ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02A464 · 1992-01-27 00:00:00 — län präglas av att basnäringarna jord och skogsamt tillverkningsindustri sysselsätter av deyrkesverksamma. Strukturförändringarna under denärmaste åren kommer på många områden att slå speciellthårt mot län. Följande problemområden är särskiltaktuella.Sockernäringen läggs ner helt i länet.Avregleringen av jordbruket berör länet starkt.Livsmedelsindustrin som är stark i länet är redan utsattför stora strukturella förändringar.Kalmar län har uppskattningsvis 5 000 personer som ärsysselsatta i underleverantörsföretag inomverkstadsindustrin, särskilt fordonsindustrin.Den glasindustrin har betydande problem.Länets andel av industri relaterad tillbyggnadsverksamhet överstiger riksgenomsnittet.Strukturella förändringar i den regionala statligaförvaltningen drabbar län ( t.ex. länsskolnämnd,vägförvaltning, postens regionkontor försvinner).För län är glesbygdsstödet det enda tillgängligaregionalpolitiska åtgärdsmedlet. Det blygsamma anslagetuppgår till . Länet uppvisar påen mängd områden såsom befolkningsutveckling,åldersstruktur, näringsgrensstruktur, inkomstnivå,utbildningsnivå, andel FOU-satsning mm mycketogynnsamma statistiska data i förhållande till andra län.Detta indikerar risk för betydande tillbakagång.Arbetslösheten i länets nordligaste kommuner är förnärvarande och med utfallande varsel är det för dessa kommuner sannolikt att den öppnaarbetslösheten uppnårsjuprocentsgränsen. Mot bakgrund av länets situation hartilldelningen av resurser för regionalpolitiska åtgärderunder varit snål.I regeringens proposition anges att med glesbygd avsesenligt förordningen (1990:643) om glesbygdsstöd storasammanhängande områden med gles bebyggelse och långaavstånd till sysselsättning eller service samt skärgårdar ochliknande områden. Det har ankommit på respektivelänsstyrelse att utifrån dessa riktlinjer avgöra vilka områdeni länet som är att betrakta som glesbygd.Arbetsmarknadsministern anser att länsstyrelserna imånga fall definierat begreppet glesbygd alltför vidsträcktoch ytterligare utvidgat områdena till tätortsnära landsbygdoch till centralorter. Han kan inte acceptera dennautveckling. Han slår fast att länsstyrelserna därför helt böravstå att ge glesbygdsstöd till ''kommunernas tätorter ochorter av liknande typ''.Antalet företag som erhåller glesbygdsstöd i länetuppgår till ca 90 . De livskraftigasteprojekten kommer i regel från de mindre tätorterna. Enuteslutning av möjligheten till glesbygdsstöd till företag idessa tätorter kommer att innebära en kvalitativ försämringav tillgängliga projekt. innebär stöd till småföretag i länets mindre tätorter ett väsentligt bidrag även förden rena glesbygdens befolkning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avbegreppet glesbygd i syfte att kunna inrymma mindretätorter.
