ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02L413 · 1992-01-27 00:00:00 — Barnens rätt till umgänge med båda föräldrarna En skilsmässa innebär ofta att föräldrarna bosätter sig påolika orter. Var för sig bildar de nya familjer. Risken äruppenbar att barnen från det första äktenskapet hamnar påundantag. För barnen, som för sin utveckling är i behov avkontinuerliga kontakter med båda föräldrarna, är detta ensvår situation, som i värsta fall kan få allvarligakonsekvenser.Barnens bästa är huvudprincip. Dettalagskydd är inte minst viktigt i samband med föräldrarnasseparation. Avsikten är att trygga barnens umgängesrättmed båda föräldrarna.Ett särskilt problem uppstår om föräldrarna, efterskilsmässan, bosätter sig långt ifrån varandra. Barnen bordå den hos en av föräldrarna och umgänget medden andra föräldern blir problematiskt.I de flesta fall har säkert föräldrarna löst även den härsituationen. De har kommit överens om hur kostnadernaför umgängesrätten skall fördelas. Men i vissa fall uppstårproblem. Det finns inget avtal mellan föräldrarna, och mankommer inte överens om hur kostnader och annat skallfördelas. Risken är därmed uppenbar att det går lång tidmellan de tillfällen, då barnen får träffa den förälder, sominte har vårdnaden.Föräldrabalkens 6 kap. 15 § reglerar umgängesrätten,det vill säga det problem det här är fråga om. Av dennaparagraf framgår bland annat vårdnadshavarens ansvar, föratt barnets behov av umgänge med den förälder som inteär vårdnadshavare kan tillgodoses. Skulle vårdnadshavarenmotsätta sig detta, så kan rätten besluta om umgänge ''eftervad som är bäst för barnet''.Denna paragraf är -- såsom också är huvudprincipen iföräldrabalken -- till för att tillgodose barnets bästa. Mendet finns åtminstone en brist i den; umgängesrätten behöverinte enbart inskränkas därför att föräldrarna inte kommeröverens. Vanligt är också att det sker av ekonomiska skäl.Det borde därför vara rimligt att till 6 kap.15 § foga en regel, med innebörden att om ej annat avtalatsmellan föräldrarna, så skall kostnaderna för umgänget delaslika. Även detta bör självklart kunna utsättas för en rättsligskälighetsprövning, för den händelse att föräldrarnasekonomiska situation är mycket olika. Det viktiga äremellertid att barnens rätt till fortlöpande kontakt medbåda föräldrarna kan tryggas, på ett bättre sätt än som i dagofta är fallet.I tidigare betänkanden har lagutskottet framhållit detolyckliga i att ''ekonomiska omständigheter lägger hinder ivägen för barnets umgänge med den ene av sina föräldrar''.Därför är det ''enligt utskottets mening angeläget attproblemet med reskostnaderna får en lösning'' (LU1987/88:33).Frågan har varit föremål för utredning under ett antal år.Det är dags att nu ta ett beslut i ärendet. Det bör därförankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan förändring avföräldrabalken att barnens rätt till umgänge med bådaföräldrarna tryggas.
