mot · GF02Ub418 · 1992-01-27 00:00:00 — Resursförstärkning och värdering av bebyggelseantikvarisk linje fattade 1985/86 beslut (UbU 1985/86:25)ominrättande av en allmän linje, bebyggelseantikvariskalinjen om 120 poäng samtatt inrätta linjeni med 20 utbildningsplatser.Utbildningen, som är den enda i sitt slag i landet och somframvuxit ur lokala initiativ vid , harvisat sig både ha stor livskraft och motsvara allmänna ochlångsiktiga utbildningsbehov på nationell nivå.Varje år söker ett betydande antal studerande -- vidaöverstigande antalet tillgängliga studieplatser -- från landetsalla delar.Internationellt anses den bebyggelseantikvariska linjenvara ett framsynt initiativ, vilket tydligt framkommitexempelvis vid olika internationella policy- ochutbildningskonferenser.I flera andra länder har motsvarande tankar successivtinitierat likartade utbildningar, dock förverkligadeendast vid ett fåtal högskolor, främst i , menäven vid några universitet i . Den fortsattautbildningsplaneringen förefaller internationellt ge vidhanden att idén bakom den bebyggelseantikvariska linjensuccessivt kommer att ge upphov till ett ökande antallikartade utbildningar, och inte såsom främst i formav kortare kurser.De studerande går efter fullgjord utbildning ut till olikaslag av arbetsplatser -- inte enbart eller främst traditionellaantikvariska institutioner -- och bidrar på så sätt genom sinkvalificerade och breda utbildning aktivt till ennyorientering av synen på bevarandet. Härigenom har envitalisering skett både vid tongivande antikvariska organsom exempelvis länsmuseer, i regionala sammanhang, medetablering t.ex. av kommunantikvarietjänser, liksomuppdrag inom den privata sektorn vid bl.a. arkitektfirmor,byggnadsföretag o.s.v.Den bebyggelseantikvariska linjen kan härigenombetraktas som en spjutspets för vitalisering och breddningav kvalificerade uppgifter inom bevarandesektorn iframtiden. Krav ställs redan nu på omfattandetvärvetenskaplig integration av tekniska,samhällsvetenskapliga och humanistiska kunskaper iplanering, såväl i offentlig som privat regi. Få utbildningarförmår ge sådana brett helhetsöverblickande kunskaper ochinsikter, med en såväl vetenskapligt baserad som praktisktorienterad profil.Ett stort problem är dock resursbilden, eftersombebyggelseantikvarisk linje framväxte vid humanistiskfakultet. Flertalet utbildningar inom detkulturvetenskapliga området har en anslagsnivå i storlekenca per årsplats. Med ett så begränsat intag som20 nybörjarplatser och längd av utbildningen, blirhärigenom både resurserna per utbildningsgrupp och förhela utbildningen sammantaget ytterligt begränsade. Dettabör jämföras med t.ex. bibliotekarieutbildningen med ca /år och många tekniska utbildningar med 30 000--/år, i flertalet fall med avsevärt störrestuderandegrupper och andra basresurser.Den redovisade ekonomiska situationen innebär , som ansvarar för utbildningen,inte helt kan fullfölja de ambitiösa utbildningsmålen. Änmindre kan utbildningen ge tillräcklig praktisk och tekniskinriktning, som samhället och de studerande har ökandebehov av.Utbildningens resurser behöver därför kraftigtförstärkas, och eventuellt skulle detta kunna ske genom attadministrativt flytta utbildningen till en annan sektor äninom hittillsvarande KI-sektorn, exempelvis till den helttvärvetenskapligt organiserade miljövetenskapligasektionen, vilket även har diskuterats lokalt. Det är dockväsentligt att linjens humanistiska bas, som är enutomordentligt väsentlig tillgång inför det kommandeskedets kunskapsbehov, inte minst inom den europeiskaintegrationen, där den bebyggelseantikvariska linjen redanhar en internationellt framskjuten och konkurrenskraftigposition, inte försvagas vid en sådan administrativförändring.För att säkra det kvalitativa värdet av denbebyggelseantikvariska linjen, bör vidare utbildningen gesegen examensbenämning, såsom bebyggelseantikvarie, ianalogi med arkitekt, läkare, konservator m.fl.yrkesområden.Det framgår av och i denna fråga, att någon sådanyrkesbenämning inte har förberetts, trots att klara sakskälhär föreligger. Detta menar vi är nödvändigt, för att säkrakvalificerad kunskapsutveckling för framtidens kultur- ochmiljöfrågor, så att strategisk yrkeskompetens inom dessaväsentliga områden tillförsäkras. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om betydelsen av att denbebyggelseantikvariska linjens ställning säkras inom ramenför det reformerade linjesystemet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en resursförstärkning, inomramen för tillgängliga medel, till bebyggelseantikvarisk linjemed en uppräkning till per helårsstudieplats och 20 nybörjarplatserunder tre studieår från ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fastställa''bebyggelseantikvarie'' som examensbenämning i det nyaregelverket för högskoleexamina.