mot · GG02Bo12 · 1992-11-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:32 Samerna och samisk kultur m.m. De stora rovdjuren björn, järv, varg och lodjur utgörunika inslag i vår svenska natur. har genominternationella konventioner förbundit sig att bland annatskydda dessa arter och de miljöer de lever i. I ett europeisktperspektiv intar en särställning i och med att vifortfarande har reproducerande stammar av dessa arter(vargen för all del ''på gärdesgården''). I vårt relativt storaoch glest befolkade land finns också förutsättningar att hysalivsrum åt dessa arter. Vikten av att bevara dessa arterkommer senare att framstå som än mer värdefull i enomvärld där dessa djurarter redan upplevs och framföralltkommer att upplevas som mycket exotiska.Skall de stora rovdjuren i vårt land ges möjlighet attfortleva måste också förutsättningar för det finnas. Denviktigaste förutsättningen är att rovdjuren accepteras av ossmänniskor och då också av de människor som lever näradem.Bevarandet av de stora rovdjuren kräversamhällsansvar. Vikten av saklig information grundad påkunskap kan inte nog understrykas. För det krävsinventeringar så att nödvändig kunskap om rovdjurensutbredning och numerär fortlöpande erhålls.Forskningsinsatser är också nödvändiga för att bättrekartlägga arternas biologi och då särskilt de olika arternasreproduktion. Skador orsakade av rovdjur kan bådeförebyggas och ersättas. Propositionens innehåll måste sessom en mycket viktig del i en större bevarandestrategi förde stora rovdjuren i vårt land.I propositionen sägs: ''Det bör avsättas en samladersättningssumma som motsvarar skäligt värde för derovdjursrivna renarna.'' Det sägs också attdepartementschefen ''bedömer antalet rovdjursdödaderenar till knappt 20 000 varav 16 000 ärkalvar. Ersättningsbeloppet bör baseras på de nu angivnaförlustsiffrorna. ''har i sitt förslag till nyttersättningssystem för rovdjursrivna renar försökt att påvisaatt man inte skall knyta rovdjursersättningen till renantalutan ersättningen för rovdjursskador skall knytas tillrovdjursförekomst. Man har där också visat på vikten avatt ersättningen ges till samebyar där rovdjurenreproducerar sig. beskriver enfördelningsmodell där en mindre schablonersättningutbetalas till samtliga samebyar, men där också betydligtstörre belopp utbetalas till samebyar som kan dokumenterarovdjursförekomst och då särskilt föryngringar.Ersättningsbeloppet för rovdjursskador på ren börårligen fastställas av regeringen. Ersättningens storlek börkopplas främst till rovdjursförekomst.Det är både ur näringens och samhällets synpunkt viktigtatt inventeringarna sker på så sätt att de vinner trovärdighetoch inte ger utrymme för misstolkningar. Därför bör arbetetutföras med så stor noggrannhet som möjligt.Länsstyrelserna bör genomföra och sammanställarovdjursinventeringar, vilkas syfte skall vara att ge kunskapom rovdjurens utbredning och reproduktion i länetssamebyar. Inventeringarna skall genomföras i närasamarbete med renägarna, och Länsstyrelsenssammanställning skall utgöra underlag för Sametingetsfördelning av ersättning. Regeringen skall fastställaersättningsbeloppen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rovdjursinventeringar.