mot · GF02Fi604 · 1992-01-27 00:00:00 — Jag har i motioner till de senaste riksmötena aktualiseratett antal åtgärder i syfte att åstadkomma ett spritt ägande.Till årets vill jag framför allt ta upp ett antalproblemställningar runt s.k. värdepappersfonder. Dessa är,enligt min mening, en mycket intressant sparform förenskilda människor, men den nuvarande lagstiftningeninnehåller ett antal brister, vilket medför för delägarna i enfond att de ej på ett tillfredsställande sätt kan utöva derättigheter som bör vara förknippade med enskilt ägande.VärdepappersfonderRiksdagen beslöt -- på grundval avregeringens proposition 1989/90:153 ''Omvärdepappersfonder'' -- om en ny lag för bl.a.allemansfonder. Till grund för lagstiftningen lågpromemorian ''En ny aktiefondslag'' (Ds 1989:71), somutarbetats av en arbetsgrupp i . Dennya lagen skulle ersätta aktiefondslag.Som jag framhållit i motioner och 1991 var en reformering avlagstiftningen i många delar välbehövlig. Vissa frågor i dennya lagstiftningen gavs dock, enligt min mening, en olyckligformulering. Det gäller särskilt följande.AndelsägarstämmaDelägarna i en aktiefond hade enligt 1974 årsaktiefondslag rätt att utse en ledamot i fondbolagets styrelseför varje påbörjat tretal ledamöter. Dessa ledamöter valdespå en s.k. andelsägarstämma. På denna har de som sparadei fonden, ägarna, rätt att förutom att välja ledamöter i dets.k. fondbolag som förvaltar fondens tillgångar, även ställafrågor och få information om förvaltningen. De hade ävenrätt att utöva rösträtt för fondernas aktier. Ytterst fannsvidare möjligheten, om delägarna av ett eller annat skäl varmissnöjda med förvaltningen, att fatta beslut om byte avfondbolag.Den nya lagen om värdepappersfonden öppnade vägenför fondbolagen och aktiefonderna att avskaffa dessaandelsägarstämmor, eftersom dessa enligt den nyalagstiftningen ej längre är obligatorisk. Detta har också ivissa fall skett, med enligt min mening negativakonsekvenser.Principiellt är det olyckligt att dem som äger aktiefondenskulle fråntagits rätten att besluta över förvaltningen avfondens tillgångar. Det har vidare resulterat i en utökadmaktställning för dem som äger de stora fondbolagen dvs. ipraktiken de stora bankerna. Det har också visat sig att närandelsstämman avskaffats har delägarnas direkta insyn ochkontrollmöjligheter reducerats.Riksdagen bör därför besluta att andelsägarna i enaktiefond ska ha bunden rätt att besluta om fondensangelägenheter på en obligatorisk årlig andelsägarstämma.Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext i denna fråga.Antalet delägare i en allemansfondUrsprungligen fick det i varje allemansfond finnas högst75 000 delägare. Genom proposition 1987/88:60 höjdesdenna gräns till 100.000 personer. På grundval av förslag iprop. 1988/89:50 höjdes åter -- på förslag av -- högsta antal andelsägare ien allemansfond. Den gången från 100.000 till 150.000personer.I DS 1991:85 ''Premiegrundande allemanssparande''behandlas denna fråga. I denna sägs nämligen attDe nu gällande bestämmelserna avseendeallemansfondernas organisation har medfört att de störreförvaltarna (huvudmännen) på marknaden vardera har ettflertal allemansfonder -- och därmed också lika mångafondbolag -- med sinsemellan i princip identisk inriktning.Genom denna uppsplittring på små enheter harförutsättningarna för en rationell förvaltning minskat. Deadministrativa kostnaderna har stigit i höjden.Rekryteringsproblemen, vilka bottnar bl.a. i att varjefondbolag enligt lag ska ha en styrelse med minst sjuledamöter, har ökat. De angivna olägenheterna, vilkanaturligtvis skall vägas mot bl.a. andelsägarnas intresse avinflytande över förvaltningen, kommer att bli än merframträdande om antalet sparare i allemansfonderna blirstörre än vad det är . Vidare framhålls attDet bör därvid övervägas om bestämmelserna skalländras, dvs. att högsta tillåtna antalet fondandelsägarehöjs, eller om den skall tas bort. Det kan också övervägasom en allemansfonds maximala storlek skall knytas tillvärdet av tillgångarna i fonden i stället för som till antaletandelsägare.Genom det stora antalet delägare är det praktisktomöjligt för ägarna att träffas och besluta om fondensangelägenheter. För att ägarna ska ta sitt ansvar ochbestämma i sina egna angelägenheter bör det högsta antaletdelägare i en fond kraftigt sänkas. Det högsta antaletdelägare i en allemansfond bör därför sättas