ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Sk370 · 1992-01-27 00:00:00 — Avdragsrätt för gåvor till ideellt och humanitärt arbete Stöd till ideella och humanitära ändamål kan ges på olikasätt och i olika former. På förslag av den socialdemokratiskaregeringen har beslutat om en modellmed s.k. ideellt sparande. Vi har accepterat denna ochföreslagit vissa utvidgningar så att man skall kunna ha ettideellt konto vid sidan av ett allemanskonto och så att enstörre del av avkastningen kan ges till ett ideellt ändamål.Samtidigt har vi hävdat att en avdragsrätt för gåvor tillideella och humanitära ändamål vid inkomstbeskattningenockså bör skapas. Vi föreslår att en sådan avdragsrätt införsoch utformas på följande sätt.Avdrag bör medges -- inom en maximerad beloppsram --för gåva från enskild person tillsvenskt trossamfund somregelbundet anordnar offentlig gudstjänst liksom organ förtrossamfund, t.ex. församling,samarbetsorgan förtrossamfund,organisation som är anknuten tilltrossamfund och vars verksamhet kan anses utgöra ett led isamfundets.Vidare bör avdrag medges för gåva till svenskorganisation som i överensstämmelse med sina stadgar:utövar hjälpverksamhet till förmån för personer sombehöver bistånd av särskilda sociala eller ekonomiskaskäl,utövar internationell biståndsverksamhet,verkarför internationellt samförstånd eller för respekt för demänskliga rättigheterna,arbetar för att bekämpasjukdomar eller för att förbättra villkoren för sjuka ellerhandikappade.Ett högsta belopp för avdrag bör fastställas liksom ettminsta belopp.Det bör ankomma på den skattskyldige att styrka attgåva utgivits.Riksskatteverket bör upprätta en förteckningöver organisationer till vilka utgivna gåvor kan ansesavdragsgilla.Avdragsrätten bör utformas så att den har samma värdeoberoende av givarens inkomst.En avdragsrätt av denna typ finns i bl.a. ,, , , och . Den har iflera länder införts av regeringar, i vilka ocksåsocialdemokraterna har ingått. har t.ex. häromåretinfört en avdragsrätt för gåvor till utvecklingsbistånd.Frågan om avdragsrätt för gåvor har under en lång följdav år varit uppe till behandling i den svenska . regeringsförklaring som avgavs vid bildandet avtrepartiregeringen fastslogs att en sådan avdragsrättskulle införas. Folkpartiregeringens proposition 1979 omskattereduktion för gåvor till u-hjälp avvisades dock avriksdagens majoritet. Enligt vår mening bör frågan nuprövas på nytt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lagstiftningom avdragsrätt för vissa gåvor till ideellt och humanitärtarbete.
mot · GF02Sk371 · 1992-01-27 00:00:00 — Vid försäljning av privat bostadsfastighet utgår skatt påev. Uppskov med beskattningen kundedock tidigare beviljas i avvaktan på anskaffandet av ettersättningshus. Denna möjlighet har numera upphävts.Vid tvångsmässig överlåtelse genom expropriation gälleri princip motsvarande regler. Även om det finns enspecialregel av innehåll att ''vinsten'' alltid får beräknas till30 % av vederlaget.Detta regelsystem upplevs som synnerligen orättfärdigti expropriationsfallen. Ett minimikrav är att regeringenskyndsamt överväger möjligheterna att införa enuppskovsrätt för dessa fall. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppskovsrätt vid beskattning videxpropriation.