mot · GF02L414 · 1992-01-27 00:00:00 — Registrerat partnerskap för homosexuella Utgående från regeringsformen, bygger svensklagstiftning på likhet inför lagen. Alla ska behandlas likaoch har rätt att ställa samma anspråk på lagens skydd.Svensk äktenskapslagstiftning utgör i sin modernaversion, en av staten erbjuden möjlighet, att skapa etträttsligt skydd och en rättslig reglering för desammanlevande.Homosexuella sammanlevande har i dagens Sverigeingen möjlighet att utnyttja denna eller någon annanlikvärdig form av rättslig reglering. intar i dettahänseende en mindre utvecklad ställning än vårt grannlandDanmark. Situationen är, såväl rättsligt som urrättvisesynpunkt, djupt otillfredsställande.För 19 år sedan, förklarade riksdag att det frånsamhällets sida var ''fullt acceptabelt'' med samlevnadmellan homosexuella parter. Det som är fulltaccepterat, bör rimligtvis kunna åtnjuta samma möjlighettill rättsligt skydd, som parallella företeelser, vilkaaccepterats av samhället.För närvarande arbetar en särskild kommitté med fråganom registrerat partnerskap. Normalt gör inte riksdag ellerregering några uttalanden medan ett sådantutredningsarbete pågår. Vi befinner oss dock i ett specielltläge när det gäller partnerskapsfrågan.Den nuvarande regeringen leds av ett parti, somframträtt som motståndare till registrerat partnerskap. Enföreträdare för detta parti är justitieminister. Ett annatregeringsparti är KDS, också de motståndare tillpartnerskap. KDS har dessutom en allmänt fördomsfullinställning till homosexuella. Det tredje regeringspartiet,liberalerna, har däremot aktivt arbetat förrättslig likställdhet för homosexuella. Det fjärderegeringspartiet, , har ej visat någon klar ställning ifrågan. Socialdemokraterna och är positivatill registrerat partnerskap.Detta innebär att det finns en majoritet i förregistrerat partnerskap för homosexuella. Det utgör ingensjälvklarhet i sig, att ett lagförslag ska komma från enarbetsgrupp som arbetar under en justitieminister mednegativ förhandsinställning i frågan.I denna något säregna situation anser vi därför attriksdagen bör göra ett vägledande uttalande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införande av registreratpartnerskap för homosexuella utgör en önskvärdkomplettering av svensk familjerätt.
mot · GF02L417 · 1992-01-27 00:00:00 — Trots goda intentioner från såväl föräldrar, skola somsamhället i stort är barn ofta utlämnade åt godtycke. Dekommer inte sällan i kläm i föräldrarnas eller andra vuxnaskonflikter. Många barn far illa även om deras materiellabehov är tillgodosedda. I rättssammanhang har barn svårtatt komma till tals och deras legitima behov av att blilyssnade på åsidosätts alltför ofta.På senare tid har flera rättsfall gjort det uppenbart attlagen sätter barns behov i andra hand och att föräldrars ellerandra vuxnas intressen och krav är överordnade barnens.Som exempel kan nämnas vårdnads- och umgängestvister,fastställande av faderskap efter insemination, flykting- ochasylärenden.I är lagar som berör barn samlade i enbornelov. Den svenska lagen har ingen sådan motsvarighet.De lagar som gäller barn återfinns företrädelsevis iföräldrabalken. Vad man kallar de lagar som berör barnsäger naturligtvis i och för sig inget om lagarnas innebördeller om samhällets syn på barn och barns rättigheter.Men det allvarliga med är att den i alltväsentligt har ett vuxenperspektiv som utgångspunkt.Barnens rätt och behov kommer i andra hand.Lagstiftningen är i det avseendet föråldrad och ger ingetutrymme för den allt större kunskap om barnaåren ochinsikt i barns behov som vuxit fram de senaste decennierna.Jag anser därför att det finns all anledning att omarbetaden svenska lagstiftningen med ett barnperspektiv somutgångspunkt och med syfte att bättre tillgodose barnsbehov.Föräldra- eller vuxenperspektivet bidrar till attkonservera barns utsatthet och därav följande beroende avolika rättssubjekt.Dessa rättssubjekt har olika egna skyldigheter ellerpreferenser där barnens behov kommer i andra hand. Deanalyserar inte sina frågeställningar och problem utifrånbarnens beroendeställning.En ny barnabalk skulle göra det möjligt att anlägga ettkonsekvent barnperspektiv på den berörda lagstiftningenoch därmed möjliggöra att barnens behov och rättmätigakrav på respekt överordnas andra rättssubjekt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en barnabalk.
