mot · GF02U517 · 1992-01-27 00:00:00 — beslut från , som harföljts upp med en ansökan om medlemskap i , är alltjämtgällande och har bindande verkan för agerande ikommande förhandlingar i denna sak. Decemberbeslutetvar entydigt i sitt ställningstagande för en bibehållenneutralitetspolitik, dvs ''alliansfrihet i fred syftande tillneutralitet i krig''. Det är också den formulering somanvänds i den nya borgerliga ministärensregeringsförklaring den 4 oktober 1991.Den förutvarande statsministerns deklaration har inte någon annan eller mervidsträckt innebörd och verkan än beslut den 12december 1990.I 14 juli-deklarationen hette det att ''grunden för svensksäkerhetspolitik är en fast och konsekventneutralitetspolitik''. I deklarationen betonades vårbeslutsamhet att förhindra att vi blir indragna i enstormaktskonflikt. Det sades också att ''om en väpnadstorkonflikt trots allt skulle drabba vårt område måsteSverige, för att då kunna stå neutralt, även fortsättningsviskonsekvent avstå från deltagande i militära allianser ellerannat förpliktande samarbete med andra stater''. Undantaggjordes för vad som kan följa av vårt medlemskap i utrikesutskottets betänkande 1990/91:UU8 somgodkändes av sägs följande: ''Allteftersom enfungerande, alleuropeisk säkerhets- och samarbetsstrukturväxer fram blir möjligheter att utan förfång förneutralitetspolitiken delta i ett närmare samarbete av ävenutrikespolitisk och säkerhetspolitisk karaktär självfalletstörre än under tidigare perioder. Detta kan ske samtidigtsom neutralitetspolitikens centrala syfte ligger fast,nämligen, att genom ett konsekvent avstående från militärsamverkan med andra stater framgångsrikt kunna hävda vårneutralitet i händelse av krig.'' ... ''Från svensk sida harunder en följd av år uttalats att neutralitetspolitiken kräveratt i sin utrikespolitik avstår från sådana bindningarsom kan få vår förmåga att genomföra den deklareradepolitiken att framstå som illusorisk. ''Detta innebär sålunda att något försvarspolitisktsamarbete med för bindande verkan inte kankomma i fråga vare sig inom EG, VEU eller NATO så längeden av fastställda försvars- och säkerhetspolitikenupprätthålls.En ändring av denna politik kan bara beslutas avriksdagen. Därom kan det ur konstitutionell synpunkt interåda några delade meningar. Det är mot denna bakgrundmycket anmärkningsvärt att ''bibehållenneutralitetspolitik'', enligt statsminister , intelängre gäller eller ens kan eller skall nämnas vid namnbeträffande den utrikes- och säkerhetspolitik som han villföra. Istället talade han vid besök i om att''vi vill fullfölja en utrikespolitik med klar europeiskidentitiet''. Detta kommer också till uttryck i åretsbudgetproposition. En viss justering av regeringensståndpunkt gjorde Bildt i interpellationsdebatten den 15januari 1992. Men de delvis skilda beskeden skaparoklarhet och osäkerhet om hållning.Den svenska neutralitetspolitiken -- alliansfrihet i fredsyftande till neutralitet i krig -- har varit starktförankrad hos vårt folk och lett till att fred, frihetoch oberoende framgångsrikt bevarats. Den har ocksåspelat stor roll i våra internationella relationer, särskilt tilltredje världen. Vår medlande och fredsmäklande roll, somgett vissa positiva resultat, har också underlättats.Respekten för våra ställningstaganden i fredsoch mänskligarättighetsfrågor har förstärkts. Det finns inom överskådligtid inte skäl att förändra eller överge denna aktivaalliansfria utrikespolitik, i all synnerhet som det inte finnsnågot bättre, konkret och preciserat alternativ för vårt land.Regeringens handhavande av utrikespolitikenförbättrades inte av utrikesminister till tidigare strävanden att uppnågemensam säkerhet i de internationella relationerna (talinför ).