ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02K425 · 1992-01-27 00:00:00 — Vi har vant oss vid reklam i TV och finner inte dettanågot konstigt eller stötande. tillåts även reklami radio, med ett undantag -- närradion.Närradion har blivit ett omtyckt medium för mångaorganisationer och lyssnare. vet alla som sysslatmed ideellt arbete, att det är svårt att rekryteramedarbetare som har tid och kraft att arbeta kontinuerligthelt utan ersättning med exempelvis radioprogram. Mednärradiosändningar följer också en hel del fasta kostnadersom är svåra för en förening att finansiera.De närradiosändande organisationerna i landet hargenom fastslagit att man vill haen avreglerad närradio, som bland annat innebär frifinansiering. Detta är faktiskt ett villkor för att närradionskall kunna utvecklas och bli det lokala informationsmedelsom var tänkt. sker det motsatta, nämligen attnärradiosändningar läggs ner på grund av att föreningar inteklarar av att finansiera närradion.För föreningslivet gäller det inte i första hand att tjänapengar på radiosändningar, utan att kunna finansiera enradioverksamhet så att föreningslivet får möjlighet att förafram sina åsikter.Det är osannolikt att organisationer skulle komma atttjäna otillbörligt på sponsring genom reklam. Däremot kansäkert en liten reklamsnutt från ortens ICA- ellerKonsumaffär -- eller liknande -- innebära det ekonomiskatillskott som behövs för att föreningen skall klarakostnaderna för närradion.Närradion får inte bli en kanal enbart för resursstarkaorganisationer. Även andra föreningar måste få enmöjlighet att göra sin röst hörd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tillåta reklam även inärradion.
mot · GF02K426 · 1992-01-27 00:00:00 — Kabellagen -- tvångsupplåtelse av enskild egendomKabellagen som antogs l99l tvingarkabelnätägare att gratis upplåta kanaler till s k lokalakabelsändarföretag. Detta är djupt otillfredsställande urägarsynpunkt. Det kan ifrågasättas om inte denna form avtvångsupplåtelse av privategendom strider motregeringsformen. De lokala kabelsändarföretagen kan omde så önskar, liksom varje annan juridisk person ellerenskild som bedriver egensändningar, förhandla mednätägaren om att få disponera en kanal och liksom andrafritt få sända reklam. Flertalet lokala kabelsändarföretagvill detta. Deras resurser för att producera TV-program ärotillräckliga och programkvaliteten blir därför oftaundermålig. Reklampengar kan bli räddningen eller medandra ord -- reklam i allmänhetens tjänst!Kabellagen -- generellt reklamförbudDe lokala kabelsändarföretagen får enligt 9§ kabellageninte sända reklam. Detta är ett flagrant exempel på huryttrandefrihetsgrundlagen 1 kap 12§ andra stycket gjort detmöjligt att i kabellagen införa detta generellareklamförbud.Kabellagen -- orimliga annonsreglerAnnonsreglerna bör samordnas med de regler förreklam som finns i och EG-direktivetsamt Internationella handelskammarens grundregler.Reglerna i kabellagen är orimliga mot bakgrund av att allaTV-sändningar som når via satellit, inklusive TV3som sänder från , har andra, liberalare regler.Varför tillåts inte svensk reklamfinansierad TV konkurrerapå samma villkor som den utländska som sänder i ?Upphäv kabellagenKabellagen är bara ett exempel bland många påpolitikers klåfingrighet. Fria medier utan politisk styrningär förutsättningen för en fungerande demokrati. Utifråndenna grundsyn anser Ny Demokrati att kabellagen innebären faktisk begränsning av den fria opinionsbildningen, avyttrandefriheten och informationsfriheten. Dessa friheterär i sig nödvändiga i en demokrati. Ytterst innebär sålundakabellagen ett hinder för demokrati, demokrati på folketsvillkor och inte makthavarnas. Kabellagen bör därförupphävas och kabelnämnden avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att upphäver kabellagen med undantag för16--20 §§ om ingripande mot egensändningar rörandevåldsskildringar, pornografi eller hets mot folkgrupp,2. att upphäver lagen om avgifter i ärenden omlokala kabelsändningar,3. att , om yrkande 1 och 2 inte bifalls,omformulerar reklam- och annonsregler föregensändningar i enlighet med vad som sägs iEuropakonventionen och EG-direktivet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kabelnämnden bör avskaffas,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den principiella synen på denfulla yttrandefrihetens och informationsfrihetens betydelseför demokratin.