mot · GF02L419 · 1992-01-27 00:00:00 — Två internationella konventioner behandlar frågor omolovligt bortförande av barn i internationella förhållanden,dels Europarådskonvention om erkännande ochverkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn,dels om de civila aspekterna påinternationella bortföranden av barn.Sverige har anslutit sig till båda konventionerna. De harinförlivats i svensk rätt genom lagen 1989:14 omerkännande och verkställighet av utländskavårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn(prop. 1988/89:8).Under senare år har barn olovligt förts utomlands av denena föräldern, som regel fadern. Det har sedan visat sigomöjligt för den förälder som av domstol tilldömtsvårdnaden här i att återfå barnet om det förts till ettland som inte undertecknat de internationellakonventionerna. I muslimska länder har t.ex. beslut somfattats av svensk domstol med stöd av svensk lag inte någonrättslig betydelse. UD kan visserligen hjälpa med att ordnamed advokathjälp i landet ifråga men utgången av sådanaprocesser är oviss.Ibland hålls barnen också gömda i landet ifråga och dethar varit hart när omöjligt för vårdnadshavaren att kommai kontakt med barnen och göra det möjligt för dem attåtervända till Sverige.Detta är ett egenmäktigt förfarande som främst går utöver barnen men också vårdnadshavaren. börarbeta för en samordning av den internationellafamiljerätten så att dessa situationer kanundvikas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot kidnappning avbarn.
mot · GF02L420 · 1992-01-27 00:00:00 — När en person avlidit utan att efterlämna arvsberättigadeanhöriga eller testamentstagare tillfaller kvarlåtenskapenAllmänna arvsfonden. Sedan fondens tillkomst harbetydande belopp utdelats till olika institutioner, t exbarnhem, sommarkolonier eller till enskilda personer i formav studiehjälp eller anskaffande av invalidfordon m m.Allmänna arvsfondens insatser har alltmer kommit attberöra områden som ligger inom den kommunalakompetensen. Starka skäl talar för att kommunerna kanöverta fondens verksamhet på det lokala planet. Ensvårhanterlig och kostnadskrävande centralbyråkrati skulledärmed upphöra. Den kommunala ekonomin skulle kunnastärkas, vilket är angeläget inte minst inom de sektorer somåtnjuter sporadiskt stöd.Ärenden vad gäller gravrätt och skötsel av grav, där delokala intressena kan vara skiftande, administreraslämpligen av kommunala organ i samråd medkyrkogårdsmyndighet.Den här föreslagna förändringen torde ha ett starkt stödi allmän rättsuppfattning. När arvet inte kan förvaltas avsläktingar, bör det ske i ett sammanhang där den avlidnesförhållanden var bekanta. Det ter sig för de flesta naturligtatt kvarlåtenskap förvaltas i den kommun där den avlidnevar verksam. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Allmänna arvsfonden.
mot · GF02L422 · 1992-01-27 00:00:00 — I arbetet med att skapa ett öppet samhälle måstesituationen för människor som är homosexuellauppmärksammas och förbättras. En viktig utgångspunkt äratt den enda säkra skillnaden mellan homo- ochheterosexuella är att de homosexuella dras till människor avsamma kön i stället för av det andra könet.För att underlätta stabila parrelationer bör det blimöjligt för homosexuella att ingå vad som brukar kallas förregistrerat partnerskap. Det innebär att två personer avsamma kön kan låta inregistrera sitt förhållande och därmedfå rätt till äktenskapets alla rättstillverkningar med några fåundantag främst rörande möjligheten till gemensamadoption.Folkpartiet liberalernas landsmöte har uttalat sitt stödför idén om partnerskap. Vi ser det som ett uttryck avrespekt för de homosexuella som väljer att leva i trohet ochlivslång gemenskap.I homosexuella och heterosexuella förhållanden finnsmotsvarande känslor av vänskap, omsorg, lojalitet, ömhetoch kärlek. Två människor som bejakar sin kärlek tillvarann och troget lever tillsammans skadar inte andra.Kärlek mellan människorna berikar både dem själva ochomgivningen. Den måste bejakas och värnas. Det är bristenpå kärlek som ger skador och elände. Den insikten gälleroavsett om det handlar om människor som är hetero- ellerhomosexuella.Principen om parterskap för homosexuella brukar mötaen del invändningar. De kommer framförallt från kristnasom menar att förslaget strider mot ett kristetförhållningssätt. betonar de ofta vikten av attmänniskor med homosexuell läggning möts med tolerans --en tolerans som bottnar i evangeliet.Andra kristna gör en annan tolkning av : utifrånevangeliets kärleksbudskap menar de att homosexuellaskärlek till varandra inte strider mot en livssyn.Ett partnerskap innebär en större trygghet förhomosexuella, det bidrar till att upprätthålla fastarelationer och en större öppenhet kring homosexualitet.Det är därför viktigt att den kommitté som arbetar medfrågan utan fördröjning kan komma till ett principielltställningstagande och att, i den mån så behövs för att utredade juridiska konsekvenserna, ytterligare resurser tillförsutredningen. Detta så att regeringen kan framläggaett konkret lagförslag om införande av partnerskap. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om registrerat partnerskap förhomosexuella.
