ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02K708 · 1992-01-27 00:00:00 — Valdeltagandet vid kyrkofullmäktigevalen i landet ärmycket lågt, inte minst kan detta påvisas i det senaste valet.Det är enligt flertalets uppfattning av mycket stor betydelse,om man önskar ha ett större valdetagande, attmandatperioderna sammanfaller med riks- ochkommunalvalen. För den enskilde medborgaren är detenkelt och också naturligt att ha en och samma mandattidför alla politiska val i landet.Att, som en del förespråkar, flyttakyrkofullmäktigevalet före eller året efter deallmänna valen innebär med stor sannolikhet ingennämnvärd förbättring av valdeltagandet. Det är emellertidviktigt att allt görs för att påverka ett högt valdeltagande ikyrkofullmäktigevalet.När det gäller de allmänna valen har det diskuterats attåtergå till fyraåriga mandatperioder. Om en sådan ordninginföres, med en mandattid , kommer det säkertockså ett förslag om skilda valdagar för val till kommun,landsting och riksdag. Skall den gemensamma valdagensom vi har fortsätta att gälla även framöver går detoavsett vilket alternativ man väljer att förläggakyrkofullmäktigevalet i anslutning till dessa val.Att ha en separat valdag, som vi har , bara förkyrkofullmäktige har visat sig, , inte vara ettur kyrkans synpunkt godtagbart alternativ. Det kyrkligavalet kunde om det är praktiskt möjligt förläggas till devallokaler där de andra valen förrättas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kyrkofullmäktigevalet.
mot · GF02K709 · 1992-01-27 00:00:00 — För att de väljare som vistas utomlands skall kunnautöva sin rösträtt anordnas sedan lång tid tillbakaröstmottagning på svenska beskickningar och konsulat samtpå fartyg. Vid val avgavs drygt 20 000 röster pådetta sätt.Sedan 1956 har någon röstmottagning inte kunnatgenomföras hos de svenska utlandsmyndigheterna i sedan 1979 års val inte heller i FörbundsrepublikenTyskland. De tyska myndigheterna har dock accepterat attutländska medborgare deltar i val i sina hemländer genomatt sända sina valsedlar med posten. Frånoch med 1990 har också godtagit sådant förfarande.För vidkommande har inför de skilda valenantagits särskild lag om brevröstning, den senaste 1991 (SFS1991:189). I lagen ges detaljerade föreskrifter om hurbrevröstningen skall gå till. Bl.a. föreskrivs att väljarensedan han gjort i ordning sin försändelse lägger dennatillsammans med sitt röstkort i ett omslagskuvert ochtillsluter detta. Därefter lämnas försändelsen förpostbefordran. Den skall avges senast dagen före valdagen.Försändelsen skall anses avgiven den dag då den ärpoststämplad. skall kontrollera bl.a. attförsändelsen har avlämnats för postbefordran i Tysklandeller Schweiz.Vid de allmänna valen 1991 har ett femtontal tjänstemänvid den svenska ambassaden i sänt sina brevröster tillSverige med utnyttjande av kurirpost. Det har då visat sigatt dessa röster behandlats olika av skilda valnämnder. I ettfall har rösterna godtagits och i övriga inte godtagits därföratt de inte har varit sända med vanlig post. I de senare fallenhar överklagande skett till valprövningsnämnden somlämnat överklagandena utan bifall under hänvisning till demycket detaljerade formuleringar som finns ibrevröstningslagen om poststämplar etc. Nämnden vardock inte enig.Genom bestämmelsernas onödigt detaljeradeutformning och den tolkning som valprövningsnämndenansett sig tvingad att göra har ett femtontal röstberättigadesvenska medborgare förlorat sina möjligheter att få sinaröster med i valet. Enligt min mening är detta integodtagbart. Lagens syfte är att underlätta för svenskamedborgare att delta i val. För ambassadpersonal ärkurirpost en mycket naturlig form att på ett säkert sättkommunicera med hemlandet. Kurirpost är ju också denkanske äldsta formen av postbefordran. Genom intyg omkurirpost kan man också kontrollera att valförsändelsenavgivits före valdagen.Under hänvisning till det anförda föreslår jag attriksdagen begär hos regeringen att kommande förslag tillbrevröstningslag utformas så att röster sända genomkurirpost skall kunna godtas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om attbrevröstningslagen utformas så att valförsändelse kanbefordras med utnyttjande av kurirpost.
