mot · GF02Fi44 · 1992-05-11 00:00:00 — Vi föreslår därför ettarbetslöshetsbekämpningspaket med både kortsiktigaåtgärder och åtgärder på längre sikt:1) föreslog redan tillstatsverkspropositionen att ca 10 miljarder kronorextra skulle satsas mot arbetslösheten:Utbildning 2,5miljarderROT-program i kommunerna 4,0 miljarderBeredskapsarbeten 1,6 miljarderTrafiksatsningar 1,4miljarderDessa förslag är i huvudsak lika aktuella nu som ijanuari.2) Den sociala rättvisan och arbete kan bättresäkerställas inom kommunsektorn genom att staten integenomför en indragning på 7,5 miljarder från kommunerna1993. I stället bör utbetalningen av 4 miljardertidigareläggas till för sysselsättningsåtgärderi kommunens regi.Vänsterpartiets utgångspunkt är att något nu snabbtmåste göras mot den växande byggarbetslösheten. Eftersommaren förutses en kraftig nedgång i bostadsbyggandet.Då är det angeläget att den s.k. ROT-sektorn kan ligga kvarpå en förhållandevis hög nivå. Vi föreslår därför att ettkommunalt stödpaket på inrättas för attfler byggjobb i regi skall kunna sättas igång tillhösten. Pengarna bör gå, inte bara till reparationer ochunderhåll av bostäder, utan också till upprustning av skolor,daghem, sjukhus och VA-nät. Åtgärden bör finansierasgenom en förtida utbetalning av nästa års statsbidrag.3) Hos myndigheter och verk finns det omfattandeplaner på investeringar i infrastruktur. bör geregeringen i uppdrag att genomföra de projekt som i förstahand skapar arbete.4) Långiktiga åtgärder för att stärka industrinsinvesteringsmöjligheter och konkurrenskraft genomförsgenom att företagen i stället för att avskeda anställda sätterdessa på skolbänken i en teknisk-humanistisk utbildning.Vidare bör den pågående arbetsrättsutredningen få sådanadirektiv att utredningen föreslår en arbetsrättslagstiftningsom underlättar en demokratisk arbetsorganisation.5) Förutom egna strukturproblem plågas vårt land av eninternationell kapitalistisk lågkonjuktur. Krisens djup göratt även extraordinära åtgärder bör övervägas för att lindrade akuta problemen med sysselsättningen.En metod är en tillfällig minskning av arbetskraften. tidigare strukturomvandling inom industrin användes enpensioneringsform från . En tidsbegränsadsänkning av pensionsåldern skulle kunna genomföras föratt ge de unga bättre möjligheter att komma in påarbetsmarknaden och minska arbetslösheten.Ett alternativ är att ge t.ex. alla, som fyller 62, 63 eller64 , möjlighet att kunna pensionera sig underhela 1993. Om 100 000 tar pension och om pensioneringenkopplas till att någon yngre inte avskedas eller att enarbetslös anställs, kan arbetslösheten kraftigt reduceras.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att snabbutredafrågan och återkomma till höstriksdagen.Dessutom måste i detta sammanhang AMS gesmöjligheten att bidra till projekt om sextimmarsdag inomt.ex. vård/omsorg. Detta är ett utmärkt alternativ till attsparka ut människor i arbetslöshet.4. ekonomi 4.1 InledningNästa krisbransch är kommunsektorn. Regeringenföreslår en systematisk neddragning av statsbidragen. Dettasker i ett läge då kommunerna har att se fram emot vikandeskatteintäkter. Vid oförändrad verksamhetsnivå kommer,enligt , därför underskotten ikommunsektorn att uppgå till år anser att detta är enohållbar utveckling. Konsekvensen av regeringens strategiblir massuppsägningar. Härigenom försämras inte bara vårdoch omsorg utan resultatet blir också en fortsatt stigandearbetslöshet.Dessutom måste påminnas om att regeringensnedskärningar inom kommunsektorn innebär att det ärkvinnor som i första hand drabbas. Av de 1,3 miljoneranställda i kommun och landsting är kvinnor.Vänsterpartiets linje är klar: Statsbidragen måstevärdesäkras. Vi avvisar därmed bestämt regeringens förslagpå en permanent indragning med frånkommunsektorn med början fr.o.m. 1993.Värdesäkrade statsbidrag innebär att framtidsutsikternaljusnar något för kommunerna. Omfattande nedskärningaroch massuppsägningar kan undvikas.Regeringens förslag om den