mot · GF02A455 · 1992-01-27 00:00:00 — InledningStockholm är en stad med möjligheter. Sverigeshuvudstad är inte bara ett administrativt centrum, utanframför allt stockholmarnas hembygd; en stad präglad avmångfald, dynamik och möjligheter.Att fungerar och att dess näringslivhar betingelser som gör det konkurrenskraftigt gentemotandra storstäder i är inte bara av lokalt eller ensregionalt intresse. Det är ett riksintresse. I mångaavseenden fungerar som en motor förutvecklingen i övriga delar av landet. En positiv utvecklingför är därför inte ett hot mot andralandsdelar, utan är bra för hela Sverige.Trots detta har statsmakternas förhållningssätt tillhuvudstaden under det socialdemokratiskaregeringsinnehavet präglats av en betydande fientlighet.Riksintresset av infrastrukturella investeringar ihuvudstadsregionen har förnekats, särskilda straffskatterhar riktats mot , och storstädernas speciellaproblem har negligerats. har också --med sina 100.000 företag och stora tjänstesektor --påverkats negativt av den dåliga tillväxten och det extremthöga skattetrycket.Den nya regeringens omläggning av politiken mottillväxt och sänkta skatter, ökad valfrihet och krafttag motbrottsligheten är till stor glädje även för stockholmarna.Det är emellertid viktigt att samma drastiskakursomläggning också sker när det gäller statsmakternasallmänna attityd till storstäderna.I många avseenden är stockholmarna gynnade.Regionens kommuner har en jämförelsevis hög skattekraft.Invånarna har tillgång till en stor och varieradarbetsmarknad, ett rikligt utbud av service, kultur ochutbildning samt en väl utbyggd kollektivtrafik. Dessaomständigheter åberopas ofta av regering och riksdag.Däremot åberopar sällan eller aldrig samma statsmakterstorstädernas speciella problem med höga sociala kostnaderoch miljökostnader. Huvudstadens invånare använder enstörre del av sin tid för arbetsresor, har avsevärt högreboendekostnader, tvingas köa till vård och omsorg,bekostar driften av ett stort antal institutioner avriksintresse och löper större risk att utsättas för brott. Detär nödvändigt att också sådana storstadsfaktorer beaktas iregeringspolitiken, exempelvis vid utformningen avstatsbidrag.Den ekonomiska krisen, det förestående medlemskapeti EG och utvecklingen i det tidigare ställerkrav på en nationell politik som erkännerStockholmsregionens nationella betydelse.En ny eraNorrmalmstorgsmötena i blev en symbol fördet svenska folkets och stockholmarnas solidaritet medfolken i . För de baltiska Östersjöstaterna ärStockholm en naturlig kontaktpunkt gentemot Västeuropaoch . har även andra delar av dettidigare utropat sin självständighet, och detfinns tecken på en tydligare regional aktivitet och identitetinom . Ett exempel på detta är S:tPetersburgsområdet.Från att ha legat i nordöstliga utkant, somgranne till det stora och slutna , liggerStockholm vid randen till ett helt nytt ,med nya eller nygamla stater, regional aktivitet,demokratiska ambitioner och ekonomiska förväntningarhos medborgarna om ett bättre liv. Planekonominsmisslyckande är för dessa människor inte en akademiskinsikt, utan ett i högsta grad reellt faktum, som varuutbud,inomhustemperatur och miljöskador ständigt påminner om.För innebär utvecklingen nyamöjligheter när det gäller att etablera regionen som enknutpunkt och plattform för kontakter med de nya staterna.Stockholm skulle kunna bli ett naturligt flygcentrum förNordösteuropa. Med tillkomsten av en tredjelandningsbana på , en svensk luftfart somavregleras minst i takt med EGs, och andra nödvändigainfrastrukturinvesteringar skapas förutsättningarna fördetta. Genom möjligheten att nu flyga över rysktterritorium förändras också reserelationerna mellanStockholm och exempelvis på ett sådant sätt, attStockholm även gentemot dessa marknader kan fungerasom en dörr mot Europa.De baltiska och ryska folkens drömmar om ett bättre livkanaliseras till tron på marknadsekonomin och deninternationella frihandeln. Företag i kan kommaatt stå för en betydande export