mot · GG02U6 · 1992-10-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:174 Förslag till lag om krigsmateriel Propositionen börjar med att slå fast att ''Sverigessäkerhetspolitik syftar ytterst till att bevara vårt lands frihetoch nationella oberoende''. Vidare sägs att ett viktigt inslagi säkerhetspolitiken är att utåt verka för avspänning,nedrustning, samarbete och demokratisk utveckling. Det ärmin bestämda uppfattning att det gör man inte genom attsprida allt fler vapen i världen.Många krig har blivit så brutala och förödande förmänniskor just därför att vapenproducerande länder försetttidigare diktatorer med mängder av vapen. Det gäller såvälSomalia och som Irak.Om ska vara trovärdigt i sina ansträngningar förnedrustning i världen, kan de inte förenas med ambitionenatt bli ledande leverantör av krigsmateriel i . Dennamålsättning har det numera statsägda satt upp. Inomförsvarsindustrin bedömer man utsikterna till ökad exportsom mycket goda inte minst med tanke på deförutsättningar som förslaget till ny lag om krigsmaterielger.Om menar allvar med att verka för avspänningoch nedrustning då bör också reglerna för vapenexport ävenfortsättningsvis vara mycket restriktiva och inte medgeökade möjligheter till utförsel av svenskt krigsmaterielgenom en mängd undantag.Definition av krigsmaterielPropositionen föreslår att regeringen även ifortsättningen ska bestämma vad som i lagens mening utgörkrigsmateriel. Däremot föreslås en förändring vad gällersjälva klassningen såtillvida, att den ska delas upp i en''hårdare'' och en ''mjukare'' grupp. Det kan i sig leda till enökning av tillstånden.Allvarligare är dock att varor, som har betydande militäranvändning, fortfarande ska kunna exporteras tillkrigförande länder. Ett sådant exempel var Boghammarsförsäljning av snabbgående patrullbåtar till under detpågående kriget med . Trots att det inte fanns stöd ilagen för att förbjuda exporten lyckades regeringen förmåföretaget att stoppa exporten. Medborgarkommissionentog upp detta problem och föreslog att regeringen tillfälligtskulle kunna få förordna att en vara som inte klassificeratssom krigsmateriel men som fått militär användning skulleomfattas av bestämmelserna om utförsel.Propositionen tar upp detta förslag till diskussion ochavfärdar det med ''risken för påtryckningar på den svenskaregeringen från utländskt håll då det skulle vara av intresseför någon part att åstadkomma inskränkningar i den friahandeln med en viss förnödenhet''. Men det var just det somhände i fallet med Boghammarbåtarna. föll undanför påtryckningar trots att det inte fanns stöd i lagen.Just därför borde det finnas en laglig möjlighet att stoppasådana leveranser. Inte heller kan det ansestillfredsställande att säljer militärlastbilar tillMarocko -- ett land som befinner sig ikrig med Västsahara.En ny definition av krigsmaterielbegreppet borde tahänsyn till i vilket sammanhang ett materiel är avsett attanvändas.Export till krigförande länderInternationell rätt reglerar förhållandet för neutralastater. För att omvärlden ska respektera att ett land ärneutralt, får det inte exportera vapen till en av parterna ien krigssituation. neutralitet har varit föremål förmycken diskussion och tolkning den senaste tiden.Utgångspunkten för vår säkerhetspolitik är dockfortfarande, vilket påpekas i propositionen, ''den militäraalliansfriheten med skyldighet att upprätthålla enbetryggande självständig försvarsförmåga för att vi skakunna vara neutrala i händelse av ett krig i vårtnärområde''.Hittills har vapen kunnat exporteras till våra nordiskagrannar och neutrala stater i utan hinder även omdessa stater skulle komma i krig. Utredningen''Utlandssamverkan på krigsmaterielområdet'' (SOU1989:102), som låg till grund för regeringens proposition,föreslog att dessa undantag skulle tas bort. I stället föreslåsnu att undantagen ska utökas till att dessutom gälla alla EG-stater. Detta står i strid med folkrätten, om vi menar allvarmed att vi ska vara neutrala vid krig i vårt närområde.För att klara av diskussionen om folkrätt och neutralitettolkar propositionen på såsätt att en neutral stat inte får exportera, men att det stårprivata företag fritt att exportera vapen -- en tolkning somgjordes då konventionerna undertecknades.Folkrättskommittén skrev dock i ett betänkande 1984, attdet är tveksamt om dessa liberala regler gäller i dagens läge.Till saken hör numera att det nya ägs av staten, ochdå görs i propositionen den tolkningen att statliga bolag kanräknas som privata företag.Enligt juridisk expertis på UD föreligger det risk för attSverige kan komma att bryta mot folkrättens förbud motexport av krigsmateriel till krigförande länder.Vidare föreslås att ammunition ska betraktas somföljdleverans och därmed även fortsättningsvis kunnaexporteras till ett land som hamnat i krig. Det innebär t.ex.att , om det inte fanns ett FN-embargo, skulle kunnasälja ammunition till . Det kan inteaccepteras.I propositionen framhålles nödvändigheten avsamarbete med andra länder vad gäller utveckling ochproduktion av krigsmateriel -- framförallt avses EG-länder.Det föreslås att om en produkt, som tagits fram isamarbete med ett annat land, har ''en övervägandeutländsk identitet'', då gäller inte de svenska riktlinjerna.Dessutom föreslås att ytterligare undantag ska kunna görasom det finns svenskt försvarspolitiskt intresse.Illegal reexport av svenskt krigsmaterielPropositionen föreslår:En stat som trots åtagande gentemot den svenskaregeringen har tillåtit eller underlåtit att förhindravidareexport av svensk krigsmateriel skall i princip intekomma i fråga som mottagare av sådan materiel frånSverige så länge omständigheterna kvarstår.Detta är en oklar formulering som kan ge upphov tillsvårigheter att tolka. Vilka omständigheter åsyftas? Detborde klart framgå att ett land som vidareexporterat svensktkrigsmateriel utan erforderligt tillstånd inte bör kommaifråga som köpare , t.ex. 5 år.Omställning av militär produktion till civilUtvecklingen inom krigsindustrin går mot en störreinternationalisering. Det innebär att det är köparnas behovoch företagens vinstintressen, som kommer att gälla i allthögre grad. De nationella lagarna och riktlinjer får mindrebetydelse. bör inte anpassa sig till denna utveckling.I stället för att förse all världens länder med vapen, såbör vi, enligt min mening, verka för nedrustning ochomställning av militär produktion till civil. skullekunna vara banbrytare på detta område. Vi har följt upp ettFN-beslut och gjort en omfattande utredning avmöjligheterna, vilka presenterades i betänkandet ''Medsikte på nedrustning'' (SOU 1984:62). gäller det attomsätta den i praktiken. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vapenexportens omfattning,2. att hos regeringen begär förslag till endefinition av krigsmateriel i enlighet med vad som anges imotionen,3. att hos regeringen begär förslag till riktlinjerför utförsel av krigsmateriel som står i överensstämmelsemed konventioner om neutralitet,4. att beslutar att se över den bestämmelse somgäller köparländer som brutit mot svenska åtaganden,5. att hos regeringen begär att initiativ tas vadgäller omställning av militär produktion till civilproduktion.