mot · GF02Fi503 · 1992-01-27 00:00:00 — Statlig och samverkan i glesbygd Rationaliseringen inom den offentliga sektorn följer tvåutvecklingslinjer som till en del står i motsättning tillvarandra; den ''centralistiska'' och den''sektorövergripande''. Den förstnämnda drivs som regelsektorsvis och ger en del också sektorbegränsadeeffektivitets- och ekonomiska vinster. Den är ofta till stortförfång för bibehållen service och fortsatt utveckling ilandets glesbefolkade områden i , ochHärjedalen. I dessa delar av landet är man förvidmakthållande och uppbyggandet av en infrastruktursärskilt beroende av den offentliga sektorn. En centralistiskrationalisering inom statsförvaltningen är förödande förglesbygden, där man ofta skär ner på all verksamhet.Lösningen finns i stället i samverkan över sektorerna.Här kan man få stora rationaliseringsvinster somden samhälleliga servicen till medborgarna bibehålls ochutvecklas. Man lägger därmed grund för utbyggnad avinfrastrukturen, vilken är en förutsättning inäringslivsutvecklingen.Polisen står för den offentliga verksamhet som harförgreningar längst ut i samhället från storstaden tillglesbygden, där den har ett än vidare verksamhetsområdeän kring tätorterna. Man sköter räddningstjänst och harockså stor social verksamhet. Tullen är också en viktigsamverkanspartner och vid rationalisering inom tullen --som enligt min uppfattning mer följt den centralistiskamodellen -- har polisen tagit på sig en del tulluppgifter iLappland, och . Polisen är således hären av de viktigaste offentliga resurserna. I storaglesbygdsområden, där det i vissa fall varken finnsstationerade åklagare, advokater eller domare finns denenda kvalificerade juridiska kompetensen just inompolisen.Polisens allsidighet gör att den mycket väl kan ta på sigvidgade uppgifter inom tullverksamheten. Särskilt inomArjeplogsområdet upplevs indragningen avtullverksamheten som ett hårt slag då ett väl fungerandesamarbete mellan tull och polis varit etablerat där sedanlänge. Ett antal beslag i polisdistrikt under senare tidindikerar att är en transportled för narkotika,som bör stå under fortlöpande övervakning.Rikspolischefens förslag om gränspolis borde därförgenomföras. I stället för indragning av hela posteringenhade en man kunnat behållas i , varvid man genomsampatrullering tull--polis ändå behållit effektivitet iövervakningen av gränsvägen.Andra samverkansområden finns som sagt inomräddningstjänsten -- där polisen i egenskap av huvudmanför fjällräddningen håller hög kompetens --, inomnaturbevakningen vad gäller övervakning av bestämmelserrörande skyddet av miljön.I har ett samverkansprojekt länsstyrelse,kommun, polis, försäkringskassa, arbetsförmedling m.fl.inletts. Gemensamma lokaler kommer att bliförvaltningsbyggnaden som är underuppförande. Projektet är ett i raden av många som inlettshär i landet men är unikt på grund av sin storlek ochambition att också bidra till hela samhällets utveckling. Medutvidgad förvaltningsrättslig kompetens torde här kunna bliett administrativt centrum där man får snabba beslutsvägaroch därigenom en förbättring av samhällsservicen. Häritorde finnas stora utvecklingsmöjligheter. Överförandet av passärenden till polismyndighetenfrån medförde att handläggningstidernaförkortades till ungefär en femtedel mot tidigare. Förstärkskompetensen på lokal nivå är således mycket att vinna.Med en viss mindre förstärkning kan polisen med sinbreda kompetens i samverkan med andra myndigheter --mot bakgrund av vad ovan sagts -- ta på sig vidgadeuppgifter och därmed bidra till en för samhällsekonominförnuftig rationalisering, genom att den ej drabbarglesbygdsområderna -- där en till synes liten rubbning avinfrastrukturen kan vara förödande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av att samverka inomstatlig och verksamhet i glesbygd.