mot · GF02Ju817 · 1992-01-27 00:00:00 — Med våldsbrott avses i motionen mord och dråp samtgrov och annan misshandel enligt 3 kap i BrB(). Till dessa räknas även försök ochförberedelser.SammanfattningAntalet anmälda våldsbrott var knappt 41.000,och det är en ökning med 2,. Större delenutgöres av misshandelsbrott utomhus. Den anmäldavåldsbrottsligheten utgör bara en del av samtliga våldsbrotti samhället. De flesta våldsbrott som leder till dödlig utgångkommer till polisens kännedom och hamnar i statistiken.I är de flesta våldsbeteenden olagliga. Det ärendast vissa yrkesgrupper (t ex polis) som under vissaomständigheter har laglig rätt att använda våld. ärdet också lagligt att ta till våld för att försvara sig motangrepp (den s k nödvärnsrätten). Inom olika sporteraccepteras också vissa handlingar som i andra sammanhangskulle betraktas såsom brott.Omständigheter vid våldsbrottVåldsbrott är en blandad samling händelser. Mänmisshandlar sina kvinnor, fotbollssupportrar attackerarvarandra, människor överfalls av obekanta på gatan,besökare av nöjeslokaler råkar i bråk. En viktig skiljelinjegår mellan dem som utspelas i det privata respektive detsom utspelas på allmän plats.Tre huvudgrupper av våld är: våld inom familjen,lägenhetsbråk med våld och våld på allmän plats. avde polisanmälda brotten går att hänföra till någon av dessakategorier.Våld på allmän platsDrygt hälften av de polisanmälda våldsbrotten utspelaspå gator och torg, i eller kring nöjeslokalen samt påallmänna kommunikationer.Rena överfall utgör en mindre del av det totalagatuvåldet men har desto allvarligare konsekvenser.Gärningsmännen är ofta påverkade av alkohol ellerandra berusningsmedel och många av dem är intefrämmande för att ta till våld.OffrenEnligt SCBs offerundersökningar utsätts under av den svenska befolkningen förnågot slags våld.GärningsmännenGärningsmännen i det polisanmälda våldet är till stor deltidigare brottsbelastade, dessutom är många missbrukare avolika slag.Bland de personer som gör sig skyldiga till upprepadevåldsbrott utanför familjen är de flesta sådana som är aktivai en rad olika brottstyper. Våldet ingår således som en delav ett mönster av allmän brottslighet, där tillgreppsbrottendominerar.Allmänna krav på åtgärderMissbruket av narkotika och alkohol i allt lägre åldrarbidrar med största säkerhet till en ökad våldsbrottslighet. Vianser att missbruket skulle bekämpas mer effektivt.Tullens och polisens narkotikabekämpning är varkentillräcklig eller effektiv beroende på att man saknar såvälteknik som personella resurser. Vi kräver att resursertillskapas.Polisens nuvarande organisation, med en stor centralbyråkrati som tar resurser, kan också med rätta ifrågasättas.Vårt krav är att polisutbildad personal används operativtoch inte till byråkrati. En del av säkerhetssektionen() torde med fördel kunna användas i kampen motnarkotikabrotten som riskerar att bli den störstasamhällsfaran. Internationella karteller fäster sina blickarpå såsom konsumentland, och såsom transitland.Narkotikan leder till sociala tragedier för dem somfastnar i missbruk, ävensom för deras familjer.Missbruket är en synnerligen viktig drivkraft för denomfattande brottsligheten i vårt land.Den socialdemokratiska regeringen eftersatte viktigainsatser mot brottsligheten.StrafflagstiftningenVi ställer högre krav på strafflagstiftningens klarhet.Straffbestämmelserna och deras utformning är frågor somär av grundläggande betydelse för varje rättsstat. Det är närdet bestäms vad som skall vara straffbart och hur strängastraff som skall kunna följa på olika brott som degrundläggande kriminalpolitiska prioriteringarna görs. Detär en viktig uppgift för oss att anpassa strafflagstiftningentill nutida värderingar.Vi vill ställa högre krav påstrafflagstiftningens klarhet, tydlighet och konsekvens änandra.Vi vill ha skärpt lagstiftning mot grovavåldsbrott.Vi vill ha strängare regler för ringanarkotikabrott.Vi vill ha strängare regler föråterfallsförbrytare.PåföljdssystemetDebatten om det straffrättsliga påföljdssystemet harunder valrörelsen dominerats av en fråga -- denvillkorliga frigivningen.