ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Fi7 · 1992-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:41 Kapital för tillväxt Regeringens propositionRiksdagen beslutade att 6 500 miljoner av deförutvarande löntagarfondernas medel skall överföras tillett riskkapitalbolag som skall kunna erbjuda små- ochmedelstora företag riskvilligt kapital. Aktierna i bolagetskall enligt beslutet utskiftas till privata ägare. Beslutet varresultatet av en överenskommelse mellan regeringen ochNy demokrati.Nu föreslår regeringen att det inrättas tvåportföljförvaltande riskkapitalbolag och sexdirektinvesterande riskkapitalbolag medlöntagarfondsmedel och att aktierna i bolagen skänks till deföretag vars anställda genom att avstå löneutrymme byggtupp fonderna. Storföretagen skall få portföljbolagen ochsmåföretagen de direktinvesterande bolagen. Regeringenföreslår också att bolagen skall drivas strikt affärsmässigtoch att de skall börsintroduceras.Vänsterpartiets ställningstagandeDen lösning som regeringen föreslår för att trygga små-och medelstora företags riskkapitalförsörjning har småförutsättningar att fungera effektivt. Börsnotering, kravetpå affärsmässighet och möjligheten till hög avkastning pårelativt riskfria placeringar kommer med stor sannolikhetatt motverka de riskfyllda och långsiktiga engagemang, sombehövs. Risken att de relativt rika bolagen köps upp ochplundras på sina tillgånga är uppenbar och den försvinnerinte genom att regeringen säger att den skall föreslååtgärder, som försvårar uppköp och likvidation. Dessabrister är i sig så stora att propositionen måste avslås.Vänsterpartiet avvisade regeringens förslagtill utskiftning av löntagarfondernas tillgångar och föreslogi stället att löntagarfondernas tillgångar skulle läggassamman med AP-fonderna och bidra till att säkrapensionerna. Detta bygger på grundsynen attlöntagarfondernas medel är arbetarnas pengar som tagits urdet s.k. löneutrymmet. Ett annat alternativ, somVänsterpartiet förde fram var att de skulle satsas på attskapa nya jobb. Vi vidhåller denna uppfattning och föreslårdärför att av löntagarfondernasmedel tillförs AP-fonderna.Vänsterpartiets andrahandskravAtt löntagarfondsmedel används till att främjariskkapitalförsörjning t.ex. genom riskkapitalbolag försmåoch medelstora företag är väl förenligt medVänsterpartiets tidigare framförda uppfattning att de skullesatsas på att skapa nya jobb. Detta sker emellertid bästgenom att löntagarfondsmedlen förblir samhällskapital ochinte skänks bort till företagen. Skulle avvisaförslaget att de 6 500 miljonerna tillförs AP-fonderna,föreslår vi i andra hand att regeringen återkommer medförslag där löntagarfondsmedel används som riskkapitalutan att privatiseras. Med hänvisning till det anförda hemställsl. att avslår regeringens förslag i proposition1992/93:41 om kapital för tillväxt,2. att hos regeringen begär förslag att integrera6 av löntagarfondernas medel med AP-fonderna i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att -- vid avslag på yrkande 1 och 2 -- hosregeringen begär förslag där avlöntagarfondernas medel används som riskkapital utan attprivatiseras.
