mot · GG02N18 · 1992-11-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:82 Kapital för nya företag, m.m. 1992/93:82 Kapital för nya företag, m.m. lämnasförslag till bl.a. riktlinjer för och organisation av statensmedverkan vid finansiering av företagsetableringar ochutvecklingsprojekt i unga företag. Verksamheten förutsättsbedrivas inom ramen för befintliga resurser.Små och medelstora företag har en besvärligsituation. Vi har ett svårt konjunkturläge kombinerat medhöga räntor och något av kaos inom bankväsendet.Mot denna bakgrund är det en vällovlig satsning på nyaoch unga företag som regeringen nu föreslår.Vi anser att en kategorisk avgränsning till nya företag ärmycket olycklig. Det finns också i redan befintliga företagåtskilliga förnyelseinvesteringar som inte kanbankfinansieras och inte heller är intressanta förriskkapitalbolagen. Det måste vara angeläget att ocksåstimulera förnyelse på bredden av svensksmåföretagsamhet. Ett strikt regelverk kommer attinnebära suboptimeringar genom nya bolagsbildningarfastän projekten normalt skulle ha bättre förutsättningarinom ett befintligt företag. Det är naturligtvis gynnsamt omrisksatsningar åtminstone delvis kan finansieras av annan(kassagenererande) verksamhet inom samma företag.Det är vår uppfattning att det även framgent bör finnasmöjlighet till statlig finansieringsmedverkan i såväl nya ochunga företag som vid förnyelseprojekt i befintliga företag.Eftersom det finns stora olikheter mellan olikafinansieringsärenden (marknadssituation,ägarsammansättning, affärsidé etc.) krävs mångfald,flexibilitet och företagsanpassning när det gällerfinansieringsformer.Av dessa skäl vill vi förorda en inte alltför hård knytningtill en stereotyp centralstyrd reglering avfinansieringsformerna. Det är viktigt att de organ som skaarbeta nära kunden och ta lånebesluten har frihet att inomvissa ramar göra individuellt utformade upplägg.I propositionen föreslås att besluten i enskildafinansieringsärenden ska föreläggas den centrala Industri-och nyföretagarfonden.Det är naturligtvis rationellt med en centralkapitalförvaltning, och beslutsansvar måste kopplas tillansvar för pengarnas avkastning. Man nämner möjlighetenför stiftelsen att etablera filialkontor eller engagerautomstående organisationer, t.ex. utvecklingsfonderna förutredning, uppföljning och eventuellt mindre beslut.När det gäller de största svårigheterna i dessasammanhang att värdera projektens förutsättningar ochgenom rådgivning löpande stödja företaget, anser vi att enkompetent hantering kräver en decentraliseradorganisation med närhet till kunden och hans/hennessituation. Detta behov är särskilt accentuerat eftersom nyaoch små företag ska prioriteras, varför det kommer atthandla om en mångfald ärenden.Det ligger naturligtvis en positiv dimension i attutvecklingsfonderna genom förslaget måste sälja sinkompetens till den centrala stiftelsen, men det finns ocksåskäl för staten att ta ansvar för samordning av sina egnanäringspolitiska instrument. Eftersom utvecklingsfondernaredan finns etablerade lokalt med kompetens, erfarenhetoch en god marknadskontakt, utgör dessa en tillgängligresurs för en snabb aktivering av de ''nya'' verktygen.Denna roll bör tydligare markeras från regeringens sida. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de medel som ställs tillIndustri- och nyföretagarfondens förfogande på totalt 2,4miljarder kronor får riktas till nyföretagande och även tillförnyelseprojekt i befintliga företag,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de former för finansiering urIndustri- och nyföretagarfondens medel som fastställs blirså flexibla att rimlig företagsanpassning kan ske regionalteller lokalt,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det betonas särskilt attIndustri- och nyföretagarfonden bör användautvecklingsfondernas redan uppbyggda kompetens,resurser och kontaktnät för att få genomslagskraft imålgruppen.