År 1983 ändrades reglerna om villkorlig frigivning på såsätt att obligatorisk halvtidsfrigivning infördes.Regeringen avser att lägga fram förslag somi princip innebär en återgång till den reglering som gälldeinnan halvtidsreformen genomfördes . Vi är ej nöjdadärmed utan kräver följande:Fakultativ frigivning, dockej innan tre fjärdedelar av den utmätta strafftiden avtjänatsi anstalt.KriminalvårdenArbetet inom kriminalvården skall bestå i att verkställafängelsestraffen och ansvara för en effektivövervakning av skyddstillsynsdömda och villkorligt frigivnasamt svara för verksamheten vid landets häkten.Innehållet i en anstaltsvistelse skall vara så bra sommöjligt. Den intagne skall förberedas och motiveras på ettsätt som underlättar hans övergång till ett liv i frihet.Avståndet till hemorten bör inte vara längre än att det gåratt upprätthålla kontakter med anhöriga kamrater,arbetsgivare, skolor och sociala myndigheter.Narkotikaproblemen på anstalterna är så stora attde hotar verksamheten inom kriminalvården.Det har funnits så mycket narkotika på vissa anstalter attnarkotikahundarna blivit utslagna (överdoser) och fåttersättas.Vi kräver en utvärdering av helakriminalvården.Vi anser att dagens anstalter ej hållermåttet. En helt ny typ av anstalter måste framtagas.Frågan om ''fångar i hemmet'' måste också utredas. I USAvalde 1991 15 000 fångar att ha en elektronisk boja runtfoten. Erfarenheterna synes goda.Våldsbrott skall leda till fängelseDet finns vidare anledning att ändra på brottsbalkensregler gällande rättens val av påföljd. En ändring ärmotiverad bland annat mot bakgrund av ett avgörande ihögsta domstolen.I rättsfallet NJA 1990 sidan 84 II var det fråga om en heltoprovocerad misshandel på en restaurang.Gärningsmannen, som var kraftigt berusad, utdelade ettflertal knytnävsslag mot en person han inte kände.Angreppet fortsatte även sedan offret fallit på golvet. Enmajoritet i HD fann, främst med hänsyn tillgärningsmannens personliga förhållanden, att straffet inteskulle bli fängelse utan villkorlig dom jämte böter.Domen har kritiserats av våldskommissionen i dessslutbetänkande Våld och brottsoffer (SOU 1990:92).Kommissionen konstaterar att den typ av misshandel somvar aktuell i målet har blivit alltmer utbredd. Vidare är dentypiske gärningsmannen -- liksom gärningsmannen i detnämnda rättsfallet -- ofta spritpåverkad, tidigare straffad förföreträdesvis förmögenhetsbrott och har en vissalkoholproblematik eller annan social problematik.Misshandel som inte är av bagatellartad natur bör enligt vårsyn normalt medföra fängelse.Straffsystemet måste uppfattas som rättvist avmedborgarna. Häri ligger att gärningar som av allmänhetenuppfattas som svåra brott också måste bedömas som sådanaav lagstiftare och domstolar och följas avfrihetsberövanden. En alltför slapp straffrättskipning fårkonsekvenser inte bara för de kriminellas brottsbenägenhetutan även för gemene mans repekt för rättssystemet ochvilja att engagera sig i kampen mot våldet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag om attökade krav ställs på strafflagstiftningens klarhet, tydlighetoch konsekvens,2. att hos regeringen begär förslag om attstraffen för grova våldsbrott skärps,3. att hos regeringen begär förslag om attstraffen skärps även för ringa narkotikabrott,4. att hos regeringen begär förslag om attsträngare straff lagstiftas för återfallsförbrytare,5. att hos regeringen begär förslag om att helakriminalvården utvärderas och kriminalvårdsreformenomarbetas,6. att hos regeringen begär förslag om att manutreder i avsikt att få fram en helt ny typ avfångvårdsanstalter,7. att hos regeringen begär förslag om attfrågan om fångar i hemmet också utreds,8. att hos regeringen begär förslag om att 3kap. 5 och 6 §§ ändras enligt vad som imotionen anförts.