mot · GF02K427 · 1992-01-27 00:00:00 — Förbudet att smäda den kristna religionen En av TCO uppsatt stor affisch, i uppseendeväckandemångfald uppsatt på de flesta tunnelbanestationer för attenligt uppgift ''väcka debatt'' om karensdagarna, visar enman i pyjamas liggande på den svenska flaggans kors i denställning vi är vana att se på korset. Texten frågarom ''den sjuke skall betala för nationens synder'' och vändersig mot förslaget om borttagande av karensdagarna.Frågan om karensdagarna må man debattera fritt och haolika åsikter om, men den taktik TCO använt sig avuppfattas av många som stötande och visar ett märkbartförakt för den kristna religionen.Brottsbalken 16 kap. § 8 föreskriver att:Den som i uttalande eller i meddelande, som sprids,hotar eller sprider missaktning för folkgrupp eller annansådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse, dömsför hets mot folkgrupp till fängelse i högst , eller, ombrottet är ringa, till böter.Denna bestämmelse är avsedd att skyddainvandrargrupper och TCO har tydligen icke tolkat dennabestämmelse som något hinder att visa missaktning försvenskar eller för de kristna. Bestämmelsen behöversålunda ändras för att klart angiva att även svenska kristnaskall besparas osmakliga angrepp på sin religion.Korset på den svenska flaggan (som också därmedsmädas) vittnar om kristna ursprung och kultur.Om profeten lagts på t.ex. den turkiskaflaggan, hade affischen förmodligen lett till åtal för bl.a.hets mot folkgrupp. Men för den numera kristna minoritet,som finns i , finns inget lagrum, som på något sättskyddar den kristna religionen.Det förbud, som finns mot diskriminering på grund avras, tro eller etniskt ursprung, bör även komma den svenskemedborgaren till godo, om han, på grund av att han tillhörden kristna religionen, ser sin trosuppfattning angripen påovannämnda sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av förbudet av hets motfolkgrupp (BrB 16 kap. 8§ , Lag 1988:835) att omfatta även smädande av denkristna religionen.
mot · GF02K428 · 1992-01-27 00:00:00 — Inga generella reklamförbud i en demokrati!Fria medier utan politisk styrning är förutsättningen fören fungerande demokrati. Utifrån denna grundsyn anser NyDemokrati att den möjlighet till generella reklamförbudsom yttrandefrihetsgrundlagen öppnar i 1 kap 12§ andrastycket är en faktisk begränsning av den friaopinionsbildningen, av yttrandefriheten ochinformationsfriheten. Dessa friheter är i sig nödvändigaförutsättningar för en demokrati. Ytterst innebärmöjligheten till generella reklamförbud ett hinder fördemokrati; en demokrati på folkets villkor och intemakthavarnas.Genom att förbjuda reklam, och därmed undanröja denenda reella finansieringskällan för fria radio- och , åstadkommer man att yttrandefriheten blirillusorisk.Möjligheten till begränsning av yttrandefriheten anserNy Demokrati står i strid med 2 kap. 1, 12 och 13 §§regeringsformen, liksom med FNs konvention om demänskliga rättigheterna och Europarådskonventionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna. Dessa konventioner har Sverigeförbundit sig att följa.Ett land som , som har ambitionen att värna omdemokratin, måste garantera medborgarna fullständigyttrandefrihet. Eftersom den antagnayttrandefrihetsgrundlagen inte gör detta bör riksdagenändra lagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt upphäver 1 kap. 12 § andra stycketyttrandefrihetsgrundlagen.
