att främja de små och medelstoraföretagens konkurrensförmåga och produktivitet genom attutnyttja ny teknik och nya material, produkter ochproduktionsprocesser. Programmet var främst avsett förföretag arbetande som underleverantörer.Från och fram till den 31 december 1991har delegationen beslutat att stödja 40 företag medtillsammans 77,5 milj.kr. Delegationen har även lämnatbidrag till några organ som förmedlar kompetenshöjandeutbildning till de mindre verkstadsföretagen.Under den tid som delegationen arbetat har man ävenskapat goda och konstruktiva kontakter med ,Industrifonden, länsstyrelser, utvecklingsfonder, menframför allt med många företag.I budgetpropositionen säger nu näringsministern att ingaytterligare ekonomiska medel skall tillföras delegationenoch att branschprogrammet skall avvecklas från och /93, det vill säga 1 juli 1992.Att lägga ned delegationen stämmer dåligt överens medregeringens uttalanden i andra sammanhang om stöd tillsmå och medelstora företag. Visserligen når delegationensstöd endast ett begränsat antal företag men dessa företag fårgod hjälp att stärka sin position och tekniska kompetens ochdärmed också bättre förutsättningar att anpassa sig till entuffare marknad och sina kunders krav.Det vore mycket olyckligt att nu avveckla delegationen.Det innebär att ett antal företag blir utan det stöd som manså väl skulle behöva för investering i förbättrad teknik. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att det treårigabranschprogrammet för verkstadsteknik får fullföljas.
mot · GF02N267 · 1992-01-27 00:00:00 — Förutsättningar för svensk export till OSS De främsta potentiella källorna till valutaintäkter förländerna inom fd är gas, olja, metallurgi, kemioch skog.Inget av dessa områden kan utnyttjas ens tillbråkdelen av sin kapacitet inte minst pga den rådandevalutasituationen. Nödvändiga investeringar uteblir, varförmånga produkter ej kan produceras i tillräcklig mängd ellerav acceptabel kvalitet för export till väst.Möjligheter för svensk exportindustriSysselsättningsläget är mycket ansträngt i ,varför regeringen borde vidtaga alla tillgängligaexportfrämjande åtgärder. I finns ett antal företagmed tekniskt kunnande och lämpliga produkter, som välskulle passa in i ett moderniseringsprogram för industrin iOSS.En förutsättning för att svenska företag skall kunna drivaexport till OSS är att exportkreditgarantier finns tillgängligapå rimliga villkor. Fn kan EKN ()utfärda sådana garantier endast för begränsade kortfristigakrediter, medan medel- och långfristiga krediter ejbehandlas, då EKN har suspenderat dessa och hänskjutitfrågan till regeringen redan i december 1990.En finansieringsform som har diskuterats under senaretid och som kan öppna nya möjligheter för svensk export tillOSS är sk barterhandel, dvs OSS betalar med varor som kanavsättas i väst. Även här förutsättes en riskförsäkring, docki en annan form än kreditriskförsäkring. I detta fall behövsen försäkring mot uteblivna leveranser av barter-varorna,dvs mot en politisk och kommersiell risk. Ett sådantupplägg kan nyttjas som komplement till den normalakreditriskförsäkringen och stötta denna.Svensk exportindustri tappar marknadEtt antal svenska företag med produkter anpassade tillden fd sovjetiska industrins behov har redan valt atttillverka utrustningen hos samarbetspartners eller egnadotterföretag i andra länder, där ovan nämndaexportkrediter kunnat uppbringas. Detta innebär utflöde avsvenska arbetstillfällen och svensk teknologi.EKN:s risker och därmed sammanhängande kostnaderborde ställas i relation till de kostnader som uppstår pgauteblivna arbetstillfällen i samt minskadeexportintäkter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om exportkrediter till länderna inomOSS,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om s.k. barter-affärer till OSS.