kommunala ekonominbygger på förslagen i den . Regeringen föreslår att 7,5 miljarder kronordras in från kommunerna 1993 och att det nya statsbidragetkommer att utvecklas mycket restriktivt --1995. Dessutom föreslås ett helt nytt statsbidragssystemsom kallas statligt utjämningsbidrag.4.2 UtredningenDen kommunalekonomiska kommittén misslyckadesmed sin uppgift att förverkliga kommittédirektiven att ettnytt statsbidragssystem skulle ge kommunerna så likartadevillkor att skillnader i utdebitering skall avspegla skillnaderi service och avgiftsnivå samt hur effektiv verksamheten är.Inte i någon beräkning eller konsekvensutredning harkommittén, och inte heller nu regeringen, kunnat påvisa attdet nya statsbidragssystemets ökade utdebiteringsskillnaderavspeglar skillnader i ambitionsnivå mellan kommunerna.De kommittédirektiv som utformades av tidigarefinansministern -- direktiv som inte ändras avden borgerliga regeringen -- har dessutom haft en klarsamhällsekonomisk restriktion om sänkt skattetryck ochbegränsning av den offentliga konsumtionen.Resultatet av utredningen och regeringens förslag äratt den kommunala sjävstyrelsen helt underordnas det avstatsmakterna formulerade samhällsekonomiska utrymmetför verksamhet.En kritik av utredningen, som regeringens förslag nubekräftar, är att det finns en uppenbar risk att ett generelltstatsbidragssystem är ett smidigt sätt att strama åt kommun-och landstingsverksamheten.4.3 Kommunen en del av infrastrukturenKommunernas och landstingens verksamhet har enbetydelsfull roll i en offensiv ekonomisk politik. Denkommunala verksamheten är i huvudsak en del avsamhällets infrastruktur och en mycket viktig förutsättningför den konkurrensutsatta verksamhetens styrka ochframgång.Regeringen bygger sina samhällsekonomiskaantaganden på hypotesen att det är nödvändigt med enåtstramning av kommun och landsting och gör en felaktiggränsdragning mellan konkurrensutsatt sektor ochkommunal sektor.En vanlig uppfattning är att en väl fungerandeinfrastruktur befrämjar utveckling och välstånd. Satsningarpå utbildning, transportsystem och telekommunikationeranses stimulera den ekonomiska tillväxten. Men låt oss förden skull inte glömma bort att också en väl fungerande vårdoch omsorg har betydelse för utvecklingen i stort. Desenaste decenniernas ökade kvinnliga förvärvsfrekvens harhaft stor betydelse för den ekonomiska tillväxten.Neddragningar inom barnomsorg, äldreomsorg ochsjukvård är liktydigt med att vi tar ett steg tillbaka. En sådanpolitik begränsar arbetsutbudet och hämmar därför denlångsiktiga utvecklingen också inom andra sektorer.Regeringens förslag om en kontinuerlig urholkning avstatsbidragen kan därför knappast sägas varatillväxtbefrämjande.4.4 KommunkrisenKommunkrisen är av något annorlunda natur änproblemen inom övriga delar av ekonomin. Det är inte denfinansiella situationen som är det egentligaproblemet, utan istället intäkternas långsiktiga utveckling.I år och väntas kommunsektorn få en förbättradfinansiell situation. Detta är huvudsakligen en följd av dentvååriga eftersläpningen och avräkningsförfarandet vidutbetalningen av kommunalskattemedel.Skatteinkomsterna stiger till följd av de relativt högalöneökningarna 1990. leder uppbromsningen iinflation och löneökningar till att de kommunala utgifternainte växer i samma takt som . På lite längre siktförsämras dock kommunernas finanser högst avsevärt.4.5 Behovet av expansionI långtidsutredningens prognoskalkyl förutsätts denkommunala konsumtionen vara oförändad fram till år 1997.Trots denna låga ambitionsnivå väntas kommunernasfinanser försämras. räknar långtidsutredningenmed ett finansiellt underskott på 30 miljarder kronor.Förklaringen är en fortgående urholkning av statsbidragen.Mellan 1991 och 1997 väntas statsbidragen minska meddrygt , räknat i dagens penningvärde.Med ett mindre optimistiskt inflationsantagande blireffekterna än mer omfattande.Såväl Kommun- som har restinvändningar mot långtidsutredningens kalkyler. Manmenar att en