mot · GF02Ub457 · 1992-01-27 00:00:00 — I utredning om klinisk talvård framförsen rekommendation av 7--8 logopedtjänster/l00 000 invånare i enlighet med den då bäst utbyggdalogopedverksamheten. I mellersta och harbehovet av ökade logopedresurser mötts genom att antalettjänster utökats. Få landsting har dock nått det avSocialstyrelsen uppsatta målet. Förutom på de treutbildningsorterna råder större eller mindre brist pålogopeder över hela landet.Den sämsta tillgången av logopedtjänster finns dock iNorrland.För det första är antalet inrättade tjänster iNorrland mycket lågt i förhållande tillbefolkningsunderlaget men också i förhållande till landet iövrigt. Det finns endast 2,7--3,2 tjänster/l00 000 invånare inrättade i norra sjukvårdsregionen, dvs. iNorrbotten, , och Jämtlandslän. Detta innebär ett avsevärt lägre tal än övriga sjukvårdsregionen harockså starkt framfört krav på logopedutbildning vid UmeåUniversitet. På samma sätt som när det gällt t.ex. läkare,tandläkare och sjukgymnaster är det bästa sättet att fåutbildad personal att utbildningen förläggs till regionen.Det är helt otillfredsställande att alla trelogopedutbildningarna nu är lokaliserade till den södradelen av landet.För det andra är den låga logopedtätheten bara endel av Norrlandsproblematiken. Situationen förvärras av att25% av de inrättade tjänsterna dessutom är vakanta.Stora rekryteringsproblem föreligger i den norrasjukvårdsregionen, vilket också påverkarsjukvårdshuvudmannens benägenhet att inrätta nyatjänster. Om erfarenheterna visar att det inte går att besättaredan inrättade tjänster, är det ingen idé att inrätta dem.Bristen på tjänster och svårigheterna att besätta de fåsom nu är inrättade drabbar särskilt de svaga grupperna isamhället -- de glömda och avsidestagna. Vi talar då ompsykiskt utvecklingsstörda, människor som drabbats avafasi och/eller dysarti efter stroke med hjärnskada, barnmed avvikande språkutveckling, stammare m.fl.Nuvarande bristsituation innebär ett klart brott motlagen om särskilda omsorger för psykiskt utvecklingsstördadär landstingskommunerna åläggs att ge service av bl.a.logoped åt dessa grupper. Även patientgrupper, exempelvispersoner med förvärvade hjärnskador, har rätt tilllogoped. Det kan knappast vara i enlighet med hälso- ochsjukvårdslagens intentioner att norrländska patienter inomdessa grupper inte ens får en logopedbedömning ochbehandling som tillkommer patienterna i övriga landet. Vinödgas dock konstatera att patienter medkommunikationsstörningar inte får vård på lika villkor,vilket drabbar Norrlandspatienterna.De som blir lidande, patienterna, har själva sedan långtid påtalat bristerna. , och i den norrasjukvårdsregionen har försökt uppmärksammastatsmakterna på denna orättvisa.Nu måste en ändring ske och en utbildning tillkomma vidUmeå Universitet inom ramen för de 5 000 utbildningsplatser, som enligt beslutskulle tillföras högskolan läsåret l992/93.Det är nödvändigt med en omfördelning inom ramen förde befintliga utbildningsplatserna för att tillgodose behovetav logopeder i den norra regionen. Nuvarande förhållandekan varken accepteras eller försvaras. Utbildningsförslagethar tidigare grundat sig på ett intag av 22 elever vartannatår. Syftet med utbildningen är att ge dem teoretiska ochpraktiska kunskaper samt den praktiska förmågan somkrävs för självständigt arbete som logoped. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fr.o.m. vårterminen 1993inrätta logopedutbildning vid genomomfördelning av befintliga utbildningsplatser.