mot · GG02Kr3 · 1992-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:10 Film- och videoavtalet och statens stöd till filmkulturell verksamhet film- och videoavtal löpte ut den 30 juni 1991.Riksdagen beslutade att förlänga avtaletfram till och med . Enligt detförlängda avtalet kom filmstödet i högre grad än tidigare attinriktas mot nyproduktion av svensk film. Propositionensförslag skulle ha inneburit en nedskärning av anslaget tillden filmkulturella verksamheten vid . beslutade dock enhälligt atttillföra anslaget ytterligare 5 milj.kr.Under våren 1991 fick landshövdingen dendåvarande regeringens uppdrag att utreda behovet av ettstatligt ansvarstagande inom filmområdet samt att redovisaalternativa modeller för framtida kulturpolitiska insatser.Dessutom ingick i uppdraget att belysa förutsättningarnaför ett nytt film- och videoavtal.Kulturminister avsikt var att skapaförutsättningar för en offensiv och framgångsrik filmpolitikockså i fortsättningen och att göra det på grundval av ettutredningsarbete där alla berörda hade möjlighet att varamed.Utredaren överlämnade sitt betänkande till dennuvarande kulturministern . Sista dagför remissvar sattes till . Den kortaremisstiden har kritiserats. antog man attanledningen var att regeringen var angelägen om att snarastkunna lägga propositionen.Men någon proposition kom inte, trots att den först varanmäld till april månad och därefter aviserades till junimånad.Den uteblivna propositionen orsakade stor oro blandt.ex. Några citat från upprörda debattinläggunder : ''Tiden bara går och filmen förblöder.Det görs inte längre 15--20 långfilmer i , vilketriksdagspartierna accepterade som ettminimum för svensk filmproduktion. Det är vad som krävsför att upprätthålla yrkeskunnande, teknisk och konstnärligkompetens inom landet.'' (DN 92 05 09). ''som muren. Regeringens kulturpolitiker ärobeslutsamma. Olika rykten om förslag som skall kommaavlöser varandra. Hela situationen är snart lika kaotisk ochförvirrad som vid tillkomsten av den nya TV-kanalen. Allratidigast kan ett förslag läggas fram förriksdagsbeslut . Detta innebär konkret attinga nya filmer planeras. Filmproduktionen avstannar,arbetslösheten stiger och fria producenter och filmskaparegår mot konkurs.'' (DN 92 06 02).Först överlämnades propositionen tillriksdagen.Vi hade förväntat oss att propositionen skulle innehållaen mer markerad viljeinriktning avseende filmens betydelsesom kulturform för hela landet, motsvarande deambitioner som gäller för teater-, musik- ochmuseiverksamheten.Vår politik på kulturens område har lett till mycket godaresultat och vi anser att det nu är på filmens område som detbehövs kraftfulla insatser för regional spridning och vidgatdeltagande.Film- och videoavtaletDet är positivt att samtliga parter, trots svårigheter, varitmed och undertecknat det nya avtalet.För en bättre spridning till hela landet och för en störreregional rättvisa vill vi föra fram två frågor.Förhandsstödet. I propositionen anförs attförhandsstöd endast får utgå till sökande som kan visa uppen ambitiös plan för spridning och visning i olikavisningsformer.Detta är utmärkt. Men för att underlätta förbedömningarna borde man ha preciserat vissa minimivillkorför vad som kan anses vara en ambitiös plan.Olika kriterier kan diskuteras, t.ex. krav på att varje filmgörs i visst antal kopior och/eller att delar av förhandsstödetavsätts för distribution och lansering av filmen. Målet skallvara att filmerna visas på ett stort antal biograforter.Vi anser att den nya styrelsen bör utarbeta minimivillkori enlighet med våra intentioner.Regional filmproduktion. I propositionen anvisasinga särskilda medel för stöd till regionala filmverkstäder.Vår uppfattning är att även produktion av film bör varaföremål för regionala satsningar. Därför bör regionalfilmproduktion få del av de medel som tillförs film- ochvideoavtalet (punkt 4 under 5.2. ).Den filmkulturella verksamhetenI denna del lyfter vi fram frågor om distribution av film,filmens förankring i det lokala kulturlivet,arbete samt import avvuxenfilm.Regeringen föreslår att institutet inte längre skallbedriva egen import av filmer för vuxna. Vissaremissinstanser har hävdat att vuxenfilmimporten bedrivitspå ett sådant sätt att den inte är konkurrensneutral.Regeringen har uppenbarligen tagit hänsyn till just deremissvaren.Filminstitutets visningsavdelning bedriver enomfattande verksamhet med försäljning och distribution avfilm samt förvärv av bl.a. svensk spelfilm och förvärv avrättigheter till filmer som distribuerats av andra bolag ochsom annars inte skulle finnas tillgängliga på repertoaren.Dessutom importerar man barn- och vuxenfilm.Genom dessa aktiviteter har byggt upp enfilmbank som omfattar ca 1 400 titlar i ca 5 000 kopior.Under förra verksamhetsåret gjordes sammanlagt närmare6 000 bokningar av dessa filmer, vilket resulterade itiotusentals visningar. Rikstäckande organisationer somBio Kontrast och hör tillFilminstitutets största kunder.I distributionssystem, där förvärv,distribution, visning och försäljning är nära förbundna medvarandra, spelar vuxenfilmimporten en central roll. Dessvitaliserande funktion är nödvändig för att systemet skallfungera som en balanserad enhet. När regeringen nuföreslår att importen av vuxenfilm skall läggas ned, sker detutan att man närmare studerat de kulturpolitiska,ekonomiska och praktiska konsekvenserna av sitt förslag.Vad gäller de kulturpolitiska aspekterna ärFilminstitutets målsättning att