mot · GG02Fi8 · 1992-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:41 Kapital för tillväxt I propositionen redovisar regeringen de åtgärder somman vidtagit för att i enlighet med beslut bildariskkapitalbolag med medel härrörande från de numeranedlagda löntagarfonderna.Regeringen föreslår att riskkapitalverksamheteninriktas på små och medelstora företag, och på att försedessa med främst ägarkapital.Vi bifaller den föreslagna inriktningen i regeringensförslag. En aktiv industri- och näringspolitik genom tillskottav riskkapital är nödvändigt såväl för att främjautvecklingen i befintliga företag som tillkomsten av nyaföretag. Vi vill inte minst understryka det regeringen anförom lånegarantier och verksamhet med s.k. mellankapital.Sådan verksamhet är speciellt viktig för att förbättraföretags finansieringsmöjligheter utan att ägarnas andel iföretagen minskar. Framförallt bör detta användas för attförbättra den finansiella situationen för de små företagensom har svårigheter att låna på den ordinariekreditmarknaden.Den föreslagna verksamheten skall enligt propositionenoch tidigare beslut främja små och medelstoraföretag. Vi vill särskilt peka på vikten av att de småföretagen garanteras del av de avsatta medlen i rimligproportion till deras antal. Av de drygt 568 000 befintligaföretagen 1990 var sådana med färre än 200anställda -- d.v.s. hänförbara till kategorin små ochmedelstora företag. Av dessa ca 566 000 företag hade bara1 % fler än 50 anställda. Den absoluta merparten avföretagen, eller drygt 387 000 st, hade inga anställda alls.De små företagen är m.a.o totalt dominerande även inomgruppen små och medelstora företag.Vidare är en rättvis geografisk spridning av satsningarnaangelägen. Den föreslagna riskkapitalverksamheten kan bliett viktigt medel för att främja företagsamheten i utsattalandsändar med en arbetslöshetsgrad över genomsnittet.Företag över hela landet har vidare varit med om att till deförutvarande löntagarfonderna betala in pengar. Det är motdenna bakgrund angeläget och rimligt med en spridning avsatsningarna så att dessa kommer alla delar av landet tilldel. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att riskkapitalverksamheten skallkomma de små företagen till del,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en rättvis geografisk spridning avriskkapitalverksamheten.
mot · GG02Ju1 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:4 Villkorlig frigivning, m.m. För förutsägbarhet och tilltro till rättssystemet är detviktigt att straffskalorna, påföljdssystemet och strafftid somavtjänas överensstämmer med allmänhetens uppfattningarom brottets allvarlighet. Därför är det av största vikt att denstrafftid som utdömts i huvudsak motsvaras av den tid somden dömde tillbringar på anstalt.Med en s.k. halvtidsfrigivning riskeras en diskrepansmellan allmänhetens uppfattning av straffets värde och denfaktiska tiden som avtjänas. Detta kan i sin tur innebära attmänniskor tar avstånd från de rättsvårdandemyndigheternas arbete och hela rättssystemet.Enligt vår mening måste det finnas en rimlig relationmellan den utdömda strafftiden och den avtjänade. Vi serdet därför som positivt att det i propositionen föreslås enskärpning av lagstiftningen i denna del, något som centernmotionerat om . En ändring av kvotdelen uppåt tilltvå tredjedelar för med sig psykologiska fördelar och görstraffsystemet mer legitimt, då klyftan mellan det formellautdömda straffet och den reella strafftiden minskar. Enåtergång till den ordning som gällde medverkställighetstiden beräknat till två tredjedelar av denutdömda formella straffdomen är en rimlig åtgärdsett till det allmänna rättsmedvetandet.Förslaget i propositionen att i huvudsak återgå till deregler som gällde före den s.k. halvtidsreformens införande1983 är enligt vår uppfattning godtagbart i ett kortsiktigtperspektiv med hänsyn tagen till utredningsmässiga ochekonomiska skäl. På kan vi dock inte accepteradenna ordning.De lagförslag som framförs i propositionen kan, om deblir bestående, ge vissa olyckliga konsekvenser. Det gerfelaktiga signaler att i princip göra två tredjedelar avstrafftiden obligatorisk för straff upp till , samtidigtsom långtidsdömda med strafftider harmöjlighet till fakultativ frigivning efter halva tiden.Personer som dömts till strafftider får ijämförelse ett ''lindrigare'' straff. Detta kan te sig som enstrafflindring vid grövre brott, då verkställigheten avstraffet ges en mildare kvotdel, vilket gynnar de kriminelltmer belastade. Detta är en olycklig och inkonsekvent effektav propositionens förslag som i ett längre perspektiv måsteges en lösning.För allmänhetens tilltro till rättssystemet är det viktigtatt huvuddelen av strafftiden avtjänas i anstalt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om villkorlig frigivning.