mot · GF02A466 · 1992-01-27 00:00:00 — Stödområdesplacering av m.fl. kommuner , , och Kristinehamnskommuner måste ses som en gemensamarbetsmarknadsregion i östra . har frånstatens sida hävdats denna gemensamma arbetsmarknad,vilket kom till uttryck i samband med den finansiellarekonstruktionen av --Kilsta och den då tillkomnaBofors Stiftelse för Näringslivsutveckling iKarlskogaregionen.Kommunerna är genom regeringsbeslut inplacerade i etttillfälligt stödområde t.o.m. den 30 juni 1992.Regionen har drabbats synnerligen hårt avstrukturomvandlingen. Bara i har sedanstålkrisens början mer än 8 000 industriarbeten försvunnit,ytterligare 4 000 är hotade. Även i pågårfortfarande strukturomvandlingen av industrin. Så harunder den senaste tolvmånadersperioden sysselsättninginkl. lagda varsel vid bl.a. KaMeWa, , , --och Fundo minskat med nästan 600personer. Dessutom pågår omstrukturering av denpsykiatriska vården vid Mariebergsklinikerna, vilketmedfört att många arbetstillfällen, främst kvinnliga,försvinner.Den svaga arbetsmarknaden i östra bekräftasav befolkningsutvecklingen. Regionen har under de tiosenaste åren minskat sin befolkning med närmare 5 000personer.Mellan kommunerna sker en betydande arbetspendling.Storfors kommun säger sig vara lika beroende avutvecklingen i som i den egna kommunen. Påsamma sätt är de övriga tre kommunerna i hög gradavhängiga av varandra för att få en större och merdifferentierad arbetsmarknad. Totalt pendlar 3 175personer mellan de fyra orterna enligt FOB-85. Antalet ärännu större , och satt i relation till befolkningssiffrornaär andelen hushåll som för sin försörjning är beroende avden gemensamma arbetsmarknaden stor.I regionen är av tradition verkstadsindustrinöverrepresenterad. Försvarsmateriel- och annantillverkningsindustri dominerar den privataarbetsmarknaden. Kommunerna arbetar målmedvetet påatt komplettera arbetsmarknaden med etablering av företagi framtidsinriktade branscher, främst privat tjänstesektor.Detta för att stabilisera arbetsmarknaden. I detsammanhanget upplever kommunerna det som nödvändigtatt det finns regionalpolitiskt stöd tillgängligt.För tjänsteföretagen spelar regionalpolitiskt stöd i formav sysselsättningsbidrag en väsentligt större roll äninvesteringsbidrag. För kommunerna i östra (, , och ) är detnödvändigt med en inplacering i ordinarie stödområde 2.Detta för att kommunerna skall lyckas i sitt långsiktigaarbete med förnyelse av arbetsmarknaden.Problemen i regionen är så stora, att s.k.stödjepunktslokaliseringar av tjänsteföretag, som hittillsskett till , måste eftersträvas. För Kristinehamnvore det välkommet med en rejäl stödjepunktslokaliseringav t.ex. med utnyttjande avmöjligheterna till lokaler och attraktiv mark vid Marieberg.För regionens utveckling är naturligtvis satsningar på enväl fungerande infrastruktur nödvändig. Det gäller enförlängd Svealandsbana, delen --, detgäller också sammankopplingen ochBergslagsbanan vid och upprustning av vägarna iområdet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att kommunerna ochStorfors i och kommunerna ochDegerfors i län fr.o.m. inplaceras idet regionalpolitiska stödområdet 2.
mot · GF02A468 · 1992-01-27 00:00:00 — Den internationella lågkonjunkturen slår hårt motSverige. Arbetslösheten är nu den högsta . Inorra , som när det gäller sysselsättningsläget ärjämförbart med vissa av skogslänen, förstärks nedgången isysselsättning genom strukturella problem inomnäringslivet.Andelen som är öppet arbetslösa och iarbetsmarknadsåtgärder i norra , d.v.s.kommunerna , , , ochLysekil, närmar sig nu . Förhållandena i framför alltStrömstad och är jämförbara med flera kommunerinom det nuvarande tillfälliga regionalpolitiskastödområdet.Starka skäl talar därför att även och Tanumbör ingå i stödområdet.Det krävs också en förstärkning av länsstyrelsenshandlingsmöjligheter till näringslivsfrämjande projekt ochtill utökningar av det företagsinriktade glesbygdsstödet.Behovet av åtgärder i och är särskiltmarkant p.g.a. den begränsade lokala arbetsmarknaden.De norska grannkommunerna har allvarligastrukturproblem inom sitt näringsliv och har dessutom enarbetslöshet på . Större arbetsmarknader iSverige ligger utanför rimliga pendlingsavstånd.Strukturförändringarna är stora i både ochTanum. Vad beträffar redovisas en minskninginom industrisektorn och inom gränshandeln med50% . För Tanums del kommer omställningeninom jordbruket att leda till långvarigasysselsättningsproblem och den redan låga andelen förindustrisektorn () kommer att sjunka till runt 13%.Som vi redan framhållit bör därför och Tanumplaceras i tillfälligt regionalpolitiskt stödområde.Det finns också förberedda satsningar påkommunikationsområdet som långsiktigt kommer attfrämja lokalisering. Till dessa hör utbyggnaden av ,upprustning och utbyggnad av samt utbyggnadav Näsinge flygfält i Stömstad.På kort sikt och med relativt kort igångsättningstid finnsen rad byggobjekt som , reparationav broar m.m. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om placering av ochTanum i tillfälligt regionalpolitiskt stödområde,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förstärkning av länsstyrelsernasresurser för näringslivsfrämjande projekt i norra .