mot · GF02K433 · 1992-01-27 00:00:00 — Ungefär 300--350 kvinnor kommer till varje årgenom s.k. kontaktförmedling. Ca 150 av dem stannar ilandet . Det betyder att cirka 200 kvinnor varjeår sänds tillbaka till sina hemländer och ett liv i förnedringoch misär.Ett sätt att minska verksamheten medkontaktförmedling är att inte tillåta annonsering omkontaktverksamhet och förmedling av utländska kvinnor.Det har visat sig att många kvinnor som kommit till vårtland genom kontaktförmedling eller genom kontakt med ensvensk man på semester i hennes hemland ofta blir utsattaför misshandel. Om de har minderåriga barn med sig hardet förekommit att även barnen utsatts för misshandel ochövergrepp. Detta kan bl a kvinnojourerna tillstyrka.I början ser oftast allt ut att fungera bra för paren. Imånga fall tröttnar dock mannen på kvinnan,kanske irriterad över att hon inte tillräckligt snabbtassimileras i det svenska samhället eller att hon inte uppfylltde förväntningar som kontaktförmedlingen utlovat.Kvinnan skickas tillbaka till sitt land.Om äktenskapet inte varat blir kvinnanutvisad enligt den s.k. tvåårsregeln i utlänningslagen. Deninnebär att om ett äktenskap eller samboende, där den enapartnern är utländsk och den andra svensk, upphör får inte den utländska partnern stanna i Sverige.Regeln har tillkommit för att förhindra s k skenäktenskap.Under tvåårsperioden skall den utländska partnern anmälasig hos polisen . Polisens uppgift är bl aatt kontrollera om förhållandet består.Att först bli godkänd men sedan kanske misshandlad ochratad av den svenska mannen är oerhört grymt. Att sedanäven bli utvisad och ratad av de svenska myndigheterna ärinhumant och förstärker kvinnans känsla av att inte varaaccepterad. De utländska kvinnorna och ibland ävenbarnen blir helt berövade sitt människovärde ochutlämnade till förnedring och fattigdom.Av bl a humanitära och medmänskliga skäl bör intetvåårsregeln automatiskt tillämpas om äktenskapet ellersamboendet upphör på grund avmisshälligheter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontaktförmedling av utländskakvinnor,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring iutlänningslagen.1
mot · GF02K503 · 1992-01-27 00:00:00 — Lekmannainflytande i statliga verk och styrelser Regeringen har aviserat att 35 av staten ägda aktiebolagskall försäljas till privata ägare. Många av dessa statligt ägdaföretag är för medborgarna en stor nationell tillgång. Dettagäller inte minst och som, omregeringens planer fullföljs, kommer att vara privatägdaoch stå utan medborgerlig kontroll.Regeringen har också aviserat att vissa statligamyndigheter och verk också kan ombildas till bolag ochförsäljas till privata ägare.Denna försäljning av viktiga statliga verk kommer attinnebära sämre service för många regioner då det i privatägande finns ett vinstintresse som är större än ett allmäntintresse av goda servicefunktioner i alla delar av landet.Genom en försäljning av många och viktiga statliga verkså försvinner också möjligheten till insyn i verksamhetensom finns i de flesta styrelser genomlekmannaledamöter.De allmänna principerna för ledningen av den statligaförvaltningen beslutades av 1986/, prop.1986/87:99, KU 29.Vad då fastslog var att det normalt hos decentrala myndigheterna skall vara verkschefen som svararför myndighetens verksamhet. Normalt bör det också finnasen lekmannastyrelse bl a med uppgift att biträda med sakkunskap ochmedborgerligt omdöme.Lekmannastyrelserna bör vara små och ledamöternautses efter de personliga förutsättningarna.Nomineringsförfarandet bör inte regleras menregeringen bör, då det anses lämpligt, använda sig av bl a riksdagspartierna och intresseorganisationernaspersonkännedom och utse ledamöter efter deras förslag. Ivissa speciella undantagsfall bör styrelserna sättas sammanså att olika intressen balanseras samt attkvinnorepresentationen ökas enligt riksdagsbeslut /87.Genom en utförsäljning och privatisering av statligamyndigheter och verk försvinner också möjligheten tillinsyn från allmänhetens sida.Enligt vårt förmenande så bör möjligheten tilllekmannainflytande öka i de verksstyrelser som har enannan sammansättning.Vi menar att lekmannainflytandet är ett värdefullt inslagi statlig förvaltning. Det är också viktigt att framhålla attlekmännen vid sidan av sin allmändemokratiskainsynsuppgift kan bidra i sakfrågor genom att ge balans åtstrikta professionella expert- och tjänstebedömningar.Av regeringens uttalande om ökad privatisering avstatliga verk och myndigheter går man i motsatt riktningmot ökad insyn och den breda samhällskunskap som deallmänna representanterna i verk och myndigheter har.Även om vi anser att tillsättande av representanter iverksstyrelser inte i detalj skall regleras, så bör denprincipen gälla, att representanter för allmänna intressenskall finnas i statliga verk och myndigheters styrelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att allmänna intressen skall vararepresenterade i statliga verk och styrelser.
