mot · GF02Ub10 · 1992-01-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:76 Vissa förändringar av myndighetsstrukturen inom högskole- och studiestödsområdena, m.m. De senaste decenniernas högskolepolitik har präglats aven klar ambition från samhällets sida att finna former förakademisk frihet i forskning och undervisning ikombination med krav på effektivitet, samhällsnytta ochsamhällsrelevans. Genom den socialdemokratiskaregeringens politik är nu en genomgripandedecentralisering av ansvar och befogenheter på väg attgenomföras. En ökad självständighet för högskolan ställersamtidigt ökade krav på utvärderingen som ett instrumentför att garantera samhällets insyn i verksamheten.Den föreliggande propositionen utgör inte någotgenomarbetat fullföljande av de senaste årensdecentraliseringssträvanden. Förslagen underbyggs inte avnågra analyser, vare sig av behoven av förändring utifråndagens högskoleverklighet eller av de konsekvenser somförväntas bli följden av föreslagna förändringar.Det finns därför starka skäl att ifrågasätta om regeringeni sin beredning av dessa frågor verkligen uppfylltregeringsformens krav enligt paragraf RF 7:2: ''Vidberedningen av regeringsärenden skall behövligaupplysningar och yttranden inhämtas från berördamyndigheter. I den omfattning som behövs skall tillfällelämnas sammanslutningar och enskilda att yttra sig''.Enligt vår uppfattning kan inte avpropositionen sluta sig till att regeringens förslag ärtillräckligt beredda i den mening, som regeringsformenförutsätter. Särskilt allvarligt är detta beträffandeantagningen av de studerande.1. Uppdelning av UHÄ i två myndigheterEffekterna av regeringens förslag att slopa UHÄ synesmycket oklara. Den egentliga innebörden av förslaget blirju att en myndighet omvandlas till två. Skälen härtill är intesärskilt väl underbyggda. Så sent som beslutaderiksdagen om en ny begränsad organisation av UHÄ. Dettabeslut innebar att UHÄ skulle frånträdaplaneringsfunktionen och koncentrera sig på antagning ochutvärdering. Ingenting ha framkommit tilldecember som motiverar en ny struktur. En givenkonsekvens av propositionens förslag är dock att oro ochosäkerhet skapas. Det dröjer nu ytterligare minst ett årinnan de viktiga funktionerna hos de centralahögskolemyndigheterna kommer att fungera normalt.Högskolan befinner sig i en dynamiskomvandlingsprocess. Konsekvenserna av riksdagsbeslutenvåren har ännu inte fått fullt genomslag. Vidare finnsdet skäl att avvakta regeringens och riksdagensställningstagande till pågående utredningsarbete t.ex.högskoleutredningen under rektor innan beslut om nya förändringar avmyndighetsstrukturen inom högskolan genomförs. Omregeringen efter en genomarbetad analys av behovet avcentrala funktioner inom högskolan finner att det ärbehövligt att förändra myndighetsstrukturen kan det varalämpligt att återkomma med förslag i nästabudgetpropositionen, då treårsprogram för högskola ochforskning skall läggas fast.Regeringen önskar att dess förslag skall ses som ett led idecentraliseringsprocessen. Man undanhåller dåinformationen att konsekvensen i långa stycken är attuppgifter förs från ämbetsverk till departement, alltsåcentraliseras till . I budgetpropositionenhar man därför föreslagit en förstärkning av resurserna tillutbildningsdepartementets förvaltningskostnader med 4 milj. kr. Upgifterna som centraliseras hänför sig tillförändringar i planerings- och uppföljningssystemet.I en högskoleorganisation där ansvaret decentraliserasallt starkare blir uppföljning och utvärdering alltviktigare. Dessvärre tycks regeringen ha en mycketinskränkt syn på utvärdering.Enligt vår mening bör riktmärket för utvärderingenvara, att verksamheten åtnjuter största möjliga förtroendeinom samhället som helhet. För detta är det alltid ettnödvändigt villkor, att verksamheten respekteras avrelevanta ämneskolleger världen över. äruppfyllandet av detta allmänna villkor inte tillräckligt.Samhällsperspektivet måste lyftas fram