mot · GF02A470 · 1992-01-27 00:00:00 — Fördelning av glesbygdsstöd i län I regeringens proposition 1991/92:100, bilaga 11, angesatt glesbygd definieras, enligt förordningen (1990:643) omglesbygdsstöd, som stora sammanhängande områden medgles bebyggelse och långa avstånd till sysselsättning ellerservice, samt skärgårdar och liknande områden.Länsstyrelserna har, utifrån dessa riktlinjer, avgjortvilka områden i respektive län som är att betrakta somglesbygd. Arbetsmarknadsministern är i sin skrivningkritisk mot länsstyrelsernas, enligt hans mening, alltförgenerösa bedömningar och klargör sin uppfattning att''kommunernas tätorter och orter av liknande typ'' inte skallomfattas av glesbygdsstöd. På samma sätt skallprojektmedlen i ökad utsträckning avse glesbygdsinsatser.För län är glesbygdsstödet det enda tillgängligaregionalpolitiska åtgärdsmedlet. Det blygsamma anslagetuppgår innevarande budgetår till 16,75 milj.kr.Befolkningsutveckling, åldersstruktur,näringsgrensstruktur, inkomst- och utbildningsnivå, andelFOU-satsning m.m. är alla ogynnsamma i jämförelse medandra län. Risken är uppenbar för stagnation ochtillbakagång. I länets norra delar är arbetslösheten i januari1992 med utfallande varsel som kan öka den öppnaarbetslösheten till 7 %-gränsen framåt sommaren. Motbakgrund av länets struktur har de tilldeladeregionalpolitiska resurserna varit i underkant i många år.Vid fördelningen har länet uteslutitresidenskommunen, samtliga tätorter med mer än 2 000 innevånare och dessutom de större tätorternasnärmaste glesbygd.Om direktiven i fortsättningen blir enligt demåttprinciper som anges i propositionen kommer det förKalmar läns del att innebära att länet i huvudsak skullesakna glesbygd! Detta är en ren orimlighet. Dessutom ärdet så, att det råder en stor överensstämmelse ilevnadsvillkor mellan den rena glesbygden och de småtätorterna i länet.För närvarande utgår glesbygdsstöd i län till ca90 företag . De livskraftigaste projekten kommer justfrån de mindre tätorterna. Det skulle innebära en kvalitativförsämring av dessa projekt om glesbygdsstödet togs bort.Samtidigt innebär stöd till små företag i länets mindre orterett väsentligt bidrag även för den renaglesbygdsbefolkningen.Med tanke på länets utsatta situation är det viktigt attglesbygdsstödet till län inte minskar. Det får ocksåanses rimligt att själv besitter den bästakompetensen att utifrån lokala förhållanden rätt definierabegreppet glesbygd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om glesbygdsstöd i län.
mot · GF02A471 · 1992-01-27 00:00:00 — kommun m.fl. inplacering i stödområde En god balans inom och mellan olika regioner ärnödvändigt för att landets samlade produktionsresurser skakunna utnyttjas på bästa sätt.Från förändradesstödområdesindelningen och en ny geografisk avgränsningav nedsättningen av sociala avgifter infördes. I stället förtidigare tre områden indelades de regionalpolitisktprioriterade delarna av landet i två områden -- stödområde1 och 2.I innebar denna förändring bl.a. attÄlvsbyns kommun och Markbygdenskyrkobokföringsdistrikt inom kommun placerades istödområde 2.Till följd av denna förändring i regionalpolitiken harvillkoren för näringslivet i försämrats. Företageninom kommun och Markbygden har kommit i enväsentligt sämre konkurrenssituation än företag ikustkommuner som t ex och Haparanda.Arbetsmarknadssituationen i kommunen är ansträngd.Sedan många år tillbaka tillhör de kommuner somhar den högsta arbetslösheten. tvingas en stor delav de yrkesverksamma pendla till de närbelägnakommunerna kommun och Markbygden har stora likhetermed de kommuner som ingår i stödområde 1. I vissa fall hartill och med och Markbygden ett sämreutgångsläge än vissa av kommunerna i stödområde 1 t exavseende befolkningsutveckling, flyttningsöverskott,glesbebyggelse och långa avstånd mellan olika orter. Starkaskäl talar därför för att och Markbygdenskyrkobokföringsdistrikt bör ingå i stödområde 1.Riksdagens tidigare beslut vad gäller inplaceringen avÄlvsbyns kommun och Markbygdenskyrkobokföringsdistrikt bör därför omprövas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att kommun samtMarkbygdens kyrkobokföringsdistrikt i kommun skallinplaceras i stödområde 1.