mot · GF02Sk372 · 1992-01-27 00:00:00 — Den nya personbeskattningen innebär atthobbyverksamhet skall beskattas som inkomst av tjänst. nya bestämmelserna karaktäriseras hobbyverksamhetenligt följande: ''En verksamhet som självständig ochvaraktig men som saknar vinstsyfte betraktas somhobbyverksamhet. ''I korthet innebär den nya beskattningen bl a:Nettotav verksamheten beräknas för sig (inom inkomstslagettjänst).Utgifter får inte dras av från andratjänsteinkomster eller annan hobbyverksamhet.I principär alla inkomster skattepliktiga och alla utgifter för hobbynavdragsgilla.Förslitningsavdrag medges för utrustningsom anskaffas. Avdraget fördelas på 5--omutrustningen beräknas hålla och kostnadenöverstiger . I annat fall får utrustningen dras avanskaffningsåret.Överskott från hobbyverksamhetpåförs egenavgifter på f.n. ca 34 procent.Om inkomstenöverstiger under ett kalenderår är verksamhetenmervärdeskattepliktig.Den som bedriverhobbyverksamhet blir skyldig att spara anteckningar,räkningar, kvitton m.m. så att kontroll av deklarationen ärmöjlig. Handlingarna bör bevaras under minst sju år.Sammanfattningsvis har inkomst från hobbyverksamhetunder nu belastats med inkomstskatter ochegenavgifter.Beskattningen på hobbybiodling har redan fått storanegativa konsekvenser för svensk biodling. En minskninghar skett med 10--ochnyrekrytering sker ej. Detta beror till stor del på det nyaskattesystemet och i detta fall förmodligen en bieffekt somej var avsedd.Skatteministern har tillsatt en utredning somskall se över redovisningskrav och beskattning avhobbyverksamheter men risken är att detta drar ut på tidenoch just för biodlingen får detta allvarliga följder. Det gällerju att snabbt bryta trenden utför och dämpa minskningen såmycket som möjligt. Den störste förloraren p.g.a. dennuvarande utvecklingen är det svenska nationalhushålletoch den svenska naturen. Att försvåra biodling är ennationalekonomisk förlust. Hobbybiodlarna skapar med sinverksamhet förutsättningar för det värdefullapollineringsarbetet vilket är avgörande för att vi ska fåblommor, frön, bär och frukt av såväl kultur- somvildväxande växter. Detta ger sammantaget miljonvärdenför landet.Det finns material som visar att den lilla biodlingen integer något överskott (högst ca 10 bisamhällen i normalfallet,enligt en kalkyl från i ). Engräns för det antal bisamhällen som undantas frånredovisningskravet (den tidigare gränsen var 15) är en enkelåtgärd för att undanröja en del av de problem sombiodlingen har. Biodlaren skulle utifrån antaletbisamhällen kunna få en viss mängd honung utan att behövakänna kravet på redovisning och pappersexercis. Den lillabiodlingen ska ses som en ren hobby ochfritidssysselsättning och därmed ej påföras diverse pålagor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om en gräns för antaletbisamhällen som för biodlaren innebär ett undantag förredovisningskrav avseende egenavgifter,mervärdebeskattning m.m.
mot · GF02Sk373 · 1992-01-27 00:00:00 — Reducerat förmånsvärde för elbilar Utvecklingsarbetet med att få fram en miljövänligare bilfortskrider. finns några intressanta prototyperav elbilar med en räckvidd som i många fall är fullttillräckliga för de dagliga resorna. Den renodlade elbilenkommer dock förmodligen att dröja innan den blirriktigt användbar. Däremot kan man räkna med att redaninom något eller kommer så kalladekombinationsbilar, som är möjliga att alternera mellan attdrivas av el och konventionella bränslen, att finnas påmarknaden.Allt utvecklingsarbete av nya produkter är förenat medhöga kostnader. För att investeringar ska ske måstetillverkare veta att marknaden finns och att man kan fåavsättning för produkten till ett pris som ger avkastning påinvesterat kapital.Ett sätt att öka efterfrågan på elbilar/kombinationsbilarkan vara att reducera förmånsvärdet för sådana tjänstebilar.Många av dagens tjänstebilar används till stor del för resormellan bostad och arbetsplats samt kortare resor inomtätorter. Många av dessa tjänstebilar skulle med all säkerhetkunna bytas ut mot elbilar eller kombinationsbilar om detsamtidigt innebar en besparing eller oförändrad kostnad försåväl förmånsgivaren som förmånstagaren.De miljömässiga fördelarna är uppenbara. Den ökandeförsäljningen av elbilar skulle innebära att prisernakan sänkas och elbilarna/kombinationsbilarna kan påsådant sätt bli tillgängliga för en bredare allmänhetsnabbare än vad som annars skulle bli fallet.Ett förslag kan vara att reducera förmånsvärdet förelbilar och för kombinationsbilar . Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till hurförmånsvärdet kan sänkas för elbilar/kombinationsbilar ienlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GF02Sk374 · 1992-01-27 00:00:00 — Avdrag för kapitalförluster i samband med rån och stöld rånades närbutiksägaren i . Följden har tydligt uppdagat enallvarig brist i det svenska rättssamhället.Anders rånades på i sin affär avtvå män beväpnade med hagelgevär. Några månader senarekrävde skattemyndigheterna skatt och avgifter på totalt3.000 kr relaterade till det stulna beloppet. De nuvarandereglerna anger att inkomster som kommer från försäljningskall beskattas oavsett ifall de befinner sig i näringsidkarensägo eller inte. Dessa regler leder till att rånade och bestulnanäringsidkare blir belastade för två kostnader,inkomstbortfall och skatt på det stulna beloppet, vilketmedför att det teoretiskt lönar sig att inte polisanmälabrottet.Ifall hade utsatts för förskingringfrån någon medarbetare eller rån alternativt stöld av varorhade det varit fullt möjligt för honom att yrka avdrag.Skälet som skattemyndigheterna anför för att inte beviljaavdrag för stöld och rån av försäljningsinkomst är att endastde fall av rån och stöld som näringsidkaren normaltbehöver räkna med i verksamheten skall räknas somavdragsgilla. Däremot får banker som har utsatts för rån nuför tiden göra avdrag.Bedömningen av vad som är normalt eller inte är utsattför en ytterst restriktiv och, vilket man får misstänka,godtycklig bedömning av skattemyndigheterna. Ytterst fåansökningar om avdrag för ovannämnda förluster harbeviljats.Statens uppgift måste vara att värna den enskilde motbrott. I de fall staten misslyckas med detta är detotillständigt att kräva den för brottet utsatta på skatt. Föratt vinna förståelse för skatteregler krävs att samhället å sinsida ger signaler som är tydliga och som är så utformade attde kan vinna respekt hos allmänheten. Det ovan relateradeexemplet visar på motsatsen.Med anledning av det ovannämnda föreslår jag attskattereglerna ändras så att näringsidkare får anstånd medatt betala skatt på stulna inkomster fram till dess att dessainkomster återfås. Skulle de stulna inkomsterna intekomma till rätta inom en viss tidsrymd bör skatteskuldenavskrivas inom en fastställd period. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om rätt tillavdrag för kapitalförluster i samband med rån och stöld ienlighet med vad i motionen anförts.
mot · GF02Sk601 · 1992-01-27 00:00:00 — För skogsbrukarna är avgaserna från motorsågar ett hotmot hälsan. Det är därför betydelsefullt att nyavarudeklarerade motorsågsbränslen med mindrepåfrestande avgaser tagits fram.Produktions-, lagrings- och distributionskostnaderna fördessa är högre än för vanlig tvåtaktsbensin. Priset ihandelsledet är nu ca litern för specialbensinen.Normal bensinskatt på /litern utgår.Staten kan underlätta introduktionen av miljövänligareoch hälsosammare produkter genom att styra med skatten.Skattebefrielse bör utnyttjas systematiskt för att gynnahälsa och miljö. Skatten bör läggas över på miljöfarligaämnen.Motioner i frågan har besvarats av (1990/91:SkU5 och 26) med att skattebefrielse skulle geupphov till administrativa och kontrollmässiga problem.Enligt vår mening håller inte detta argument. Eftersombåde tillverkning, lagring och distribution sker i andraformer än för vanlig bensin, kan det inte