mot · GF02Ju833 · 1992-01-27 00:00:00 — En alltför hög beläggningpå anstalterna försvårar möjligheterna till differentiering.Det arbete som inletts med att utarbeta lokalahandlingsprogram bör fortsätta.För att de intagna skall kunna anpassa sig till ett normaltliv efter frigivning är det mycket viktigt att ökade satsningargörs på grundutbildning, yrkesutbildning och social träning.Vård- och behandlingsinsatserna måste byggas ut och enökad medverkan bör ske av myndigheter och organisationerutanför kriminalvården redan underverkställighetstiden.FrivårdenFrivården spelar en betydelsefull roll inomkriminalvården. Frivården skall medverka till att dendömde inte återfaller i brott och att hans anpassning isamhället i övrigt främjas. Många av frivårdsklienterna ärarbetslösa. Det gäller inte minst de villkorligt frigivna.Även bostadssituationen är mycket svår. Arbete och bostadär de grundläggande förutsättningarna för en normaltillvaro efter anstaltstiden. Det är därför nödvändigt attinsatserna för frivårdens klienter ökar så att därmedmöjligheterna för dem att erhålla arbete och bostadförbättras.Frivården är i stort behov av kvalificerade övervakareoch ökade insatser bör därför göras för rekrytering ochutbildning av övervakare. Här har bl.a. fackligaorganisationer, idrottsrörelsen och andra ideellaorganisationers engagemang stor betydelse.I en särskild motion om anslag till kriminalvårdenföreslår socialdemokraterna att ytterligare medel tillförskriminalvården för behandling och stödåtgärder,rekrytering och utbildning av övervakare samtpersonalutbildning.BrottsoffrenBrottsofferprogrammetDen socialdemokratiska regeringen inledde enambitiös satsning på att förstärka brottsoffrens ställning.Detta tog sig uttryck särskildabrottsofferprogram. En rad åtgärder har därefter vidtagits.Direkta lagändringar med inriktning på att stärkabrottsoffrens ställning har genomförts. I andra avseendenhar en översyn av reglerna påbörjats. En omfattandesatsning har skett på att förbättra informationen tillbrottsoffer om deras rättigheter och möjligheter att erhållastöd. Vidare har utbildningen av dem som inomrättsväsendet arbetar med dessa frågor förbättratsväsentligt. Nya metoder för samverkan mellan berördarättsliga och andra instanser har utvecklats för att på etteffektivt sätt tillgodose brottsoffrens behov. Brottsoffer-och kvinnojourernas verksamhet har stötts på olika sätt.Det är glädjande att regeringen nu avser att gå vidaremed det arbete som inleddes av den socialdemokratiskaregeringen. Detta inte minst med tanke på att de som utsättsför brott i stor utsträckning tillhör den grupp som riskeraratt drabbas hårt av regeringens politik på andra områden.Risken för att drabbas av brottslighet är betydligt större förmänniskor som vistas i miljöer där utslagning är vanligtförekommande.Polisens rollPolisens roll när det gäller stödet till brottsoffren kan inteunderskattas. är det polisen som den brottsdrabbadeförst kommer i kontakt med. Polisen har den viktiga ochmånga gånger svåra uppgiften att informera om formernaför det fortsatta rättsliga förfarandet, om den drabbadesrättigheter och möjligheter att erhålla hjälp i olikaavseenden liksom hur man bär sig åt för att få exempelvisersättning för de skador som brottet givit upphov till.Många gånger är det också polisen som i praktiken får svaraför samordningen av brottsofferstödet genom att förmedlakontakter med brottsofferjourer, kvinnojourer, socialamyndigheter etc. För att polisen skall kunna fullgöra dessauppgifter krävs inte bara personella resurser utan ocksåutbildning och väl fungerande administrativa rutiner. Påmånga håll utför polisen detta arbete på etttillfredsställande sätt men på sina håll föreligger påtagligabrister. Enligt vår uppfattning är det viktigt att deenskilda poliserna har erforderlig utbildning och att detfinns väl utarbetade rutiner för denna verksamhet.Våldet mot kvinnorVi socialdemokrater vill betona vikten av att arbetet medatt motverka våld mot kvinnor fortsätter. En radförbättringar av lagstiftningen i syfte att förstärka skyddethar genomförts. Men detta arbete kan inte bedrivas enbartmed rättsliga medel. Av stor betydelse är detutvecklingsarbete av samarbetsformerna i frågor som rörvåld mot kvinnor som påbörjades av densocialdemokratiska regeringen. Inte minst viktigt är att tafasta på den isolering och rädsla som de drabbadekvinnorna ofta upplever och som försvårar för dem att tadet skydd som samhället erbjuder i anspråk.Regeringen föreslår i årets budget att 10 miljoner avsättsför försöksverksamhet med livvaktsskydd för hotadekvinnor. Socialdemokraterna biträder förslaget men villsamtidigt fästa uppmärksamheten på att förslaget