mot · GG02Ju2 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:4 Villkorlig frigivning, m.m. I propositionen föreslås att den obligatoriskahalvtidsfrigivningen skall avskaffas och ersättas av enfakultativ villkorlig frigivning efter minst två tredjedelar avstrafftiden.Ny Demokratis grundläggande uppfattning är emellertidatt villkorlig frigivning överhuvudtaget inte börförekomma. Den intagne bör alltså inte friges innan helastrafftiden löpt ut. Systemet med villkorlig frigivning börupphävas. Detta är Ny Demokratis förstahandsinställning.I övrigt har Ny Demokrati följande synpunkter påregeringsförslaget.För att Ny Demokrati skall kunna acceptera ett systemmed villkorlig frigivning bör den obligatoriska tiden ifängelset vara längre. Först efter det att minst trefjärdedelar av straffet har avtjänats bör fakultativ villkorligfrigivning kunna komma ifråga. Detta är utgångsläget förNy Demokratis förslag i andra hand.Enligt Ny Demokratis uppfattning bör villkorligfrigivning inte i något fall få ske förrän verkställighetenpågått . Detta innebär att Ny Demokratidels motsätter sig den föreslagna ändringen i 26 kap 6 §brottsbalken att medge villkorlig frigivning redan från enmånad, dels föreslår att minsta tiden höjs.Ny Demokrati anser inte heller att det bör finnas olikaregler för när villkorlig frigivning tidigast får ske omstrafftiden är högst , längre än men kortare eller . I samtliga fall bör minst trefjärdedelar av strafftiden ha avtjänats.Enligt Ny Demokratis uppfattning är det som regel meraangeläget att de som döms för brott av så allvarligbeskaffenhet att det lett till fleråriga fängelsestraff sitter avhela straffet än ges förmån av villkorlig frigivning efterhalva strafftiden som ju regeringsförslaget faktiskt medger ivissa fall.För den som har dömts till fängelse i lägst försärskilt allvarlig brottslighet som har riktat sig mot ellermedfört fara för liv eller hälsa eller som ingått som ett led ien yrkesmässig eller organiserad brottslighet bör villkorligfrigivning enligt Ny Demokratis uppfattning förekommaendast om synnerliga skäl talar för det.Den brottslighet som bör komma ifråga för sådansärbehandling är framförallt vålds- och narkotikabrott menexempelvis också stöld och bedrägeri. Skattebrott ochannan liknande ekonomisk brottslighet som är riktad motstaten är dock inte av den beskaffenheten att den börföranleda särbehandling. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att upphäva systemet medvillkorlig frigivning,2. att , vid avslag på yrkande 1, beslutar attvillkorlig frigivning får komma i fråga först efter det attminst tre fjärdedelar av strafftiden har avtjänats,3. att beslutar att 26 kap. 6 § brottsbalkenändras så att villkorlig frigivning inte får ske förränverkställigheten pågått ,4. att beslutar att villkorlig frigivning av densom dömts till fängelse i lägst endast får komma ifråga om synnerliga skäl talar för det,5. att beslutar att särbehandling i fråga omvillkorlig frigivning vid dom på fängelse i lägst inte börgälla för den som dömts för skattebrott och annan liknandeekonomisk brottslighet som är riktad mot staten.
mot · GG02Ju6 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:26 Fortsatt giltighet av tvångsmedelslag tvångsmedelslag innehåller bestämmelser omstraffprocessuella tvångsmedel vilka innebär att denenskildes rättsliga skydd är väsentligt svagare än vad somgäller enligt regler. Lagen är av dennaanledning tidsbegränsad. I propositionen redovisas pånågra rader att säkerhetspolisen anser lagen varanödvändig, att den utnyttjas och att det är av utomordentligvikt att giltighetstiden förlängs.Vänsterpartiet anser att detta underlag är heltotillräckligt och efterlyser en redovisning om i vilkenutsträckning lagen använts och varför den behövs. Vi anseratt det vore oansvarigt att fatta beslut på ett så ofullständigtbeslutsunderlag och yrkar därför avslag på propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1992/93:26 om fortsattgiltighet av tvångsmedelslag.