mot · GF02K710 · 1992-01-27 00:00:00 — Vallokalens tillgänglighet för handikappade har vi allmänna val i . För de allraflesta bland de vuxna är det något av en högtidsdag, då deskall bege sig till vallokalen för att rösta på det parti som harderas sympatier. Det är ett välkänt faktum att det behövsmånga lokaler och sådana finns av olika slag. I storutsträckning har man utnyttjat skolor och det är oftaskolbyggnader av varierade ålder. Dessa byggnader är oftaej handikappanpassade och de saknar ofta även hiss.Vallokalens tillgänglighet kan under sådana förhållanden ejanses vara tillfredsställande.Det är ofta så att äldre personer tycker att det ärsjälvklart att de ska gå och rösta själva och ej anlita bud avnågot slag. Och de äldre är inte sällan rörelsehindrade ochstår då inför mycket stora hinder, då det gäller att kommain i vallokalen.Numera ser partiorganisationerna till att de röstandekan komma till och från vallokalen genom att erbjuda dembilskjuts. Men ett oöverstigligt hinder återstår ofta dålokalen inte är tillräckligt handikappanpassad. Det finnsingen hiss utan i stället höga trappor och en handikappadklarar inte av detta och kan således inte komma in ivallokalen. Självfallet har valsedelsutdelare kunnatkonstatera att exempelvis rullstolar och barnvagnar medmycket besvär kunnat bäras uppför trapporna.Trots att vi är medvetna om att kommunerna kan hasvårigheter att ordna lämpliga vallokaler, anser vi attvalnämnderna på ett bättre sätt uppmärksammas på attvallokalen skall vara tillgänglig för alla röstande. Det fårinte vara så att vallokalen är otillgänglig för dem som ärfunktionshindrade. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts rörande vallokalernas tillgänglighet,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt åtgärder vidtas för att samtliga vallokaler skall blitillgängliga för alla röstande.
mot · GF02K711 · 1992-01-27 00:00:00 — Falsk ursprungsbeteckning på partilistor i riksdagsval I valet till den nuvarande ageradeSkånepartiet i Fyrstadskretsen på ett sätt som av såvälbefolkningen som massmedia betraktades som stötande ochutmanande mot gällande vallagar. Nuvarande lagstiftningmedgav dock förfarandet.Skånepartiet tryckte upp valsedlar med beteckningarnaSocialdemokratiska respektive ModerataSamlingspartiet. Dessa valsedlar distribuerades till allahushåll i valkretsen och lades ut i vallokalerna.Första namn på respektive valsedel var första namn påsocialdemokraternas respektive egna listor.Detta namn blev därmed invalt redan på ordinarie sätt fördet egna partiet. Därefter upptog den av Skånepartietupptryckta listan en medlem i Sjöbopartiet, en chefredaktörför en oberoende liberal tidning, medlemmar iSkånepartiet, Ny Demokrati, ochFolkpartiet.Förfarandet är utmanande av flera skäl:Oriktigursprungsbeteckning. Väljare som tar en viss valsedel börkunna lita på att de angivna kandidaterna är medlemmar idet angivna partiet och därmed beredda att arbeta för detpartiets idéer.Integritetshänsyn. De angivnakandidaterna hade inte tillfrågats. avförde ejheller dem som bad att få slippa figurera på listan.Fyraprocentspärren. Denna är inte tillkommen av enslump. agerande pekar på en väg att kringgåregeln som snabbt kan sprida sig till andra håll.Det är angeläget med en lagöversyn som gör denna typav agerande omöjligt . Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förändringar ivallagstiftningen, avsedda att förhindra det slags agerande iriksdagsvalen som redovisats i motionen.
mot · GF02K713 · 1992-01-27 00:00:00 — En valkrets i var kommun vad gäller kommunalvalen ärfullt tillräckligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändradvalkretsindelning.