mot · GF02L423 · 1992-01-27 00:00:00 — Barnens rätt vid skilsmässa Hälften av alla äktenskap, där barn ingår i familjen,upplöses. Samboseparationer finns ingen tillgänglig statistikpå, men de är av allt att döma ännu högre. När det gällerdetta tragiska förhållande finns det många viktiga aspekteri att verka för en förändring: normbildning, träning ikonfliktlösning, medling och familjerådgivning, samtmycket mer. Denna motion berör endast en delaspekt, mennog så plågsam för de drabbade.I många fall enas föräldrarna om gemensam vårdnadefter separationen, i andra fall får den ene föräldern helavårdnaden, medan den andre får umgängesrätt. I det senarefallet har 1/3 av barnen mist kontakten med ena föräldernett år efter separationen. har 3/4 av barnen ingeneller sporadisk kontakt med umgängesföräldern.Föräldrabalkens regler ändrades till det bättre,men har fortfarande ett stycke kvar att gå för att ge barnenlika rätt till båda föräldrarna, som artikel 9 i om barns mänskliga rättigheter stadgar.Sekretesslagstiftningen bör ändras så attumgängesföräldern har rätt att få ta del i sitt barns skolgångoch besöka sitt barn i skolan, likaså vid sjukhusvistelser harätt att bli underrättad om barnets sjukdom och behandlingsamt besöka det på sjukhuset.Blir barnet föremål för sociala myndigheters ingripandebör även umgängesföräldern ha rätt att bli upplyst om sittbarns brottsliga förehavanden.Den förälder som har vårdnaden om barnet saboterarinte sällan umgängesförälderns möjlighet att träffa sitt barnså som den har rätt till. Barnet kan t.o.m. gömmas undanumgängesföräldern av vårdnadshavaren. Nuvarandelagstiftning vad gäller egenmäktighet med barn bör ändrasså att även vårdnadshavaren kan få upp till fängelseom barnet hålls gömt på okänd ort.Grundsynen vid konflikter av ovan nämnt slag måstevara att barnet har rätt till båda sina föräldrar, även då dessaär i konflikt. Det är djupt olyckligt att den ene föräldern ochdärmed oftast också mor- eller farföräldrarna försvinner urbarnets liv. Barnet bör ha rätt till umgänge också med sinaanhöriga i denna, äldre generation. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring avsekretesslagstiftningen för umgängesförälder,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring i lagstiftningen vad gälleregenmäktighet med barn.