vara svårt attundanta den hälsomässigt fördelaktigare specialbensinenfrån skatt. Vidare säger att prissänkningen tillföljd av skattebefrielse skulle bli marginell, eftersommomsen lyfts av och bensinkostnaden är en mindre del avde kostnader inklusive lön och avgifter som arbetsgivarenhar för denna typ av arbete. Den självbrukandeskogsbonden har emellertid inte alltid sådana möjligheteroch marginalerna kan vara så små att några hundra kronorsökade omkostnader måste undvikas.För producenterna av specialbensinen har ocksåskattebefrielse ansetts viktig, inte minst för att markerastatens uppmuntran av denna hälsosatsning, som inte gernågra vinster för bolagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag tillskattebefrielse för varudeklarerade motorsågsbränslen,som medför hälsofördelar, i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GF02Sk602 · 1992-01-27 00:00:00 — Slopande av mervärdesskatt för fotvård av medicinska skäl Många människor, särskilt äldre personer, har behov avkontinuerlig fotvård som sjukvårdande behandling. Vidvissa sjukdomstillstånd, exempelvis diabetes, är detsynnerligen angeläget med fotvård för att svårläktasårskador skall undvikas. Dåligt skötta sårskador kan ivärsta fall leda till amputation. Kapaciteten vid sjukhusenoch andra vårdinrättningar är långt ifrån tillräcklig för attbehovet av fotvård skall kunna tillfredsställas. Friståendeyrkesutövare är nödvändiga för att ge alla erforderligbehandling.Riksdagen har beslutat att fler tjänster och varor äntidigare skall beläggas med mervärdesskatt. Ett väsentligtundantag är sjukvården som således är momsbefriad. Medsjukvård avses enligt mervärdeskattelagen ''åtgärder för attmedicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar,kroppsfel och skador samt vård vid barnsbörd'' omåtgärderna avser vård vid sjukhus eller annanvårdinrättning. Som sjukvård räknas även sådan vård somberättigar till ersättning enligt lagen om allmän försäkringoch även vård som tillhandahålles av någon med särskildlegitimation att utöva yrke inom sjukvården.Vi anser att fotvård i hög grad förebygger sjukdom ochkroppsligt lidande. I den mån fotvård ges som ett led ibehandling vid ett sjukhus, förutsätter vi att denna räknassom sjukvård och därmed undantas från skatteplikt. I deallra flesta fall utförs vården av fristående yrkesutövare.Även kostnaden för de behandlingar som utförs av dennakategori bör undantas från skatteplikt. Det skall självfalletgälla sådan behandling som utförs av medicinska skäl påremiss av läkare eller leg. sjuksköterska. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att reglerna förmervärdesskatt på kostnad för sådan fotvård som utförs avfristående yrkesutövare på remiss av läkare eller leg.sjuksköterska ses över.
mot · GF02Sk604 · 1992-01-27 00:00:00 — En s.k. charterskatt på . per tur och retur resa får erläggas i samband med charterresor utomlands oavsettresans längd. Syftet med skatten är att åstadkomma enförbättrad bytesbalans, och skatten skapar även en värdefulintäkt till statskassan.Enligt vårt förmenande borde denna skatt få en annanutformning, exempelvis en procentavgift på reskostnaden.Den nuvarande utformningen av skatten missgynnarcharterresor inom , i förhållande till längre bortliggande resmål. Som exempel kan nämnas att ettflygföretag planerade charterresor från tillNordkap. I kalkylerna visade det sig dock att charterskattenutgjorde av den totala resekostnaden, varfördessa planer aldrig realiserades.Det kan inte vara rimligt att charterskatten skall utgåmed samma belopp som i ovan nämnda exempel som förresor till fjärran belägna länder, i vilkas resekostnaderskatten utgör en mycket liten del av den totala kostnaden.En annan utformning på skatten, exempelvis enprocentsats, skulle också främja turismen inom de nordiskaländerna och bli ett betydelsefullt inslag i det nordiskasamarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om charterskattens utformning.