mot · GF02K714 · 1992-01-27 00:00:00 — Gemensam valsedel i kyrkoval Väljare i kyrkoval ser oftare personer än grupper somförtroendevalda i församlingar och kyrkliga samfälligheter.Därför vore det säkert välkommet med ett mer markantpersonval i kyrkovalet.Jag föreslår med denna motion att uppdrar åtregeringen att utarbeta en valsedelsmodell, som innebär attolika fraktioner skall kunna presentera kandidater ikyrkoval på samma valsedel och att väljarna utser sinarepresentanter genom markering på valsedeln. (Se ex ibilaga. )har kyrkovalens kandidater presenterats påpartipolitiska valsedlar, eventuellt på någon samlingslistaoch ibland på någon valsedel med kyrkligt aktiva utanpolitisk markering.Valet blir ganska ointressant för väljaren, när envalkommitté har nominerat namnen på valsedeln. Det gällersärskilt om församlingen eller samfälligheten enbart har ensamlingslista. Att stryka namn på valsedlarna brukar geliten effekt.Den valsedelsmodell, som föreslås i denna motion,skulle göra det möjligt för en församling eller en kyrkligsamfällighet att på en valsedel presentera samtligagrupperingars kandidater.Kampanjerna inför ett kyrkofullmäktigeval enligt dennamodell får inrikta sig på att stimulera väljarna att markeravissa kandidaters namn på den gemensamma valsedeln.Säkert blir det så, att de politiska partiernas sympatisörersätter kryss vid sitt partis kandidater, men friheten att väljasärskilt kyrkoaktiva personer kommer säkert att ökakyrksamheten hos alla kandidater liksom intresset förkyrkovalet.Alfabetisk ordningAlla, som ställer upp som kandidater i kyrkovalethamnar med sina namn på samma valsedel -- ibokstavsordning efter efternamnet. Ingen valkommittébehöver diskutera i vilken ordning kandidaterna skallplaceras. Kandidater kan, om de vill, få partibeteckningoch/eller tidigare engagemang utsatt efter namnet påvalsedeln. (Fingerad valsedel för församling, som har 15ledamöter i kyrkofullmäktige, finns som bilaga i dennamotion. )Den röstande markerar på valsedeln vilka kandidaterhan/hon röstar på.Alternativa valsedlarÄven om en församling eller kyrklig samfällighetbeslutar komponera valsedel enligt denna modell, måstemöjlighet finnas att rösta med annan valsedel.En valsedel med så många namn som det kan bli frågaom enligt denna modell, måste ha ett större format än de nuaktuella valsedlarna. Därför måste valsedelsformatet görasgemensamt för samtliga kyrkliga val oavsettvalsedelsmodell.Riksdagen bör uppdra åt regeringen att utredamöjligheten att i kyrkoval använda sådan valsedel sombeskrivs i denna motion samt eventuellt återkomma tillriksdagen med förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen tillsätter en utredningmed uppgift att utreda möjligheten för olika fraktioner attpresentera kandidater i kyrkoval på samma valsedel så attväljarna utser sina representanter genom markering påvalsedeln.
mot · GF02K716 · 1992-01-27 00:00:00 — valsystem borde ändras för att bli merarättvist och rationellare samt för att höja allmänhetensintresse.Idag sker tre olika kyrkoval, kyrkofullmäktige,stiftsfullmäktige och kyrkomötesval. Man kan jämföradessa nivåer med kommun, landsting och riksdag. Endastvalet till kyrkofullmäktige är direktval.Kyrkofullmäktigevalet äger rum cirka efterallmänna valet till riksdag, landsting ochkommunfullmäktige. Valdistriktsindelning beslutas av länstyrelsen efterframställning från församling och hörande av valnämnd.Stiftsfullmäktigevalet är indirekt val. Stiftsfullmäktigeskall bestå av minst 51 ledamöter. Dessa ledamöter väljs avelektorer, vilka utses kontraktsvis. Elektorerna väljs avförsamlingarnas kyrkofullmäktige. Det skall göras sammaår som kyrkofullmäktigevalet skett.Kyrkomötesvalet är även det ett indirekt val. Det skerföre året därpå. Kyrkomötesval innebär val avombud till kyrkomötet. Dessa ombud väljs av elektorer ivarje stift. Grundregeln är att varje stift utgör en valkretsoch dessa är indelade i valdistrikt. Varje pastorat utgör ettdistrikt. Valdistrikten får efter sin storlek utse ett antalelektorer. Om valdistriktet består av två eller fleraförsamlingar skall elektorerna väljas avförsamlingsdelegerade eller kyrkofullmäktige