mot · GF02L424 · 1992-01-27 00:00:00 — Skydd för kidnappningshotade barn När antog den senaste lagändringen omvårdnad och umgängesrätt hade man som avsikt att kommatill rätta med det s.k umgängessabotaget. Denna förändringhar gett positiva resultat i en del fall -- men de barn somfortfarande saknar skydd är gruppen kidnappningshotadebarn.Sverige har anslutit sig till bådeEuroparådskonventionen om erkännande ochverkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn och1980 års om de civila aspekterna påinternationella bortföranden av barn. Möjligheterna är småför svenska myndigheter att hjälpa barn som förts till ettland som inte har undertecknat de båda konventionerna.Därför måste andra åtgärder vidtagas tills att dessainternationella mål har nåtts.Döm till umgänge tillsammans med kontaktpersonFortfarande utdöms fri umgängesrätt slentrianmässigtäven i de fall där det finns en uppenbar risk att barnet försbort.Det finns anledning att påtala behovet av utökademöjligheter att döma till umgänge med barn underöverinseende av kontaktperson. I de fall där man kanförutse att det föreligger kulturkrockar eller andrauppenbara problem som skadar relationerna mellanföräldrar och barn, skulle det vara en trygghet för alla parteratt ha en neutral person till skydd. På så sätt kan barnetgaranteras umgänge med båda sina föräldrar även efter detatt föräldrarna separerat från varandra.Det är -- i förhållande till mängden barn som årligenberörs av separationer -- ett litet antal barn som kommer attberöras av denna åtgärd. Detta får dock inte innebära attsamhället försummar dessa på grund av att de är få -- varjemänniska är unik. Samhället ska stå för de kostnader somuppstår i samband med kontaktmannaskapet.Barn har för det mesta små möjligheter att föra sin egentalan. Det är därför oerhört viktigt att barns rättssäkerhetuppmärksammas och utökas så långt som möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barns behov av ytterligare skyddi svensk lag i samband med umgänge efter separation.
mot · GF02L426 · 1992-01-27 00:00:00 — Rättssäkerhet vid förordnande av god man Vid förordnande av god man skall den enskildesrättssäkerhet tillvaratas enligt 11:4:''Förordnande får inte meddelas utan samtycke av den förvilken god man skall utses...''. Synnerliga skäl måsteföreligga för att denna huvudregel skall sättas ur spel genomundantagsregeln, som tillägger: ''... om inte den enskildestillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. ''Det torde vara vanligt, att överförmyndare hänvisar tillläkarintyg för att kunna tillämpa undantagsregeln.Jag anser, att det finns risk för att den enskildes rätt intetillräckligt tages till vara då förordnande av god man skerutan samtycke av den för vilken god man utses. Omvederbörande säger nej, hänvisar överförmyndaren heltenkelt till läkarintyg och ärendet kan fullföljas oberoendeav vad ärendets huvudperson hävdar.Jag föreslår därför att överförmyndare åläggs tillse attden utan vars samtycke överförmyndaren ämnar förordnagod man bereds möjlighet att själv utse och konsulterajuridiskt biträde och få ärendet prövat inför domstol. Detbör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att överförmyndare åläggs tillseatt den utan vars samtycke överförmyndaren ämnarförordna god man bereds möjlighet att själv utse ochkonsultera juridiskt biträde och få ärendet prövat infördomstol.
mot · GF02L501 · 1992-01-27 00:00:00 — Friköpsrätt vid historiskt arrende har det i olika motioner väckts förslagom ett införande av friköpsrätt vid s.k. historiskt arrende.Sedan bifallit lagutskottets hemställan i1989/90:LU6 och gett regeringen till känna att det börinföras en friköpsrätt vid historiskt arrende har regeringengett en kommitté i uppdrag att lägga fram ett lagförslag iämnet.Kommittén, vilken har antagit namnet ''1990 årsarrendekommitté'' (Ju 1990:06), har avlämnat sittbetänkande ''Historiska arrenden -- förslag till friköpslag''(SOU 1991:85). I detta betänkande redovisas ettheltäckande lagförslag av det slag som vid sinbehandling av frågan begärde.Det är angeläget att detta heltäckande lagförslag, ienlighet med riksdagsbeslutet, nu föreläggs i enproposition. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att det förslag tilllagstiftning om friköpsrätt vid historiskt arrende somåterfinns i SOU 1991:85 omgående föreläggs i enproposition.