mot · GF02K504 · 1992-01-27 00:00:00 — Utformningen av den regionala ledningens organisationoch fördelning av beslutskompetens mellan olika organ är ivissa regioner mindre effektiv. I exempelvis länär den administrativa indelningen sådan att i länet finns 20primärkommuner och två sekundärkommmuner. IKristianstads län finns 13 kommuner.Inom finns dessutom för olika avgränsadeuppgifter av primär och/eller sekundärkommunalt slag ettantal kommunalförbund, stiftelser och bolag. Detta gällerexempelvis för kommunikationer, avfallshantering, energioch markförsörjningsfrågor. i hardärtill valt att lägga vissa frågor inom stiftelser eller merellermindre permanenta samarbetsgrupper.Strukturen för såväl beredning som beslut är såledessplittrad. Till detta kan sedan läggas det givna behovet avsamordning över länsgränsen till län av vissafrågor. En länsgräns som tillkommit i en helt annantidsålder och som delar naturligasamverkansområden.En översyn skall nu göras av länsstyrelsernasorganisation m.m. I anslutning till detta kan det förefallanaturligt att inte enbart pröva den regionala utformningenav organisationen av verksamheten, där staten ärhuvudman, utan att också se på möjligheterna att skapa enför ändamålet ny organisation där även hanteringen av vissakommunala m.m. frågor kan tas med.Riksdagen bör därför ta initiativ till att en översyn i dettasyfte kommer till stånd av verksamheterna i ochKristianstads län. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en studie av enalternativ regional ledningsorganisation i län i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GF02K505 · 1992-01-27 00:00:00 — Lekmannainflytande i statliga myndigheter och verk Regeringen har föreslagit att en försäljning av statensägda aktiebolag skall ske. Man har tillsatt en kommissionför genomförande av förslaget. Regeringen räknar med attprivatisera företag för under dekommande åren.Många av de statliga företagen är en stor nationelltillgång t.ex. och . Fullföljsplanerna på försäljning kommer dessa att vara privatägdaoch utan medborgerlig kontroll.Det finns också förslag om att vissa statliga myndigheteroch verk skall utförsäljas och ombildas till bolag.Försäljningen av viktiga statliga verk kommer med allsannolikhet att ge sämre service för många regioner dåvinstintresset i privat ägo är större än god service för allai vårt land. Även insynen i verksamheten som finns i dagförsvinner i de flesta styrelser genom lekmannainflytande.Genom beslut i av 1986/antogsprinciperna för ledning av den statliga förvaltningen.Verkschefen hos de centrala myndigheterna skulle svara förmyndigheternas verksamhet. skulleockså finnas med uppgift att biträda med sakkunskap ochmedborgerligt omdöme.Genom utförsäljning och privatisering av statligamyndigheter och verk försvinner också möjligheten tillinsyn från allmänhetens sida.Regeringens förslag om ökad privatisering av statligamyndigheter och verk går i motsatt riktning mot ökad insynoch demokrati. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lekmannainflytande i statligamyndigheter och verk.
mot · GF02K506 · 1992-01-27 00:00:00 — Arvode åt personalföreträdare i statliga styrelser Arvode åt personalföreträdareI kungörelsen SFS 1974:224 behandlas frågor som rörpersonalföreträdare i statlig myndighets styrelse. Medpersonalföreträdare menas ''den som särskilt utsetts att imyndighets ledning företräda dem som är anställda hosmyndigheten''.Av förordningen SFS 1975:592 om arvode åtpersonalföreträdare i statlig myndighet medlekmannastyrelse framgår att ''arvode skall erhållas enligtde grunder som gäller för arvode åt sådan ledamot ellerersättare i myndighetens styrelse som ej är anställd hosmyndigheten''.Olika arvodesreglerDen som utsetts till personalföreträdare hos sinmyndighet -- t ex -- erhåller förutom full lönoch månadsarvode även ett dagsarvode å persammanträde. Om däremot någon hos myndigheten skulleutses till ledamot av lekmannastyrelsen erhåller denne intenågot dagsarvode för sitt styrelseuppdrag. Det synesmärkligt att den som är personalföreträdare skall uppbärasärskilt dagsarvode medan den som hos myndigheten valtstill ledamot inte arvoderas.Inget dagsarvode till personalföreträdareEftersom personalföreträdaren inte får vidkännas någotlöneavdrag när han/hon är frånvarande från sitt arbete föratt fullgöra sitt uppdrag finns inget skäl att utbetala särskiltdagsarvode.Bara inom länsstyrelserna innebär förslaget en besparingpå /år.Förordningen SFS 1975:592 föreslås upphävd fr o m den1 . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upphävande av förordningenSFS 1975:592 om arvode åt personalföreträdare i statligmyndighet med lekmannastyrelse.