i pastoratet.Valen av elektorer kan ske med proportionella val om detbegärs.Detta är grundregeln, men ett antal varianter finns atttillämpa då organisationsstrukturen avviker från den ovanbeskrivna. Exempelvis vid mycket små församlingar ellerom samfälligheter med eget fullmäktige finns o.s.v.Det kan väl knappast behöva påpekas att kyrkovalentotalt sett är en mycket krånglig och tidsödande procedur.Därtill är den inte rättvis eftersom resultatet blir, vid fleraindirekta val i följd, att små församlingar blir starktöverrepresenterade. Därigenom kan sägas att varje röstinte får lika värde.Dessutom genomförs dessa indirekta val utan störreengagemang från allmänheten ochförsamlingsmedlemmarna. Det kanske är för långtgåendeatt kalla det odemokratiskt, men ett sådant valsystemfrämjar i varje fall inte den enskildes intresse i någon störreutsträckning. Möjligen är den ''inomorganisatoriskavalordningen'' en bidragande orsak till det lågavaldeltagandet vid kyrkofullmäktigevalet.Om alla tre valen -- kyrkofullmäktige, stiftsfullmäktigeoch kyrkomötesvalet -- vore direkta val och förlagda till entidpunkt som inte var så nära kopplad till riksdags-,landstings- och kommunvalen skulle nog kyrkovalen lyftasfram mera och bli intressantare. Direktval skulle ocksåinnebära större rättvisa och lika röstvärde.Regeringen aviserar i budgetpropositionen att denämnar tillsätta en beredning för fortsatt bearbetning avhovrättspresident utredning samt vissa andrakyrkliga ärenden. Jag föreslår att denna beredning fårdirektiv som även innefattar ovanstående frågeställningar,så att ett bättre valsystem införs för meddirekta val och tidsmässigt mera skilda från övriga val. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändringar i valen tillkyrkofullmäktige, stiftsfullmäktige och kyrkomötet.
mot · GF02K719 · 1992-01-27 00:00:00 — Legitimation vid röstning i vallokal Vallagens bestämmelserRöstning vid de allmänna valen sker enligt huvudregelni vallagen, 8 kap. 1 §, på valdagen i vallokalen för detvaldistrikt där väljaren är upptagen i röstlängd. Väljarenskall själv lämna sin valsedel till valförrättaren och han börenligt 3 § samma kapitel medföra sitt röstkort, men det äringet absolut krav. Saknar väljaren röstkort kanvalförrättaren, om denne inte känner igen väljaren, begäraatt väljaren uppger sitt fullständiga namn, födelsetid och sinhemvist inom valdistriktet. Valförrättaren kontrollerar attväljaren är upptagen som röstberättigad i röstlängden ochatt han inte redan röstat. Någon kontroll av identiteten äralltså inte föreskriven. I valhandledningnr 10 med rekommendationer till valförrättarna sägs endastatt väljaren bör kunna visa legitimation om osäkerhet råder.Vallagen ger möjlighet till valfusk!De nuvarande reglerna rörande identitetskontroll vidröstavgivning i vallokal är enligt min mening intetillfredsställande. Kraven är lägre där än vid röstning påpostkontor eller hos utlandsmyndighet. Det finns möjlighetför obehörig att utöva annans rösträtt. I mindre valdistrikt ilandsorten är väl risken försvinnande liten, men medtendens till allt större valdistrikt och i synnerhet i störretätorter kan en förslagen person som känner till att någonväljare inte avser att rösta ta reda på dennes persondata ochbege sig till vallokalen och där avlämna röst underförebärande av annat namn. Om den rätte väljaren t.ex.poströstat dagen före valdagen kan hans lagliga röst då blibortkastad. Den avgivna poströsten tas inte med eftersomväljaren redan är avprickad som röstande i vallokalen.De nuvarande reglerna speglar en gången tid med storpersonkännedom. I de flesta sammanhang när myndigapersoner skall göra något viktigt är man van att avkrävaslegitimation som behörig. Det har förekommit fusk ivalsammanhang och det kan inte uteslutas att förslagnapersoner missbrukat andras rösträtt. Rösträtten är för viktigför att kunna missbrukas på ett så enkelt sätt.Uppgift för vallagsutredningenDen utredning som har till uppgift att se övervalförfarandet bör kunna ge förslag till erforderligaändringar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättrad kontroll av identitetvid röstavgivning i vallokal.
