mot · GF02Sk808 · 1992-01-27 00:00:00 — blåser det nya friska vindar i , men dessavindar kanske inte är så friska om inte någonting görs för desvenska skattebetalarna när det gäller deras rättssäkerhet.Inte bara på deklarationsdagen då vi på heder och samvetelämnar vår ''självangivelse'' till myndigheterna, kan detfinnas anledning att erinra om ett väsentligt område därriksdagen inte har visat något större intresse för reformer,nämligen skattebetalarnas rättssäkerhet.Skattemyndigheterna har på sig att riva upp endeklaration. går de praktiska konsekvenserna av enuppriven deklaration ännu längre tillbaka i tiden. Det finnsexempel på hur medborgare råkat ut för eftertaxering somkritiserade och undanröjde åtgärder i tiden.I dessa fall drabbades de av dryga eftertaxeringar sompåverkade deras privatekonomi märkbart. Sådant kan intetillåtas inträffa i ett demokratiskt land som gör anspråk påatt vara en rättsstat! Mycket bör göras innom detta område.Det finns många fall där skattebetalare råkat ut föreftertaxeringar i traktamentsfrågor och resersättningar somvederbörande år beviljats avdrag för. Dessamänniskor har uppenbarligen olikheter inför lagen då andraskattebetalare, som har bättre ''tur'' med bostadsort samtdärav följande skattemyndighet, inte drabbas av sammaefterkrav.Många av dessa drabbade medborgare som råkat ut fördessa eftertaxeringar på olika sätt och som har haft ork attdriva dessa skattemål vidare har oftast blivit stoppade i detsvenska rättssamhället vid dörren till regeringsrätten. Dessamedborgare har oftast fått svaret från regeringsrätten att''regeringsrätten meddelar ej prövningstillstånd, i följdvarav kammarrättens dom står fast'', en enda mening somundanröjer dessa drabbade människors sista hopp.Regeringsrättens avvisande beslut är ofta myckethäpnadsväckande. I många av dessa fall har det att göramed frågor där en rad problemställningar inte varit belysta ipraxis tidigare. Dessa och andra erfarenheter vad det gällerrättssäkerhet för skattebetalare gör att frågan måste ställasom vi har domstolar som i tillräcklig grad orkar med attgranska lagarna och deras tillämpning.Dagens lagstiftning har i allt högre grad kommit att sättade fiskaliska intressena i förgrunden. Perspektivet iskattelagstiftningen måste ändras till den enskildamänniskans förmån. Det självklara intresse stat ochkommun har av att få in skatt får aldrig genomdrivas påbekostnad av grundläggande skydd för människorsrättstrygghet.Vad det gäller straffsatser finns det en tendens frånsamhällets sida att överdriva straffen för ekonomiskbrottslighet. Skattebrott skall absolut inte bedömas hårdareän brott mot person. När det sedan gäller en person sombehandlas fel av myndigheter måste denne få fullekonomisk kompensation vid sådana felbehandlingar. I dagbegränsas ersättningen till prejudicerande fall. Ersättningbör även ges för psykiskt lidande. Den person som får bifalltill sina besvär i länsrätt, kammarrätt eller regeringsrättmåste få full ersättning för sina rättegångskostnader.Lagen mot skatteflykt, den som vi kallargeneralklausulen, bör avskaffas. En person som vidtaren helt laglig handling skall inte behöva erfara attskattemyndigheterna betraktar handlingen somolaglig. I enlighet med detta måste det ännu merlångtgående förslaget till en ny generalklausul förkastas.Regeringen bör utreda och komma med förslag tillriksdagen på erforderliga lagändringar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt skattebrott inte skall bedömas allvarligare än brott motperson,yjf3312. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den enskilde måste få full ersättning när fel begås avmyndigheter,yjf3323. att som sin mening ger regeringen till kännaatt ersättning bör ges för psykiskt lidande,yjf3324. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som får bifall till sina besvär i länsrätt, kammarrätteller regeringsrätt måste få full ersättning för sinarättegångskostnader,5. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som vidtar en helt laglig handling inte skallbehöva riskera att skattemyndigheterna i framtidenbetraktar handlingen som olaglig,6. att som sin mening ger regeringen till kännaatt lagen mot skatteflykt, den s.k. generalklausulen, skallavskaffas,7. att som sin mening ger regeringen till kännaatt förbud måste införas för retroaktiv tillämpning avskattelag, där skattedomstolarna tolkat en skattelag påannat sätt än som tidigare förutsätts gälla,8. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjligheten att använda betalningssäkring måstebegränsas,9. att som sin mening ger regeringen till kännaatt betalningssäkring i fortsättningen inte bör skebeträffande skattefordringar som inte är fastställda,10. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som drabbas av betalningssäkring alltid måste hörasinnan beslut fattas,11. att som sin mening ger regeringen till kännaatt underrättelse om avvikelse från självdeklarationenaldrig skall få sändas ut senare än en månad företaxeringsperiodens utgång så att den skattskyldige får rimligtid på sig att bemöta avvikelsen,12. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den som överklagar ett beslut till länsrätt automatisktbör medges anstånd att betala den kvarskatt som kan hablivit följden av taxeringsnämndens beslut, med undantagför fall där det är uppenbart att besvär övertaxeringsnämndens beslut inte kan bifallas,13. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjligheten att göra en eftertaxering skall begränsas och endast skall vidtas i fall av uppenbaraskatteundandraganden,14. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjligheten att påföra skattetillägg skall begränsas tillfall av uppenbara skatteundandraganden ochsanktionsavgiften skall i så fall sänkas till ,15. att som sin mening ger regeringen till kännaatt möjlighet till bindande förhandsbesked i allaskattefrågor måste finnas.