mot · GG02Ub12 · 1992-10-21 00:00:00 — Det skullei praktiken innebära att dessa stiftelser själva inom ramenför allmän lagstiftning och ekonomiskt utrymme skulleavgöra till exempel metoder och urval vid antagning avstuderande och former och urval vid anställning avpersonal.Vi socialdemokrater motsätter oss med bestämdhetöverförandet av universitet eller högskolor till stiftelseform.Vi finner ingen anledning för staten att överföra storaförmögenhetsmassor till privaträttslig drift för att genomdetta uppnå en mängd mycket tvivelaktiga effekter. Vivänder oss även emot tanken att genom detta förfarandeundgå mycket av den reglering som syftar till att i detstatliga högskoleväsendet garantera rättstrygghet ochinflytande för de studerande och de anställda. Vi är vidarenegativa till tanken att genom universitetsstiftelser skapaannorlunda samarbetsformer med näringslivet för vissa avhögskolorna. Detta skulle i praktiken innebära att denkonkurrens som regeringen förordar på högskolans områdeinte skulle kunna ske på lika villkor mellan högskolor medolika huvudmän.Redan i dag finns privata högskolor. Det är därförnaturligt för oss att i detta sammanhang framföra vårbestämda uppfattning att inga högskolor skall få ta utavgifter av de studerande som genomgår grundläggandehögskoleutbildning och forskarutbildning. För utbildningsom sker på uppdrag av annan än staten skall särskildaregler gälla.Riksdagen bör därför ge regeringen tillkänna vad somhär anförts om avgifter, privatisering och stiftelser. ''Grundläggande mål och förutsättningar för statligauniversitet och högskolor''I regeringens proposition föreslås betydandeförändringar i de grundläggande målen för den svenskahögskolan. Det mest anmärkningsvärda och allvarliga är attur den nuvarande högskolelagens 2 § andra och tredjestyckena som betydelsefulla mål för utbildningen.Detta avsnitt motsvaras av 1 kap. 9 § i nya förslaget tillhögskolelag.I likhet med tunga remissinstanser såsom till exempelLinköpings och önskar vi behålla denutformning av detta mål som den nuvarande högskolelagenhar genom 2 § andra och tredje styckena. Det lyder:''Utbildningen skall anordnas så att de studerande förvärvarkunskaper och färdigheter samt utvecklar sin förmåga attkritiskt bedöma företeelser av skilda slag. Utbildningenskall främja att de studerande förbereder sig för skildayrken eller vidareutvecklar sig inom yrken som de redanutövar. Inom utbildningen skall kunskaper och färdighetersom har vunnits inom arbets- och samhällslivet i övrigt tastill vara. All utbildning skall främja de studerandespersonliga utveckling.'' Vi anser därför att 1 kap. 9 § förstastycket i förslaget till ny högskolelag utgår och ersätts medovanstående formulering.Dessutom anser vi att det i högskolans mål även bör ingåett åliggande att främja de grundläggande värden som ettdemokratiskt samhälle bygger på. Vi anser därför attpropositionens förslag till nytt 1 kap. 5 § bör ersättas medföljande formulering: ''I högskolornas verksamhet skall detdemokratiska samhällets grundläggande värderingarfrämjas. Högskolorna skall i sin verksamhet iaktta ochfrämja jämställdhet mellan kvinnor och män. Högskolornaskall vidare i sin verksamhet främja förståelsen för andraländer och för internationella förhållanden. ''Motiven för vårt ställningstagande är att högskolan i sinverksamhet måste utgöra och upplevas vara en betydelsefullkraft i samhället och ha en nära samverkan med samhälletsövriga verksamheter. Det är angeläget för högskolansframtid att högskolan av omgivningen inte upplevs varaisolerad från samhället i övrigt. Det är självfallet också såatt utbildning vid högskolan skall främja att de studerandeförbereder sig för skilda yrken eller vidareutvecklar siginom yrken de redan utövar.Inom utbildningen skall dessutom kunskaper ochfärdigheter som har vunnits inom arbets- och