så omfattande neddragning av statsbidragenknappast kan kombineras med en oförändradverksamhetsnivå. Den oundvikliga följden blir iställetnedskärningar och kvalitetssänkningar. måste antalet anställda minska med 50000 personer för att en finansiell obalans skallkunna undvikas. menar att 15 000 till20 000 anställda måste bort om statsbidragen reduceras pådetta sätt.En annan invändning som förts fram är att en låsning avden kommunala konsumtionen vid nuvarande nivå i siginnebär en försämrad service. fastställda krav omen utbyggnad av barnomsorg och gymnasieskola, liksom entidigareläggning av skolstarten ställer krav på ökaderesurser. Om totalramen inte får vidgas innebär ettförverkligande av dessa beslut med nödvändighetneddragningar på andra områden. ökar behovenav service till följd av förändringar ibefolkningens sammansättning. Barn i skolåldern och deallra äldsta åldersgrupperna () kommer att växasnabbt . Detta ställer ökade krav påskolor, äldreomsorg och sjukvård. En sammantagetoförändrad konsumtion är därför liktydigt meden försämrad service för kommuninvånarna.Som underlag till långtidsutredningen har gjort s.k. baskalkyler. Dessaberäkningar beskriver vilka förändringar i den offentligakonsumtionsvolymen som följer dels av förändringar ibefolkningens storlek och ålderssammansättning vidoförändrad standard på de offentliga tjänsterna, dels avredan fattade beslut och åtaganden. Enligt baskalkylernaskulle den kommunala konsumtionen behöva expanderamed framöver. Jämfört med den oförändradeverksamhetsvolym som antagits i långtidsutredningensberäkningar skulle skillnaden uppgå till närmare 30miljarder kronor.Behoven av den verksamhet som kommunerna utförkommer således att växa framöver. Den neddragning avstatsbidragen som långtidsutredningen utgår ifrån innebäratt kommunerna tvingas till omfattande nedskärningar.Även om man lyckas höja effektiviteten skulle det ändå saknas resurser för att möta deväxande behoven inom sjukvård, barn- och äldreomsorg,samt att genomföra de reformer på bl.a. skolans områdesom beslutat om.4.6 Nej till ökad avgiftsfinansieringRegeringen föreslår att verksamhet i ökadutsträckning skall finansieras med avgiftshöjningar. Enoffentlig finansiering är den i särklass mest rättvisafinansieringsmöjligheten av kommunens verksamheter.Ökad avgiftsfinansiering innebär minskad efterfrågan påoffentlig service, på grund av att de som bäst behöverkommunens tjänster inte har ekonomiska möjligheter. Attse avgifter som ett prioriteringsinstrument är definitivt fel.Det ger fel signaler om behoven eftersom ekonomisktutsatta grupper, t.ex. handikappade, får avstå från servicevare sig de vill eller ej. Dessutom kommer efterfrågan attsnedvridas genom att det är de inkomststarka gruppernasom ställer kraven.Vänsterpartiet är bestämt emot ökad avgiftsfinansiering.I ett perspektiv när samhället inser att jämnainkomstförhållanden är nödvändiga, kan kommunernaanvända taxor på ett framgångsrikt sätt, t.ex. sommiljöpolitiska styrmedel; parkeringsavgifter upp i tätorteroch kollektivtrafiktaxor ner.4.7 Nya statsbidragssystemetRegeringen fullföljer förslag till nytt statsbidragssystem förkommunerna. Bidraget kallas statligt utjämningsbidrag tillkommunerna.Bidraget utgår från en utjämning av kommunernasskatteinkomster till en generell garantinivå. Dessutomtillägg eller avdrag på grund av strukturella förhållanden:åldersstruktur, social struktur, glesbygds/tätortsgrad ochklimat. Det tredje faktorn i bidraget är tillägg förbefolkningsminskning.Förutsättningen att övergå till ett generelltstatsbidragssystem är att statsbidragen inte minskar i värdeoch att staten vid behov kan överföra resurser tillkommunerna för uppgifter inom vård, omsorg, utbildningoch arbete.När regeringens politiska inriktning är att krympa denkommunala sektorn, är det nödvändigt att ettbehovsinriktat generellt statsbidragssystem ges tillkommunerna sektorsvis och att därmed statsmakten fårstå till svars för var resursneddragningarna skall ske.Vänsterpartiets ställningstagande skall inte tolkas som omvi förordar nuvarande specialdestineradestatsbidragssystem. I kritiken av detta system kan vi delvisinstämma. Däremot skall det finnas möjlighet tillstimulansbidrag till kommunerna och andra insatser frånstatsmakterna.Spännvidden i utdebitering mellan kommunerna bliralltför stor med ett nytt system och dessutom uppstårinomregionala skillnader som är anmärkningsvärda.De skevheter som finns i föreliggande förslag kan till endel tillskrivas övergången från ett verksamhetsinriktatsystem till ett behovsrelaterat system.