mot · GF02A472 · 1992-01-27 00:00:00 — Lokalisering av statlig verksamhet till I motion 1990/91:469 Regionalpolitiska insatser iVästmanlands län redovisade jag utförligt utvecklingen iVästmanland . I denna motiontänker jag inledningsvis mycket kortfattat redovisautvecklingen. För utförligare information hänvisas till ovannämnda motion.BefolkningsutvecklingVästmanland har fram tillslutet av haft en vikande befolkningsutveckling ijämförelse med riket i sin helhet.Stora flyttningsförluster till andra länVästmanland har och hela 1980-taletförlorat invånare till andra län, d.v.s. haft ett negativtflyttningsnetto. har i första hand förlorattill de mycket expansiva Stockholm- ochUppsalaregionerna. Men även flyttningsförlusterna tillVästsverige är stora.IndustrisysselsättningVästmanland är ett starkt industrialiserat län.Industrisysselsättningen har minskat kraftigt. Industrin harhaft, industrin har och industrin riskerar att få ytterligarestrukturproblem. Många västmanländska samhällen ärfortfarande typiska bruksorter som domineras av ett ellerett fåtal företag.Västmanland är ett län med problem, men är ocksåunder vissa förutsättningar ett län med godaframtidsmöjligheter.Bättre kommunikationer nödvändigaJärnvägen. Här har hänt mycket positivt undersenare tid. Bergslagspendeln har kommit i gång.Järnvägssträckningen --har i storutsträckning rustats upp och moderniserats. Beslut ombyggande av har tagits.Vägar. Det är mycket betydelsefullt för en regionatt ha ett väl fungerande vägnät med vägar som har en jämnoch för sitt ändamål lämplig standard. De senaste årensmedelstilldelning till har ej medgivit attangelägna projekt kunnat genomföras i den takt som varitnödvändig för regionens utveckling. vägmotionerhar jag framfört angelägna satsningar.UtbildningFortfarande saknar egen högskola.Högskolan /är gemensamhögskoleenhet för och ,två län som tillsammans har över 500 000 invånare.Lokalisering av statlig verksamhetVästmanlands län har inte fått del av någon av de statligautlokaliseringar som genomförts . är i detta hänseende ett helt bortglömtlän. Länet har inte ens fått kompensation för denedläggningar av eller neddragningar i statligaverksamheter, som drabbat länet.De allmänna riktlinjerna som gäller för decentraliseringav statlig verksamhet innebär att man vid tillkomsten av nyeller expanderande sådan verksamhet ingående skall prövaom annan lokalisering än är möjlig att välja.I arbetsmarknadsutskottets betänkande AU 1987/88:13redovisades bl.a. följande:Utskottet uttalade att en nyomlokalisering av statlig förvaltning av det slag som tidigaregenomförts då inte var aktuell. I stället hardecentraliseringsarbetet inriktats på tvåhuvudvägar. Dels skall möjligheterna att omlokalisera nyeller expanderande statlig förvaltning prövas målmedvetet,dels skall en delegering av beslutsfunktioner ocharbetsuppgifter från central nivå eftersträvas.Diagram: Se bilaga. nMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalisering av statlig verksamhettill .
