mot · GF02N255 · 1992-01-27 00:00:00 — Försäljning av statliga företag med verksamhet i beslöt att bemyndigaregeringen att sälja aktier m.m. i 35 statligt ägda företag.Beslutet togs utan någon djupare analys av vare sigföretagens verksamhet eller de konsekvenserutförsäljningen kan få för den svenska ekonomin ochnäringslivsstrukturen.Beslutet grundar sig i stort sett bara på den övergripandeprincipen att staten inte ska äga företag utan bara driva ennäringspolitik som stärker marknadsekonomin och ökarnäringsfriheten och konkurrensen.I propositionen anfördes som huvudskäl att staten inteska agera som företagsägare på en marknad där den självsätter spelreglerna. I denna text varnas också för att statligtägda företag kan bli redskap för politiska ambitioner vilketkan leda till att företagen inte kan agera efter normalaföretagsekonomiska principer.Det är orimligt att så viktiga beslut fattas på såideologiskt bräcklig grund. Fördelarna med att staten sätterspelreglerna är att de har sin grund i folkstyret ochdemokratin. Om spelreglerna sätts dolt t.ex. genominformella överenskommelser mellan stora bolag och andrakraftfulla ekonomiska intressen är det för det första inte allssäkert att de gynnar marknadsekonomin och för det andraförsvagas demokratin.Huruvida risken för informella överenskommelser ökarnär staten försvinner som ägare analyserades inte. Det är juinte bara staten och som ger uttryck för politiskaambitioner. De stora tunga privata aktörerna använderavsevärda resurser för att styra beslutsprocessen också i vårtland. Starka kapitalintressen har i vårt land varit pådrivandenär det gäller satsningar på krigsmateriel, kärnkraft,motorvägsbyggande, och så vidare medanstaten ofta har fått stå för ekonomiskt risktagande.Stora investeringsbeslut kan ofta tas först när man vet har någorlunda kontroll över de spelregler som gäller iett samhälle. Statligt ägande kan ha en gynnsam effekt påmarknadsekonomin genom att vissa projekt kangenomföras som annars inte skulle ha genomförts justdärför att privata kapitalintressen ansett sig ha otillräckligkontroll över spelreglerna. Statligt ägande kan behövas somen motmakt mot privat maktkoncentration.Det finns en rad andra skäl varför staten engagerat sig iföretagande som fortfarande har sin giltighet. Det kanfinnas länkar i ett lands produktionssystem som av någonanledning sviktar. Om länken brister innebär det att en radandra företag i branschen faller med en omfattandeekonomisk skada som följd. Enda lösningen kan vara attstaten går in som ägare.Det kan också vara så att de privata företagen vägrarteckna avtal som säkrar villkoren för de anställda. Bristernai tillämpning av arbetsrätt, arbetsmiljöavtal ochföretagsdemokrati kan vara så utbredda att samhälletspolitiska organ som ett alternativ till lagstiftning går in somägare av företag för att visa att marknadsekonomin mår välav att rätta till bristerna.Det kan också vara så att utvecklingskostnader är högaoch resultaten väntas först på lång sikt och att staten måstegå in som stor kapitalägare.Ytterligare ett skäl kan vara behovet att inom en nationhålla en viss kontroll av råvaror och naturrikedomar ochskydda den för en hårdhänt utländsk exploatering.I vårt land har också det statliga ägandet haft avsevärdbetydelse för regionalpolitiska satsningar som annars inteskulle ha blivit av.Ett viktigt skäl till att de nordiska ländernas ekonomiskautveckling har varit gynnsam och att tillväxten fördelatsbättre än i många andra delar av världen är att folket efterdet demokratiska genombrottet genom politiska beslut setttill att viktig infrastruktur byggts upp.I länder med svaga politiska institutioner och där privatägande dominerat ännu mer har otillräckligheten avelementär infrastruktur som vatten och avlopp, vägar, el-och teledistribution försvagat marknadsekonomin. Endåligt utbyggd allmän skolgång, vård och omsorg hardrabbat eftersatta grupper och också försvagattillväxtmöjligheterna för näringslivet. Tredje världensländer svämmar över av exempel på hur privata jordägareoch kapitalägare i kortsiktig snikenhet förhindrat sinasamhällen att utvecklas.I de länder och regioner också i den rika världen där deprivata marknadskrafterna haft fritt spelrumoch folkrörelserna varit svaga är regionala klyftor ochklassklyftor stora. livskraftiga industriregionerligger öde och folk lever i apati, förfall och hög arbetslöshet.Bara i EG-området, som sägs ska visa vägen förSverige, lever 45 miljoner människor i vad som kan kallasfattigdom. Någon analytiker hävdar till och med att andelenfattiga i EG-området ökar. Andelen fattiga ökar nu snabbtockså i Sverige.Likaväl som central detaljstyrning av ekonomin visat sigleda till katastrof i planekonomierna så måste vi konstateraatt den helt oreglerade marknadsekonomin också av och tillmedför stora sociala katastrofer och mänskligt lidande.Därför behöver marknadsekonomin sina politiska ramaroch ett folkstyre som tuktar marknaden när så behövs. Ettinstrument för detta är samhälleligt ägande avproduktionsmedel.Det finns givetvis en poäng i kritiken att politiker somska ansvara för samhällets regelsystem lätt blandar ihop sinaroller som ägare och lagstiftare. Därför är det troligt attframtida demokratiskt kontrollerade produktionsmedel börutvecklas i olika och från själva statsapparaten klart skildaägarformer. Innan vi nått dit måste statligt och kommunaltägande användas i brist på demokratiska alternativ.De ekonomiska rådgivare som rekommenderaromfattande privatisering av samhällelig egendom har underde inte förmått lyfta svensk ekonomiskforskning till några högre höjder. Svårigheter att rekryteradugliga professorer hör också till problembilden. Mednågot enstaka undantag tycks svenska ekonomer inte kunnagöra några egna banbrytande analyser.I början av 1980-talet skulle enligt många ekonomertillväxtens problem lösas genom sänkta skatter förhöginkomsttagare.Var finns den tillväxten nu? De som predikar ekonomifrån katedrar och bankpalats hade få varningar under denhejdlösa spekulationsvågen efter devalveringarna. Varför?Varför var det ingen ekonom som punkteradeFermentaballongen utan en miljökämpe?Nu är det skattesänkningar för kapitalägare, realisationav statlig förmögenhet, avreglering och den fria marknadensom ska lösa alla problem.Vanliga samhällsmedborgare ställer sig allt oftare fråganom vi verkligen har kompetenta rådgivare åt våraregeringar. Eller om det bara är politiker som klär sig i ettekonomiskt vetenskapligt språkbruk utan att analysen nåttdet djup och den bredd som den höga statusen borde ge.I finns en stark och utbredd folklig oroi alla politiska grupperingar att utförsäljningen av företagoch naturtillgångar kommer att leda till stora svårigheter förlänet. Försvaret av det statliga ägandet bland de anställdaär starkt. Detta är en stor tillgång för företagen och problemför nya privata ägare.Det förhastade beslutet att realisera de statliga företagsom har stor betydelse för den regionala balansen och dåsärskilt i måste återkallas. Ett sådantåterkallande gäller i första hand , , ,och . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar återkalla bemyndigandet att säljaaktier m.m. i statliga företag i enlighet med vad i motionenanförts.