samhällsliveti övrigt tas tillvara. Det är vidare självklart atthögskoleutbildning även måste främja en allsidigpersonlighetsutveckling av vilken den intellektuellautvecklingen är en viktig del. Motsvarande bör gällaforskarutbildningen med tillägget att den utöver vad somgäller för grundläggande högskoleutbildning skall ge dekunskaper och färdigheter som behövs för att självständigtkunna bedriva forskning.Riksdagen bör besluta att i högskolelagen införa ovanföreslagna formuleringar.Det centralt bestämda linjesystemet avskaffasI propositionen föreslås att den centralt regleradelinjeorganisationen avskaffas samt att regeringenbemyndigas att avveckla samtliga allmännautbildningslinjer från och med /94. Detta äri överensstämmelse med den tidigare socialdemokratiskaregeringens förslag och det därav följande riksdagsbesluteti . Det innebär att studieorganisationenfortsättningsvis beslutas av varje universitet och högskola.Den centrala styrningen skall utövas framför allt av enexamensordning.Det bör ankomma på regeringen att ge degrundläggande bestämmelserna för examina. I dessaföreskrifter bör det anges bl. a. vilka examina som fårutfärdas och vilka krav som skall uppfyllas för att få en vissexamen. Vi utgår ifrån att företrädare för arbetslivet fårmedverka i arbetet med att utarbeta examensföreskrifterför de mera yrkesbestämda examina.Med tanke på det stora utbudet av utbildningar medolika uppläggning kommer det att bli nödvändigt att göramycket stora informationsinsatser under budgetåret1992/93 till såväl potentiella studerande som en bredallmänhet för att upplysa om hur den nyastudieorganisationen ser ut.Allmän examenI propositionen föreslås att en magisterexamen införs förstudier om minst 160 poäng och med särskilda krav påvetenskaplig fördjupning inom ett ämne svarande mot 80-poängsnivån. Regeringen föreslår att rättighet att utfärdamagisterexamen förbehålls universitet och högskolor medfast forskningsorganisation. Om även högskolorna iÖrebro, , och /skalltilldelas rätten att utfärda magisterexamen inom vissaämnen har regeringen uppdragit åt en särskildutredningsman att pröva.Vi socialdemokrater menar att möjligheten att införamagisterexamen skall stå öppen för alla högskolor. Detmåste här vara en uppgift för den enskildahögskolestyrelsen att bedöma om högskolan vill satsaresurser och kompetens för att utveckla en utbildning påden nivå som krävs för magisterexamen.Det innebär således att examinationsrätten förmagisterutbildningar skall gälla generellt och i likhet medandra utbildningar utvärderas för varje lärosäte efter det attutbildningarna genomförts.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som häranförts om magisterexamen.YrkesexaminaI propositionen anges ett antal yrkesexamina.Vibedömer att bland yrkesexamina även bör föras uppekonomexamen och studie- och yrkesvägledarexamen.Det finns även skäl att överväga ytterligare examina föryrken efter genomgång av medellånga vårdutbildningart.ex. laboratorieassistent och hörselvårdsassistent. Demedellånga vårdutbildningarna under kommunalt ochlandstingskommunalt huvudmannaskap berörs knappastalls i propositionen. Dessa utbildningar har ofta en myckettydlig yrkesprofil. Regeringen bereder medanledning av ett riksdagsuppdrag detta område. Någonsamlad redovisning har ännu inte presenterats. Det ärangeläget att denna redovisning kommer . Isamband därmed bör också framläggas förslag omyrkesexamina för detta område. Regeringen bör därföråterkomma till med förslag till examina inomdetta utbildningsområde.Vad beträffar de övergångsarrangemang som berörs ipropositionen finns det skäl att instämma i SFS krav på attde studerande som finns på utbildningar i högskolanmåste få på sig att avsluta sin utbildning än de ipropositionen föreslagna fem åren. Vi menar i likhet medSFS att staten även skall vara generös med övergångsreglermellan den gamla studieorganisationen och införandet aven ny examensordning. Vi menar därför att alla studerandesom uppfyller kraven för en examen enligt den nyaexamensordningen skall ha rätt att ta ut den.