mot · GG02L1 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:8 Den svenska trafikskadelagens anpassning till m.m. Regeringen vill införa en självrisk på avbasbeloppet, , när skada har orsakats avokänt fordon (s.k. smitningsolycka). Man hänvisar till attandra länder har självrisk och att man kan skaffa sig envagnskadeförsäkring för att mildra kostnaden för ensmitningsolycka.Vänsterpartiet avvisar denna försämring av skyddet förde grupper i samhället som redan lever på marginalen, haräldre bilar och inte kan kosta på sig en dyr vagnförsäkring.Vi ser ingen anledning att lägga ytterligare kostnader påderas axlar, speciellt som de inte på något sätt är skyldigatill de skador som uppkommer genom smitningsolyckor.Det fusk som förekommer i sammanhanget fårförsäkringsbolagen bekväma sig att komma åt genom ökadeinspektioner av skadade bilar, inte genom att klämma åtoskyldiga personer genom självrisker.Vänsterpartiet avvisar också regeringens förslag till attjämkning av skadestånd skall ske om denskadeståndsskyldige inte har en ansvarsförsäkring.Regeringen skriver själv i propositionen på sidan 28:Det är allmänt omvittnat att motorfordonsägare varsfordon skadas -- -- -- har svårt att förstå och acceptera attderas rätt till skadestånd skall jämkas när de inte själva pånågot sätt varit oaktsamma.Ett par remissinstanser har också föreslagit att jämkninginte skall ske även om den skadeståndsskyldige inte har enansvarsförsäkring. Regeringen skriver dock att det blir förkomplicerat att genomföra detta. Det tycker inte vi ochföreslår att skadestånd skall utgå ojämkat oavsett denskadeståndsskyldige har ansvarsförsäkring eller inte. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om självrisk isamband med smitningsolyckor enligt vad i motionenanförts,2. att beslutar att ingen jämkning skall ske avskadestånd med anledning av skada på motordrivet fordoneller därmed befordrad egendom.
mot · GG02L3 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:38 Ändring i produktansvarslagen (1992:18) m.m. Vid lagutskottets behandling av proposition 1990/91:197om produktskadelag gavs ett tillkännagivande tillregeringen i anledning av en motion (1991/92:L2, yrkande4) om en jämkningsregel i produktansvarslagen.Minoriteten, bestående av Socialdemokraterna ochVänsterpartiet, yrkade vid behandlingen avslag påmotionen.Nu återkommer regeringen till med enproposition med den av utskottsmajoriteten önskadeändringen. Vad man särskilt kan notera i propositionen är,att justitieministern instämmer i reservanternas synpunkt(1991/92:LU14), nämligen att den nu föreslagna ändringenmedför en del nackdelar för de skadelidande. Trots dettakonstaterande föreslås nu att besluta om en sådanändring.I konsekvens av vårt ställningstagande vid utskottetsbehandling av proposition 1990/91:197 (1991/92:LU14)yrkar vi härmed avslag på den föreslagna ändringen, vilketinnebär att en ny paragraf införs i produktansvarslagen. Enmotsvarande bestämmelse föreslås föras in i ellagen. Ävendetta förslag yrkar vi avslag på. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå regeringens förslag omändring i produktansvarslagen vad avser införande av 10 §,2. att beslutar avslå regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1992:668) om ändring i lagen (1902:71,s. 1) innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar.