till dessa länder, likaväl somde måste förbereda sig för en ny konkurrens . En vissimmigration, både av legal och illegal karaktär, kan ävenförväntas. Möjligheten att ge baltisk arbetskraft,exempelvis studenter, tillfälliga arbetstillstånd, bör prövas ipositiv anda. I vårt ansvar för de baltiska folken ingår inteendast varuleveranser, utan även beredskap att dela medoss av erfarenhet och kunskap. Att tillfälligt öppna delar avvår arbetsmarknad är ett sådant sätt.De ekonomiska förebilderna för de nya ledarna i S:tPetersburg, , och är inte de modellersom väglett bland annat det svenska biståndet till Afrikaoch , utan den marknadsdrivna tillväxt somutmärkt länder som efter ,och överenskommelsen i i december 1991tog EG vidare steg på vägen mot en ekonomisk och politiskunion. Det innebär att det EG som förhoppningsvis1995 kan bli medlem av, har tagit ytterligare steg efterförverkligandet av den inre marknaden.I ett integrerat kommer regionerna att spela enannan roll än den under eran med starka nationalstater. Detfinns tankar och planer på att skapa ett Östersjösamarbete,att väcka Hansan till liv. Regionforskarna ochDag Boman skriver att ''regionen ()måste nu utvecklas i internationell konkurrens med andrastadsregioner, på ett sätt som påminner om Stockholmsställning ''.I en av rapporterna till produktivitetsdelegationen(Infrastruktur och Produktivitet) visas en rangordning avEuropas olika regioner fördelade efter regioninkomst perinvånare. Undersökningen avser åren 1986--88.RangordningRegionIndex för regioninkomst per invånare(= 100)1Hamburg182,72Ile de France165,63Bryssel154,24Bremen146,85Lombardia137,3...9Emilia-Romagna126,610Mälardalen127,511Berlin (West)125,1Författarna konstaterar att som alla svenskaregioner återfinns inom den övre tredjedelen av desammanlagt drygt 60 regionerna, är det bara en,, som återfinns bland de främsta, och då påtionde plats.De menar, att om svenska regioner skall lyckas behållasina positioner i utan ökade skillnader inom landet,behöver tre typer av infrastruktur förbättras. Det gäller fördet första transport- och kommunikationslänkar. Det gällervidare mellanregional infrastruktur som kan förstärka detekonomiska samspelet mellan olika delar av landet. För dettredje gäller det infrastrukturens kapacitet och kvalitetinom varje del av landet.Omsatt på är det främst Arlandaflygplats och dess anslutningsförbindelser, exempelvisArlandabanan, som faller inom den första kategorin.Utbyggnaden av vägar och järnvägar runt samtkringförbindelserna runt faller under den andrakategorin, och en avreglering och ett öppnande föralternativ i hela landet, faller under den tredje kategorin.Stockholmsregionen måste förbereda sig på enknivskarp konkurrens på lika villkor från jämbördiganationer inom EG, och från en ny konkurrens, åtminstoneinitialt av låglönekaraktär, från de nya grannländerna.Sammantaget utgör främst EG-medlemskapet en positivutmaning att reformera och förbättra företeelser i Sverige.En region redo för tillväxtDen socialdemokratiska ekonomiska politikensmisslyckande har drabbat speciellthårt. Byggstopp och investeringsskatter har hindratbyggstart för ett antal projekt, som annars vorepåbörjade. Det mest flagranta exemplet på dennapolitikerstyrning av näringsliv står det förrafinansborgarrådet för, när han berömde sig självför att ha stoppat arbetsplatser för 22 miljarder i regionen.De arbetsplatserna hade onekligen behövts nu.Allt fler ekonomer och politiker inser att det inte går attfinjustera ekonomin på detta vis. Avkylningsåtgärdernabörjar verka, när det snarare är stimulans som behövs äntvärtom. Ur regionalt och nationellt perspektiv önskvärdaprojekt som och många avinfrastrukturprojekten hade kunnat vara i full gång,om de tidigare straffskatterna aldrig hade införts.Linzie och formulerar det som att ''Ett exempelpå dysfunktionella åtgärder är försöken att ransonerakontorsbyggandet i de senaste åren.Rimligtvis visste statsmakterna att liknande försökmisslyckats i andra storstäder. ''Arbetslösheten