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som häranförts om ekonomexamen och studie- ochyrkesvägledarexamina samt om examina för de medellångavårdutbildningarna.Nej till begränsning av rätten att genomgå provVi socialdemokrater avstyrker förslaget att begränsastuderandes rätt att genomgå prov eller praktik. Vi menaratt det är olämpligt att stoppa studerande i deras fortsattautbildning bara därför att de misslyckats fyra gånger på ententamen. De fördelar staten skulle uppnå genom attförhindra ytterligare möjligheter till tentamenstillfälleskulle inte motsvara den belastning de berörda studenternaskulle utsättas för. I verkligheten är det få studerande somtenterar mer än fyra gånger. Den starka pressen påeffektivitet i studierna finns redan i studiemedelssystemetskrav på studieprestationer.Regeringen bör därför avslå förslaget att begränsastuderandes rätt att genomgå prov.Tillträde och antagning till grundläggandehögskoleutbildningVi menar att om nuvarande regler för tillträde ochantagning till grundläggande högskoleutbildning skalländras, skall ändringen leda till ökad frihet för denenskilde. En ändring med syfte att öka friheten föruniversitet och högskolor att välja ut de studerande deönskar kan vi inte acceptera.Vi anser att antagnings- och urvalsreglerna även iframtiden bör vara enhetliga och utformade på ett sådantsätt att rättssäkerheten garanteras. Vår hållning är därförden att en central reglering av antagningen behövs så attenhetliga regler gäller över hela högskolesystemet förlikartade utbildningar. Det skall helt enkelt inte vara varesig svårare eller lättare att få tillträde till samma utbildningvid olika högskolor. Vi yrkar sålunda avslag på de krav påförändringar i detta system som kommer till uttryck ipropositionen.I propositionen godtas inte studieomdömet frånfolkhögskola som grund för urval. Detta är en förändringfrån nuvarande situation där folkhögskolan har en egenkvotgrupp, där studieomdömet är urvalsgrund. Som vitidigare framhållit är det angeläget att bredda den socialarekryteringsbasen för högskolan och därmed minska densociala snedrekryteringen. Studieomdömet frånfolkhögskola bör därför liksom jämställas med betygsom urvalsgrund.Riksdagen bör därför ge regeringen tillkänna vad somhär anförts om behovet av central reglering av antagnings-och urvalsregler.Riksdagen bör vidare avslå förslaget att slopastudieomdömet för folkhögskola som urvalsgrund.Mindre och medelstora högskolorDen svenska högskolan spelar inte bara en avgörandeutbildningspolitisk roll i vårt samhälle utan är även avmycket stor betydelse för vårt lands regionala balans. I stora och berättigade krav på ytterligare utbyggnadframför allt av mindre och medelstora enheter inomhögskolan. En utbyggnad är angelägen både för att uppnåförstärkta utbildningsinsatser och för den regionalautvecklingen.Frågan om forskning och medverkan i forskarutbildningför de mindre och medelstora högskolorna har varit föremålför diskussion under utan att få någon långsiktiglösning. I propositionen är de mindre och medelstorahögskolornas anknytning till fakulteterna ej tydligtformulerade och det framgår inte hur fakulteternaskompetens och resurser skall användas till forskning ochforskarutbildning vid de mindre och medelstorahögskolorna. Regeringen bör därför återkomma med ettförslag till om hur en utbyggnad av forskning ochforskarutbildning vid de mindre och medelstorahögskolorna skall ske.Riksdagen bör ge regeringen detta tillkänna.ForskarutbildningI propositionen förordar regeringen att fordringarna fördoktorsexamen bör bestämmas och utbildningen planerasså att