mot · GF02Sf290 · 1992-01-27 00:00:00 — Samordning mellan sjukvård och sjukförsäkring Olika huvudmän inom vårdområdetStaten har det övergripande ansvaret för hälso- ochsjukvårdspolitiken samt för lagstiftning, utbildning ochforskning.Landstingen och de landstingsfria kommunernaGöteborg, och har huvudansvaret för atthälso- och sjukvården kommer invånarna till del.Riksförsäkringsverket och de 26 försäkringskassornaadministrerar utbetalningen av sjukpenningen. De regler,som avgör vilken kompensation som skall utbetalas till densjukpenningberättigade, fastställs av . När deformella kraven upppfylls, utbetalas sjukpenningenautomatiskt. Någon övre gräns finns alltså inte för hurmycket försäkringskassorna totalt får utbetala till deförsäkrade.Möjligheterna för den sjuke att få vård och behandlinghar i hög grad betydelse för när och hur länge han fårsjukpenning. Stor betydelse därvidlag har den enskildeläkarens bedömning av den sjukes behov.Sjukvårdshuvudmännens förutsättning att ge den sjukevård enligt fastställd diagnos påverkar såledessjukförsäkringssystemets uppgifter såväl direkt somindirekt. Men någon direkt koppling mellan landstingensinsatser i hälso- och sjukvården och försäkringskassornasutgifter för sjukpenningen finns inte i nu gällande system.FinansieringenSjukvården finansieras till av landstingenoch staten. Sjukförsäkringen svarar för och patienterna för drygt 10 procent.Sjukpenningen finansieras till medstatsbidrag och till genom arbetsgivaravgifterna.Förtidspensioneringen finansieras till medstatsbidrag och till med arbetsgivaravgifter. Därtill kommerprimärkommunernas bidrag till det kommunalabostadstillägget.Av de totala utgifterna till följd av sjukdom åtgår till försörjning av dem, vilka på grund avsjukdom eller handikapp inte kan arbeta. av utgifterna avser sjukvård.Under senare hälften av 1980- och början av 1990-talethar utgifterna för sjukpenning ökat väsentligt snabbare änsjukvårdens kostnader. Ändock har under det senasteårtiondet såväl den medicinska som tekniska utvecklingeninom sjukvården varit mycket kostnadskrävande. Samtidigthar allt fler människor fått bot för sina åkommor.Till en del kan de kraftigt ökadesjukpenningkostnaderna vara ett resultat av skildahuvudmannaskap. Beroende på gällande regelsystem hardet inte varit möjligt att göra avvägningen om en ytterligareökad satsning på sjukvården skulle kunna bidra till enminskning av utgifterna för sjukpenning och förtidspension.Hälso- och sjukvårdslagenI 2 § Hälso- och sjukvårdslagen sägs: Målet för hälso- ochsjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor förhela befolkningen.Innebörden i lagens övergripande målsättning är att allasom drabbas av ohälsa skall ges hjälp så långt detta ärmöjligt. Genom diagnostik, botande och lindrandeverksamhet skall sjukdomsförloppet stoppas och en förtidig död undvikas. För att minska konsekvenserna avfunktionsnedsättning skall rehabiliterande åtgärder sättasin liksom omvårdnad, som ger den handikappade stöd meddet dagliga livets aktiviteter. Av central betydelse ärhärvidlag att undanröja hälsorisker och därmed förhindrasjukdom eller skada.Landstingen och de landstingsfria kommunerna skallplanera hälso- och sjukvården med utgångspunkt ibefolkningens behov. Planeringen skall även omfatta denhälso- och sjukvård som erbjuds av annan änlandstingskommunen.Vårdköer trots stora vårdsatsningarEtt alltmer tilltagande problem för hälso- ochsjukvården är de helt otillfredsställandeväntetider, som förekommer inom vissa specialiteter eller ivissa vårdområden. Inom några områden i sjukvården finnsalltför långa väntetider