som ökar, delvis på grund avbyggsektorns kraftiga nedgång, har fördubblats ,från drygt 12.000 till nästan 27.000 idecember. finns 29.000 arbetslösa bara iStockholm. Det innebär att av landets 185.000arbetslösa finns i . I länfanns 8.500 arbetslösa, vilket innebär attStockholmsregionen hade mer än så mångaarbetslösa som Norrbotten.Under 1980-talets sista år ledde en genomreglerad bygg-och fastighetsmarknad till överhettningstendenser, som i sintur skapade stora kostnadsstegringar och spekulation inomfastighetsbranschen. Kostnaderna drevs i höjden på grundav omfattande kostnadsfördyrande statliga regleringar,långa handläggningstider för planärenden och en bristandekonkurrens inom byggvarusektorn.Lärdomen härav måste bli en omfattande avreglering avdessa marknader, något som tillsammans med en ökadprispressande konkurrens på insatsvarumarknaderna, kanleda till framtida mjukare övergångar mellan låg- ochhögkonjunktur. Även möjligheten för utlänningar att ägafastigheter är en avreglering som kan få stabiliserandeinverkan på fastighetsmarknaden.Stockholm, som tar emot cirka en tredjedel av landetsturister, drabbas speciellt hårt av den höga prisnivå somskattetrycket leder till. Enligt en undersökning genomfördav har världens nästhögsta prisnivå. Undersökningen baserar sig på 48storstäder och visar exempelvis hur länge invånarna irespektive stad måste arbeta för att kunna köpa ett kilobröd. Stockholmaren måste arbeta i för att fåihop till sitt bröd, medan köpenhamnaren bara behöver fyraminuter för att arbeta ihop till sitt bröd.Ett annat sätt att jämföra kostnadsnivåer är det såkallade Big Mac-indexet. En stockholmare måste arbeta i61 minuter för att få ihop till en och en stor pommesfrites. I är motsvarande tidsåtgång , iOslo och i 40 minuter.Turismen och besöksnäringen spelar en viktig roll förStockholms näringsliv. Investeringar i turism ger myckettillbaka, bland annat i form av en ökad attraktivitet förStockholm som konferensstad och internationellmötesplats.Storstadsutredningen visade att Stockholmsregionenfungerade som en nationell import- och exporthamn ividaste mening. Här är en stor del av partihandelnlokaliserad. I finns mångaspecialutbildningar, och här är en betydande del av dehögskoleutbildade teknikerna yrkesverksamma. IStockholm testas nya produkter och idéer ofta först, innande sprids över landet eller dras tillbaka.Stockholmsregionen har också ett därmedsammanhängande starkt nyföretagande. I länbildades ungefär 10.000 aktiebolag , vilketmotsvarar av landets totalt 22.700 bildadebolag. De ekonomiska problemen i landet kan avläsas äveni nyföretagarstatistiken. I beräknas antaletnybildade aktiebolag minska med under1991.Stockholm har en dynamisk ekonomi med en alltstarkare tyngdpunkt inom kunskaps-, tjänste- ochservicesektorerna. Delvis av naturliga orsaker, och delvis pågrund av en socialdemokratisk industrifientlig politik undermånga år med olika investeringshämmande inslag, hållerStockholm på att avindustrialiseras. I tidningsintervjuerunder hösten har företagsrepresentanter vittnat omsvårigheterna att finna mark för expansion, svårakommunikationer och en dåligt fungerandebostadsmarknad, som skäl för att tillverkningsföretag nulämnar Stockholmsregionen.Av totalt 458.000 anställda var endast 12,8procent sysselsatta inom tillverkningsindustrin, och 5,8procent inom verkstadsindustrin. Motsvarande siffror förhela landet är verksamma itillverkningsindustrin, och förverkstadsindustrin.1970-talets idéer om en statlig näringspolitik, och 1980-talets misslyckade försök att åstadkomma en utjämnanderegional näringspolitik har åstadkommit mycket skada. Numåste både skattesystem och riskkapitalmarknad entydigtvara inriktade på att underlätta för ett dynamiskt näringsliv:företag startas, drivs upp, en del växer upp till storföretag,medan andra köps upp eller läggs ned efter en tid.Det är ett allvarligt utslag av den socialdemokratiskanäringspolitikens misslyckande, att endast en handfullföretag växt upp till storföretag. Iflera