ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Fö322 · 1992-01-27 00:00:00 — Resurserna till försvaret begränsas. De medel som satsasmåste användas så att man får bästa nytta av pengarna förett gott försvar av vårt land.Den allmänna värnplikten berörs avbesparingarna, så att hela den värnpliktiga årskullen intekommer att tillåtas göra värnplikt.Det är viktigt att lagen underlättar för försvaret attfrikalla eller ge möjlighet till civilplikt för dem som av olikaanledningar inte önskar göra värnplikt.Det är stötande att lagen tvingar försvaret att fängslafredliga totalvägrare till stora kostnader och avbesparingsskäl skicka hem värnpliktiga, som räknat med attägna året åt militär utbildning, till arbetslöshet.Den utredning som ser över värnplikten bör finnalösningar på ovanstående problem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om värnpliktigs totalvägran.
mot · GF02Fö324 · 1992-01-27 00:00:00 — Mycket i och historia kretsar kringderas fästningar. Det gäller inte minst fästningarna i västraSkandinavien. Från i , byggdomkring , till i uppförd på1200-talet, finns sammanlagt 7 fästningar, som inte harnågra större militärpolitiska värden, men väl turistiska. IBohuslän är i och Bohusfästning i uppskattade och välbesökta mål för bådeturister och besökare boende i närregionen.Som fallet är med många kulturhistoriska byggnader ilandet, uppvisar även fästningarna olika grader av förfall.Det är en kombination av olämpliga lagningsmetoder (t excementbruk i stället för kalkbruk), allmänt slitage ochpåverkan av väder och vind, som gör att en del av dessaanläggningar måste ses över innan skadorna bliralltför allvarliga.Förhållandet har observerats avfortifikationsförvaltningen som i en rapport tillförsvarsstaben varnat för ökande grad av förfall om intesnara åtgärder sätts in. Bakom rapporten ligger också attförsvaret inte har råd att underhålla fästningarna. Dessa ärför övrigt statliga byggnadsminnen varav följer ansvar förriksantikvarieämbetet om uppsikt och vård avanläggningarna.Iakttagelsen om tillståndet för historiskaförsvarsanläggningar gäller i lika grad för många mindrebyggnader, kyrkor, etc, som i tider av ekonomisk snålblåstfår sitt underhåll eftersatt.Min bedömning är att uppgifter måste tas in landet överför att ansvariga myndigheter skall få en samlad bild av vadsom behöver göras snabbt samt vilka åtgärder som kanverka under ett längre tidsperspektiv. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av underhåll avhistoriska minnesmärken.
mot · GF02Fö325 · 1992-01-27 00:00:00 — Efter uppgörelsen mellan regeringspartierna ochsocialdemokraterna om ramen för försvarskostnaderna förde närmaste fem åren har regeringen aviserat nedläggningav ett antal fredsförband, däribland flygflottiljen iKarlsborg i Västergötland.Att lägga ned förband under rådande lågkonjunktur,som lett till den största arbetslösheten efter kriget, innebärhårda slag för de kommuner som drabbas.Det torde stå utom all tvekan att den kommun somdrabbas hårdast är , en liten kommun med mindreän 10 000 invånare, där sysselsättningen är helt inriktad påden militära verksamheten och ammunitionstillverkning.Den senare är under neddragning och kommer dessutom ca300 arbetstillfällen att försvinna genom nedläggning avflottiljen kommer följdverkningarna att bli mycket stora.Kommunens geografiska läge gör att den har svårt attlocka till sig annan verksamhet. Att pendla till närmasteexpansiva centralort -- -- innebär ett enkeltreseavstånd på drygt 5 mil.Det är svårt att förstå de militära skälen för nedläggningav flottiljen i , som anses vara en av de mestframgångsrika i landet. Flottiljen omges av ochstora skogsområden och därför är störningarna på det civilalivet utomordentligt små. I detta avseende ärförutsättningarna för den flygflottilj som ligger på andrasidan -- i ett tätbefolkat slättområde -- betydligtsämre.Det är nödvändigt att en omprövning av nedläggning avF7 sker. Såväl militära som regionalpolitiska skäl talar föratt får behålla sin flottilj. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attflygflottiljen i bör behållas.