inför operation och alldeles förlånga sjukskrivningstider till följd av otillräckligasjukvårdsresurser. De långa väntetiderna kan på sina hållbero på personalbrist. Men oftast ökar väntelistornaberoende på att sjukvårdshuvudmännen inte har haftekonomiska eller praktiska möjligheter att avsättanödvändiga resurser till aktuell verksamhet. Det bör dockpåpekas att sjukvårdshuvudmännen under av staten givnaekonomiska förutsättningar arbetar intensivt för att kommatill rätta med de oönskade köerna.Otillräckliga sjukvårdsresurserUtvecklingen på det medicinsk-tekniska området ochden förändrade åldersstrukturen har medfört att efterfråganpå hälso- och sjukvård ökar . Denna ökadeefterfrågan har dock av sjukvårdshuvudmännen inte kunnattillgodoses i önskad utsträckning på grund av omfattandestatliga besparingsåtgärder. Större skattehöjningar än somskett av landstingsskatten har heller inte bedömts möjliga.För åren 1992 och 1993 råder överenskommelse omskattestopp för hela kommunsektorn. Ambitionen är judessutom den att sänka den sammanlagdakommunala utdebiteringen till per skattekrona.Nya finansieringsformer måste därför komma till för attlösa sjukvårdshuvudmännens ekonomiska behov.Sjukvården behöver ökade resurserDen medicinska och tekniska utvecklingen inom hälso-och sjukvården ger större möjligheter till hjälp i allt högreåldrar. Det gäller människor med hjärtproblem, förstördahöfter och knän eller nedsatt syn till följd av grå starr. Detgäller också stora handikappgrupper.Det gemensamma problemet är att de nya och för mångamänniskor vidgade möjligheterna till en förbättrad hälsaoch därmed lyckligare liv skärper kraven på ökadeekonomiska resurser hos sjukvårdshuvudmännen.Samordning saknasEtt stort problem för hälso- och sjukvårdens finansieringi är bristen på samordning mellan sjukpenning ochsjukvård. I stället för att ta ett gemensamt grepp förpatienterna fattas nu besluten om den sjuke på olika sätt.På grund av otillräckliga ekonomiska resurser tvingassjukvårdsmannen ställa den svårt sjuke på en långväntelista, som sjukpenning oftast utgår undermycket medförande en stor kostnad försjukförsäkringssystemet. Dessutom är det välkänt att etttidigt kirurgiskt eller medicinskt ingrepp i ettsjukdomspanorama oftast leder till färre komplikationeroch mindre biverkningar för den sjuke. Både staten ochlandstingen skulle göra betydande ekonomiska vinster omman kunde föra över delar av sjukpenningkostnaderna tillsjukvårdshuvudmännen för delfinansiering av vissa delar avsjukvården. Några exempel härpå ärkranskärlsoperationer, höft- och knäledsoperationer samtkataraktoperationer.Samverkan mellan sjukvården ochsjukvårdsförsäkringenDen svenska sjukvårdsmodellen har målsättningen attalla skall få vård på lika villkor och denna vård finansierassolidariskt av medborgarna. För att inte dessagrundläggande principer skall urholkas är det nödvändigtatt hälso- och sjukvården ges bättre ekonomiskaförutsättningar att klara sina ålagda uppgifter.Dessa ökade sjukvårdskostnader kan finansieras genomöverföring från den allmänna sjukförsäkringen. Genomökade insatser inom hälso- och sjukvården kansjukvårdshuvudmännen bidra till att minskasjukförsäkringens utgifter för sjukpenning ochförtidspension. Därmed skapas också utrymme för enomfördelning av den allmänna försäkringens resurser frånkontantstöd till nödvändiga insatser inom vårdområdet,vilket ger ökade möjligheter att minska mänskligt lidandeoch ge de sjuka människorna ett bättre och lyckligare liv. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samordning mellan hälso- ochsjukvården och sjukförsäkringssystemet.