av fallen har ägarna till dessa nya storföretag avskatteskäl tvingats lämna . Få av dessa företag hardock härstammat från eller växt upp i Stockholmsregionen.Ett av det tidigare skattesystemets många nackdelar varatt tjänsteproducerande företag missgynnades när detgällde avsättningsmöjligheter. Lageruppbyggnad ochinvestering i maskiner var skattemässigt fördelaktigt. Denlåga självfinansieringsgraden drabbar företagen hårt nuunder en lågkonjunktur.Antalet konkurser i under de första kvartalen1991 var 3.699, att jämföra med 1.881 under motsvarandeperiod 1990. Det motsvarar en ökning med 97 procent.Skatterna måste fortsätta att sänkas både nationellt ochi för att regionen skall få dentillväxtkraft som är erforderlig. sänks skatterna påförmögenhet, arv och gåva. Vidare införsarbetsgivarinträde i sjukförsäkringen. I sänks skattenbåde i och i , för att ta tvåexempel. Skattesänkningarna i ärviktiga exempel på färdriktningen: successivt sänktaskatter.I en alltmer internationaliserad ekonomi är det vidare avvikt att förmår att attrahera utländskainvesteringar. Så har inte varit fallet , dåexempelvis världsekonomins störste utlandsinvesterare,, knappast genomfört några som helstdirektinvesteringar i . För att locka utländskt kapitaloch kunnande krävs en kombination av godakommunikationer, väl utbyggda servicesystem, ettomväxlande bostadsutbud och en attityd och ett regelverksom underlättar för utländska företag att på jämbördigavillkor konkurrera med svenska.Det önskvärda är med andra ord också det nödvändiga.En region där enskilda och familjer har ett avgörandeinflytande över sin livssituation leder inte bara till denstörsta valfriheten, utan också till det största materiellavälståndet framöver.Konkurrens viktigare än råvarorEn fungerande marknadsekonomi förutsätter enfungerande konkurrens mellan olika leverantörer. Det ärolyckligt om konsumenterna genom ökad koncentration fårfärre reella alternativ att välja mellan. Ett exempel på ensådan koncentration som berör är denaviserade sammanslagningen av . Det ärangeläget att snart kan ta ställning till förslag omen ny skärpt konkurrenslagstiftning. Vidare ärreformeringen av affärsverken, bland andra ,angelägen i konkurrenshänseende.Vikten av ökad konkurrens för ett lands möjligheter påvärldsmarknaden understryks av ,chefredaktör på Affärsvärlden, i boken ''Den svenskautmaningen''. Utgångspunkten för ståndpunktär den amerikanske ekonomiprofessorn ''The Competitive Advantage of Nations''. Fagerfjällskriver: ''Hemmakonkurrenten är i själva verket företagetsbästa sparringpartner. Hans konkurrens känns inte baraekonomiskt utan också emotionellt och personligt. Det ärden lokala konkurrenten som driver den enskildemedarbetaren, hans chef och alla andra i företaget attständigt bli bättre. ''Genom förverkligandet av EGs inre marknad med frirörlighet för kapital, kan också en ökad reell konkurrensinom kreditområdet ställas i utsikt. En ökad kontakt med,och kännedom om, principer för ställande av säkerheter ochriskbedömning i en avreglerad finansmarknad, hadesäkerligen medverkat till att förlusterna inom bank- ochfinanssfären blivit mindre än vad vi nu upplevde i vårt land.En ökad internationell konkurrens på detta område är denenda framtida garantin för att sådana misstag inte skallupprepas.Men slutsatserna av bank- och fastighetskrisen, somvarit speciellt märkbar i , är inte attavregleringen av kreditmarknaden var felaktig, utan dels attavregleringen inom andra områden inte gick lika snabbt,dels att aktörerna fått lära sig ''den hårda vägen'' vad en frimarknad kan innebära. Det är dock ytterst olyckligt närskattebetalarna i slutändan får bära kostnaderna för detta.Rättvisa för StockholmSverige är inte homogent med direkt jämförbaraförhållanden överallt. Levnadsvillkor, ekonomi,utbildningsmöjligheter och arbetstillfällen ser olika ut påolika håll i landet och storstaden har både unikafördelar och unika problem.Småhus och bostadsrätter kostar ofta mer än dubbelt såmycket som på andra