mot · GF02K802 · 1992-01-27 00:00:00 — Stödet till radio- och kassettidningar Från och med innevarande budgetår finns det ett högstastödbelopp för radio- och kassettidningar. Beloppet är per abonnemang och år förflerdagarstidningar och per tidningsexemplar förendagstidningar. Bidragstaket drabbar flerdagarstidningarmed liten upplaga, dvs ofta andratidningen på orten, ochutgör därmed ett hot mot den politiska mångfalden.Enligt taltidningsnämndens beräkningar antas antaletabonnenter på radio- och kassettidningar vara av den tryckta upplagan. I teorin innebär det atttidningar med en mindre upplaga än ca 16 000 exemplar inte har tillräckligt underlag för att kunnakomma ut som radio- och kassettidning. I praktiken ser detdock annorlunda ut. Av 47 radio- och kassettidningar iseptember 1991 låg bara 11 tidningar , varav flera nystartade.I budgetpropositionen ökas anslaget till radio- ochkassettidningar mot bakgrund av att antalet intresseradetidningar har ökat. Detta är en glädjande utveckling.Tidningen , med en upplaga på knappt 7 000 exemplar, måste komma upp i av den tryckta upplagan för att nå upp till den totalabidragssumma som krävs för att kunna ge ut enflerdagarstidning. Detta är en orimlig uppgift för tidningen,särskilt som alla dagstidningar i glädjande nogkommer ut som taltidningar.Vi menar att särskild hänsyn måste tas till tidningar medsmå upplagor. Utgångspunkten måste vara att desynskadade har samma rätt att välja dagstidning som allaandra. I syfte att öka de handikappades valfrihet bör därförstödbeloppet höjas, förslagsvis till , för de minsta dagstidningarna.En motsvarande höjning krävs också förendagstidningar med liten upplaga.Eftersom det rör sig om ett relativt begränsat antaltidningar och abonnenter torde effekten församhällsekonomin av en höjning enligt ovan vara miltuttryckt blygsam. För enskilda människor handlar det dockom en viktig kvalitets- och valfrihetsfråga. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att inom tillgängligaresurser höja högsta stödbeloppet för radio- ochkassettidningar med liten upplaga.
mot · GF02K803 · 1992-01-27 00:00:00 — Små försäljningsställen för tidningar Inför uppsplittringen av Presam har DN meddelat sinamindre kunder att de inte längre tillhandahåller tidningartill försäljningsställen med mycket liten försäljning.Tidigare har ingen begränsning funnits utan tidningar harlevererats även till återförsäljare som inte sålt mer änenstaka exemplar.För landsbygden där försäljningsställena är färre är detav utomordentligt stor vikt att tidningar kan säljas även därefterfrågan är mycket liten. Distribution måste i allahändelser ordnas till prenumeranter också i glesbygden.Små försäljningsställen bör på samma sätt få tidningendistribuerad. En utveckling där man, som har skett,börjar rensa ut återförsäljare av en viss storlek, kan i sinförlängning bli till allvarlig skada förinformationsspridningen och den fria åsiktsbildningen.Detta är värden som funnit så viktiga attavsevärda statliga subventioner i form av bl.a. presstödhittills utgått. Regeringens förslag om att minska detta stödavvisar vi bestämt vilket närmare utvecklas i ensocialdemokratisk utskottsgruppsmotion, till vilken vi idetta avseende hänvisar.Om tidningsföretagen, och då särskilt de riksspriddatidningarna, vägrar leverans till små försäljningsställen stårdet enligt vår mening i strid med syftet med de olikaformerna av stöd från statsmakterna till tidningsproduktionoch, framför allt, -distribution. En förutsättning för sådantstöd borde vara att tidningar distribueras till deåterförsäljare som är beredda att sälja produkten, oavsettomfattning av försäljningen.Det förtjänar påpekas att distributionsstödet hartillkommit bl.a. för att tillse att rikstidningar kan erbjudassom alternativ till den lokala pressen, framförallt i områdendär tidningskoncentrationen lett till monopol på den lokalamarknaden. Stödet har därför fått en sådan utformning attdet i stor utsträckning går till rikstidningarna. DagensNyheter är den största enskilda bidragstagaren. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tidningar som uppbärdistributionsstöd ej skall kunna utesluta återförsäljare fråndistribution på grund av för liten försäljning.