mot · GF02A474 · 1992-01-27 00:00:00 — Fr.o.m. gäller en ny och i vissaavseenden omtvistad stödområdesindelning inom detregionalpolitiska området. Rättvisa och logik kan ju alltiddiskuteras i dessa sammanhang, men några kommunersplacering har onekligen väckt viss förvåning på sina håll. IJämtlands och återfinns således bl.aÅre, och kommuner i stödområde 2, medan grannkommunerna, t.ex. och ,placerades i stödområde 1.Än mer förbryllande blev situationen när Torpsförsamling i östligaste delen av kommun genomregeringsbeslut tillfälligt inplacerades istödområde 1. Följden blev att hela kommun och resterandedelar av kommun nu utgör något av en ''lägrestödområdes-ö'' i en region där stödområde 1 i övrigt gäller.Det är för den som är insatt i hur de regionalpolitiskastöden fungerar lätt att inse de uppenbara problem dennasituation kan medföra i fråga om företagens lokaliseringsvalliksom i hanteringen av stödärenden.Åre kommun inplacerades olyckligtvis i det lägrestödområdet med hänsyn till den positiva inverkan -- medåtföljande ''överhettning'' av näringslivet -- turistnäringenoch den omfattande byggverksamheten förmodades ha. vet vi alltför väl vilken situation turismen som näringbefinner sig i -- ävensom hur negativt byggverksamhetenhar utvecklats. Det är med andra ord i högsta gradangeläget att Åre inplaceras i stödområde 1.Sollefteå kommun, som är placerad i stödområde 2, gränsar i norr och väster till stödområde 1.Näringslivets struktur och den mycket svåraarbetsmarknadssituationen i kommunen motiverar ävenhär mycket klart en inplacering i förmånligare stödområde.I budgetpropositionen 92/93 föreslås frånarbetsmarknadsdepartementet att nio kommuner iNorrlands inland -- däribland ovan nämnda fyrakommuner -- skall omfattas av speciella förmåner i form avsänkta socialavgifter för vissa verksamheter.Den i propositionen föreslagna utvidgningen är menadatt ha sin tyngdpunkt på rena glesbygdsnäringar medanknytning till jord och skog samt på turismen ochtjänstesektorn. Detta -- liksom det faktum att skogsbruketför första gången i svensk regionalpolitisk historia blirstödberättigad näring -- är intressant men inte tillräckligtsom stimulans för näringslivet i berörda områden.Den regionalpolitiskt mest önskvärda och administrativtenklaste lösningen bör vara att de här nämnda kommunernai sin helhet inplaceras i stödområde 1, med de förmånerifråga om såväl investeringsstöd somdriftskostnadslättnader som då tillkommer företagen. Härskall inbegripas det större antal verksamhetsområden försänkning av de sociala avgifterna som enligtbudgetpropositionen tillkommer stödområde 1.Inplaceringen skulle förslagsvis vara tillfällig, medgiltighet fr o m kommande budgetår och uppföljning . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det angelägna i att ochÅre kommuner i samt och Ångekommuner i tillfälligt inplaceras istödområde 1.
mot · GF02A476 · 1992-01-27 00:00:00 — Sockerbolaget har beslutat att lägga ner Mörbylångasockerbruk och det sista betlasset har körts dit.Särskilt regionalpolitiskt stöd har lämnats för attunderlätta omställningsåtgärder i regionen. hardock endast 1,75 milj.kr. anvisats som förstärkning av länsanslaget och 6 milj.kr. föreslås nu i budgetpropositionen till alternativsysselsättning. Då ca 500 arbetstillfällen försvinner genom bruketsnedläggning är hittillsvarande insatser helt otillräckliga.Inte minst med hänsyn till nuvarande konjunkturläge.Staten har ett särskilt ansvar för denna omställning ochdet är nu av vikt att den sker på ett acceptabelt sätt. Kalmarlän bör tillföras stöd som motsvarar hela det belopp somtidigare lämnades i regionalpolitiskt stöd till Sockerbolaget.Riksdagen bör uttala att särskilda insatser måste vidtas tilldess annan sysselsättning skapats. Regeringen bör få ettsärskilt uppdrag i denna fråga. Motiven är väl kända avbåde riksdag och regering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionalpolitiskt stöd till Kalmarlän,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett särskilt uppdrag tillregeringen.