tydligare.Utvärdering bör utgöra ett av instrumenten för attgarantera samhällsinsyn och bevara samhällets förtroendeför universitet och högskolor. Detta kräver att olikasamhällsintressen beaktas vid utvärderingen. Det räckerinte att utbildning och forskning är högtstående sett ur ettrenodlat akademiskt perspektiv, utan högskolansverksamhet måste i rimlig omfattning även varasamhällsrelevant.I detta perspektiv vill vi ställa frågan vilken speciellkompetens t.ex. har att dra uppriktlinjer för utvärdering av utbildning av jurister,förskollärare, receptarier eller sjukgymnaster. Utbildningoch forskning inom dessa områden behöver också värderasmed den svenska rättsordningens, skolans och sjukvårdenskrav för ögonen.Det finns också anledning att starkare lyfta fram detstuderandeperspektiv som helt tycks lysa med sin frånvaro ipropositionen. Studenterna måste ges möjligheter att varamed och påverka hur utvärderingar av olika utbildningarskall ske.Det är för högskolans skull utomordentligt viktigt attmångfalden av olika samhällsintressen vägs in iutvärderingen. Den inskränkta syn somutbildningsministern presenterar i propositionen ärhärvidlag helt oacceptabel.Av propositionen framgår också att utvärderingengenom ett offentliggörande av skillnader i kvalitet t.ex. hosen likartad utbildning inom flera högskolor är tänkt attsporra de ansvariga ytterligare i deras ansträngningar attåstadkomma bästa möjliga verksamhet. Detta låter sigenkelt sägas, men någon tanke måste också ägnasmålsättningen om en hög och likvärdig kvalitet över helalandet i högskoleverksamheten. Enligt vår upfattning fårdetta mål inte överges.Vi vill vidare framhålla allmäntillsynensbetydelse. Det nya styrsystemet lägger ansvaret för bl.a.resursanvändning, uppläggning och planering lokalt påhögskolan. Ett målstyrt system måste enligt vår uppfattninginnehålla någon form av tillsynsfunktion som germöjligheter till sanktioner i den händelse förordningar interespekteras och uppsatta mål inte följs. Denna fråga harman helt gått förbi i propositionen.Förslagen i denna proposition innebär implicit att dencentrala antagningen slopas utan att något som helst motivför denna förändring redovisas i propositionen. Samtidigtsom regeringen i regeringsdeklarationen säger sig vilja slåvakt om ''rättsstaten'' aviseras en förändring avantagningsreglerna innebärande att staten i fortsättningeninte skall garantera att alla studenter behandlas lika. Vianser det naturligt att förändringar görs iantagningssystemet mot bakgrund av linjesystemetsupphävande 1993. Detta måste dock göras så att man slårvakt om rättstryggheten och rättvisan för de studerande.Under alla förhållanden är det helt oacceptabelt attgenomföra en så grundläggande förändring som den nuföreslagna utan att närmare redovisa skälen härför.2. att låta nuvarande besvärsnämnd förhögskoleutbildning svara för samtliga besvärsärenden inomhögskolan kan accepteras med tanke på att universitet ochhögskolor själva kommer att besluta om att inrätta ochtillsätta tjänster som professorer från och med den 1 juli1993.3. ForskningsrådsnämndenI propositionen föreslås även attforskningsrådsnämnden, FRN, skall läggas ned. Deuppgifter och medel nämnden disponerar för forskningsstödskall fördelas mellan de övriga ämnesorienteradeforskningsråden. Nämndens medel förforskningsinformation föreslås fördelas på dels högskolormed fasta resurser för forskning, dels på den föreslagnaservicemyndigheten som skall ersätta tillskapades som ettkomplement till forskningsråden efter en grundligutredning i . FRN har somen central uppgift att initiera och stödja samhällsrelevantforskning och skall särskilt uppmärksamma behovet avtvärvetenskaplig forskning. Det innebär att nämnden kan tasig an forskningsstöd till universiteten som är klartproblemorienterat och göra det utan begränsningar vadgäller ämnen eller sektorsgränser. FRN är det endaforskningsrådsorgan med en bred samhällsrepresentation.Antalet forskningsråd som är helt