mot · GF02Fö326 · 1992-01-27 00:00:00 — Luftvärnets tekniska skola i , LvTS-Lv6 Lv6 och LvTS är en rationell utbildningsanläggning medtillgång till för luftvärnet speciella lokaler och anordningarför utbildning på bl.a. radar, robot, centralinstrumentering,luftvärnsautomatkanon m.m. samt för utbildning avtekniker.I ett nu aktuellt förslag föreslås en flyttning avluftvärnets tekniska skola till eller Norrtälje.Om en sådan flyttning genomförs kommer detta attförsvåra det samarbete som finns mellanluftvärnsutbildningen och berörd industri.Inom den teletekniska triangel som ugörs av radar, i och LvTS iGöteborg pågår ett framgångsrikt samarbete uppbyggtunder . Värdet av att i närområdet förfoga översåväl utbildnings- och forskningsfunktioner som industriellhögteknologi och fältanvändning mederfarenhetsåterföring kan inte nog betonas.Det är angeläget att inte förändra de arbetsvillkor somhittills bidragit till den unika kompetensutveckling somgjort viktiga högteknologiska industrisatsningar möjliga iGöteborgsregionen.Samverkan med försvarsindustrinVid marknadsföring för utländska kunderutgör LvTS och Lv6 en viktig del.Rekryteringen tillEricsson utgår till stor del från LvTS och Lv6 vad avserpersonal till marknadsföring och utbildning av utländskakunder.Teknisk kunskap och fördjupning för LvTSpersonal erhålls främst genom nära samverkan.Tillgången på teknisk personal har en avgörandebetydelse för effekt och tillgänglighet av högteknologiskavapensystem. föranskaffning av ett nytt luftvärnssystem -- Robotsystem 90.För att detta nya robotsystem skall bli användbart mellan1993 och 1998 erfordras att det vid LvTS utbildas 120värnpliktiga systemtekniker och 30 tekniska yrkesofficerareunder åren 1992--1998.Kompetensen avseende utbildning finns till 90 %vid LvTS i . En enkät bland personalen visar att75 % ej avser flytta från vid etteventuellt beslut att flytta LvTS. Detta innebär att nykompetens måste byggas upp på den nya orten och detta tarminst 4--. LvTS kommer ej att kunna utbilda tekniskpersonal i tillräcklig omfattning om enflyttning genomförs 1994.Bedömd kostnad för återtagande av kompetens är totaltca 100 milj.kr. (20 tekniska yrkesofficerare till en kostnadav ca 5 milj.kr./individ).SammanfattningLvTS flyttning innebär att införandet av Robotsystem90, som kostar 2 milj.kr., försenas 4--. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en flyttning av LvTS-Lv6 frånGöteborg.