Även den av lanseradedoktrinen om gemensam säkerhet har blivit framgångsrik.Den bröt successivt ned den motsatta uppfattningen att detendast var genom militär avskräckning och terrorbalanssom fred och säkerhet kunde uppnås i världen. Detta senarevar en teori som i sin tillämpning bara ledde tillvidmakthållande av och till ett stegrat kallt krigmed fördjupade internationella motsättningar. Det blev tillslut omöjligt att upprätthålla denna strategi, då riskerna förmisstag och oöverlagda handlingar blev för stora med vårtids nya förödande vapenteknologi.ESK har istället blivit den ideala ramen för en framtidaalleuropeisk fredsordning. har också spelat enviktig roll, främst i fråga om mänskliga rättigheter.EG bör bli ett organ i strävandena för en allsidigutveckling av samarbetet mellan samtliga länder i Europa.Målsättningar för Europapolitiken måste inom EG ochandra europeiska organ bl.a. bli öppenhet mot omvärlden,generös biståndspolitik genom stark solidaritet med tredjevärlden, fördjupad demokrati på alla samhällsområden --också inom EG -- starka miljöhänsyn, reell regional balans,aktiv arbetsmarknadspolitik för full sysselsättning, en klarsocial dimension, jämställdhet mellan män och kvinnor, engenerös och solidarisk invandrar- och flyktingpolitik ochhumanistisk kulturpolitik.Det gäller att med konsekvens och kraft hävda dessaintressen i förhandlingarna med EG. Här krävs inte baraformell förhandlingsskicklighet utan också en stark ochkonsekvent vilja, hållning och målsättning för atttillfredsställande resultat eller i varje fall för att klarhet omvillkoren för medlemskap skall kunna erhållas.Det är genom vår medlemsansökan till EG somförutsättningarna för medlemskap kan klarläggas ochprövas. Ett slutligt ställningstagande kan tas av svenskafolket först efter det att förhandlingsresultat ochförutsättningar för ett medlemskap presenterats. Attgenomföra folkomröstningen tidigare eller t.o.m. redan numåste avvisas. Detta syftar inte till att få till stånd ettobundet val i själva sakfrågan utan till ett val efterpartilinjer och utan att en tillräcklig information, debatt ochklarhet föregått folkomröstningen.En folkomröstning bör därför genomföras separat ochinte i samband med riks- och kommunalval. Inte heller börnågon sakbehandling i av förhandlingsresultatetföregå folkomröstningen. Resultatet av folkomröstningen,som formellt är rådgivande, bör likaväl bli avgörande förom skall svara ja eller nej till ett EG-medlemskap.Skulle ett tillfredsställande förhandlingsresultat intekunna uppnås enligt de riktlinjer som angetts i dennamotion är det enligt vår mening inte möjligt att få en breduppslutning om vår Europapolitik. En stark splittring kanistället bli följden. För många finns då inte någon annanutväg än att rösta nej vid folkomröstningen eftersom endasttvå alternativ -- ja eller nej till EG-medlemskap -- börifrågakomma.Vi anser att alternativen slutligt kan utformas så snartregeringen kan redovisa tillräcklig information omförhandlingsresultatet.Ett annat problem är också att det finns mångaoklarheter i EGs ståndpunkter och utveckling.Förändringar har skett tid efter annan. Till detta kommeratt oenighet råder inom EG om vitala frågor, bl.a. omutrikes- och säkerhetspolitiken. Detta bör vi veta mera omdå förhandlingsresultatet föreligger.Av stor betydelse är att ett objektivt material framställsdär för- och nackdelar med medlemskap blir tydligt. Det ärangeläget att tillräckligt med tid ges för utformning avinnebörden av alternativen samt att folkomröstningen kangenomföras på likvärdiga villkor för de två alternativen. Avsärskild betydelse blir att informera och redovisa reella,konkreta ekonomiska för- respektive nackdelar genom ettEG-medlemskap respektive endast ett EES-avtal.Med hänsyn till den borgerliga regeringens hållning tillEG och till de konservativa/nyliberala krafter som verkarinom gemenskapen, är risken betydande attförhandlingsresultatet sammantaget kan bliotillfredsställande.Vi kan inte komma ifrån intrycket att man frånborgerligt håll vill använda EG-anpassning och EG-medlemskap som skäl för att genomföra ett nyliberaltsystemskifte i och gradvis bryta ned den svenskasociala välfärdsmodellen, det svenska folkhemsbygget. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svensk alliansfrihet syftande tillneutralitet i krig samt om målsättningar och förutsättningarför Europapolitik,2. att som sin mening ger regeringen til kännavad i motionen anförts om kommande folkomröstning samtom objektiv information m.m. inför denna.