mot · GF02Fi207 · 1992-01-27 00:00:00 — har högsta arbetslöshet. av länets befolkning i åldrarna 16--redovisadesvid som arbetslösa. Inom länet är läget värst iLjusdals kommun av befolkningen öppet arbetslösa. vardrygt 9.000 i länet arbetslösa, lägger man till personer iAMS-verksamhet blir antalet över l6 000. Situationen förungdomarna är värre än i något annat län. Bland 18--19-åringarna står en av fyra () och bland 20--24-åringarna en av fem () utanför den ordinarie arbetsmarknaden.Gävleborg är ett mycket utpräglat exportlän. Det mestasom produceras i länet säljs på en internationell marknad,vilket gör att konkurrrenskraften är det helt avgörande förlänets framtid. kan därför sägas vara den störstaförloraren på den misslyckade ''tredje vägens politik'', varsdevalveringar inte följdes upp av en aktivinflationsbekämpning. Det ledde till svår överhettning islutet av 80-talet (bl.a. genom en akut brist på arbetskraft iindustrin, till stor del på grund av galopperandesjukförsäkring och arbetsskadeförsäkring, ökning avförtidspensioneringar och stark ökning av sysselsättningeninom offentlig sektor).Inte efterklokDet är inte att vara efterklok att påstå detta. I minmotion om länet (Motion 1989/90:A92)skrev jag:Lever man i ett län som blir frågan omexportindustrins konkurrenskraft den i grunden allraviktigaste -- inget annat betyder så mycket för sysselsättningoch utveckling i vår region.Då var bristen på arbetskraft detdominerande problemet. I motionen hänvisade jag till demycket dystra erfarenheterna av den inhemskakostnadsexplosionen i mitten av 70-talet:Om den svenska inflationen leder till att företagentappar marknadsandelar och måste dra ned produktion härhemma så slår det naturligtvis hårt för de orter och deregioner där exportföretagen ligger. har enmycket dyster erfarenhet av effekterna i sysselsättningengenom den väldiga inhemska löneökningen åren 1974--76.De svenska lönerna ökade med nominellt , mot mindre än tredjedelen i vårt viktigastekonkurrentland . Den försämradekonkurrenskraften -- dessutom under ett årtionde då tvåoljechocker drog ned den internationella konjunkturen --slog mycket hårt på sysselsättningen i Gävleborg.Länet förlorade arbetsplatser, arbetslöshetstalen stegkraftigt och befolkningen minskade. Orsakerna kan alltsåtill stor del sökas i vad som hände . Arbetslöshetennådde den högsta nivån 1983, då länet för första gångentvingades notera över 10 000 öppet arbetslösa. Särskilt oroande tal noterades förungdomsarbetslösheten. förlorade mycket ifolkmängd. , 1981--87, noterades minskningar,på tillsammans 7 100 personer.Erfarenheterna av löneexplosionen i mitten av 70-taletblev alltså mycket svåra i . Jag kan föreställamig att människor i regioner som domineras avsysselsättning i offentlig sektor och inhemsktjänsteproduktion (alltså i första hand storstadsområdena)inte upplevde de förödande effekterna av försämrad svenskkonkurrenskraft på samma påtagliga sätt som vi i Gävleborgoch andra skogslän.I motionen kunde jag alltså peka på vadsom hände årtiondet innan. Jag var rädd för en upprepning.Det som oroade mig var den mycket höga inflationen --''vad som hände på svensk lönemarknad 1989 ärförskräckande''. (För den som bor i blirläsningen av oerhört givande bok ''Alladessa dagar'' något av en thriller, där det egna länet kan sessom ett av mordoffren. )Jag fortsatte i min motion:TV har fungerat som medel för påtryckningar ochagitation för att höja löner för poliser, lärare och andraoffentliganställda grupper. Arbetskraftsbrist ochlöneglidning är till stor del effekter dels av märkligasjukförsäkrings- och arbetsskadesystem, dels av den nästantotala frånvaron av stabiliseringspolitik (medstatsministerns budskap som det mest absurdainslaget). (Anmärkning: Jag syftade i motionen alltså på statsministerns meddelande att det ekonomiska läget var så gott att detskulle vara möjligt att bl.a. bygga ut föräldraförsäkringenutan att finansiera reformerna. )Summan av allt detta ter sig horribelt, åtminstone förden som bor i ett län som . Frånvaron avekonomisk politik har lett till ett läge som imycket påminner om den situation vi stod i efterlöneexplosionen . Kanske är det så att80-talets högkonjunktur -- efterkrigstidens längsta -- har letttill att många inte riktigt