mot · GF02Fö327 · 1992-01-27 00:00:00 — Antagande av hemvärnsmänFör att bli antagen som hemvärnsman fordras att maninlämnar en ''Ansökan om antagning till allmännahemvärnet''. Myndigheten inhämtar så ett yttrande från densökandes hemkommuns hemvärnsnämnd. Detta utförs ienlighet med hemvärnskungörelsen § 28. Enligt § 29 kankommunen i efterhand hemställa om att kontraktet häves.Den sökande ger också kommunen ''tillstånd inhämtanödvändiga personliga uppgifter''. Det innebär att enkontroll sker mot kommunens register -- vilket exempelviskan visa på narkotikamissbruk. Denna kontroll sker endastvid ansökningstillfället och kan inte upprepas.Dessutom sker en kontroll enligtpersonalkontrollkungörelsen. Då är det fråga omskyddsklass 2, vilket innebär dels en kontroll mot registrethos , dels motbrottsregistret. Vid den senare sker dock ingen kontrollmot, exempelvis:kap 3, om brott mot liv och hälsakap4, om brott mot frihet och frid (§ 5 ''Om någon lyfter vapenmot annan eller eljest hotar med brottslig gärning på så sättsom är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktanför egen eller annans säkerhet...'')En personalkontroll i skyddsklass 2 sker, även den,enbart vid ansökningstillfället, och upprepas inte. Ikombination med det faktum att det inte finns någonobligatorisk skyldighet för polisen att, till berördmyndighet, anmäla att brott av denna typ begåtts, finnsheller ingen säkerhet att kontraktet häves.VapeninnehavI princip kan hemvärnsmannen hämta ut vapen ochuniform så snart han blivit antagen. Första året är han såkallad extra hemvärnsman, men även då har han vapenhemma.Fo 44 tillämpar på eget initiativ enannan rutin. Varje ny hemvärnsman får somgrundutbildning genomgå två helgkurser medövernattning -- innan de får hämta ut vapen för förvaring ihemmet. På så sätt får man möjlighet att närmare se attvapen inte kommer i händerna på olämplig person.Förvaring av vapenVapenlagen (1991:1181) föreskriver hur ett vapen skallförvaras i hemmet.Vapenlagen har ej täckning för statliga vapen, vilket ärvad hemvärnsmannen innehar. Då gäller istället (FEKA). ''Lagen om disciplinförseelser avkrigsmän'' har emellertid endast sin tillämpning påtjänstgöringsskyldiga hemvärnsmän.En hemvärnsman som slarvar med förvaringen av sittvapen kan med gällande lagstiftning ej åtalas.Förslag 1. För att förhindra att statliga vapen finns hos olämpligapersoner bör polisen åläggas skyldighet att rutinmässigt, ombrottet är av sådan art att ett vapeninnehav bör ifrågasättas,kontrollera om åtalad är antagen som hemvärnsman, och dågöra anmälan till den kommunala hemvärnsmyndighetenatt kontraktet bör hävas, elleratt ansökande ger tillståndtill fortlöpande/återkommande personkontroll.2. Att vapen ej får utlämnas till hemvärnsman förrän efterdet att en övning med övernattning genomförts.3. Att vapenlagen göres tillämplig på hemvärnsmän elleratt ''Lagen om disciplinförseelser av krigsmän'' förändras såatt reglerna för förvaring av vapen är tillämpligafortlöpande efter antagning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om hemvärnsmän.
mot · GF02Fö328 · 1992-01-27 00:00:00 — Lokalisering av milostaben i skall fatta ett nytt försvarsbeslut.I rådande ekonomiska läge och med hänsyn till denväsentligt förändrade och minskade hotbilden i vår omvärldkan vi i modern tid avstå från stora påslagtill försvaret. När vård och omsorg måste rationaliseras,vilket skett under en följd av år, är det bra att vi nu kan ställaliknande krav på den samhällssektor, som drar cirka 35 avden samlade statsbudgetens 481 miljarder.Ett försvarsbeslut måste självfallet grundas på ensäkerhetspolitisk bedömning. Bara när denna bedömninggörs likvärdig mellan två orter bör andra bevekelsegrunderspela någon roll. Den s.k. föreslog i sittdelbetänkande, rörande organisationen av militärområden,att två MO slås