mot · GG02T5 · 1992-10-21 00:00:00 — med anledning av prop. Regeringens proposition om är enundermålig produkt. Underlaget för de ekonomiskabedömningarna är ytterst bristfälliga. Den rapport somhänvisas till har inte varit föremål för sedvanligremissbehandling. De som fått möjlighet att yttra sig harhaft mycket starka invändningar.Kommunikationsministern konstaterar att ett fortsattstatligt åtagande inte är försvarbart oavsett vilkabedömningar om den framtida trafikutvecklingen som görs,men förutsätter att fattiga inlandskommuner skall ta ''detfulla ekonomiska ansvaret och således även risktagandet förinlandsbanan''. Några beslut som visar att de är beredda tilldetta har oss veterligen inte fattats av de berördakommunerna. Konsekvenserna av de ekonomiskatransaktioner som föreslås är inte belysta. Det gäller främstfinansiering av vagnpark, fastigheter och driftbidrag förinlandsbanan, som till vissa delar tydligen är tänkt ske inomramen för befintligt anslag för köp av interregionalpersontrafik.Vi anser bl.a. av dessa skäl att propositionen inte kanligga till grund för ett riksdagsbeslut.I propositionen föreslås att skall överlåtaäganderätten till huvuddelen av samt tre tillbanan anslutna bansträckor till berörda kommuner. Fördetta skall inte få någon ersättning.Kommunerna skall efter överlåtelsen själva bestämma förvilken trafik banan skall rustas och upplåtas. Rullandematerial för både person- och godstrafik, samt fastighetersom nu ägs av , skall utan kostnad överföras till det nyabolaget, som skall ägas av kommuner och privata intressen.De torde omfatta värden av några hundra miljoner kronorsom staten skall ersätta SJ för.I gengäld skall de nya ägarna enligt propositionen övertabanverkets ansvar för banhållningen. För att klara av detskall man få disponera investerings- ochunderhållsmedel för , d.v.s. dels ca250 milj.kr. fördelat , dels ca 47 milj.kr. per årunder fem år.För driften av tågtrafiken skall ett tidsbegränsat bidragpå totalt 135 milj.kr. Med dessa åtgärderskapas enligt propositionen förutsättningar förkommunerna och övriga intressenter att driva trafiken längsinlandsbanan.Vi socialdemokrater delar inte denna uppfattning.PersontrafikenFör oss socialdemokrater är möjligheten att skapa enfungerade kollektivtrafik för inlandsborna avgörande. Vianser att kommunerna längs banan inte har de ekonomiskaförutsättningar som krävs för att genomföra ett sådantåtagande utan att kraftiga nedskärningar i den normalakommunala verksamheten måste vidtagas. Sedan juni 1991finns, genom ett tioårigt avtal mellan staten ochtrafikhuvudmännen, på denna sträcka en busstrafik sombättre än motsvarar resenärernas behov ochkrav när det gäller linjesträckning, snabbhet och komfort.Vi anser att detta är den bästa lösningen. Vi vidhåller vårtidigare uppfattning att en upprustning av mellanMora och är den för inlandskommunerna bästainfrastruktursatsningen. Förutom de viktiga arbetstillfällendetta tillför är en sådan upprustning tilllångsiktig nytta för befolkningen samt turismen ochnäringslivet i inlandet.Trots detta har den nuvarande regeringen förbrukatytterligare 100 milj.kr. för persontrafik på under ettrådrumsår. Därmed har statliga medel använts tillparallelltrafik med landsvägsbussar och rälsbuss i ettområde med begränsat trafikunderlag. Årets tågtrafik, somi huvudsak omfattar turister, innebär en subvention omminst per resenär. Varje tåg (rälsbuss) som framförtshar kostat 75 000 i subvention . Under vinter-,vår- och höstmånaderna har endast en handfull resenäreråkt med tågen. Detta är en anmärkningsvärdmisshushållning med statliga medel i ett ansträngtekonomiskt läge.Regeringen tillsatte också ytterligare en kommitté för attutreda banans framtid. Det är rapporten från denkommittén som ligger till grund för regeringens proposition.Vi anser inte att denna rapport presenterar några faktasom visar att kommer att fungera som ett brakommunikationsmedel för inlandsborna. Såväl SJ sombanverket anser i sina yttranden över rapporten att depresenterade kostnaderna för fortsatt trafik är för lågt sattaoch antaganden om resandeutveckling alltför optimistiska.