mot · GF02L503 · 1992-01-27 00:00:00 — Oriktig köpeskilling vid villaköp Uppgivande av falsk köpeskilling i kontrakt vidsmåhusköp är ett inte ovanligt förfaringssätt. Genom attskriva in en lägre köpesumma än den verkliga i kontraktetkan en villasäljare minska sin reavinstskatt. I andra fall kanparterna offentliggöra ett högre pris än vad de egentligen äröverens om. Anledningen kan då vara att avskräckakommunen från att utnyttja sin förköpsrätt. Den egentligaoch överenskomna köpeskillingen anges i de flesta fall i ettsidoavtal som hålls hemligt.Med gällande lagstiftning blir en husaffär ogiltig om ettfalskt köpeavtal avslöjas. Part som gjort en skattevinst påen sådan affär kan också dömas för bedrägeri ochmotparten för ansvar uppmärksammade dessabrister i lagstiftningen och föreslog i bet. SOU 1988:66 attdet officiella köpeavtalet skall gälla mensidoöverenskommelsen förklaras ogiltig. Parterna skallsåledes vara bundna vid huvudavtalets köpeskilling oavsettvad de kommit överens om på annat sätt. Följden blir attden köpare som betalat mer än vad som står i kontraktetkan få tillbaka den del av köpeskillingen som överstiger deni kontraktet angivna efter en rättslig prövning av affären.Uppgiften om köpeskillingen har även betydelse förandra än avtalsparterna. Så t.ex. förutsätter gällande reglerom förköp och hembud för sin praktiska tillämpning attuppgifterna i köpehandlingen om köpeskillingen ärkorrekta. Får de civilrättsliga reglerna en sådan utformningatt de innebär ett tryck på parterna att ange köpeskillingenkorrekt, motverkas också olika typer avskatteflyktsåtgärder. Slutligen kan framhållas att denköpeskillingsstatistik som ligger till grund för arbetet medfastighetstaxeringen blir mer pålitlig om de civilrättsligareglerna föranleder parterna att ange köpeskillingen ienlighet med det verkliga förhållandet.Mot denna bakgrund föreslår vi att 4 kap. 1 §jordabalken får följande utformning i enlighet medSmåhusköpskommitténs förslag:1 § Köp av fast egendom slutes genom upprättande avköpehandling som underskrives av säljaren och köparen.Handlingen skall innehålla förklaring av säljaren attegendomen överlåtes på köparen. Uppfyller köpet intedessa villkor är det ogiltigt.Köpehandlingen skall upptaga köpeskillingen. Köpesutom fast egendom även annat mot en gemensamköpeskilling är det tillräckligt att denna anges. Har köparenoch säljaren vid sidan av köpehandlingen träffatöverenskommelse om annan köpeskilling än den som angesi köpehandlingen är sidoöverenskommelsen ogiltig. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i 4kap. 1 § jordabalken i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GF02L504 · 1992-01-27 00:00:00 — När ett gift par köper en fastighet är det ganskasjälvklart med delad lagfart så att båda står som ägare tillfastigheten.Så har det ju inte alltid varit. Av tradition är det oftast såatt mannen står som lagfaren ägare för fastigheten. Ofta villmakarna nu ändra på detta förhållande och föra överhälften av fastigheten till den andre maken.Detta visar sig då ganska besvärligt och förenat med enhel del kostnader oavsett hur man går tillväga. Man kanantingen sälja hälften av fastigheten till den andre maken,ge bort den som gåva eller begära bodelning underbestående äktenskap. Allt detta kostar pengar.Vi anser att man när den andre maken (oftast hustrun)ändå har giftorätt i fastigheten och båda makarna är överensskulle kunna förenkla denna process betydligt. Man skullegenom en enkel handling, kanske en förtryckt blankett,kunna begära hos länsrätten att lagfarten för fastighetenfrån och med ett visst datum skall stå i bådas namn. Dettaförfarande skulle inte behöva medföra nämnvärdakostnader. Ett enkelt sätt att nå ökad jämställdhet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förenklad process för att delalagfart mellan makar.