studierna normalt -- om doktoranden studerar påheltid och utnyttjar undervisningen effektivt -- skall krävafyra läsår. Vi delar denna uppfattning.Vi delar likaledes uppfattningen att fakultetsnämndenbör vara det organ som fastställer de särskildabehörighetskraven för forskarutbildningen. Däremot anservi att av rättssäkerhetsskäl beslut om antagning tillforskarutbildning skall kunna överklagas. Det naturliga ärhär att överklagandet bör ske till högskolans rektor menmed som sista instans.Vi socialdemokrater vänder oss emot förslaget attåterinföra graderade betyg på doktorsavhandlingar. Detfinns i den akademiska världen inget entydigt stöd förinförandet av graderade betyg på avhandlingar.Redan i dag vet vi att genomsnittstiden för doktorand attgenomgå forskarutbildning avsevärt överstiger de fyra årensheltidsstudier. Inom till exempel samhällsvetenskapligfakultet är studietiden längre än vadreglerna föreskriver. Graderade betyg riskerar att förlängaavhandlingsarbetet för att högsta betyg skall ernås. Detta ärsärskilt olämpligt då behovet av att ökaantalet forskarutbildade är stort.Behovet av ingående gradering av forskningsinsatsernaskvalitet tillfredsställs istället i nödvändig utsträckning avden granskning som förekommer i samband medsakkunniggranskning vid tjänstetillsättning och vidutdelning av forskningsanslag.Riksdagen bör därför avslå regeringens förslag attåterinföra graderade betyg på doktorsavhandlingar.Tjänsteorganisatoriska frågorRegeringen för i propositionen fram ett förslag om attlektorer vid högskolan skall kunna anställas för enbegränsad tid . Efter skulleinnehavaren få ges tillsvidareförordnande utan att tjänstenpå nytt ledigförklaras. Motivet som anges är att det kanunderlätta rekrytering och ge ökad flexibilitet. Varförföreslås i så fall inte att detta förfarande tillämpas även påprofessorerna? Vi socialdemokrater avvisar detta förslagoch finner det svårbegripligt att man för denna kategori avlärare skall frångå de allmänna principerna påarbetsmarknaden. Vår uppfattning är att högskolelektorerskall anställas med tillsvidareförordnande.Vi förordar även att lärarna i högskolan skall ha enpedagogisk utbildning. Vi föreslår i likhet medhögskoleutredningen att för pedagogisk behörighet ilärartjänst skall fordras en grundläggande utbildning.Regeringen bör återkomma till med förslag på ensådan utbildning.I enlighet med detta bör 3 kap. 5 § därför ändras till attlyda ''en lektor skall vara vetenskapligt och pedagogisktkompetent'' -- -- --Vi finner heller ingen anledning att bifalla förslaget attändra titeln högskolelektor, som är denförfattningsreglerade titeln, till enbart lektor. Genom att pådetta sätt uppnå möjligheten att använda såväl tjänstetitelnuniversitetslektor som högskolelektor strävar regeringenefter att ytterligare markera skillnader i högskolesystemet.Riksdagen bör därför besluta avslå förslaget att lektorervid högskolan skall kunna anställas för en begränsad tid omtre år.Riksdagen bör även avslå förslaget att ändra titelnhögskolelektor till lektor.Riksdagen bör besluta ändra 3 kap. 5 § i enlighet medvad som här anförs.StyrelserVi socialdemokrater anser till skillnad från regeringenatt av rättssäkerhetsskäl de grundläggande villkoren förhögskolans olika styrorgan bör vara centralt reglerade.Detta är nödvändigt för att allt igenom främjasjälvständigheten och friheten för dem som är engagerade ihögskolans verksamhet.Vad beträffar högskolans styrelse anser regeringen detvara tillräckligt att reglera att lärare och studenter vidhögskolan har rätt att vara representerade i styrelsen. Vianser däremot att det i likhet med vad som gäller skallgaranteras att minst två företrädare för verksamheten inomstyrelsens verksamhetsområde skall vara företrädda istyrelsen. Likaledes bör minst två företrädare för destuderande ha rätt att ingå i styrelsen. I