mot · GF02Fi710 · 1992-01-27 00:00:00 — Detta citat är hämtat ur inledningen tillarbetsmarknadsdepartementets bilaga till åretsbudgetproposition. kan man utläsa urutbildningsdepartementets bilaga att regeringen nu föreslåromfattande besparingar som drabbar den kommunalavuxenutbildningen och folkbildningen.Med kännedom om att just dessa utbildningar i förstahand vänder sig till -- och når -- personer med låg utbildning,som ofta är eller riskerar att bli arbetslösa så kan man ställafrågan om en sådan besparing leder till att samhälletsknappa resurser används på det mest effektiva sättet?I det konjunkturläge som vi nu befinner oss i finns det ettsärskilt stort behov av utbildning som vänder sig till vuxna.Varje dag nås vi av budskapet om varsel som leder till att alltfler slås ut ifrån arbetsmarknaden. Många måste nu lämnaarbeten som vi vet inte kommer tillbaka -- ens i enhögkonjunktur. Byggindustrin är endast ett exempel på enbransch där många måste söka sig till andra yrkesområdenvilket i sin tur ofta ställer krav på utbildningsinsatser. Ävenden offentliga sektorn måste minska sin personal. Dettadrabbar i påfallande hög grad kvinnor med svagutbildningsbakgrund. För dessa är utbildning en nödvändigförutsättning för att de skall kunna få nya arbeten. Mångaungdomar som söker sig till komvux ochfolkhögskolorna har ofta ett studieavbrott i gymnasieskolanbakom sig eller hör till dem som gått en tvåårig utbildningoch därför saknar behörighet till högre utbildning.Gemensamt för dem alla är att de nu har ambitionen attbättra på sin utbildningsbakgrund.Sverige har också ett mycket stort behov av att höjaarbetskraftens kompetens, såväl ur ett allmänttillväxtperspektiv som för att vi skall kunna hävda oss i enallt hårdare internationell konkurrens. Den snabbatekniska utvecklingen och förändringarna i arbetslivetsorganisation gör att ''gamla utbildningar'' blir föråldradeoch att det ständigt ställs nya krav på ny utbildning på en allthögre kompetensnivå. är tillflödet av nyutbildadeungdomar begränsat eftersom ungdomskullarna minskarunder 90-talet varför det blir än angelägnare attvidareutbilda de redan yrkesverksamma.Samhällets resurser för utbildning -- vid sidan omungdomsskolan -- är mycket omfattande men också ganskasplittrade. Förutom komvux och folkhögskolor som nämntshär ovan finns AMU, Statens skolor för vuxna (SSV) ochyrkesteknisk högskola. Även Utbildningsradion (UR), somdock är licensfinansierad, spelar en stor roll liksomstudieförbundens verksamhet. Regeringen har ocksåaviserat en översyn för att pröva möjligheterna av eneffektivisering och utveckling av de samhällsägdaresurserna för fort- och vidareutbildning samtgrundläggande yrkesutbildning för vuxna. Utredningenskall också se över möjligheterna att utnyttja olika teknikerför distansutbildning.Ett bra exempel på utnyttjandet av samhällets resurserär att regeringen i Tilläggsbudget I 1991/92 föreslog ett extraanslag om 50 milj. kr. för att öka möjligheterna tillutbildning i komvux. I propositionen anförde föredragandestatsrådet att ''i rådande sysselsättningsläge är ökademöjligheter till vuxenutbildning en viktig insats. Genom attdelta i utbildning kan den som är arbetslös, ofrivilligtdeltidssysselsatt eller i övrigt har en osäker ställning påarbetsmarknaden öka sina möjligheter att få ett fastarbete''. Den fortsatta utvecklingen på arbetsmarknadenhar gjort satsningar på vuxenutbildning än mer angelägna.Riksdagen biföll detta förslag.De olika utbildningsmöjligheterna som står till budsfyller var för sig viktiga uppgifter i det samlade utbudet avinsatser. Beroende på de individuella behoven bör man vidvarje tillfälle välja den utbildningsanordnare som är mestlämpad. Ett övergripande samhällsintresse måste dock varaatt man väljer den lösning som är mest förmånlig, sett i ettsamlat samhällsekonomiskt perspektiv. Det kan inte varaett samhällsekonomiskt intresse att göra en kortsiktigbesparing inom exempelvis komvux eller folkbildning föratt sedan tvingas till mer kostsamma insatser viaarbetsmarknadspolitiska insatser.Enligt vår mening bör göra etttillkännagivande med den innebörden att regeringen vidvarje tillfälle bör söka den lösning som vid en samladbedömning, över departementsgränserna, ger det optimalautbytet sett ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Det viavser är en slags ''ekonomisk generalklausul'' för attmotverka sektorstänkande i budgetarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en samlad bedömning överdepartementsgränserna av de samhällsekonomiskaeffekterna av olika åtgärder.