lämnar enrad frågor obesvarade inte minst ur integritetssynpunkt. Vivill också betona vikten av att man söker andra lösningarsom mer tar sikte på att lösa den bakomliggande konfliktsom ofta utgör orsaker till att kvinnor är hotade. Vi villockså stryka under betydelsen av en aktiv opinionsbildningoch upplysning. Många av de framgångar som haruppnåtts kan nämligen bero på att kunskapen ochmedvetandet om kvinnovåldet har ökat, vilket har lett tillatt de drabbade i högre grad har kontaktat rättsväsendeteller andra som erbjuder hjälp och stöd. Här harkvinnojourerna otvivelaktigt haft en stor betydelse.Unga lagöverträdareNumera är det självklart att också samhället har ettansvar för ungdomars uppväxtförhållanden. Barn ochungdomar som gjort sig skyldiga till brott tillhör ofta dengrupp som har störst behov av stöd och hjälp. ärdet viktigt att även gentemot de unga upprätthålla ochhävda de grundläggande värden som skyddas av destraffrättsliga reglerna. Samhället måste reagera snabbt ochkonsekvent när ungdomar begår brott.Den socialdemokratiska regeringen vidtog under desenaste åren en rad åtgärder inriktade på ungdomar. Nyaregler tillkom som förbättrade möjligheterna till ett snabbtoch effektivt ingripande mot unga lagöverträdare.Möjligheter infördes för såväl polis som domstolar attålägga ungdomar att reparera och återställa det de har ställttill med. Förbud infördes mot att bära kniv på allmän platsoch mot försäljning av s.k. gatustridsvapen m.m.Det finns tecken som tyder på att utvecklingen blandungdomarna är positiv. Andelen som begår grova brott harminskat kraftigt och andelen som prövar narkotika harsjunkit drastiskt. De stora problemen återfinns hos ettganska litet antal ungdomar som kommer att krävaavsevärda resurser och mycket arbete för att gesförutsättningar att leva ett normalt liv.Det finns emellertid enligt socialdemokraternasuppfattning fortfarande en rad brister i den nuvarandelagstiftningen. Det var bakgrunden till att densocialdemokratiska regeringen tillsatteungdomsbrottskommittén. Kommittén har i uppdrag att göraen samlad utvärdering av socialtjänstreformens betydelseför behandlingen av unga lagöverträdare och i sambandmed detta förutsättningslöst överväga om den nuvarandearbetsfördelningen mellan och rättsväsendetär väl avvägd och om samarbetet mellan myndigheterna kanförbättras. Kommittén skall också överväga vissa förslagsom våldskommissionen fört fram, bl.a. förslag om utvidgatstöd för och skydd av ungdomar som riskerar att utvecklasogynnsamt, om jour- och ungdomsdomstolar och om utökatsamarbete mellan myndigheter och föräldrar.Ungdomsbrottsligheten har ofta sin grund i psykiska ochsociala problem. De problemen löses inte genom rättsligainsatser utan kräver andra åtgärder, som vård ochbehandling. Ett fängelsestraff kan därför direkt motverkasyftet att ge den unge förutsättningar för ett laglydigt liv.Det är också bakgrunden till principen om att ungdomarunder som begår brott skall falla under socialtjänstensansvar och inte under kriminalvårdens. Enligtsocialdemokraternas uppfattning bör den principen ocksågälla fortsättningsvis.Därför reagerar socialdemokraterna starkt mot deplaner som justitieministern fört fram om att återinföraungdomsfängelser och tillskapa veckoslutsfängelser förungdomar.Detta innebär inte att socialdemokraterna anser att denuvarande förhållandena inom ungdomsvården ärtillfredsställande. De brister som varit rådande inomungdomsvården har också lett till att beslutat omatt låta staten återta ansvaret för de särskildaungdomshemmen. Med ett statligt huvudmannaskap och encentral intagning är det lättare att få överblick överungdomshemmen, differentiera vården och planera intagetpå ett ändamålsenligt sätt.PolisenPolisens verksamhet syftar till att upprätthålla allmänordning och säkerhet samt ge allmänheten skydd och annanhjälp. I kampen mot brottsligheten har polisen en centralroll.Polisen har också varit föremål för en rad reformerunder . Dessa har tagit sikte på att ge de lokalapolismyndigheterna större befogenheter att själva beslutaom sin verksamhet och att stärka lekmannainflytandet.Målen har varit decentralisering, synlighet, service ocheffektivitet.1980-talets polisreformer har haft stor betydelse ochpolisväsendet har i allt väsentligt förmått omsätta beslut ochmål i praktisk handling. Men det innebär inte attförändringsarbetet får avstanna. Polisväsendet är en storoch i många avseenden fortsatt tungrodd organisation.1990-talet ställer nya krav på polisväsendet.Resursfrågorna inom polisväsendet tilldrar sig storuppmärksamhet. Den personalbrist som fortfarande finnsframförallt i kommer, efter den ökning avutbildningen som skett , att vara avhjälpt