håll i landet och kostnaden förhyresrätter i nybyggnationen slår ständigt nya rekord. Könav bostadssökande är lång vilket skapar problem förungdomar som vill flytta hemifrån. Konkurrensen omutbildningsplatserna och arbetstillfällena är hård ochköerna är långa till olika former av vård och omsorg.Ingenstans finns så många ensamma människor som istorstaden och ingenstans finns samma otrygghet och rädslaför att utsättas för våld.Storstadens speciella problem kräver särskilt beaktandeför att inte resultera i förödande försämringar. Den avsocialdemokraterna drivna Stockholmsfientligheten ochokänsligheten för storstadens speciella problem har lett tillstora brister också vad gäller satsningen på infrastrukturen,en situation som inte får förvärras genom ytterligare negativsärbehandling.Det är viktigt att dessa förhållanden, både statligt,kommunalt och på landstingsnivå, ses som inledningen varaktig skattesänkningsperiod. Det är vidare angelägetatt de förändringar som föreslås av statsbidragen tillkommunerna, inte åstadkommer sådana tvära kast ikommunernas planeringsförutsättningar, att en sådanvaraktig skattesänkningspolitik äventyras. Denkommunalekonomiska kommitténs förslag bör avregeringen prövas i en sådan anda, att en förändring avstatsbidragssystemet inte försvårar eller förhindrarskattesänkningar, exempelvis i storstadsområdena.Fastighetsskatten tenderar att drabba Stockholmsnäringsliv speciellt hårt. Dels är arbetsmarknaden sådan,att nyttjandet av kontorsytor är mycket stort i förhållandetill antalet sysselsatta. Dels bygger fastighetsskatten påtaxeringsvärden fastställda , som isin tur baseras på marknadsvärden som ärgiltiga. För de enskilda Stockholmsföretagen och butikernainnebär detta hyresnivåer som leder till utslagning,alternativt försvårar expansion. Även för fastighets- ochbyggföretagen är fastighetsskattens effekter mycketkännbara. Därför måste fastighetsskatten sänkas, som ettinslag i nästa skattesänkningsoffensiv.Infrastruktur av nationell viktDet är viktigt för fortsattautveckling att infrastrukturen moderniseras och byggs ut,som villkoren för enskilda individer och familjeroch för nyföretagandet förbättras. I boken ''i ettgränslöst '' hävdar författarna attdet är just infrastrukturens, marknadsplatsfunktionens ochboende-, livs- och upplevelsemiljöns kvalitet som avgörframgången. De menar att det är kombinationen av godinfrastruktur, som underlättar kontakten med andranätverk, och den kvalitet som invånarna erbjuds som skaparframgång.Bland de eftersatta infrastrukturinvesteringar som nusnabbt måste genomföras märks Ringen, en tredjelandningsbana på , en Arlandabana och andrakompletteringar som bland annat presenterats iDennisöverenskommelsen. måstebibehållas.Stockholmsregionen har fått en andel avanslagen för väginvesteringar, som vida understigerregionens andel av det samlade trafikarbetet. Stockholmhar med andra ord en större andel av trafiken och betalaren större andel av de trafikrelaterade skatterna, än vadregionen får tillbaka i form av väginvesteringar. Detta är ettförhållande som måste ändras.Mångfaldens regionDet är inte bara inom de olika tjänstesektorerna somStockholm än mer skulle kunna erbjuda mångfald. Detgäller också inom kulturens och mediernas område. Denkulturella mångfalden är en av särtecken ochställer särskilda krav på bredd och kvalitet. Institutioner,museer, teatrar, gallerier och musikteatrar har hela Sverigesom kontaktyta och publikunderlag.Ett sänkt skattetryck gynnar kulturskapare, fria teatrar,gallerier och andra kulturella företag, liksombokutgivningen.Boken och tidningen har stått för en betydande del avåsiktsförmedlingen och opinionsbildningen i . Nukan även radio- och TV-marknaden öppnas för mångfald.Det finns både kommersiella och frekvensmässigaförutsättningar för ett antal fristående radio- och i . I avvaktan på en nationelletableringsfrihet bör fristående företag erbjudas frekvenserför radio- och TV-verksamhet redan under 1992.Stockholm skulle kunna ha ett antal