samman. Skälet var besparing. Iett kortfattat förslag om lokalisering av milostabenföreslogs . Där angavs också att kostnaderna för debåda alternativen, och , i fredstid varlikvärdiga. ÖB har i sitt remissvar på LEMO-utredningenargumenterat för en fyrmilolösning, det vill säga ettbibehållande av både och Boden.Vi anser att, därest en tremilolösning kommer till ståndoch ekonomiska skäl talar för det, lokaliseringsorten förmilostaben i bör vara . Våra skäl ärföljande:Enligt militära bedömare torde, vid ett militärtangrepp mot , östra och angränsandeområden vara mest utsatta. Den operativa ledningen kanhärvid med fördel och säkert utövas från en lokalisering iNorrlands inland. Betydelsen av en tillbakadragen ledningmed god överblick av operationsområdet har av erfarenhetden visat sig framgångsrik.Det militäraförsvaret av måste bygga på en väl fungerandetotalförsvarssamverkan över hela fältet. En samlokaliseringav militär- och civilbefälhavare i inland ger bästförutsättningar för hela totalförsvaret i Norrland.Den säkerhetspolitiska bedömningen talar således enligtvår mening för . Härutöver finns ett antal andramotiv:Östersund har goda förutsättningar för enlångsiktig försörjning av armé-och flygofficerare ochförvaltningsutbildade officerare. Möjlighet att rekryteraofficerare ur marinen bedöms som goda eftersomÖstersund är en attraktiv bostadsort.Genom milostabenfår Förvaltningshögskolan i tillgång tillkvalificerad personal för utbildningsverksamhet. Dennakoppling mellan milostab och Förvaltningshögskola var avstor betydelse när beslutade att lokalisera skolantill . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i den nyamilitärområdesorganisationen lokalisera milostaben iNorrland till .
mot · GF02Fö701 · 1992-01-27 00:00:00 — I Räddningstjänstlagen regleras sotningen på ettdetaljerat sätt. Dessa bestämmelser är otidsenliga.Sotningsintervallerna upplevs av många fastighetsägaresom alltför täta. Om man av hävd själv skött sin panna så attdet knappast blir något sot, känns det kränkande att tvingasanlita och betala en skorstensfejarmästare helt i onödan.Det är en mänsklig rättighet att själv få bestämma ochansvara över sitt eget hus och hem och att själv få avgöravem man vill släppa innanför sin dörr och vem som skautföra arbeten på ens egendom.Med nuvarande regler är den enskilde tvingad att anlitaen bestämd person för sotning med av fastställdamellanrum, antingen det behövs eller ej. Enligt uppgift hardet förekommit att sotaren tagit hjälp av polisen för atttvinga sig in i en fastighet. Om det visar sig att det inte finnsbehov av sotning, har fastighetsägaren ändå fått betala.Saken blir inte bättre av att den privata företagarenskorstensfejarmästaren är knuten till den kommunalaräddningstjänsten och därmed har en monopolställning.Om man har anledning att klaga över sotningen, finns ingeninstans att vända sig till.Sotningen är betydelsefull ur brandsynpunkt. Det äremellertid främst i fastighetsägarens eget intresse attundvika eldsvåda. Det är en fördel om den enskilde får tapå sig ansvaret. Saknar vederbörande kompetens, bör haneller hon kunna anlita den sakkunniga person som man harförtroende för. Självfallet skulle detta i de flesta fall bli justkommunens skorstensfejarmästare.Den nuvarande monopolliknande ordningen försotningsverksamheten är otidsenlig. Sotning bör i ställetkunna utföras av fristående skorstensfejare somfastighetsägaren fritt kan välja eller av fastighetsägarensjälv om denne har erforderliga kunskaper. När det gällersotningens betydelse för brandsäkerheten, börförsäkringsbolagen kunna få en nyckelroll. De bör rimligenanpassa sina till hur sotning bedöms påverka riskenför brand under olika betingelser, t ex typ av bränsle someldas, sotnings- och kontrollintervall, hustyp m. m.Regeringen bör pröva möjligheten att låta det regleradekravet