uppfattat hur allvarlig situationenär för svensk ekonomi.Vad vi med säkerhet kan säga är att de län som kommeratt drabbas värst när fallande konkurrenskraft leder tillutslagning av företag och ökad arbetslöshet är just deexportinriktade länen. är ett extremtexportinriktat län, genom långt större andel änriksgenomsnittet i exportindustri men mindre andel ihemmamarknadsindustri och offentlig och enskildtjänsteproduktion. Min slutsats är alltså att kan råka mycketilla ut till följd av energipolitiken och bristenpå ekonomisk politik. Effekterna i form avindustrinedläggningar och neddragning av sysselsättningkan bli så allvarliga att länet på nytt får uppleva arbetslöshetoch befolkningsminskning som under 80-talet.KostnadsexplosionDet jag fruktade i motionen är nu bisterverklighet. kan vi se att arbetslösheten nästan är i nivåmed toppnoteringen (då den var 10 040, mot 9 175 ). Det mesta tyder på attökningen kommer att fortsätta.80-talets svenska kostnadsexplosion doldes ju länge avefterkrigstidens särklassigt längsta internationellahögkonjunktur, som naturligtvis var till fördel för deextremt exportinriktade basnäringarna i . Just nuupplever vi närmast nya budskap i länet på följderav den 80-talspolitik som lett till försämradkonkurrenskraft, alltså varsel, neddragningar ochkonkurser.Därtill kommer en rad statliga beslut om indragningaroch nedläggningar i länet, inom , , posten ochförsvaret. I och för sig är det nödvändigt att rationaliserastatlig verksamhet, men nog känns det märkligt att densamlade effekten av statliga indragningar ska slå så hårt motett län som redan ligger högst ifråga om arbetslöshet.Den avgörande synpunkten är naturligtvis att ettexportlän som är oerhört beroende av vilkenekonomisk politik som förs. Det finns ingen möjlighet attmed t ex regionalpolitik eller insatser av länet självt parerade väldiga utslagningseffekter som följer av misslyckandeninom finans-, skatte- och konjunkturpolitiken. Det sena 80-talets inhemska överhettning har lett till oerhörda skador påGävleborg, vilket nu främst drabbar länets unga.Även när man bor i ett så konjunkturkänsligt län kan detvara svårt att riktigt förstå sammanhangen. Inomfolkpartiet i hade vi förmånen att 1985 få hjälpav nationalekonomen fil för en studie avlänets industriutveckling --82. Utifrån denna studie gavhan också en prognos framåt och gav råd om vilken typ avinsatser som är viktigast. Jag menade att slutsatserna var avvärde för alla skogslän och fogade därför arbetesom bilaga till min motion om länet 1986 (1985/86:A482).Wickman kom fram till att när konjunkturen i dennationella industrin går upp eller ned , så går industri upp eller ned med 1,6 %.Hans prognos 1985 var därför att skulle fåbrist på arbetskraft . Det kändeskonstigt för oss ekonomiska lekmän att presentera dettaoffentligt. Massmedia i länet var också överraskade. För1985 hade länet fortfarande höga arbetslöshetstal(decembervärdena låg kring 8.000 öppet arbetslösa, alltsåbara 2.000 under toppnoteringen 1983). Att då presenteraen studie som förutsåg en annalkande brist på arbetskraftkunde tyckas verklighetsfrämmande.Men liksom i hela landet blev det ensvår överhettning på arbetsmarknaden. fick dennaöverhettning som ökningen av BNP bara var kringl,. Det visade att trögheterna på arbetsmarknadenvar mycket stora. Förändrad praxis inomarbetsskadeförsäkringen ledde till stora avgångar frånarbetsmarknaden. Förtidspensionerna -- där Gävleborgflera år legat högst i landet -- fortsatte att öka trotshögkonjunkturen. Och den nya utformningen avsjukförsäkringen ledde till att skiftarbetande, t ex iGävleborgs basindustrier, fann att de vid dagskift fick högreinkomst om de var sjukskrivna än om de arbetade. SandvikSteel redovisade 27 procents daglig frånvaro. iHofors kunde inte få tag i tillräckligt med arbetskraft.Samtidigt fortsatte kommuner och landsting att kraftigt ökaantalet anställda.1991 -- Varsel och nedläggningarUnder 1991 blev konsekvenserna mycket tydliga. Varselefter varsel kom, företag gick i konkurs eller minskade.Grundorsaken var det mycket höga svenskakostnadsläget -- allt som vunnits genom devalveringarna ibörjan av 80-talet var borta. I stället för att ge rådrum förinsättandet av andra åtgärder hade devalveringarna (medkraftig