Övergångsbestämmelserna visar med all tydlighet attarbetet med ett nytt system mer skulle utgått från dagensverklighet och därifrån förändrat systemet.Vänsterpartiet anser att föreliggande system förstatsbidrag till kommunerna inte kan genomföras. En nykommitté bör tillsättas för att framlägga ett mergenomarbetat förslag som även utgår från mer realistiskaekonomiska förutsättningar för kommunerna. Ett nyttbidrag bör kunna genomföras 1994.För 1993 bör statsbidrag utgå sektorsvis, utanindragning av 7,5 miljarder kronor.4.8 statsbidragVad avser förslaget till nytt statsbidragssystem förlandstingen följer de i stor omfattning nuvarande regler,frånsett att även statsbidragen till landstingen harunderordnats en statsfinansiell doktrin som innebär realtminskade resurser. Frånsett denna invändning har vi ihuvudsak inget att erinra mot den modell för statsbidragsom föreslås för landstingen.4.9 Nytt system för utbetalning avkommunalskattemedelVänsterpartiet har i princip inget emot attkommunsektorns inkomster inte utbetalas med två årseftersläpning. Däremot förvånar det att regeringen läggerförslag om att genomföra systemet i när osäkerhetenom skatteintäkterna är stor på grund avskatteomläggningen och i samband med ettstatsbidragssystem som forcerats fram med mycket osäkertberäkningsunderlag. Vi föreslår att ett nyttutbetalningssystem tas i bruk först 1994.4.10 Nej till skattestoppRegeringens förslag är uppbyggt kring en total statligkontroll över kommunernas resursutrymme. Skallkommunerna ta ett större ansvar för verksamhetensframtidsinriktning och göra nödvändiga ingrepp ocheffektiviseringar, kan inte ett skattestopp i den ena ellerandra formen komma ifråga. Det är den kommunalasjälvstyrelsens hörnsten att kommunerna själva fårbestämma utdebiteringsnivå utifrån sina egna ambitioner.4.11 MålstyrningVänsterpartiet ser positivt på en ökad målstyrning av denkommunala verksamheten. Det finns emellertid ännu intenågot utvecklat system varken för målstyrning,resultatuppföljning eller utvärdering. Det finns därför ingengrund för att införa ett generellt statsbidragssystem.Statsbidraget till skolan har förändrats frånspecialdestinerat statsbidrag till sektorsbidrag.Målstyrning, resultatuppföljning och utvärdering måsteske sektorsvis. Det finns därför all anledning att utvecklasystem för hur det ska gå till. Först när ett sådant systemhar prövats är det möjligt att på ett realistiskt sätt bestämmastorleken på statsbidragen till kommunerna.4.12 Bra offentlig verksamhetDet är nödvändigt med en effektiv och ändamålsenligkommunal verksamhet. Inriktingen skall vara en braoffentlig verksamhet präglad av en demokratisk process därbåde ''brukare'' och anställda skall ingå, istället för att sökalösningarna genom en ohämmad skattefinansieradprivatisering av verksamhet.Onödig byråkrati och andra hinder för ett effektivtutnyttjande av gemensamma resurser måste bekämpas.Ytterst handlar det om att de valda politikerna måste ta ettökat ansvar för verksamhetens mål, inriktning och resultat.Med denna utvecklingsinriktning av den kommunala ochlandstingskommunala verksamheten krävs realt ökadestatsbidrag istället för den av regeringen förordadeåtstramningen av verksamhet.4.13 förslagSammanfattningen av förslag om denkommunala ekonomin är att propositionen avslås. Detinnebär:att regeringens förslag till indragning av 7,5miljarder från kommunerna avslåsatt vi föreslår minstrealt