mot · GG02L6 · 1992-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:27 Ändrad handels- och föreningsregistrering I handelsregistret registreras handelsbolag, enskildanäringsidkare samt ideella föreningar,bostadsrättsföreningar, sambruksföreningar ochbostadsföreningar enligt lag. Registren förs av länsstyrelseni respektive län. Registren förs inte i ADB-form.I propositionen föreslås att Patent- ochregistreringsverket (PRV) blir huvudman och får totaltansvar för verksamheten med handels- ochföreningsregistren.Om PRV blir huvudman så kan inte länsstyrelsernafortsätta att ansvara för registreringen regionalt.Ansvarsfördelningen skulle bli oklar, enligt propositionen.Detta förefaller vara en rimlig slutsats. Men det ärolyckligt att man i propositionen inte uttryckligen tarställning till hur den regionala och lokala servicen skallbibehållas. Som exempel kan nämnas att för iMalmöhus län gäller att man har besök av omkring50 personer, varav merparten önskar hjälp och råd i frågaom registerförfarande och firmanamn. Man har ocksåöppen telefonjour. Av de 12 500 ärenden somhandläggs på handelsregistret krävs komplettering i 60--70procent av fallen. Också föreningsregistret har enomfattande service med många besök och telefonsamtal.En centralisering av registerhanteringen får inte leda tillförsämrad regional och lokal service. I propositionen tasdetta problem upp. Statsrådet antar att den som avser attstarta t.ex. ett handelsbolag vänder sig till den regionalautvecklingsfonden, till kommunens näringslivssekreterareeller till lokala företagscentra för rådgivning, medan densom avser att bilda ekonomisk förening ofta vänder sig tillkooperativa utvecklingscentra. Också kan haintresse att även i fortsättningen ha tillgång till . PRV:s register kan via terminaluppkoppling görastillgängliga för ovannämnda instanser.Fullföljs dessa tankegångar kan den regionala och lokalaservicen fungera bra, men det finns ingenting ipropositionen som garanterar detta.Det vore ytterst olyckligt om PRV:s övertagande avansvaret innebar en faktisk centralisering och enförsvagning av den regionala och lokala nivån.Utvecklingen måste givetvis gå i den motsatta riktning --mindre av centralisering och mer av regionalisering!Riksdagen har därför all anledning att ytterligareuppmärksamma dessa problem och säkerställa att PRV ärskyldigt att ge god decentraliserad service, somlänsstyrelserna runt om i vårt land står för.Att länsstyrelserna fråntas ansvaret kan sålundaaccepteras endast under förutsättning att en eller fleraandra regionala -- och lokala -- instanser framgent kommeratt upprätthålla en lika god service vad gäller handels- ochföreningsregisterhanteringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regional och lokal service vadgäller förenings- och handelsregisterhanteringen.
mot · GG02N1 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:69 Ombildning av föreningsbanker I regeringens proposition om ombildning avföreningsbanker föreslås ändringar i bl.a.föreningsbankslagen (1987:620) i syfte att göra det möjligtför föreningsbankerna att, efter tillstånd av regeringen,ombildas till bankaktiebolag.Vi ansluter oss i huvudsak till regeringens förslag somdet redovisas i propositionen. Vi har däremot invändningarmot förslaget vad gäller medlemmars rätt om utträde ochrätt till återbetalning av medlemsinsats i samband medombildningstillfället.I propositionen har regeringen ej tagit hänsyn tilllagrådets påpekande vad gäller övergångsbestämmelser förmedlem som i samband med ikraftträdandet yrkar påutträde eller återbetalning av insats.Lagrådet säger:De föreslagna reglerna får därmed en påtaglig retroaktiveffekt. Enligt lagrådets uppfattning ger grundsatsen, att nylagstiftning på förmögenhetsrättens område inte skall rubbakonsekvenserna av ett rättsförhållande som etableratsinnan lagen trätt i kraft, uttryck för en viktigrättssäkerhetsprincip. Avsteg från denna grundsats börkomma i fråga endast om starka skäl talar härför.I likhet med lagrådet finner vi inte att några sådana skälredovisats. I brist på analys av hur ombildningen påverkarolika medlemmars ekonomiska situation kan vi, precis somlagrådet, därför inte tillstyrka propositionen i denna del. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet avövergångsbestämmelser för medlems rätt till utträde ochåterbetalning av insats.
