mot · GG02Kr2 · 1992-10-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:10 Film- och videoavtal och statens stöd till filmkulturell verksamhet Av landets drygt 1 150 biografer finns ca 700 på små ochmedelstora orter. Ca 400 av dessa senare drivs praktiskttaget helt idéellt i bygdegårdar, nykterhetslokaler ochFolkets Hus. Med några få undantag saknas varjekommersiell förutsättning, och därmed kommersiellt motiv,för dessa biografer. I stället är det intresset förbiografevenemanget och möjlighet till upplevelser förortens invånare som utgör grund för att det alltjämt finnsbiografer på dessa platser.Propositionen innehåller två huvuddelar: film- ochvideoavtalet om finansiering av svensk filmproduktionstatens stöd till filmkulturell verksamhet.En bra svensk filmproduktion är helt nödvändig för enlevande biografkultur. Men en lika viktig del ibiografkulturen är möjligheten att snabbt få tillgång tillfilmkopior medan filmerna är färska, att kunna hålla godkvalitet på teknik och biografmiljö och att kunna få del avstöd för att kunna hålla en bred repertoar. För biografer påsmå och medelstora orter är stöd som parallellkopior,upprustningsstöd m.m. ett överlevnadsvillkor. Det är ocksåpå så sätt att bransch- och visarorganisationer torde ha bästförutsättningar att avgöra hur biografstöd bör utformas ochfördelas för att få bästa effekt. Av detta följer att de medelsom kommer att finnas tillgängliga enligt propositionensavsnitt 5.2, punkterna 1 och 2 lämpligen bör delas isamförstånd med Film- och videobranschensSamarbetskommitté till ovanstående och liknandestödåtgärder.Ur filmkulturellt perspektiv är det oundgängligen så attbiografkulturen står och faller med att lokalt engageradeentusiaster ges möjlighet att få stöd, service, uppmuntran,information och utveckling. Visarorganisationerna utgörhär det starkaste instrumentet för att uppnå detta. Andraexterna intressenter är de för import av kvalitetsfilm, barn-och ungdomsverksamhet och stöd för lokala projekt,filmfestivaler m.m. Alla dessa externa intressentersengagerade arbete har mycket stor betydelse för ettframgångsrikt filmkulturellt arbete. Av detta följer att vianser att av de beräknat tillgängliga 65,5 milj.kr.skall avsättas till finansiering av från Svenska Filminstitutetfristående verksamhet. Beloppet torde uppgå till ca 19,6milj.kr. av dessa bör fördelas tillvisarorganisationernas organisations-, service- ochutvecklingsverksamhet. Likaledes bör av 19,6 milj.kr.fördelas till annan extern filmkulturell verksamhet, såsomstöd för import och lansering, stöd till barn- ochungdomsverksamhet, stöd för lokala filmfestivaler och stödtill lokala projekt. Detta avser de externa delarna avpropositionens avsnitt 6.3 och 6.4. Det är viktigt attfördelningen av dessa medel sker i nära samråd medverksamma visarorganisationer och andra intressenter inomdet filmkulturella området. Ett sätt att lösa detta är attstyrelsen utser en visningsnämnd där de verksammaorganisationerna, med sin sakkunskap, finnsrepresenterade.För att det filmkulturella arbetet skall ha någonlångsiktighet är det nödvändigt att ge visarorganisationeroch andra möjlighet till planering som sträcker sig längre änett budgetår. Det rimliga torde vara att lägga fastprinciperna som gäller för film- ochvideoavtalet. På detta sätt uppnås eftersträvad långsiktighetoch utrymme skapas för aktiviteter som sträcker sig överflera år för att nå full effekt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av att styrelsen för Stiftelsen Svenska filminstitutetfår direktiv avseende fördelningen av medel enligt film- ochvideoavtalet på sätt som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt av medlen för filmkulturell verksamhet fördelassåsom anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt visarorganisationerna och andra från fristående intressenter ges möjlighet till ettlångsiktigt ekonomiskt planerings- ochverksamhetsmönster enligt vad som anförts i motionen.