ökning av export och vinster) tagits som intäkt föratt inte vidta åtgärder. Budskapet 1988 var ju att problemenvar övervunna.Den helt dominerande orsaken till akutaproblem ligger alltså i den ''tredje vägens'' ekonomiskapolitik. Men också företagen kan kritiseras. Stora Cell harnyligen beslutat att minska de anställda vid massafabrikernai och med över 800 personer.Produktionen ska inte minskas, i stället skarationaliseringar av driften möjliggöra oförändradproduktion trots den minskade personalen.Det hade varit oerhört mycket bättre för de anställdaoch regionen om denna rationalisering i stället gjorts underhögkonjunkturen, alltså för två--. Om man dårationaliserat och minskat personalen hade det bidragit tillatt mildra överhettningen på arbetsmarknaden. Om Storahaft mindre behov av personal i högkonjunkturen skulleandra företag ha haft lättare att rekytera. Det skulle i sin turha lett till att de kunnat ta emot fler beställningar, vilkethela regionen skulle ha haft nytta av. Precis samma kritikkan riktas mot landsting och kommuner som anställde såmånga nya just i högkonjunkturen och därmed ökadeöverhettningen i ekonomin.Genom att anställa i högkonjukturen och minskapersonal i lågkonjunkturen bidrar både företag ochoffentlig sektor till att förvärra problemen i båda fallen,alltså förvärrad överhettning och därmed ännu värreinflation i det ena fallet och ännu större arbetslöshet i detsenare. Byggsektorn är det värsta exemplet. I efterhand kansägas att överhettningen inom byggsektorn , just när exportindustrin behövde mer folk, var tillutomordentlig skada för landet. Och som sagt, dennaöverhettning och dess konsekvens i form av inflation ochförsämrad konkurrens drabbar exportlänen värst.Gävleborg är den största förloraren av den politik som förtsunder 80-talet ifråga om offentlig sektor, socialförsäkringar,byggande och finanspolitik.Länet lider just nu mycket svårt av följderna av 80-taletsmisstag, vilket förvärras av att också den internationellakonjunkturen mattats.Gävleborg skulle vara i ett helt hopplöst läge om denförda politiken fortsatts. (I sig dock ett meningslöstpåpekande, eftersom regeringskrisen ochvalutakrisen hösten visade att denna politik nåttvägs ände. )Man kan djupt beklaga att inte lärde läxan från70-talet och att 80-talet därför gav en ny hemmagjordkostnadskris följd av arbetslöshet.Nödvändiga förändringarGävleborg var -- genom sin exportinriktning -- storförlorare båda gångerna. Men därmed är också sagt attlänet har mer än riksgenomsnittet att vinna på ett antalredan fattade beslut eller inledda förändringar.1. om energin innebar att beslutetom snabbavveckling av kärnkraften revs upp. En sådanavveckling skulle ha varit förödande för medlänets stora beroende av stål- och skogsindustrier. Genomden förändrade energipolitiken undanröjdes en politik somdessförinnan lagt en förlamande hand över alla planer påinvesteringar i basindustrierna.2. Beslutet att söker medlemskap i harmycket stor positiv betydelse i ett län där merparten av detsom produceras säljs på en internationell marknad. köper långt mer än den svenska marknaden avprodukterna från . Länets större företag harexportandelar kring 85--. Man kan mätt i avsättning och försäljning sägaatt har mer gemensamt med EG än med restenav . För är inget viktigare de närmasteåren än att blir fullvärdig medlem i EG.3. mellan ochsocialdemokraterna innebar en radikal positiv förändring.Arbete och sparande stimuleras. Genom de lägremarginalskatterna blir det äntligen möjligt att fåreallöneökningar genom avtal utan att inflationen drivs upptill för landet förödande nivåer. Hade de lägremarginalskatterna införts 5--hade vi troligensluppit 80-talets interna överhettning och dess fortsättning idagens arbetslöshet.4. Anknytningen av kronan till ecun är avutomordentligt stor positiv betydelse för . Förgenom denna anknytning blir det absolut nödvändigt attsvensk ekonomisk politik utgår från den konkurrensutsattaindustrins villkor. Vägen att föra en politik som mer utgåttfrån konkurrensskyddade sektorer (som den offentligasektorn och byggandet) är därmed äntligen stängd, och detbedrägliga instrumentet devalvering är därmed borta.Exportlänet stora arbetslöshet är i grunden enföljd av att svensk ekonomi gick stick