till 50 000personer.Genom den av mig föreslagna förändringen får deenskilda delägarna ökade möjligheter att utöva inflytandepå fondernas förvaltning. Det blir också fler fonder och flerpersoner som kommer att sitta i fondernas styrelser. Dettakommer att bidra till maktspridning och pluralism.Utskottet bör ges i uppdrag att utforma erforderliglagtext.Kopplingen aktiefonder och bankerFlera värdepappersfonder är, enligt min uppfattning, iallt för hög grad knutna till de stora bankerna. Det harunder 1991 förekommit några exempel där det är motiveratatt ställa frågan om allemansfonder utnyttjas för att stärkarespektive banks ''intressesfär'' i stället för att prioriterabästa möjliga avkastning på allemansfondsspararnas insattakapital.Genom fondernas storlek bidrar den nuvarandesituationen till en koncentration av antalet aktörer påmarknaden vilket medför flera negativa konsekvenser, bl aatt hela marknadens funktionssätt tenderar att försämras.Kopplingen värdepappersfond/fondbolag/bank bördärför ges ökad uppmärksamhet. De nuvarande reglernabör därvid enligt min mening ses över. En tänkbar väg sombör utredas är möjligheten att införa en tvingande regel omatt en bank med ett flertal fondbolag måste förlägga dem tillolika regionbanker/regionalkontor, t ex , ,osv.Stadshypotekskassan och ()I utredningspromemorian ''Hypoteksinstituten iframtiden'' (SOU 1989:103) behandlas bl.a. hurStadshypoteksföreningarna skall organiseras i framtiden.Promemorian föreslår en konstruktion som innebär attdet kommer att saknas en väl lämpad och väl definieradägarkrets som är beredd att ta ansvar för kassans framtid.Stadshypotekskassan och dess föreningar bör ombildastill aktiebolag. Därefter bör de -- liksom () -- successivtprivatiseras. I detta sammanhang är det angeläget attlåntagarna ges visst delägande. Detta bör som sinmening ge regeringen till känna.Regelverket för fondbörsDe kraftiga kursfall som präglat kursutvecklingen vidStockholms fondbörs under stora delar av 1990/91 haraktualiserat ett flertal frågeställningar.Den första är den informationsplikt som de bolag har,vars aktier handlas. En erfarenhet, som personer vilka näraföljer utvecklingen på detta område har gjort, är attinformationen i flera fall fungerat dåligt från de bolag varsverksamhet utvecklats betydligt sämre än vad derasföretagsledning prognostiserat eller antytt i t.ex.bolagsstämmotal.Utvecklingen i bolaget kan delvistas som exempel på detta. Utvecklingen i bolagetmedförde -- för många helt överraskande -- attföretagsledningen offentliggjorde attbolagets verksamhet måste läggas ned. Detta efter attbolaget suttit i långa förhandlingar med sina huvudägare.Frågan kan resas om informationen om bolagetsproblem -- vid sen informationsgivning skett tillmarknaden -- på ett eller annat sätt nått utanför denavsedda kretsen. I det aktuella fallet finns det -- migveterligen -- inget som pekar på detta. Men utvecklingenaktualiserar, enligt min mening, likväl stramare regler förinformationsgivning för bolag vars verksamhet utvecklasbetydligt sämre än vad marknaden förväntar sig.Ett annat problem är när ett bolag lägger ett bud på ettnoterat bolag. Om det förvärvade bolaget är noterat på dens.k. O-listan kan den nya företagsledningen besluta om attbolaget med mycket kort varsel ej längre ska handlas viabörsen. Detta kan sätta särskilt de mindre aktieägarna iknipa. En där handeln kan fortgå, även viddenna typ av ägarförändringar, är därför enligt min meningmotiverad. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att gällande lagstiftning ändrasså att det högsta antalet delägare i en värdepappersfondskall vara 50000 personer,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kopplingenbanker/värdepappersfonder,3. att beslutar i enlighet med vad i motionenanförts om rätten för andelsägare i en aktiefond att beslutaom fondens angelägenheter på en obligatoriskandelsägarstämma,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Stadshypotekskassans och dessföreningars framtid,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om () framtid,26. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om informationsgivningen för bolagvars aktier handlas vid och påeventuellt andra för allmänheten öppnamarknadsplatser,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om handeln med vissa bolags aktiervid och på eventuellt andra förallmänheten öppna marknadsplatser.1