på sotning och regleringen av enskildas utnyttjandeav sotningstjänster utgå ur räddningstjänstlagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring iräddningstjänstlagen så att bestämmelserna om sotningutgår, i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GF02Fö702 · 1992-01-27 00:00:00 — Sotning av villapannor är en monopoliserad verksamhet.Kommunen har monopolet och kan bestämma omverksamheten skall utföras i egen regi eller på entreprenad.Endast i ytterst få undantagsfall kan den enskildefastighetsägaren -- enligt gällande lag -- medges rätt att självutföra sotningen.När det gäller industrier och värmecentraler förbostadsområden kan ''ägaren'' själv få rätt att utförasotningsarbetet under förutsättning att det utförs enligtgällande bestämmelser.Det finns enskilda fastighetsägare som mycket väl skullekunna utföra sotningen på den egna fastigheten. Av hävd --särskilt på landsbygden -- har det gått till så. Det som bordevara avgörande är den enskilde fastighetsägarenskompetens för arbetet. Det är inget självändamål att det ären avlönad sotare som utför arbetet.Skorstensfejarmästaren -- som ansvarig för sotningensutförande -- borde ges möjlighet att bevilja enskildfastighetsägare, som uppfyller nödvändiga kompetenskrav,rätt att själv utföra sotning på den egna fastigheten. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i räddningstjänstlagen att enskild fastighetsägare iframtiden av skorstensfejarmästare kan ges rätt att utförasotning av egen villafastighet.
mot · GF02Fö704 · 1992-01-27 00:00:00 — längs den svenska kusten saknar fast ochsammanhållen organisation. Insatserna vid haverier göresav , av och avMarinen. Ledningen sker ofta via radio. Polis,frivilligorganisationer och fartyg i närheten utnyttjas likaså.Handläggningen sker från ''fall till fall'', och en fastareorganisatorisk ram saknas.Det torde ur sjösäkerhetssynpunkt vara angeläget attutreda hur ett fastare ramverk för sjöräddningensorganisation skall kunna skapas. Härvid synes Marinensständigt bemannade övervakningscentraler kunna vara detcentrala inslaget.En sådan utredning bör startas . I avvaktan pådetta bör den aviserade nedläggningen avBevakningsområde (BOMÖ) avvisas, eftersomlandets tätast trafikerade farleder bevakas därifrån. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att en utredningtillsätts för att skapa en effektivare sjöräddning medhänsynstagande till de i motionen anförda synpunkterna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om marinens bevakningsområdeMalmö (BOMÖ).
mot · GF02Fö705 · 1992-01-27 00:00:00 — I och transporteras årligenca kemikalier och ca 5 olja, bensinoch fotogen, enligt en kartläggning som häromåretgenomfördes på uppdrag av landsting.Merparten av kemikalietransporterna, nästan l88 ,kom till länet över Landsort och . Transporternabestår av en rad olika ämnen, klorerade och icke kloreradelösningsmedel, syror, cyanider, kadmium ocharsenikföreningar, lösliga salter, bekämpningsmedel,ammoniak m.m.Transporter av ammoniak till över Landsort-Södertälje-Mälaren utgör de största mängderna avakuttoxiska kemikalier. Varje tanker transporterar 3 000ton flytande ammoniak under tryck i tre separata tankar.Om en av tankarna skadas och ammoniaken löses i vattnetkan hela slås ut. Mälarvattnets användbarhet fördricksvattenframställning skulle äventyras.Konsekvenserna skulle bli oöverskådliga eftersom Mälarenutgör vattentäkt för liksom förhundratusentals människor i andra kommuner kring sjön.I allvarliga fall skulle t.ex. en kollision i tätbebyggdaområden kunna få ett katastrofalt förlopp. En sådanhändelse, med en kollision mellan en och enbensintanker, var mycket nära att inträffa i närheten avVaxholm sensommaren 1991.Mot den här bakgrunden är det nödvändigt medkraftfulla åtgärder för att förebygga en miljökatastrof isamband med sjötransporter