radiostationer, somgenom olika musikval och inriktning kompletterar denstatliga radion. Även på TV-området skulle ett ökat utbudav eterdistribuerad TV kunna bli verklighet under 1992.Till mångfalden hör även rätten och möjligheten att tadel av reklam. När EG blir en inre marknad ökarmarknadsföringens betydelse. Det är viktigt att svenskakonsumenter får tillgång till sådan marknadsföring somunderlättar deras val av nya och kanske billigare produkter.Vidare är det angeläget att svenska företag på sinhemmamarknad får marknadsföringsregler somöverensstämmer med dem, som gäller för deraskonkurrenter inom EG.Reklam och marknadsföring har av den svenskalagstiftaren inte i tillräcklig omfattning tillerkänts sin viktigaroll för att nedbringa transaktionskostnader och underlättakonkurrens i en marknadsekonomi. Därför har ett stortantal nationella regler tillkommit, som på avgörandepunkter skiljer sig från EGs motsvarande regler. Ettexempel är det förbud mot reklam till barn sominförts i den nya radiolagen. Denna regel innebär att det ärnästan omöjligt för utländska tillverkare att introducerasina produkter på den svenska marknaden, och är ettexempel på regler som strider mot andemeningen i den inremarknaden. Det finns inom detta område, precis som inomett flertal likartade, internationella överenskommelser somväl tillgodoser skyddsaspekterna.Stockholm kan komma att tjäna som en viktigingångsmarknad för utländska produkter som kommer attlanseras i . Det är angeläget att snabbt ochinnan eventuellt tvingande påbud kommer från EG, gör enöversyn av existerande marknadsföringslagstiftning, i syfteatt samordna denna med EGs regler.Den akademiska mångfalden kan ökas, om universitetoch högskolor ges en mer fristående ställning i förhållandetill statsmakterna. En lämplig högskola att bland de förstaskapa en sådan stiftelsemodell för, vore TekniskaHögskolan i . Dessutom bör den högreundervisningen i mera offensivt introducerautbildning inriktad på det framtida europeiska samarbetet.Förändringarna, såväl i den geografiska omvärlden somi det svenska politiska systemet, ställer stora krav på skolan.Ambitionen att skapa bästa skola kräver delvis enny inriktning både vad beträffar skolans mål och medel.Bättre kunskaper och mer språkundervisning kräver såvälett nytt betygssystem, som mäter verkliga kunskaper, somen ny läroplan.De Europaanpassade gymnasielinjer som väntas startavid ett av gymnasier med enklar inriktning på språk, kultur, historia och umgängessättär just en sådan utbildning som kommer att efterfrågas ochbehövas i framtiden.Införandet av skolpeng, avpolitisering av skolan genomökad självförvaltning och eget budgetansvar,förvaltningsråd och föräldrainflytande samt satsning påprofilskolor är åtgärder ägnade att öka kvalitet ochvalfrihet.Den ökade friheten förutsätter ökat engagemang frånbåde lärare och elever. Den kräver också ökat ansvar frånelevernas sida. Att ta ansvar för egna studier och resultatger den bästa förutsättningen för framtida intressantaarbetsuppgifter -- här i landet eller ute i Europa.Idag finns av landets samladeutbildningsresurser i . Det är därför viktigt attStockholm får utveckla internationellt attraktivaforskarmiljöer för en fortsatt utveckling avspjutspetsteknologi. Vetenskapliga centra ochtvärvetenskapliga relationer bör stimuleras. Just sådanakorsbefruktningar har i andra storstäder visat sig ge storavetenskapliga resultat.Från byråkratier till småföretagMånga av dagens välfärdssystem, skolan, sjukvården,omsorgen och barnomsorgen, har byggts upp med ensocialdemokratisk stordriftsmodell som förebild. Politikeroch byråkrater ansågs veta människornas behov bättre änmänniskorna själva. Politiken gick ut på att lägga livettillrätta inom livets viktigaste områden.Bostadsmarknaden har i praktiken varit socialiserad,med detaljerade byggregler, diskriminerande regler förprivatägda bostadsföretag, hyresreglering och enkorporativistisk lagstiftning som kännemärken.Kontrasten mot hur det skulle kunna vara är speciellttydlig i .