mot · GF02A701 · 1992-01-27 00:00:00 — Semesterersättning vid ofrivillig arbetslöshet Enligt nu gällande semesterlag kan semester intjänas vidviss s.k. privilegierad frånvaro. Detta gäller främstsjukdom, arbetsskada och föräldraledighet.En typ av frånvaro som icke blev semestergrundandeenligt lagstiftningen är arbetslöshet. Det måste ansesotillfredsställande att de som ofrivilligt drabbats avarbetslöshet avstängs från rätten till semesterersättning ochdärmed till möjligheten att få den rekreation och detmiljöbyte som semestern innebär. Därför bör det övervägasatt ändra lagstiftningen så att också arbetslöshet kan blisemestergrundande.I tidigare motioner till har vi krävt att 1986 årssemesterkommitté skulle få tilläggsdirektiv om att utredafrågan om semesterersättning till den som ofrivilligt drabbasav arbetslöshet. avslutade emellertidsitt arbete utan att föreslå några lösningar på det problemsom vi här aktualiserat. Man kom fram till att frågan omekonomiska konsekvenser av arbetslöshet i första hand börbehandlas inom arbetslöshetsförsäkringens ram. Genom attständigt skjuta frågan ifrån sig hotas en angelägen reformatt bli onödigt fördröjd. Det är i högsta gradotillfredsställande. har i sitt betänkande(SOU 1987:56) inte heller föreslagit några åtgärder somsärskilt gäller semester.Enligt vår mening bör semesterlagen ändras så attofrivillig arbetslöshet blir semestergrundande. Vid enlösning av finansieringsfrågorna finner vi det lämpligt attinrätta en riskfond för ändamålet. En sådan föreslogs av1974 års semesterkommitté. Det utesluter naturligtvis inteatt även andra finansieringssätt kan övervägas. I Danmarkhar man löst problemet så att medlem i arbetslöshetskassa,som inte tjänat in full rätt till semester, kan erhållasemesterdagpenning för resterande dagar.Frågan om semesterersättning vid ofrivillig arbetslöshetär, som vi ser det, en angelägen rättvisereform och böromedelbart bli föremål för utredning och bringas till sinlösning möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående semesterersättning vidofrivillig arbetslöshet.
mot · GF02A702 · 1992-01-27 00:00:00 — konvention om au pair-arbete Många svenska ungdomar får möjlighet attutveckla och fördjupa sina kunskaper i främmande språkgenom au pair-arbete. Detta är oftast en utvecklande ochstimulerande period i dessa ungdomars liv. Det finns allanledning att uppmuntra och stödja verksamheten. Men detförekommer också att ungdomar som arbetar som au pairutnyttjas och behandlas illa av sina värdfamiljer. Det ärangeläget att sådana missförhållanden stävjas.År 1969 antog en konvention om au pair-arbete. Denna konvention anger ett antal regler för hur desom arbetar au pair skall behandlas. Sex avmedlemsländerna har undertecknat denna konvention meninte Sverige.Jag tycker att det vore självklart att även vi anslöt osstill denna konvention. Det skulle öka tryggheten för våraungdomar när de är ute på au pair-arbete. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör ansluta sig tillEuroparådets konvention om au pair-arbete.
mot · GF02A703 · 1992-01-27 00:00:00 — Laglig rätt till tjänstledighet för att pröva annat arbete Alla arbetstagare borde ha en lagstadgad rätt tilltjänstledighet för att pröva annat arbete. Denna rättighetskulle kunna jämföras med rätt till ledighet för studier.Syftet med studieledighetslagen är ju att ge anställdamöjlighet att kunna tillgodose behovet av vidareutbildning/-utveckling.Många människor trivs inte på sina arbetsplatser. Detkan bero på mobbning eller att man kanske inte passar justtill detta yrke. Det kan vara arbetsskador eller ohälsa somgör att det kan vara svårt att stanna på arbetsplatsen.Samtidigt så vågar man inte säga upp entillsvidareanställning för att pröva ett nytt arbete.Ofta leder detta till sjukskrivningar ochförtidspensionering.Införande av en lagstadgad rätt till tjänstledighet för attpröva ett annat yrke, anser jag vara ett led i kampen för detgoda arbetet. kommer vi att genom denna åtgärd fåett bättre arbetsliv, där arbetet mer anpassas till människorsegna förutsättningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagstadgad rätt till tjänstledighetför att pröva annat arbete.