mot · GF02Sk606 · 1992-01-27 00:00:00 — ingicks en överenskommelse mellan Sverigeoch som öppnade möjlighet till en ändradklassificering av färjeleden --/frånkort till lång rutt. beslöts att någon motsvarandeändring ej skulle ske beträffande linjen --Allinge/Bornholm.Den enda motivering som lämnats beträffande detsistnämnda beslutet är det danska skatteministerietsuttalande att trafiken mellan och ej äratt betrakta som ''trafik i vanlig mening'' enligt den nordiskaprovianteringsöverenskommelsens bestämmelser. Dettauttalande strider klart mot de svenska tullmyndigheternasuppfattning att färjeleden --Allinge har såväl ennaturlig linjesträckning som ett naturligt resandeunderlag.Skillnaden i klassificeringen av de båda linjerna har letttill en ohållbar konkurrenssituation för linjen --Allinge gentemot linjen --. Den skattefriaförsäljningen på den senare linjen har visat sig vara ettkraftfullt marknadsargument och subventionerar dessutombiljettpriserna till en nivå som klart understiger vad som kananses företagsekonomiskt acceptabelt för --Allinge-linjen. Det troliga resultatet härav är att trafikenmellan och Allinge kommer att upphöra vilketi sin tur innebär klart negativa konsekvenser förturistnäringen inom Simrishamnsområdet och östra turistbyrå har länge arbetat med att byggaupp ett attraktivt turistutbud. I detta koncept ingår det närasamarbete vi har med turistnäringen på norra kombinationsprodukter --Bornholmsamt det gränsregionala samarbete som är etablerat mellansydöstra och , vilket stöds av . Paketerbjudanden med både ochBornholm för såväl enskilda som grupper har visat sigmycket attraktiva icke minst på den tyska marknaden, ochhär finns en intressant utvecklingsmöjlighet medgenomgångsförbindelse från ----Simrishamn.Det är därför av stor vikt att inte förbindelsen läggs nerpå grund av ogynnsamma konkurrensvillkor innan vikommer med i EG-konceptet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om omklassificering avfärjeförbindelsen --Allinge till lång rutt, attfrågan omgående tas upp till diskussion med .
mot · GF02Sk607 · 1992-01-27 00:00:00 — Kommunerna är enligt gällande lagstiftning skyldiga attårligen fastställa beloppet för den hundskatt, som varjehundägare skall betala till respektive kommun. Skyldighetföreligger också att föra ett särskilt hundskatteregister.Det kan enligt vår mening ifrågasättas, om det finnsnågot bärande skäl att bibehålla kraven om hundskatt ochregister. Båda dessa skyldigheter bör helt kunna upphöra.Därest det likväl går att åberopa något skäl för att ta ut enavgift av hundägarna, t.ex. för bestridande av kostnadernaför renhållning, bör det rimligen kunna överlåtas åt varjekommun att själv avgöra detta.Att föra hundskatteregister innebär en omfattandeadministration med betydande kostnader för kommunerna.Nivån på hundskatten är oftast avhängig dessa kostnader. fall kommunerna väljer att ej ta ut full täckning härförvia denna skatt, är det skattebetalarna i gemen, som tvingasbetala. Detta tycker vi är fel.Vi anser alltså att lagen om hundskatt skall upphöra attgälla och att skyldigheten för kommunerna att föra ettsärskilt register skall slopas. Med anledning av det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upphävande av lagen omhundskatt och slopande av kommunernas skyldighet attföra ett särskilt hundskatteregister.
mot · GF02Sk608 · 1992-01-27 00:00:00 — Ändring i tullagen och lagen om tullfrihet m.m. Vid föregående års fattades bl.a. beslut om enny organisation för som bl.a. syftade till att ge delokala tullmyndigheterna större ansvar och befogenheterför att genomföra tullverksamheten. Varje sådanmyndighet, tullkammare, skall ha totalansvar förverksamheten inom sitt distrikt, och beslutsfattandet skall istörsta möjliga utsträckning ligga på denna lokala nivå, istället för som på central eller regional nivå. Ienlighet med denna princip har också generaltullstyrelsendelegerat flera uppgifter från sin nivå till de lokalamyndigheterna.Vi har konstaterat att det i vissa fall finnsförfattningsmässiga hinder att gå så långt som vore önskvärti dessa strävanden. I ett antal fall föreskrivs nämligen itullagen, liksom i ett fall i lagen om tullfrihet m.m., att detankommer på styrelsen centralt att fatta beslut. I andra falltas däremot inte ställning till på vilken nivå beslutet skallfattas. Styrelsen har därför hemställt hos regeringen omförslag som undanröjer detta problem. Något sådant förslaghar dock inte lagts fram av regeringen.Enligt vår mening bör inte i detalj föreskrivahur en myndighet skall uppnå det mål som förelagts den.Det bör stå den fritt att avgöra på vilken nivå ett beslut skallfattas, inte minst mot bakgrund av inriktningen att delegeraansvar och befogenheter i de statliga myndigheternasverksamhet. bör därför tillgodose tullverketsönskemål på denna punkt. I 10 § andra stycket, 12 § andrastycket, 12a § första stycket, 13 § andra stycket, 26 § förstaoch tredje styckena samt 29 § första stycket i tullagen samti 24 § i lagen om tullfrihet m.m. bör därför ordetgeneraltullstyrelsen ersättas av ordet tullmyndighet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt i 10 § andra stycket, 12 § andra stycket, 12a§ första stycket, 13 § andra stycket, 26 § första och tredjestyckena samt 29 § första stycket samtliga i tullagen, samt24 § i lagen om tullfrihet m.m. byter ut ordetgeneraltullstyrelsen mot ordet tullmyndighet.
