mot · GF02Kr298 · 1992-01-27 00:00:00 — Rätten till nationell identitet och kulturarv bör vara ettviktigt mål för kulturpolitiken. Detta har tyvärr intetillräckligt uppmärksammats under den sedan 1970-taletpågående kulturpolitiska reformperioden.Nordiska museet, vårt lands största kulturhistoriskamuseum, har genomgått en radikalomorganisation. Den nya verksamhetsplanen går ut på attta ansvar för en ökad verksamhet på det kulturpolitiskaområdet. är ansvarsmuseum och skall somsådant stödja landets övriga kulturhistoriska museer.Nordiska museets verksamhetsprogram har redaninneburit en väsentlig förstärkning av museernas samladekrafter för att bevara och levandegöra kulturarvet. Iverksamhetsplanen ingår bl.a nydanande satsningar för attutveckla museernas barn- och ungdomsverksamhet ochförslag om en serie stora utställningar som skall göra detmöjligt för en bred allmänhet att få upplevelser av sittkulturarv och se sina förhoppningar och visioner omframtiden i ett fördjupat perspektiv. Nordiska museetsvälbesökta och uppskattade ''lekstuga'' är mönsterbildandeför andra kulturhistoriska museer liksom den nyasteutställningen om barn och leksaker på temat ''Barnensårhundrade''. Det stora utställningsprojektet ''Sverigeshistoria'' är ett strålande exempel på ett vidgatansvarstagande gentemot landets övriga kulturhistoriskamuseer.Kompetensen, ambitionen och arbetslusten saknasverkligen inte. Det ekonomiska läget är däremot långt ifrånbra. Ordet katastrofalt är inte överdrivet när det gällerekonomin för de statliga ansvarsmuseerna. Sämstautgångsläget har och Statens historiskamuseum. Så har t.ex. tvingats vakanssättanära 30 tjänster, från en nivå, som redan tidigare varotillräcklig.Enligt min mening bör regeringen i kommandebudgetarbete särskilt beakta de stora brister som de statligaansvarsmuseerna har. är de kulturhistoriskamuseerna i ett läge då de varken kan upprätthålla enkontinuerlig och kvalitativt tillräckligutställningsverksamhet eller fullgöra sina basuppgifter närdet gäller insamling, vård och tillgänglighet. Jag betonarsärskilt situation.Detta bör ges regeringen till känna.Hopklumpningen av de statliga museerna till en endabidragsrubrik (B 34) har möjligen medfört att de enskildamuseernas problem inte ges tillräcklig uppmärksamhet ochatt enbart de mindre museernas mera lättlösta problem bliruppmärksammade -- mindre förstärkningar föreslås förnågra av dessa.Till en gemensam resurs att disponeras av statenskulturråd (B 35) har anslagits 7 miljoner för de statligamuseerna. Medlen avses ''utgöra en gemensam resurs förskilda museiändamål''. Naturligtvis räcker inte detta pålånga vägar ens för museernas mest trängande behov menom satsningen koncentreras på några få av de storanationella museerna skulle det vara ett steg på vägen.En början till en museireform vore därför att riksdagenbeslutade om en annan och effektivare användning av dessa7 miljoner.LönebidragLönebidragsanställda är en stor och viktig resurs ochman kan faktiskt säga att museerna står och faller medlönebidragsfrågans lösning. Enligt propositionen har ensärskild arbetsgrupp bildats inom avkultur- och arbetsmarknadsdepartementen för att ''följa''de frågor, som är av gemensamt intresse för de bådapolitikområdena. En sådan fråga är frågan om lönebidragenhos museer och andra kulturinstitutioner. Det är av störstavikt att denna arbetsgrupp ger regeringen underlagför att komma med konstruktiva förslag som underlättarkulturinstitutionernas möjligheter att även i fortsättningenbedriva sin verksamhet med stöd av lönebidragsanställda.Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beaktande av de statligamuseernas situation i det fortsatta budgetarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lönebidrag på bl.amuseiområdet.1