mot · GF02N268 · 1992-01-27 00:00:00 — Stimulans för innovatörer och entreprenörer Den nya regeringen har på ett föredömligt sätt tagit sigan att förändra och förbättra klimatet för svenskt näringsliv.Inte minst de åtgärder som vidtagits och som bereds för attfrämja de små företagens verksamhet är av allra störstavikt. Skall växla in på ett nytt spår mot tillväxt ochframtidstro är det av största betydelse att småföretagen fårdenna renässans som den nya regeringen anvisar.Det är dock en grupp av entreprenörer som oftasthamnar mitt emellan olika system, nämligen innovatörerna.Denna grupp har en mycket stor betydelse förproduktutveckling och industriell förnyelse.Den tekniska forskningen och utvecklingen har haft ochhar en god renässans i vårt land och detta är mycket positivt.När det sedan gäller den tekniska utvecklingen, somenskilda personer och uppfinnare bedriver, är denna delklart understimulerad med ett begränsat idé- ochprojektflöde som följd.Beträffande uppfinningar så är det väl bekant att det tarlång tid att utveckla en idé till en marknadsfärdig produkt.Först när man vet vad som kan säljas, till vilket pris m.m.,är det det dags att starta företag. Ett nystartat eller litetföretag kan inte låna pengar för långsiktigproduktutveckling. Därför måste det finnas andra offentligainsatser för att överbrygga den utvecklingstid, som det tarifrån idé till produktion.Om den industriella förnyelsen skall fortskrida är det avavgörande betydelse att få fram nya idéer och uppfinningarsamt få igång innovationsprocessen. För att stimulera dennaprocess erfordras det både samhälleligt och privatengagemang. Det statliga stödet bör därvid vara så utformatatt prövningen blir så enkel som möjligt.För att stimulera uppfinnar/innovationsprocessen kanåtgärder enligt följande vara en lösning:Underlätta förenskilda innovatörer att göra avsättningar till särskiltuppfinnarkonto, vilket skulle möjliggöra senare uttag medbeskattning.Sänk skatten på royaltyintäkter. Man kanväl jämföra investering i eget utvecklingsarbete med attplacera pengar på banken.Förändra systemet till meradirekta bidrag och mindre återbetalningspliktiga lån.Skapa nya strukturer som främjar en marknadsmässigrelation mellan uppfinnare och företag men med statligmedverkan.Satsa på utbildning som gör folk bättreskickade att utveckla sina egna idéer, eventuellt till nyaföretag.Med tanke på det behov som föreligger av stimulansför uppfinnare och innovatörer vore det av stor vikt omregeringen arbetade fram ett åtgärdsprogram för dennakategori av entreprenörer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär ett åtgärdsprogramför uppfinnare i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GF02N276 · 1992-01-27 00:00:00 — har ställt sig bakom WHO-målet att minskaalkoholkonsumtionen --2000.Detta är ett internationellt mål och måste naturligtvisförutsättas gälla agerande även i internationellasammanhang.Det statsägda Vin & Sprit AB:s export av AbsolutVodka, framför allt till , har ibland beskrivits som ettav svenskt näringslivs mest lyckade exportsatsningar desenaste åren. I Vin & Sprit AB:s årsberättelser redovisasmed stolthet den smått geniala reklamkampanj som liggerbakom framgångarna.Det är lätt att förstå att som företagkänner stolthet över att med de förutsättningar aktieägarengivit ha gjort ett gott resultat. Det är svårt att ha något attinvända mot detta.Det som är anmärkningsvärt är att ägaren, svenskastaten, inte klargjort för sitt företag vilken målsättning manhar ifråga om de produkter som företaget tillverkar. Utanatt reagera har ägaren åsett den förvisso mycket skickligamen fullständigt ohämmade reklamkampanj som företagetutomlands bedrivit för sin produkt . Sammaägare som således förbundit sig att inom ramen för WHOverka för en 25-procentig minskning avalkoholkonsumtionen bland medlemsländerna. Enligt lagfår reklam för alkohol dessutom inte förekomma i Sverige.Att för svensk statlig export av alkohol tillämpa andramarknadsföringsprinciper än de som gäller i , medhänvisning till att man följer andra länders lagar, kan inteuppfattas som annat än dubbelmoral. Det är därför rimligtatt, oavsett andra länders lagar, svensk statlig export avalkohol ålägges samma restriktioner ifråga om reklam somgäller inom . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svensk alkoholreklamutomlands.