Även länsstyrelserna i berörda län är tveksamma till fortsattpersontrafik. Trafikhuvudmännen i ,och anser dessutom att dennuvarande busstrafiken är det bästa alternativet. Avpropositionen framgår också att inte heller kommunernalängs banan är beredda att täcka kommande driftunderskottför trafiken. Ändå förutsätter regeringen att de efter en kortövergångsperiod skall få ''det fulla ekonomiska ansvaret ochsåledes även risktagandet för ''.Enligt tidigare presenterade beräkningar utförda avbanverket uppgår kostnaderna för en upprustning avinlandsbanan till lägsta tänkbara standard till 390 milj.kr.Att som regeringen nu gör hänvisa till den optimistiskainställningen hos några intressenter om banans framtid ochmed ett statligt stöd på 135 milj.kr. överlåtabanan till kommunerna anser vi vara cyniskt gentemotkommunerna. Med det ekonomiska läge som råder ikommunerna finns det ingen garanti att de medel sombehövs för drift, upprustning och underhåll kan ställas tillförfogande. Mot den bakgrunden framstår ocksåutredningens förslag till utveckling av exklusiv turisttrafiksom ytterst orealistisk.GodstrafikenGodstrafiken på har stor betydelse förinlandets näringsliv och sysselsättning. Av den anledningenanslog den socialdemokratiska regeringen för budgetåret1991/92 80 milj.kr. för upprustning av banan så att den fortsatt kanfylla sin funktion för godstrafiken. totalasatsningar --1995 beräknades samtidigtuppgå till ca 370 milj.kr. för godssträckorna, som omfattardrygt halva inlandsbanan.Den överföring av till kommunerna somnu föreslås innebär att denna satsning hotas. Istället för enlångsiktig satsning på de delar av banan som är viktiga förgodstrafiken, bl.a. genom upprustning och underhåll av demest trafikerade delarna, riskerar stödet att spridas ut påhela banan. Detta skulle vara till men för utvecklingen avnäringslivet och sysselsättningen i inland. Tilldetta kommer att kommunerna inte har ekonomiskaresurser och den beredskap som erfordras för attframgångsrikt kunna driva trafiken på , ochdärmed äventyras den framtida godstrafiken på banan.I propositionen föreslås också att staten skall överlåtarullande material och fastigheter till det nya tågbolaget. Fördetta skall SJ kompenseras heter det. Denna kompensationskall ske inom ramen för befintligt anslag till interregionalpersontrafik. Storleken av detta belopp antyds inte. Vianser att det är mycket tveksamt att bemyndigarregeringen att avhända sig statlig egendom utan ett bättrebeslutsunderlag. Vilken effekt detta skulle få förupprätthållande av viktig regional persontrafik som nufinansieras av detta anslag redovisas inte heller. Risken äruppenbar att samhällsnyttig persontrafik på järnväg i andradelar av landet försämras genom att medel flyttas tillinlandsbanan.I krisuppgörelsen mellan regeringen ochsocialdemokraterna har kommunikationsdepartementetålagts att göra en besparing om 300 milj.kr. Hur dennabesparing skall tas ut har inte närmare preciserats. Vi utgårifrån att den inte kommer att drabba ellerbanverkets anslag för investeringar och underhåll av vägarrespektive järnvägar. kan vi konstatera att övrigaanslag som kan bli föremål för besparingar inomkommunikationsdepartementets område är synnerligenbegränsade.Mot denna bakgrund finner vi det orimligt att nu föreslåen årlig utgiftsökning avseende samhällsekonomisktolönsam turisttrafik på inlandsbanan.Besparingskravet med anledning av krisuppgörelsenkommer ju därmed att öka med motsvarande belopp. Ettoavvisligt krav är att kommunikationsdepartementetredovisar hur besparingskravet skall förverkligas innan nyaåtaganden görs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:9.