mot · GF02U206 · 1992-01-27 00:00:00 — Forskningen har blivit allt klarare överinstitutionernas roll när det gäller utvecklingsprocesser.Den avgörande skillnaden mellan fattiga och rika länder ärofta av institutionell natur. Denna nya kunskap avspeglasinte i utformningen av det svenska biståndet till u-länderna.Anslagen till enskilda organisationer, folkrörelser ochföretag dominerar stort, medan anslagen till institutionerför forskning, undervisning och teknikutveckling endast ärmarginella. Denna resursfördelning medför ofrånkomligenett ineffektivt utnyttjande av biståndsmedel, som medföratt utvecklingseffekten i blir betydligt mindre änvad som skulle kunna vara fallet. Vi förordar därför enomprövning av nuvarande biståndsformer till förmån för ettökat stöd till institutionsbyggande i u-länderna.Appropriate Technology -- ATSDet viktigaste vid tekniköverföring till är attfinna den tekniknivå som tillåter att det småskaligasamhället kan kombineras med en industriell kultur utan attdet sociala mönstret bryts sönder. Forskningen på dettaområde har försummats. Den har inte tillnärmelsevis fått deresurser som skulle behövas. Svenska tekniker och företaghar sedan gammalt visat stor förmåga till innovationer ochskulle kunna åstadkomma goda resultat, underförutsättning att organisationen och resurserna fanns.Hösten 1988 bildades den ideella föreningenAppropriate Technology , ATS. Bakom dennaförening står företrädare för universitet och högskolor,frivilligorganisationer och näringsliv. ATS vill medverka bärkraftig utveckling i genom en bättreanvändning av resurser i som inte kanutnyttjas. Rent praktiskt går det så till att ett teknikcentruminrättas. Genom detta centrum skapas en kontaktyta mellanforskningen på universiteten, biståndsorganisationer ochindividuella uppfinnare och innovatörer ute på företagen.ATS skall medverka till en tvärvetenskapligmetodikutveckling och bygga upp en kunskapsocherfarenhetsbank på biståndsområdet.På det internationella planet har det länge funnits ensådan typ av organisation. En av de första och mest kändaär , somskapades av E.F. Andra s.k. AT-organisationer är TOOL i , i , GATEi och i . Genom (), med högkvarter i ,har dessa organisationer byggt upp ett internationelltnätverk, som förser AT-organisationer i tredje världen medett viktigt tekniskt kunnande. Inom detta nätverk har manlänge efterlyst aktiv medverkan från i dennakunskapsöverföring till u-länderna.En av anledningarna till att står utanför dennaverksamhet, är det regelverk som styr det svenskabiståndet. Den del som gäller enskilda organisationer harutformats med tanke på traditionella organisationer avfolkrörelsekaraktär. Dessa organisationer, som redan haregna resurser, kan få avprojektkostnaderna täckta genom anslag från SIDA. Menenskilda organisationer och stiftelser, vars verksamhet ihuvudsak är förlagd till , är uteslutna frånbidrag. Organisationer som ATS, , har alla fåttavslag på sina ansökningar. Motioner med yrkanden omöverföring av anpassad teknologi till har tidigareavslagits med motiveringen att ATS som enskildorganisation har möjlighet att söka bidrag genom SIDA.Men i själva verket kan ju enskilda organisationer enbartsöka bidrag för sina kostnader i , medan anslag tillverksamheten i inte utgår. Denna rådandesnäva avgränsning har medfört att resurser, som skullekunna få stor betydelse för utveckling, intetagits i anspråk. Man kan verkligen ställa frågan om vi, medtanke på utsatta situation, har råd med ettsådant resursslöseri.I andra länder, t.ex. , har man infört ett nyttbegrepp, nongovernmental institutions, NGI. Det är högtid att man i inför ett motsvarande begrepp.Tankegångar i den här riktningen tycks också glädjande nogvinna ökad terräng. Det framgår bl.a. av --nr. 6/89 -- där en SIDA-expert i en artikel ''Välgörenhet görinte världen bättre'' ifrågasätter om det inte är dags attinföra ett nytt begrepp, ''Enskilda institutioner'' somkomplement till ''Enskilda organisationer''. I ett sådantbegrepp skulle man kunna inlemma flera institutioner ochstiftelser som sysslar med icke vinstdrivandebiståndsverksamhet, men som inte kvalificerar sig förbidrag.SIDA har ju i flera sammanhang motiverat satsningen pånågra få stora projekt i stället för många små med att manhar för få handläggare till sitt förfogande. Denna brist skullekunna avhjälpas om man delegerade vissa typer av projekttill de organisationer som har specialistkunnandet.Utrikesutskottet instämmer i bet. 1990/91:UU15 i att detfinns ett stort behov av inhemsk lokalt förankrad teknologii och att forskning och utveckling bör äga rumvad gäller teknologins anpassning till lokala förhållanden.Man framhåller vidare att kunnande av det slag som t.ex.ATS tillhandahåller kan komma till användning dels genomsamarbete med mottagarland eller svenskbiståndsorganisation, dels genom att erbjudabiståndsmyndighet sina tjänster på konsultbasis. Somemellertid vid enföredragning för utskottet framhöll är det, med något enstaka undantag,med nuvarande fastlåsta principer för svenskt u-landsbistånd, i praktiken nästan omöjligt för institutionernaatt långsiktigt kunna skapa nödvändiga kontaktnät i . De administrativa hindren för en sådanutveckling tycks vara oöverstigliga. Slutsatsen efter mångaårs energiska försök att skapakunskapsuppbyggnad/överföring genom institutioner medstark svensk kompetens blir därför att detta är möjligtenbart genom ett initiativ från riksdagen.Motionen skall inte heller uppfattas som enanslagsframställan från en enskild organisation. I självaverket handlar det om ett principiellt ställningstagande,nämligen om ett svenskt deltagande i SATIS-nätverket.Behovet av nya kanaler för svenskt bistånd är stort, kanalersom undviker en tungrodd och ofta korrupt byråkrati imottagarländerna. Detta är uppenbart för personer medpraktisk erfarenhet av biståndsarbete. Därför är det ocksåav största vikt för svenskt bistånd att vi så snabbt sommöjligt inrättar en , som kan ingå i SATIS.Att låta svenska institutioner få ta ett större ansvar förinstitutionsutveckling i mottagarländerna torde mycket välrymmas inom de principer som gäller för svenskt u-landsbistånd. Den anslagspost inom SIDA-budgeten somskulle kunna vara lämplig för ändamålet är Försöks- ochMetodutveckling (FOM) under Särskilda program samtMiljöanslaget. Anslaget för FOM bör därför räknas upp rimlig nivå och öppna för svenska initiativ av typenATS -- . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheterna för enskildainstitutioner och ideella stiftelser att erhålla medel urbiståndsanslaget,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättandet av en svensk att finansieras med medel ur biståndsanslaget.