kunna introducera sådan filmsom annars inte skulle ha kommit svensk filmpublik till del.Privata bolag kan också spela denna introduktörsroll, meninte med samma långsiktighet, kontinuitet och uthållighetsom en kulturinstitution.Genom ett stort kontaktnät och en effektivdistributionsapparat har nått goda resultatoch importen kunnat hållas på en hög nivå till en lågkostnad. Tar man bort vuxenfilmimporten försvinnersamverkanseffekterna och kostnaderna för ''verksamheten''ökar -- t.ex. kommer barnfilmimporten att kräva ökaderesurser.Vi anser att importverksamheten är av så vital betydelseför verksamhet att den inte bör avvecklas.Regeringen bör återkomma till med förslag omfinansieringen för tiden efter /93. Enomfördelning inom anslaget till kan vara enav flera tänkbara lösningar. Dock bör för budgetåret1993/94 anslås . För att den kontinuitet som finnsi verksamheten inte skall brytas föreslår vi, i avvaktan påregeringens förslag, att . anslås för tiden 1 januaritill 30 juni 1993.Vi anser också att åtgärder måste vidtas för att all filmsom får importstöd skall kunna nå en större publik ochföreslår att denna fråga utreds av styrelsen införutvärderingen och analysen inför /95, vilkenskall utmynna i förslag till hur den framtida verksamhetenskall definieras, utformas och finansieras. Målet skall vara att även en mindre biografute i landet skall ha möjligheter att kunna visa denna film.Genom att t.ex. stödja arrangörerna med ensubventionerad filmhyra på de importerade titlarna skulleman kunna få väsentligt fler visningar än i dag.Målsättningen -- förbättrade visningsmöjligheter --gäller också för annan värdefull film. Vi förutsätter attstyrelsen i sin utredning även behandlar situationen för denvärdefulla film som inte har importstöd.Under slutet av 1980-talet kom regeringens politik påfilmområdet att starkt betona biografen som kulturlokaloch offentlig mötesplats. Bl.a. infördes stöd till biograferoch stöd för att främja barns och ungdomars möjligheter attse film på biograf. Detta synsätt på biografens centrala rollfinns inte med i regeringens proposition. För att det skallfinnas en biograf med mångfald och kvalité i utbudetförutsätter detta ett nära samarbete mellan kommunalakulturpolitiker och privata och föreningsdrivna biografer.Filmen måste vara en självklar del av det lokala kulturlivetoch ett viktigt ansvarsområde för den nämnd som handharkulturfrågorna.Utvecklingsarbetet för ett vidgat samarbete mellankommuner, biografägare, visningsorganisationer, lokalasammanslutningar och föreningar inom filmområdet måsteintensifieras.Vi vill här betona den lokale biografägarens viktiga roll.Vi vill också betona nödvändigheten av attvisarorganisationerna ges ett generöst centralt stöd förorganisation, service och utvecklingsarbete.För att privata och föreningsdrivna biografer på små ochmedelstora orter skall kunna presentera ett brett utbud avfilmer måste de också -- i betydligt större utsträckning -- ha en bättre tillgång till aktuella filmer som lockar publik. T.ex. enstaka uthyrningar är en nödvändigförutsättning för biografer på mindre och medelstora orter.Denna ''distributionsfråga'' bör också ingå i den tidigareföreslagna utredningen om distributionen av denimportstödda filmen.Beträffande åsikterna i remissvaren om bristen påkonkurrensneutralitet mellan och övriga somfår importstöd är bakgrunden den att de bolag ochorganisationer som söker import- och lanseringsstöd fåttvända sig till med ansökan för varjeenskild film. Innan importen kunnat verkställas har mantvingats vänta på beslut. Filminstitutetsvisningsavdelning har däremot kunnat fatta beslut utantidsutdräkt. Problemet kan åtgärdas genom att privatadistributörer ges importgarantier på årsbasis i stället förgarantier avseende enskilda filmer. Därigenom bereds demöjlighet att operera på samma villkor som Filminstitutetsvisningsavdelning.Vi anser -- om man inte utser en särskild nämnd därberörda organisationer ingår -- att det organ inomFilminstitutet som kommer att överta Visningsnämndensansvar att fördela medel kommer att aktivt samarbeta medberörda organisationer när det gäller fördelningen av stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om film- och videoavtalet då detgäller minimivillkor för spridningen och visningen av denfilm som får förhandsstöd samt regional filmproduktion,2. att uttalar att import av filmför vuxenpubliken inte bör avvecklas,3. att hos regeringen begär förslag till formernaför finansieringen efter /93 avFilminstitutets import av vuxenfilm i enlighet med vad imotionen anförts,4. att till Stöd till filmkulturell verksamhetanslagsposten Främjande och spridning av värdefull film,för import av vuxenfilm, på tilläggsbudgettill statsbudgeten för /93 anvisar 250 000 kr.utöver vad regeringen har föreslagit eller således 16 285 000kr.,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förslag till sådana förändringaratt den film som får importstöd kan nå en större publik,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förslag till sådana förändringaratt möjligheterna för privata och föreningsdrivna biograferpå små och medelstora orter att visa aktuell film ökar,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av att stärka filmensroll i det lokala kulturlivet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändrade regler för importstödåt privata distributörer,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samarbete med deorganisationer som söker importstöd.