imitten . Större kraft måste nu läggas ner på attåstadkomma en administrativ rationalisering inompolisväsendet. Uppgifter som inte kräver direkt polisiärkompetens bör i större utsträckning överföras tilladministrativ personal.En fortsatt decentralisering inom polisväsendet bör ske.Det nya budgetsystemet skapar förutsättningar för detta.Enligt socialdemokraternas uppfattning kan det finnas skälatt se över polisdistriktsindelningen i syfte att skapaförutsättningar för en ytterligare decentralisering fråncentral till regional och lokal nivå. Decentraliseringenmedför att måste få en betydelsefull rollnär det gäller att följa upp och utvärdera på vilket sättstatsmakternas beslut om exempelvis prioriteringsfrågoromsätts i praktiskt polisarbete.Det direkta polisarbetet bör inriktas på en ökadsynlighet. har i förhållande till många andra länderen stor andel kriminalpoliser. Det bör enligtsocialdemokraternas uppfattning finnas mycket att vinna ien omorientering av polismansfunktionen till en merallround polis. Kriminalpolisuppgifter bör föras över tillordningspolisen och kriminalavdelningarnas arbeterenodlas till förmån för bekämpandet av mer svårutreddabrott. En prioritering av kvarters- ochområdespolisverksamhet bör ske.Större resurser och engagemang måste läggas ner på detbrottsförebyggande arbetet. Det är ett arbete som måstebedrivas kontinuerligt och i bred samverkan med skola,socialtjänst, andra myndigheter samt föreningar ochfolkrörelser. Polisen har också viktiga uppgifter i arbetetmed att ge hjälp och stöd till brottsoffer.Polispersonalen utsätts ofta i sitt arbete för storapåfrestningar. En väl utvecklad personalpolitik haravgörande betydelse för polisens möjligheter att utföra ettbra arbete. Frågor som rör utbildning, arbetsmiljö ocharbetsledning måste ges hög prioritet inom polisväsendet.I en motion om den ekonomiska brottsligheten föreslårsocialdemokraterna bl.a. ökade resurser till polisens EKO-brottsbekämpning och styrmedel för att garantera enprioritering av denna brottsbekämpning.RättsväsendetDomstolsväsendetDet svenska domstolsväsendet och den svenskarättegångsordningen har allmänt sätt ett välförtjänt gottanseende. En välutbildad och skicklig personal fullgör sinaarbetsuppgifter på ett sätt som svarar mot högt ställda krav.Arbetssituationen vid domstolarna har under senare årvarit ansträngd. Domstolsväsendet har liksom andraoffentliga organ ställts inför den svåra uppgiften att hanteraen växande arbetsbörda med begränsade resurser.Svårigheter har också funnits att rekrytera och behållapersonal. Även om åtgärder vidtagits i syfteatt göra domarbanan mer attraktiv så är problemen ännulångt ifrån lösta.Domstolarnas svårigheter kan inte mötas enbart genompersonalförstärkningar. Grundläggande frågor omdomstolarnas framtida arbetsuppgifter och organisationmåste övervägas. Målet måste vara ett kvalitativthögtstående domstolsväsende med fortsatt starktlekmannainflytande och god lokal förankring. Domstolarnaskall i princip endast ägna sig åt sådana frågor som kräverdomstolsprövning. En renodling av domarollen gör attverksamheten vid domstolarna blir effektivare. Ett sätt attåstadkomma denna renodling är att domstolarna förbehållsuppgifter som är rättskipning i egentlig mening. Ett annatsätt är att fortsätta med det påbörjade arbetet med attdelegera ärenden från juristpersonal till annandomstolspersonal.Det är denna inriktning som enligt socialdemokraternasuppfattning bör vara vägledande för de närmaste årensreformarbete. har också haft dettasom utgångspunkt för sitt arbete.I en särskild motion till innevarande harsocialdemokraterna utvecklat sin syn på domstolsväsendetoch processrätten. I en motion om nämndemannafrågorredovisar socialdemokraterna sin syn påersättningsfrågorna till nämndemännen och föreslår ökadsatsning på information.ÅklagarväsendetÅklagarväsendet har haft likartade problem somdomstolarna. Arbetsbördan har ökat och det har varit svårtatt rekrytera och behålla jurister. Personalsituationen är förnärvarande någorlunda tillfredsställande.Den socialdemokratiska regeringen tillsatte en särskildutredning med uppgift att se över åklagarväsendet ochreglerna om förundersökning. I utredningens uppdrag ingåratt överväga möjligheterna att ytterligare renodlaåklagarnas arbetsuppgifter, bl.a. genom att överförauppgifter till annan personal och andra myndigheter. Etteffektivare förundersökningsförfarande, en utvidgadanvändning av ordningsbot och strafföreläggande samtavkriminalisering av vissa brott är andra frågor somutredningen skall behandla. Socialdemokraterna är positivatill en sådan utveckling.I en motion om den ekonomiska brottsligheten föreslårsocialdemokraterna ökade anslag tillåklagarmyndigheterna för utbildningsinsatser.RättshjälpenEtt huvudsyfte med rättshjälpsreformen 1973 var atträttshjälp skall ges i en sådan utsträckning att ingen avekonomiska skäl skall vara förhindrad att ta tillvara sinarättsliga intressen. Redan kort efter ikraftträdandet stod detklart att reformen medförde betydligt större kostnader änberäknat.Under 1980-talet vidtogs en rad åtgärder i syfte attminska statens kostnader för rättshjälp. 