forskarstyrda har nyligenutökats och uppgår nu till sex.Forskningsrådsnämnden arbetar inom sittforskningsstöd med ett flertal områden. Insatsernaunderbyggs normalt av en beredning i särskildaarbetsgrupper eller kommittéer med bred vetenskapligrepresentation. Som exempel på insatsområden kannämnas: naturrerurser och miljö, teknik och samhälle samtindivid, samhälle och hälsa. Vidare arbetar FRN påuppdrag av riksdag och regering med biblioteks- ochinformationsvetenskaplig forskning. FRN stöderungdomsforskning genom bland annat stöd till ett antalcentrumbildningar i högskolan. har givitFRN ett särskilt ansvar för kvinno- ochjämställdhetsforskning. FRN är vidare svensktmedlemsorgan i det internationella tvärvetenskapligainstitutet i Laxenburg, . Tillsammans medhumanistiskt samhällsvetenskapliga forskningsrådet harFRN även skapat ett internationellt uppmärksammatkollegium för samhällsvetenskap beläget i däravancerad teoretisk forskning utförs av internationella ochsvenska forskare.FRN har också vissa andra samordningsuppgifter av förforskningen väsentlig karaktär. Särskilt gäller dettaansvaret för fördelning av medel till dyrbar vetenskapligutrustning. Detta görs i nära samarbete med berördaforskningsråd och i nära anslutning till deras prioriteringar.FRN har vidare ett internationellt uppmärksammat ochframgångsrikt program för forskningsinformation tillallmänheten.Förslaget att lägga ner FRN är av en rad skäloacceptabelt. FRN är ett väl fungerande forskningsorganmed hög kompetens och liten byråkrati, som genom en radinitiativ fått i gång intressant och spännande forskning pånya områden. FRN har vidare kraftigt bidragit till att ökaallmänhetens möjligheter att ta del av forskningsresultatenoch därmed till att stärka demokratin.Det är vidare olyckligt att avskaffa det enda organ därbreda politiska och även fackliga samhällsintressen kankomma i organiserad dialog med företrädare för samtligaforskningsråd. För är denna kontaktyta avsärskilt intresse.Den uppgift som FRN väl fullgjort genom att skapaförnyelse inom forskningsorganisationen och ta hand omforskning som genom sin tvärvetenskapliga karaktär ellerav andra skäl riskerar att hamna mellan stolarna måste ävenfortsättningsvis ha ett starkt stöd. På många av de områdeninom vilket FRN varit verksam skulle de striktämnesorienterade forskningsråden ha mindre möjligheteratt ta ansvar och aktivt initiera forskning. En överföring avansvaret för dessa områden till de ämnesorienterade rådenskulle sannolikt medföra att de sammanhållna satsningarnasnart upphörde.En nedläggning av FRN skulle vidare göra det svårt att iframtiden hantera nytillkommande i riksdagenidentifierade forskningsområden av liknande karaktär.Vidare skulle ett borttagande av de öronmärkta ochsammanhållna anslagen för dyrbar vetenskaplig utrustningallvarligt skada den apparatberoende forskningen inom allaområden. Från företrädare för forskningsråden har samfälltframhållits att den form för fördelning av medel som FRNutvecklat bör bibehållas.Regeringens förslag om att lägga ner FRN är osedvanligtilla underbyggt. Någon utredning eller närmareöverväganden presenteras inte och ingen diskussion harförts med berörda kommittéer eller forskare. Förslagetpresenteras dessutom som man i andra länderöverväger organisatoriska arrangemang liknande FRN ochibland också med FRN som förebild.Att genomföra regeringens förslag vore att ta flera stegtillbaka i svensk forskningspolitik bl.a. genom att allvarligtförsämra villkoren för den breda tvärvetenskapen i landet.Om någon förändring av FRNs arbetsuppgifter skall ske bördetta ske i samband med att hela rådsorganisationensamtidigt ses över vad avser arbetsfördelning ochorganisatorisk struktur. Regeringens förslag att lägga nedFRN är alltså dåligt motiverade och bör enligt vår meningavslås. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag att lägga neduniversitets- och högskoleämbetet (UHÄ),och högskolor (UUH)och forskningsrådsnämnden (FRN).