i stävmed behovet att stärka svensk konkurrenskraft.Knytningen till ecun tvingar fram en sådan politik somexportlänen länge varit i behov av.5. Den nya regeringens politik -- på flera punkter somovan nämnts föregången av positiva förändringar också islutskedet av den föregående regeringens tid -- ingerbetydande förhoppningar. Det avgörande kan sägas vara attföra en sådan ekonomisk politik att ökarkonkurrenskraften och därmed lägger en grund för ökadproduktion, ökad sysselsättning och höjd levnadsstandard.Förändringar inom sjukförsäkring ocharbetsskadeförsäkring undanröjer ett par av de viktigasteorsakerna till den överhettning som fick så storaskadeverkningar i länet. Det är helt nödvändigt att föra enstram finanspolitik och minska utgifter inom offentligsektor för att ge utrymme för sparande och resurser förproduktion.Det finns de som menar att man i ett kort perspektivskulle kunna mildra arbetslöshet genom en återupptagen''överbryggningspolitik''. Men just för ett län somGävleborg som drabbats så hårt av följderna av försämradsvensk konkurrenskraft förskräcker spåren från tidigarepolitik av det slaget. I regioner där offentlig sektor ochhemmamarknadssektorer dominerar kan det vara frestandeatt förorda en återupptagen överbryggningspolitik. Men ettlän som alltid hör till de stora förlorarna om exportindustrinsätts i andra hand måste bestämt avvisa tankar om att denoffentliga sektorn åter ska öka.6. Regionalpolitiken kan aldrig väga upp en misslyckadekonomisk politik. I ett län där konjunkturrörelserna ärnästan dubbelt så starka som landet i genomsnitt finns detingen möjlighet att parera detta med regionalpolitik. Vaden aktiv regionalpolitik kan göra är att bidra till attlångsiktigt stödja områden som i olika avseenden harnackdelar (som långa avstånd, klimat och historiskt ensidignäringsstruktur). Det avgörande för en framgångsrikregionalpolitik är enligt liberal uppfattning att sökamobilisera de resurser som finns i olika regioner.Slutsatsen av detta är att regionalpolitiken inte börgrundas på centrala beslut. Resurserna bör fördelas tillregionerna, som ges rätt att använda dem fritt. FörGävleborg -- som aldrig fått del av stora statliga ''paket'' --är det en fördel att politiken lagts om så attregionalpolitiken främst grundas på länsanslag som fårhanteras rätt fritt av länsstyrelserna. De begränsningar somfortfarande finns kvar för användningen av dessa medel böravskaffas.7. Det är viktigt att förstärka infrastrukturen. IGävleborg finns behov av förbättringar av vägar, bl a E 4 norr om . Snabbtåg och andra förbättringarav järnvägstrafiken, både på kustbanan och norrastambanan, är nödvändiga för att ge länet bättre villkor. Detär alltså ur länets synpunkt mycket positivt om statenförändrar sitt kapital så att statliga företag säljs och attinkomster från detta används för investeringar iinfrastruktur. har därför mycket att vinna på enutförsäljning av statliga företag genom att detta möjliggöroffensiva investeringar.8. De flesta nya jobben kan väntas inomtjänsteproduktionen. har mindre andeltjänsteproduktion än riket i genomsnitt. För att kunna få enförbättring är beroende av att den nyaregeringens inriktning på att förbättra villkoren förnyföretagande och småföretagande fullföljs. En stor del avdessa nya företag kan väntas bildas av kvinnor ochungdomar, t.ex. genom enskilda alternativ inom vård,barnomsorg och äldreomsorg.Kopplingen mellan kulturmiljö och regional utvecklingär viktig. är kulturellt mångsidigt, med olikatraditioner i och men även inomdessa landskap. Staten kan aldrig dirigera fram nya tankaroch initiativ, de måste komma från människorna själva. Enutvecklingspolitik som bygger på resurserna i respektiveregion bör söka stimulera ''den skapande människan''. Desom under tidigare decennier trodde på stora enheter ochlikriktade åtgärder fäste främst uppmärksamheten påbetong och fysiska resurser, medan småföretagandet främstberor på individer, kunskap, intuition och kreativitet. I vårtlän är det därför -- för att ta ett exempel -- troligt attsymfoniorkestern långsiktigt har större betydelse änutvecklingsfonden för det nyskapande som utgår urskaparkraft och förmåga hos människor i regionen. Det ärviktigt att skolan tidigt kan förmedla kontakt medkonstnärer