mot · GF02T16 · 1992-03-24 00:00:00 — med anledning av förs. 1991/92:17 revisorers förslag angående granskningen av de statliga affärsverkskoncernerna BakgrundAffärsverkens ansvar är att försörja övriga samhälletmed viktig infrastruktur. Med affärsverken avses härpostverket, , , luftfartsverketoch sjöfartsverket.Mycket av den produktion som affärsverken står förskulle aldrig ha kommit till stånd på marknaden om intestaten redan före det demokratiska genombrottet tagitinitiativ när det gäller postbefordran, järnvägstrafik ochtelekommunikationer.Behovet av ett sammanhängande nationellt system,stora investeringar och utvecklingskostnader samt vinstförst på lång sikt har medfört att det privata intresset förinfrastruktursatsningar varit otillräckligt.Efter det demokratiska genombrottet har affärsverkendelvis präglats av folkrörelsernas kamp för social rättvisa,bättre anställningsvillkor, jämlikhet och regional balans.Rätten till rättvis postbefordran, järnvägsförbindelser ochtelekommunikationer har också varit föremål för politiskkamp.Dagens situationFrån sida har på olika sätt fastslagits att detpolitiska inflytandet över den långsiktiga planeringen avsamhällets infrastruktur bör öka. Ett sådantställningstagande gjordes t.ex. i samband medbehandlingen av infrastrukturpropositionen 1990/91:87.Trafikutskottet har när det gäller riktlinjer och principerför investeringsplaneringen betonat att styrningen mertydligt bör utgå från . En viktig grund förriksdagens bedömningar och styrning är att verkenslångsiktiga planering föreläggs . Löpandeinformation till riksdag och regering ommarknadsförutsättningar och hur uppställda mål uppfylls ärviktig.Vid en bolagisering av affärsverken finns ingenskyldighet att presentera treårsplaner eller annan viktiginformation om framtiden. En offentlig och politisktbehandlad planering kan ge konkurrensnackdelar eftersomkonkurrenter då ges bättre möjligheter att under sekretessförbereda åtgärder som ''plockar russinen ur kakan'' ochbryter sönder infrastrukturverksamhet. Informationenkommer därför sannolikt att begränsas till årsbokslut ochhistoriska återblickar. Möjligheten till politiskt styrdprioritering minskas kraftigt och kortsiktigakapitalavkastningskrav får dominerande betydelse.En naturlig del av ett kommersiellt verksamt bolag ärockså en effektiv finansförvaltning. Enligt regeringsformen9:2 får emellertid inte statens medel användas på annat sättän vad bestämt. Skall regeringsformen strikttillämpas får ett statligt bolag lätt en konkurrensnackdelgentemot andra bolag.I bolagsformen kan inte den grundlagsfästaoffentlighetsprincipen upprätthållas. Allmänhet och mediagår därför miste om möjligheten till information, som är enförutsättning för opinionsbildning och politiska processer.Möjligheter att överklaga myndighetsbeslut till högreinstans försvinner också. Därmed försvagas de enskildasrättstrygghet. Den missnöjde som har råd kan tvingas vändasig till andra aktörer vilket kan vara svårt när verksamhetenhar karaktär av naturligt monopol.Trots att kritik kan riktas mot affärsverkenspersonalpolitik har goda insatser påbörjats för utveckling avintern demokrati, medbestämmande, decentralisering avbeslut, förstärkning av serviceanda m.m.Anställningstrygghet och vissa sociala förmåner har variten del av statens personalpolitik. Det kan befaras att vissaoacceptabla försämringar i anställningsvillkoren kaninträffa vid en bolagisering och i än högre grad vid enprivatisering.Kritiken mot de affärsdrivande verken för bristandesamhällsekonomisk effektivitet baserar sig inte på någravetenskapliga jämförande studier utan är hypoteser avideologisk natur.Troligtvis bedriver svenska affärsverk jämfört medinternationella motsvarigheter en någorlunda effektivverksamhet. I befordrar t.ex. postverket av breven över . I andra europeiska länder harman normalt mycket lägre kvalitet i detta avseende. IItalien kommer av breven fram . Även liggervid en internationell jämförelse mycket högt när det gällereffektiviteten, t.ex. har vårt telenät hög driftssäkerhetsamtidigt som priserna för teletjänster internationellt sett ärlåga.SlutsatserMonopolkaraktären av verksamheten kan givetvis ledatill höga kostnader och låg kvalitet. Några bevis för att dettaskulle vara ett så stort problem i vårt land att fördelarnamed affärsverksformen måste överges finns inte.I praktiken påverkas redan de affärsdrivande verkenkraftigt av internationalisering och växande konkurrens.Flygtrafik konkurrerar med tåg och buss, faxmeddelandekonkurrerar med brev, privat radiotelefoni konkurrerarmed statlig trådbunden telefoni och så vidare.Med fortsatta satsningar på ökat personalansvar,delegering av beslut och höjd servicenivå bör de statligaverken ha goda möjligheter att fortsätta sin verksamhetinom ramen för en förnyad och utvecklad affärsverksform.Teknikutvecklingen, ökad konkurrens ochinternationalisering kan leda till att andraassociationsformer och ägandeformer kan bli nödvändiga.Detta bör i så fall prövas från fall till fall.Nackdelarna med att överge affärsverksformenöverväger de fördelar en bolagisering kan ge. Även påkonstitutionella grunder kan bolagiseringen ifrågasättas.Riksdagen bör därför som sin mening ge regeringen tillkänna att de återstående affärsverken ej bolagiseras utandrivs vidare i en utvecklad och förnyad affärsverksform. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bolagisering av affärsverken.