mot · GG02N2 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:69 Ombildning av föreningsbanker I propositionen föreslår regeringen attföreningsbankerna ombildas till ett bankaktiebolag. Skälettill den föreslagna förändringen är att man på detta sätt skallfå bättre förutsättningar att klara kapitalförsörjningen ochsäkra en stabil utveckling av bankrörelsen.Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning att det ärangeläget att föreningsbankernas problem löses snabbt ochsmidigt och att grunden läggs för en långsiktig och sundverksamhet. Vi är också medvetna om att den föreslagnalösningen är väl förankrad bland medlemmarna iföreningsbanksrörelsen.Regeringens förslag till ombildning innehåller emellertidinslag som vi av principiella skäl avvisar. Det gäller denenskildes rätt att utträda ur och/eller få utfrivilligt insatskapital. Den lösning som regeringen föreslårbegränsar starkt den enskilde medlemmens möjlighet tillutträde och att få ut sitt frivilligt insatta kapital.Bankaktiebolagets möjlighet att uppfyllakapitalteckningskravet på blir överordnad. Förslagethar också en påtaglig prägel av retroaktivt verkandelagstiftning. Stark kritik har också kommit från Riksbankenoch Hovrätten över och , som föreslagitalternativa lösningar. har ifrågasatt denfaktiska möjligheten till utträde, med tanke på dennuvarande kapitalförsörjningssituationen. Lagrådet anföratt regeringen inte redovisar så starka skäl att retroaktivtverkande lagstiftning kan anses motiverad.Vi instämmer i denna principiellt motiverade kritik ochmenar att regeringen skall pröva andra sätt att lösaombildningen, som inte träder den enskilde medlemmensrätt förnär eller har retroaktiv verkan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den enskilde medlemmens rättatt utträda och få ut sitt insatta kapital.
mot · GG02N3 · 1992-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:21 Det svenska elsäkerhetsarbetet I propositionen föreslås bl.a. att målet förelsäkerhetsarbetet är att förebygga skada på person ochegendom orsakad av elektrisk ström. Elsäkerhetsarbetetberör enligt förslaget såväl produktion, distribution somanvändning av elektrisk ström. Dessutom behandlas förslagom kontroll av elmaterial och elektriska installationer.I förslaget behandlas tyvärr inte den viktiga frågan omvem som har ansvaret för de hälsorisker somkraftledningarna medför. Det handlar om ansvaret för attflytta kraftledningar eller dämpa de magnetfält som geruppenbara hälsorisker för dem som vistas eller bor iledningarnas närhet.Nyligen har åter en undersökning publicerats somfastslår samband mellan arbete/boende i elektromagnetiskafält och cancer. Barn som bor inom från enkraftledning har fördubblad eller tredubblad risk att fåblodcancer. Sambandet mellan hjärntumörer och boende ikraftledningarnas närhet anses bekräftat. Risken förleukemi hos barn ökar ju närmare kraftledningen de bottoch ju högre spänningsdoser de fått. Arbetsmiljöinstitutethar också i en undersökning funnit samband mellan arbetei elektromagnetiska fält och cancer.De undersökningar, såväl svenska som utländska, somslår fast klara hälsorisker för de boende i kraftledningarnasomedelbara närhet måste tas på allvar. Även om husen''ligger där de ligger'' och ledningarna ''går där de går'', fårinte ansvaret och kostnaderna för att komma till rätta medproblemen lägga hinder i vägen för att de hälsorisker somkraftledningarna utgör begränsas.Det är viktigt att skapa klarhet i ansvarsfrågan ochåstadkomma riktlinjer för hur kommunerna ochkraftföretagen ska komma överens om åtgärder för attminimera de hälsorisker som kraftledningarna medför. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ansvaret för att komma till rättamed de hälsorisker som kraftledningarnas magnetfält utgör.