mot · GF02K507 · 1992-01-27 00:00:00 — Under har fri tolkservice till invandrareförekommit i vårt land. Detta har varit förenat medsynnerligen stora kostnader för samhället. När människorsom varit i inte lärt sig detsvenska språket hjälpligt, anser undertecknad att fritolkservice inte skall utgå. De invandrare som önskarbevara sin gamla kultur och språk bör bekosta detta själva.För invandrare med mindre god ekonomi bör bidrag tilltolkservice kunna utgå. I övrigt bör den vara avgiftsbelagd.Genom denna åtgärd torde staten kunna spara . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fri tolkservice.
mot · GF02K508 · 1992-01-27 00:00:00 — En framtida nationell regionpolitik Mot bakgrund av de omfattande förändringar somSverige står inför i såväl nationella som internationellarelationer och kontakter måste riksdag och regeringfastställa grunder och principer för en framtidaregionpolitik.Utvecklingen mot ett gränslöst med svensktdeltagande kommer att medföra stora möjligheter förstarka regioner att utveckla förbindelser på mångaområden. Regionerna kommer att spela en allt viktigare rollvad gäller ekonomiska relationer, kulturella kontakter,utbyte och samarbete på utbildningsområdet etc.Sveriges möjligheter att ta del i det framväxanderegionsamarbetet i bestämmes i hög grad av om vilyckas skapa intressanta regioner både internationellt och ivårt land.På många områden öppnas nu genom regeringensekonomiska politik förutsättningar för näringslivet att varamed och skapa företagsmässigt starka regioner. Men dettaräcker inte. Staten måste inom viktiga områdenkomplettera och förstärka konkurrens- ochutvecklingsförmåga framför allt inominfrastrukturområdet.En stark och konkurrenskraftig region måste ha brakommunikationer på väg, flyg och järnväg, liksom tele- ochdatakommunikationer på hög teknisk nivå och med godkapacitet.Högkvalitativ högre utbildning med forskning ochforskningsanknytning är avgörande för en regionsattraktions- och konkurrensförmåga. På dessa områdenmåste det finnas en utifrån regionutvecklingssynpunktlångsiktig nationell strategi. En sådan minskar risken för attbegränsade statliga resurser för investeringar och utvecklinginte utnyttjas effektivt och fördelas efter ett nationelltperspektiv istället för efter ett långsiktigt Europa-perspektiv.Statens egen organisationÄven statens egen organisation vad gäller statliga verketc. måste anpassas till ett långsiktigt regionperspektiv. Idagens situation utgör länsorganisationen grunden för denstatliga verksamheten men olika statliga verk organiserasom i regionala verksamhetsområden som formas efterverkens egna interna utgångspunkter. Denna utvecklingskapar en splittrad och tungarbetad administrationsamtidigt som länsstyrelserna och deras styrelser fårminskade möjligheter att påverka utvecklingen inomviktiga statliga verksamhetsområden.Ett talande exempel på ovanstående är länsrelationer till viktig statlig förvaltning. Vägverksregionenför länet omfattar T, U, C, AB, D och E län.Väghållningsregionen omfattar T, U, C och D län.Postregionen omfattar T och U län. regionomfattar T, W och S län. Televerksregionen omfattar T, Woch S län. Länet berörs i banverksorganisationen av treolika banverksområden. Vad gäller SJ:s persontrafik berörslänet av två verksregioner. Detta splittrade förhållande kanexemplifieras ytterligare.Dessa omständigheter bör föranleda regeringen att delsge riktlinjer för de statliga verkens regionorganisation somöverensstämmer med det långsiktiga utvecklingsintresset,dels överväga en framtida förändring av den allt merföråldrade länsorganisationen som står i överensstämmelsemed riktlinjer för en nationell regionpolitik. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående behovet av en långsiktigregionpolitik.
mot · GF02K509 · 1992-01-27 00:00:00 — Ersättning till ledamöter i statliga utredningar Ersättningen till ledamöter i statliga utredningar är inuläget . Vidare utgår ett läsarvode à 75kr., dvs. per dag.På grund av denna låga ersättning, så finns det personersom ej har möjlighet att delta i statligt utredningsarbete.300 kr. täcker inte förlorad arbetsförtjänst för . Vianser att en översyn bör ske av ersättningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning till ledamöter i statligautredningar.