mot · GF02N277 · 1992-01-27 00:00:00 — ekonomi är på ett avgörande sätt beroende avimport och export. En öppen och fri internationell handel ärdärför ett starkt svenskt intresse. En mera protektionistiskvärldshandel skulle innebära svåra ekonomiskapåfrestningar.Det är emellertid inte bara och andra högtindustrialiserade länder, som tjänar på att världshandeln äröppen och fri. Utvecklingsländer och de nya demokratiskastaterna i Öst- och måste sälja sinaprodukter på en världsmarknad och få tillgång tillavancerad teknik, produkter och tjänster till lägsta möjligapris.Det går inte i längden att bygga välstånd i slutnaekonomiska eller sociala system eller bakom höga tullmuraroch andra handelshinder, men givetvis kan önskan om frihandel komma i konflikt med andra angelägnasamhällsintressen.Utvecklingen av den s.k. Uruguay-rundan inom GATTvisar med all önskvärd tydlighet hur svårt det är att föra denfria handelns stolta paroller till bindande avtal. Det voreytterst allvarligt om Uruguay-rundan skulle misslyckas.Risken för handelskrig är uppenbar och utvecklingen avregionala handelsblock ställer många länder i en mycketbesvärlig situation.Sverige bör på alla sätt aktivt verka för att Uruguay-rundan blir en framgång.Även om fri handel bör gälla som princip måste detenskilda landet ha rätt att skydda vissa vitalasamhällsintressen. Den fria handeln måste underordnasstarka miljöintressen.Förbud mot s.k. miljödumpning och andra miljöreglermåste införas i internationella handelsavtal. Ett land måsteha rätt att vägra import eller export av produkter ochverksamheter, som är skadliga för miljö och människor.Sverige måste i GATT-förhandlingar och andra lämpligasammanhang verka för detta.Omänskliga arbetsförhållanden skall inte kunna vara ettkonkurrensmedel under den fria handelns täckmantel.Sverige bör därför verka för att sådana sociala skyddsreglerinförs i internationella handelsavtal, som gör det möjligt attvidta åtgärder mot import av produkter, som framställsgenom barnarbete, eller under omänskliga och ovärdigaproduktionsförhållanden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om frihandel,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Uruguayrundan,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöregler i internationellahandelsavtal,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sociala skyddsregler iinternationella handelsavtal.
mot · GF02N278 · 1992-01-27 00:00:00 — Tillverkning och försäljning av halogenlampor utan skyddsglas Halogenlampor utan skyddsglas är hälsovådligaInom och statensstrålskyddsinstitut pågår ett arbete med att ta fram kriterierför ultraviolett strålning, som skall stå i överensstämmelsemed internationella gränsvärden. Inom ramen för IEC(International Electrotechnical Commission) pågår ettarbete med att fastställa en internationell säkerhetsstandardför lampor. deltar i det arbetet via SEMKO.Även om de förslag som man arbetar med inom IEC:sram nu pekar mot krav om att halogenlampor skall varaförsedda med någon form av avskärmning får fortfarandehalogenlampor säljas utan skyddsglas. Intill dess att detinternationella arbetet slutförts kan fler olyckor medhalogenlampor hinna inträffa. Detta är ur hälsosynpunktinte tillfredsställande.Sverige bör därför, intill dess de internationellasäkerhetsföreskrifterna är klara, förbjuda användningen avhalogenlampor utan skyddsglas eller åtminstone föreskrivaatt de halogenlampor som tillverkas och säljs på det sättetförses med en varningstext om att de är hälsovådliga.Ögonskador och hudcancerForskarresultat har visat att ultraviolett strålning frånhalogenlampor kan orsaka ögonskador och hudcancer omde tillverkas och används fel.Det är den ultravioletta strålningen som lamporna avgersom kan vålla dessa skador om man använder lamporna felgenom att vistas för nära den. används kvartsglassom skyddsglas på grund av att lamporna alstrar så högvärme. Kvartsglaset släpper igenom den skadligastrålningen vilket inte vanligt glas gör.För att ta bort den skadliga ultravioletta strålningen harmånga halogenlampor försetts med skyddsglas och är heltofarliga. Men många lampor finns i handeln som saknarskyddsglas. Detta är inte tillfredsställande.Halogenlamporna har funnits länge och har mångafördelar. Bl.a. är de energisnåla och har lång livslängd. Debör därför frigöras från det risk- och skademoment som deutgör om de är felkonstruerade.Intill dess det internationella samordningsarbetetkommit fram till säkra föreskrifter bör därför, som ovansagts, ett förbud mot tillverkning och försäljning avhalogenlampor utan skyddsglas införas i . I varje fallbör lampor som saluförs utan skyddsglas förses medvarningstext att de är hälsovådliga. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillverkning och försäljning avhalogenlampor utan skyddsglas.