mot · GF02Sk609 · 1992-01-27 00:00:00 — Debatten om var människorna har störst behov av bilenhar, sedan förslaget om nytt skattesystem presenterats,fortsatt med oförminskad styrka i glesbygdsområdena. Idebatten har det hävdats att det är de boende iglesbygd, med långa pendlingsavstånd och avsaknad avkollektivtrafik som har det jämfört största behovet av bilen.Att då låta beskatta bensin lika över hela landet måste varaen orättvisa mot dem som inte har några andra alternativ iresandet än den egna bilen.Tidigare diskussioner om differentiering avbensinskatten har i regel stoppats på grund av svårighetenatt överflytta skatteredovisningen från grossist till detaljist.Med dagens tillgång till dataredovisning, måste dettasynsätt vara föråldrat. Varje grossist i bensinbranschen böri dag kunna avgöra var bensin sålts och utifrån detadministrera bensinskattens inbetalning.Tidigare har beslut tagits om differentiering av sänktfordonsskatt inom stödområdena. Detta har varit vällovligaförsök att differentiera kostnaderna för bilåkandet, men ärinte tillräckligt för att erhålla regional balans inomkommunikationssektorn.Kostnaderna för människor att delta i samhälletsverksamhet bör vara likvärdiga över hela landet. Av denanledningen bör ett system med differentiering avbensinskatten införas.Detta system bör vara kostnadstäckande på det sättet atten sänkning av bensinskatten inom stödområdena täcks avbensinskattehöjning i storstadsområdena ,och . En skattesänkning inomstödområdena måste vara i storleksordningen till enkrona per liter bensin, om den skall ge avsedd effekt.Inom storstadsområdena skulle det med all sannolikheträcka med en mindre höjning av bensinskatten för att täckaskattebortfallet i glesbygd. Detta skulle då också ge effekterav lägre bensinförbrukning, mindre bilåkande iovanstående områden som har stora problem medbiltrafiken.En omläggning av bensinskatten enligt detta systemskulle få en positiv regionalpolitisk inverkan. Det skulleockså upplevas som mera rättvist, och bensinpriset skulle blihögst där bilen behövs minst och lägst därbensinförbrukningen är nödvändigast. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om differentiering av bensinskatten.
mot · GF02Sk610 · 1992-01-27 00:00:00 — Lagen om hundregister, i dagligt tal kallad hundskatten,tillkom 1923. Vid lagens tillkomst fanns det säkert bärandemotiv för dess införande. finns det, enligt vår mening,inga rimliga skäl att registrera sällskapshundar längre, likalite som att registrera andra sällskapsdjur.Lagen stadgar att ''för varje hund skall hundskatt årligenerläggas till kommunen''. Vissa hundar är dock befriadefrån skatt t.ex. hundar som används som polishundar,militärhundar, tullhundar och ledarhundar.Kommunerna bestämmer själva hur hög skatten skallvara och vad pengarna skall användas till. Dessa inkomsterär inte öronmärkta utan går direkt in i kommunernaskassor, även om man använder en del av dessa inkomster tillatt betala in medel till djursjukhusen. Kommunerna är dockskyldiga att föra ett hundskatteregister med uppgifter omhund och ägare.Många kommuner upplever att det är en stor byråkratimed att ta in skatten, och administrationskostnadenöverstiger i många fall inkomsten. Därför finns förnärvarande ca femton kommuner som struntar i att ta indenna skatt och därmed är lagbrytare.Det är nu hög tid att avskaffa lagen av skäl som här harangivits. Vi föreslår därför att kommunerna själva skall fåbesluta om de vill registrera hundar och ta in skatt för dessa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avskaffa lagen omhundregister.