1988 gjordes vissainskränkningar i rätten att erhålla rättshjälp sominkomstgränsen höjdes och rättshjälpsavgiften sänktes.Även förändringar har kostnaderna förrättshjälpen stigit. har fått i uppgift attanalysera kostnadsutvecklingen när det gäller rättshjälpensamt göra en utvärdering av hur rättshjälpens syfte attförbättra den enskildes möjligheter att få tillgång tilljuridisk hjälp i rättsliga frågor uppfylls.Regeringen aviserar i budgetpropositionen förslag i syfteatt begränsa statens kostnader för rättshjälpen. Det gäller iförsta hand en sänkning av inkomstgränsen för rättshjälpoch en höjning av rättshjälpsavgifterna.Socialdemokraterna ställer sig i och för sig inte avvisandetill åtgärder som syftar till att begränsa kostnaderna.Förslag som innebär att det grundläggande syftet bakomrättshjälpsreformen äventyras kan emellertid inteaccepteras. Rättshjälpssystemet måste även framöver varautformat så att ingen av ekonomiska skäl skall varaförhindrad att ta tillvara sina rättsliga intressen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioriteringen av åtgärder motvålds- och narkotikabrottsligheten samt den ekonomiskakriminaliteten i det brottsbekämpande arbetet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade insatser mot brottslighetmed invandrarfientliga och rasistiska inslag,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvecklandet av samverkanmellan myndigheterna i det lokala brottsförebyggandearbetet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bildandet av lokalabrottsförebyggande organ och brottsförebyggande rådets(BRÅ:s) medverkan i detta arbete,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättandet av professurer vidBRÅ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om BRÅ:s resurser för forskning ochutveckling,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvärdering avvapenlagstiftningen,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder i syfte att förhindrastölder ur militära förråd,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om användningen av fängelsestraff,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvecklandet av alternativapåföljder till fängelsestraff,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad användning av böter,villkorlig dom och skyddstillsyn i förening med särskildaföreskrifter,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den villkorliga frigivningen,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en samlad översyn av denstraffrättsliga lagstiftningen,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de principer som bör varavägledande för översynen av kriminalvårdsreform,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om reglerna för permission frånkriminalvårdsanstalt,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om differentiering inomkriminalvården,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vård- och behandlingsinsatsernainom kriminalvården,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade insatser inom frivården,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning och administrativarutiner vid polisen för hjälp och stöd åt brottsoffer,20. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fördelningen av ansvaret mellansocialtjänsten och kriminalvården för ungdomar som begårbrott,21. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ungdomsfängelse ochveckoslutsfängelse,22. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt decentralisering inompolisväsendet,23. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppgifteravseende uppföljning och utvärdering av statsmakternasbeslut i prioriteringsfrågor,24. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om polismansfunktionen,25. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om personalpolitiken inompolisväsendet,26. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om renodling av domarrollen,27. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt delegering avarbetsuppgifter inom domstolsväsendet,28. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad användning av ordningsbotoch strafföreläggande samt avkriminalisering av brott,29. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättshjälpens utformning.