oförändrade statsbidrag till kommunerna under 1990-taletatt ikraftträdandet av ett nytt statsbidragssystemskjuts upp till 1994 och att en ny kommitté tillsätts förstatsbidragens fördelningatt ett nytt utbetalningssystemför kommunalskattemedel inte införs förrän 1994.5. Skattepolitik 5.1 AllmäntSkattepolitiken har två grundläggande uppgifter, attfinansiera samhällets utgifter och jämna ut skillnader iinkomst och förmögenheter.I januari 1992 redovisade i två motioner,''En rättvis skattepolitik'' 1991/92:Sk352 samt''Skattepolitik för arbete och välfärd'' 1991/92:Sk351, ettsammanhållet skattepolitiskt alternativ såväl för 1990-taletsom för /93.Regeringsmajoriteten har under vårriksdagen avvisatmerparten av de förslag som redovisat idessa motioner. Istället fortsätter regeringen på vad mankallar den enda vägen, en politik där skattesänkningar är ettav de bärande inslagen.De resultat som redovisas i proposition 1991/92:150 visaratt den enda vägens skattepolitik inte är en framkomlig väg.I januari angav regeringen att budgetunderskotten för1992/93 skulle bli ca 70 miljarder. Ikompletteringspropositionen anges nu underskotten tillöver 100 miljarder -- en ökning med 30 miljarder innanbudgetåret ens börjat.Det underliggande budetunderskottet, dvs.underskottet rensat från olika tillfälliga intäkter ochutgifter, kan beräknas till ca 150 miljarder. Lägets allvarunderstryks av att det inte längre finns något överskott i detsom kallas den konsoliderade offentliga sektorn(statsbudget, socialförsäkringar och kommuner) som kanbalansera underskotten i statsbudgeten.Underskott av tillfällig natur är inga större problem.Problemet är dock att underskotten beräknas ligga kvar påen nivå om ca 100 miljarder också vid mitten av 1990-taletoch detta även vid en god ekonomisk tillväxt. Storabudgetunderskott innebär dels en press uppåt på räntorna,dels att de inkräktar på utrymmet för andra satsningar istatsbudgeten. För /93 beräknas statensränteutgifter till ca . Dessaräntebetalningar innebär en överföring av medel frånskattebetalare till kapitalägare.Stora och löpande underskott innebär att dagensskattebetalare beviljar sig förmåner som morgondagensskattebetalare, dvs. dagens barn och ungdomar, tvingasbetala.För att få balans i statsbudgeten fordrasen uthållig politik. Det behövs en ekologiskt balanseradtillväxt som ger ökade skatteintäkter. Men det fordrasdessutom en noggrann anslagsprövning och direktabesparingar. En förutsättning för alla sparalternativ är attdet sammantaget bedrivs en rättvis fördelningspolitik.Mot denna bakgrund är det inte ansvarsfullt avregeringen att nu föreslå ytterligare skatttesänkningar ellerförespegla att man tänker fortsätta mandatperioden ut medskattesänkningar i en omfattning på ca 10 miljarder kronorom året.Vänsterpartiet menar att skattekvoten nu bör ligga kvarpå nivå. Däremot bör skattebördan fördelas på ettfördelningspolitiskt riktigare sätt och utformas så att detunderlättar en politik för full sysselsättning och låginflation.5.2 Förslag i proposition 1991/92:150I proposition 1991/92:150 föreslår regeringenomfattande förändringar av skatteuttaget som leder tillytterligare skattesänkningar. (Beräknad budgeteffekt frånprop. 1991/92:150, för . )nSkattesänkningara5.5-- Sänkt energiskatt företag 3,4 mdr-- Sänkt moms 11,6 mdr-- Slopad fastighetskatt på kommersiella lokaler 3,0 mdr (brutto)-- Summa 18,0 mdr nHöjningara5.6+ Höjd energiskatt, hushåll4,0 mdr+ Slopat schablonavdrag7,0 mdr+ Summa11,0 mdrFörslagen innebär således en skattesänkning påca 7 miljarder. Nettoskattesänkningen beräknas dock avregeringen endast till knappt 2 miljarder (1,7miljarder) och enligt regeringens uppfattning kanskattesänkningen ge positiva effekter på statsbudgeten.Vänsterpartiet kan av statsfinansiella, miljömässiga ochfördelningspolitiska skäl inte tillstyrka regeringensskatteomläggning -- reducering av skatteintäkterna.5.3 Allmänt om energibeskattningenAtt utnyttja energin som skatteinstrument har tvåsyften. Det ena är den