och småföretagare för att visa elever vadkreativitet och nytänkande betyder.9. Det område där nya statliga pengar kan betyda mestför är utbildningen. ligger sämst ilandet ifråga om andel av befolkningen som genomgåtthögre utbildning. Bruksmiljön har traditionellt knappastvarit befordrande för sådan utbildning. Och även i ortermed mer differentierat näringsliv har traditionen varit att gådirekt från skola till yrkesliv. Det förvånande är attGävleborg också ligger sämre till utbildningsmässigt änandra län med motsvarande näringsstruktur.Kurt -- vars studie om länet 1985 jag tidigareåberopat -- gjorde en andra studie på upppdrag avfolkpartiet liberalerna i . I mycket bestyrker denatt konjunkturberoendet och andra förhållanden sombelystes i studien har fortsatt giltighet.Huvudbudskapet i studien var att nyckelfrågan förlänets utveckling är utbildningen.I den nya rapporten har -- utöver studier avkoncentration och elberoende -- gjort en särskildgranskning av kvalifikationsnivån i länetsindustribranscher. Han har jämfört länet och riket ifråga omkvalifikationsstruktur, relativt löneläge och relativlöneutveckling --89. Slutsatserna inger oroför framtiden. Jämfört med riksgenomsnittet i respektivebransch finns tydlig tendens att har längreutbildningsnivå. Vi vet att befolkningen i länet alltså harlägre utbildningsnivå än i andra län. visar att dettaockså gäller i flertalet av länets tunga branscher. Studienomfattar ändå inte tjänstesektorn, som är den för framtidenmest strategiska, men både dess omfattning ochkvalitetsnivå torde ligga under genomsnittet i landet. Menstatistik från småföretag är svårare att få fram än för detunga industribranscherna.I dagens svåra arbetsmarknadsläge harlänsarbetsnämnden i på ett i jämförelse medandra län fördelaktigt sätt sökt få ut mesta möjliga effekt avanslagna pengar genom att ta in anbud på vidareutbildning.Mitt intryck är att man i flertalet län alltför slentrianmässigtanlitar AMU i det egna länet, varför det reellt inte är denkonkurrens och kvalitetsprövning som förutsattes när AMUgick från anslagsfinansiering till uppdragsfinansiering. IGävleborg begär länsarbetsnämnden i offerter också frånutbildningsanordnare i grannlänen. En stor del avutbildningen köps från Komvux. Mitt intryck är att mycketskulle vinnas om man landet över följde exemplet frånlänsarbetsnämnden i Gävleborg.Ifråga om högre utbildning är läget betydligt sämre.Högskolan i (jag använder den benämningen istället för den betydligt sämre officiella) kom igång sent ochär sämre utvecklad än i flertalet andra län.Trots att beslutet om utlokalisering av tillKarlskrona i stället för till förstörde mycket avplanerna att göra till landets ''samhällsbyggarstad''har det varit möjligt att ge högskolan en intressant nischgenom utnyttjande av kompetens hos lantmäteriverket,och centralnämndenför fastighetsdata. Det finns fler uvecklingsmöjligheterinom detta fält, bl.a.utbildning av fastighetsmäklare.Högskolans utbud bör främst förbättras ifråga omekonomi och datakunskap. Det är angeläget att lösa skolanslokalfrågor så man kan få en modern undervisningsmiljö.I grunden är det avgörande att utbildningsnivån i länethöjs. Det kan ske genom utökning av högskolan i länet. Påsikt kan en annan organisatorisk lösning väljas, omSundsvall-Härnösand får en starkare högskola. (märker man tydligt att det är för långt avstånd mellanuniversiteten i och ; norra ochsödra märker av att man ligger för långt frånde impulser som universiteten kan ge. )En framtida lösning kan vara att ,särskilt när vi får snabbtåg, tillförs några institutionerförlagda i medan en större högskola i ha filial i t.ex. . I båda fallen skulle detbetyda att man överskred länsgränser. Överhuvud måste vilära oss att se i större regioner än dagens län för att få godalösningar på frågor kring kommunikationer, forskning,utbildning och sysselsättning.Den här motionen har väsentligen handlat omGävleborgs län i den ekonomiska miljö som skapas avinternationella förhållanden och de krav detta ställer på denekonomiska politiken. Men i mycket torde dessa slutsatserför ha giltighet också för andra skogslän. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om och dessberoende av en ekonomisk politik som befrämjar svenskkonkurrenskraft.