i ochMälaren. Bland åtgärder som kan behöva vidtas är skärptakrav på båtarnas standard och säkerhetsutrustning, utökadlotsplikt och restriktioner i fråga om vilka leder som fåranvändas.En stor del av de miljöfarliga transporterna skulle heltkunna avskaffas genom att transport av olja och även andrakemikalier fördes över till pipeline. I första hand börtillskapandet av en pipeline från tillstockholmsområdet skyndsamt utredas. Ytterligare skärptakrav på de fartyg som transporterar farliga produkter kanockså behövas, liksom trafikregleringar i farlederna för attminska kollisionsriskerna. Exempelvis bör tankbåtar medfarlig last hänvisas till tider med låg trafik. Trots de åtgärderför att förbättra olycksberedskapen som vidtagits finnsockså här brister som behöver elimineras.Riksdagens försvarsutskott har tidigare instämt ibehovet av särskilt stränga försiktighetsåtgärder iskärgårdar och sjöar, och inte minst ochStockholms skärgård. kvarstår dock ett stortbehov av åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär ett åtgärdsprogramför att öka säkerheten vid miljöfarliga transporter genomStockholms skärgård, , och påMälaren,2. att begär att regeringen låter utredaöverförande av en del av de miljöfarliga transporterna iStockholmsområdet till pipelines och i första hand enpipeline för olja mellan och .
mot · GF02Fö706 · 1992-01-27 00:00:00 — Transporter av farligt gods, giftiga vätskor och gaserinnebär alltid stora miljörisker. I särskilt hög grad gäller detlandsvägstransporter som måste ske genom tätbebyggdaområden.Genom s.k. vägvalsstyrning kan man i många fallundvika direkt genomfart i städer och tätorter men denmöjligheten står inte till buds överallt. Vägarna ligger ju därde gör och förbifarter eller alternativa vägar av den storlekoch standard som behövs finns ofta inte.Vi anser det utomordentligt viktigt att irespektive kommun i förväg är väl informerad om närtransporter med miljöfarligt innehåll beräknas passeraigenom kommunen samt om innehåll och eventuellsaneringsmetod.I dag gäller följande föreskrifter: skallinformeras om alla farliga transporter. Med transportenskall finnas rapporteringskort och transportkort. Dessaanger vad lasten innehåller och hur man skall förfara videventuell olycka. Dessutom skall fordonet vara skyltat så attlasten kan identifieras. Den yttre skyltningen säger dockinte något om vilken mängd som finns i bilen eller hur denskall omhändertas.Räddningskåren som rycker ut till en olycksplats vetalltså först när man kommer till olycksplatsen vilka ämnenman har att göra med. Och i svåra fall inte ens då. På grund av brand, explosionsrisk etc. kan det ibland varaomöjligt att komma tillräckligt nära för att läsa skyltarna.Av samma orsak kan det också vara omöjligt att komma åthandlingarna i bilen.Räddningsverket har modern datorteknik bådecentralt i och lokalt på räddningskårerna i de flestakommunerna.Räddningsverket har centralt upprättat eninformationsbank som skall kunna tillgodose behov avinformation om farligt gods, bl.a. om olika kemiskaprodukter och deras omhändertagande vid eventuellolycka. Tanken är att räddningsinformation som finnsspridd skall samlas på ett ställe och via datorer finnastillgänglig för alla räddningskårer som en samlad handbok.Såvitt vi erfarit har man emellertid inte utnyttjatdatorkapacitet för att informera kommunerna om när enspeciell transport skall passera eller vad denna innehåller.I syfte att öka beredskapen till snabbt och effektivtomhändertagande om en olycka med miljöfarlig last skulleinträffa föreslås att man undersöker möjligheten att medhjälp av datorer registrera och vidarebefordra aktuellinformation om färdväg, tidsplan, innehåll ochbekämpningsmetod till i varje kommunutmed färdvägen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättrad säkerhet vidmiljöfarliga transporter.