rent fiskala dvs. att ta in skatter föratt använda till olika delar i statens budget. Det andra syftetär av miljökaraktär, dvs. att styra energianvändningensstorlek och typ i den riktning som ger möjlighet till ettlångsiktigt hållbart och miljövänligt energiutnyttjande.I vår motion ''Skattepolitik för arbete och välfärd''1991/92:Sk351 föreslog Vänsterpartietatt momssatsenför fjärrvärme bör sättas till av bostadspolitiska ochmiljöskäl. Moms på fjärrvärme riskerar att slå ut ett urmiljöhänseende bra energisystem ur energimarknadenatt skatten på elkraft från kärnkraftverk höjs med perkWh och att skatten på el från vattenkraftverk höjs med likamycketatt vindkraften får en skatterabattattkoldioxidavgiften höjs med per kg koldioxidkombinerat med en höjning av bensinskatten i de trestorstadsområdena med per literatt en utredningom differentiering av bensinskatten enligt motionensskisserade principer genomförsatt flygbränsleskattinförs.Vi markerade också att vi kan tänka oss en förändring avde regler som gäller för nedsättning av energislukandeindustriers energiskatter.5.4 Industrins energibeskattningRegeringen föreslår att den allmänna energiskatten påbränslen och el slopas för industrin och växthusnäringensamt att koldioxidskatten för industrin bestäms till enfjärdedel av den allmänna koldioxidskatten.Den proposition som regeringen nu lägger har storabrister speciellt vad gäller miljön. Dessutom förvånar denbrådska som regeringen haft. En utredning arbetar sedandecember 1991 med att tekniskt anpassa energiskatternainför ett eventuellt medlemskap i . Dessutom aviserarregeringen en utredning om lagteknisk översyn avenergibeskattningen som också skall se över beskattningenav oljeprodukter. Regeringen aviserar också enarbetsgrupp, som dels skall belysa eventuella ändringar avkraftvärmens energibeskattning, dels se över biobränslenasmöjligheter på kraftvärmeområdet. Regeringen inväntardock inte dessa utredningar utan lägger ett ofullständigtförslag redan nu.I propositionen, bilaga 1:5, förs ett resonemang kringbeskattningen av industrin. Det är riktigt attenergibeskattningen i för industrin är relativt höginternationellt sett, men på grund av låga eltaxor så är prisetför konsumenten lägre än i jämförbara länder.Industriförbundet hävdar att industrin inom EG har starktrabatterade priser, men man har inte belagt detta påståendepå ett nöjaktigt sätt. Alla studier tyder dessutom på att meden internationaliserad marknad kommer speciellt priset påel att öka.Ett borttagande av energiskatten för den svenskaindustrin skulle därför endast hålla tillbaka dennödvändiga omvandlingen av olika industriprocesser underett begränsat antal år så att den på en senareinternationaliserad energimarknad slår igenom med fullkraft.Under mellantiden tyder inget på att vi av hänsyn tillGATT eller EG behöver förändra de nuvarandeenergiskattereglerna på något radikalt sätt. EG har på ingetvis klarat av sina interna problem med subventionerad eloch kommer därför att vara oförmögna att krävaförändringar utanför den egna sfären.De nedsättningsregler för energikrävande industri somnu finns omfattar ca 100 företag, men ett borttagande avenergiskatten för industrin kommer även företag tillgododär energidelen är en mycket liten del av priset påprodukten. Om propositionens förslag antas så kommerförnybara energislag i ett slag att tappa marknad inomindustrin och de fossila bränslena kommer att vinna terräng.En sådan utveckling skulle öka utsläppen av koldioxid ochdärmed öka på växthuseffekten, vilket är tvärtemotriksdagens beslut. Regeringens förslag medför vidare attkärnkraftselen främjas gentemot el från förnybaraenergislag. Detta innebär en form av subventionering tillkärnkraftsindustrin och motverkar den beslutadeavvecklingen av kärnkraften.Vänsterpartiet motsätter sig inte förändringar avföretagens energibeskattning. Nuvarandebegränsningsregler för skatteuttaget är inte miljöanpassadedå de inte ger några motiv för energibesparingar ochmiljöåtgärder.