mot · GF02K804 · 1992-01-27 00:00:00 — Den historiska landskapsindelningen synes senast hareglerats genom den rangordning för landskapen somkanslikollegium fastställde att gälla för landskapsvapnensplacering i det stora rikssigillet. Uppdelningen ihertigdömen och grevskap markeras ännu i medden krona som är placerad ovanpå respektivelandskapsvapen. I fastställde Kungl. Maj:t eftervidtagen revision vapenbeskrivningar senast 1944.Landskapsvapnen ingår i regel i de ävenledes officielltfastställda länsvapnen. Eljest har väl i våra dagarlandskapsindelningen främst intresse förhembygdsrörelsen. Detta oaktat en tradition från GustafIII:s dagar kungahusets icke regerande (ursprungligengällde detta dock ej kronprinsen) medlemmar, numera ävenkvinnliga, brukat tillägnas ett titulärt hertigdöme, även omdetta historiskt sett råkar vara ett grevskap (jfr motion1978/79:1100).Någon sammanfattande författning om de historiskalandskapsvapnen finns däremot ej. Detta i motsats tillFinland, där statsrådets beslut om historiskalandskapsvapen utfärdades (1963:70) tillföljd av förordningen respektive statsrådets beslut omlänens vapen (d:i 1961:21 och 1962:50).Under senare tid har den i ingåendenorra delen av landskapet alltmera, ehuruoegentligt, kommit att betraktas såsom ett separat''landskap'' benämnt . Rentav har en egenflagga, ett gult kors på en grön duk, lanserats och tanken påett nytt ''landskapsvapen'' har förts fram. Att statsmakternanu likaväl som i gången tid har formell möjlighet attknäsätta denna utveckling lär icke kunna bestridas. Enmöjlighet vore att utfärda en lag -- efter beslut --eller förordning om rikets historiska landskapsvapen.Såsom inledningsvis antytts har även tidigare denna''heraldiska'' procedur tillämpats vid reglering av (och ) landskap.Såsom anförts i en motion till riksdag om en lagom vapen har och engemensam författningstradition med sin grund i det fordomenhetliga riket. En författningsreglering som den skisseradevore således möjlig. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag omförfattningsreglering av rikets historiskalandskapsindelning med särskilt vapen för .
mot · GF02K805 · 1992-01-27 00:00:00 — Stöd till radio- och kassettidningar Från och med innevarande budgetår infördes ett högstastödbelopp för radio- och kassettidningar. Beloppet är på25.000 kronor per abonnemang för flerdagarstidningar och per tidningsexemplar för endagstidningar. med liten upplaga, ofta dåandratidningar, och utgör därmed ett hot mot den politiskamångfalden.Enligt taltidningsnämndens beräkningar antas antaletabonnenter på radio- och kassettidningar vara ca 0,avden tryckta upplagan. I teorin skulle det innebära atttidningar med en upplaga mindre än cirka 16.000 exemplarinte skulle ha underlag för att komma ut som radio- ellerkassettidning. Verkligheten är emellertid annorlunda. Av47 radio- och kassettidningar låg endast 11tidningar under 0,. Av dessa 11 var flera nystartade.En tidning som Östgöten, med en upplaga på knappt7.000 exemplar, måste komma upp i 0,av upplagan föratt uppfylla kravet på ett högsta stödbelopp på 25.000kronor/abonnemang. Detta är en orimlig uppgift förtidningen.Särskild hänsyn måste tas till tidningar med småupplagor, så att inte synskadades valfrihet begränsas. Förtidningar med en upplaga under 10.000 exemplar måste detkunna utgå ett högre stödbelopp per abonnemang. Enmotsvarande höjning måste också göras för endagstidningarmed liten upplaga. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökat stöd till radio- ochkassettidningar.