mot · GF02N279 · 1992-01-27 00:00:00 — har ratificerat FNs konvention om avskaffandeav all slags diskriminering av kvinnor. Det synes då märkligtatt svensk lagstiftning kan tillåta att kvinnor diskriminerasvad gäller avtal om pensionsförsäkringar.Lagarna inom försäkringsområdet tillåter nämligenpremiedifferentiering mellan könen. Kvinnorsgenomsnittligt högre levnadsålder medför attpensionsbeloppen kan beräknas utgå änvad gäller för män. Detta innebär att kvinnor enligtförsäkringsvillkoren får ut lägre pensionsbelopp per månadän män, trots att pensionspremien är lika hög förmän och kvinnor.Det finns anledning att ifrågasätta om densolidaritetstanke på vilken försäkringsavtal bygger skallbegränsas till att gälla för varje kön för sig. Skall vi kvinnoroch män vara solidariska med varandra eller med det egnakönet? Det finns naturligtvis många sätt att dela inbefolkningen som kan vara väl så motiverade somhälsorisker. Rökare respektive icke-rökare, arbete inomfarlig bransch respektive ofarlig bransch m.m.Statistiskt sett är det lätt att dela in befolkningen i mänoch kvinnor, men den uppdelningen strider mot dejämställdhetssträvanden som pågår i samhället. Enligtjämställdhetslagen är den uppdelningen inte tillåten iarbetslivet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändringar iförsäkringslagen.
mot · GF02N282 · 1992-01-27 00:00:00 — Riskkapitalförsörjning och industriell förnyelse Svensk tillverkningsindustri med mogna produkter ochexportinriktad verksamhet har flyttatut sin verksamhet till länder där arbetskraftskostnaden ärlägre än i . Detta faktum är bara att acceptera.Svensk industri behöver nya produkter. Därför är det såmycket viktigare att stimulera en utveckling av nyaprodukter som på nytt kan engagera människor och kapitali . Det gäller att länka resursen mänsklig kompetenstill resursen kapital. Att utnyttja de fördelar som svenskutbildning, forskning och industritradition bjuder i form avvälutbildad arbetskraft i industrin, forskare medkommersiellt intressanta innovationer samtmanagementkunskap hos industriledare. Kopplingen avdessa resurser till resursen kapital utgör grunden förförnyelsen av svensk industri.Olika modeller har prövats genomUtvecklingsfonderna, Industrifonden ochNorrlandsfonden, där staten haft det största finansiellaengagemanget. Detta har utrett i skriften ''Attskapa livskraft -- förslag för ett starkt nyföretagande''.Tyvärr har inte det privata kapitalet och/eller denindustriella kompetensen engagerats i någon störreutsträckning för att satsa på produktutveckling.Nya former för samverkan mellan statens ochnäringslivets resurser måste etableras för en framgångsrikutveckling av nya produkter i näringslivet. Detta gäller inteminst för många företag i industriellt svaga regioner medlågteknologisk tillverkning och relativt låg utbildningsnivå.Kalmar län och nordligaste är exempel på sådanaregioner, med stor jordbruks- och skogssektor, mångasmåföretag och några få tunga basindustrier.En genomförd utredning frånIndustriförbundet -- ''Förnyelsepolitiken ochriskkapitalet'' -- har belyst olika modeller för tillskapandetav riskvilligt kapital där institutionella placerare och detprivata näringslivet tillsammans engagerar sig med resurser.Här föreslås att man, efter delvis amerikansk förebild,inrättar projektkapitalfonder -- PKF -- där industriledareoch andra med näringslivskompetens erbjuds satsa kapitaloch personligt engagemang. PK-fonderna skall varaspecialiserade på startskedet iproduktionsutvecklingsprojekten och på kommersielltintressant teknologi. Varje PKF skall inte hantera flerprojekt än att alla kan följas och stödjas på ett effektivt sättav finansiärerna. Många PK-fonder kan inrättas över helalandet, dock ingen med mindre kapitalbas än 100--150milj.kr. Genom den geografiska spridningen och ettlokalt/regionalt engagemang kan även regioner utanförstorstäderna och övriga industricentra, få tillgång tillriskvilligt kapital för utveckling av nya produkter och startav nya företag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om projektkapitalfonder.