likhet medregeringsförslaget anser även vi att allmänrepresentanternaskall vara i majoritet i styrelsen.Vad beträffar sammansättningen av fakultetsnämndernaanser vi att en majoritet bör formas av representanter fördet lärarkollektiv som fullgör forskningsuppgifter. Vidareanser vi att minst en tredjedel av ledamöterna bör utses avde studerande och forskarstuderande som är berörda. Vianser vidare i likhet med vad som gäller att företrädareför de anställda skall ha rätt att delta i fakultetsnämnd.I propositionen föreslås vidare att av ledamöterna i desärskilda organen för grundutbildning skall flertalet varalärare vid högskolan. Vi delar inte denna uppfattning utananser att lärarna bör vara representerade av minst entredjedel av ledamöterna. Vi anser det inte heller tillfyllestatt garantera studenterna vid högskolan enbart rätt att vararepresenterade utan menar att denna representation böruppgå till minst en tredjedel av ledamöterna. Vi anser ävenatt i likhet med vad som gäller i högskolanslinjenämnder företrädare för arbetslivet bör ingå, om ejsärskilda skäl föranleder något annat. Vi anser vidare ilikhet med vad som gäller att företrädare för de anställdaskall ha rätt att ingå i organen för grundutbildning.I propositionen föreslås inte någon reglering avstyrningen på institutionsnivå. Vi menar att institution skallledas av en styrelse, om ej annat följer av föreskrifter somregeringen meddelar. I denna institutionsstyrelse skallminst en tredjedel av ledmöterna företräda de studerandeinom institutionen. Vidare bör företrädare för de anställdautsedda av deras respektive lokala organisationer ha rätt attingå i institutionsstyrelsen.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som häranförts om högskolans olika styrorgan.Principer för dimensionering och lokaliseringDet är självfallet inte någon lätt uppgift för universitetenoch högskolorna att var för sig skaffa sig en överblick överden framtida arbetsmarknadens behov samt de studerandesönskemål.Det finns därför en fara i att alla högskolor satsar påtillfälligt attraktiva utbildningar. Om detta sker kan detkomma att innebära att nybörjarplatserna på sådanapopulära utbildningar utökas väsentligt så att tillgången påstudenter med just denna utbildning kommer att överstigasamhällsefterfrågan. Detta förhållande kommer''marknaden'' att rätta till först på grund av dentidsmässiga eftersläpningen.För att undvika att denna obalans uppstår bör såledesregering och riksdag ta ett ansvar för dimensionering ochlokalisering av utbildningsplatser inom varjeutbildningsområde i högskolan.I regeringens förslag till utformning avutbildningsuppdrag till högskolorna anges att det totalaantalet önskade examina alltid bör anges men att därutöverminimisiffror endast skall preciseras för sådana examina därstatsmakten har anledning att förvissa sig om ett tillräckligtantal examinerade . Som exempel angesbl.a. lärarexamina och yrkesexamina inom vårdområdet.Detta understryker att även måste besluta omvilka examina som skall ingå i examensordningen.Det slutliga avgörandet av dimensionering ochlokalisering av olika utbildningar skall göras av riksdagen.De principer för dimensionering av grundläggandehögskoleutbildning som presenteras i propositionen har viinga invändningar emot. Vi delar uppfattningen att varjeuniversitet och högskola tilldelas ett anslag förgrundläggande högskoleutbildning som beräknas enligtvissa kända principer. Vi anser även att de universitet ochhögskolor som har fast forskningsorganisation tilldelas ettfakultetsanslag för forskning med anslagsposter för varjefakultet.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som häranförts om att bör fastställa vilka examina somskall ingå i examensordningen.ResursfördelningAvvecklingen av det centrala linjesystemet innebärändrade grunder för dimensionering och lokalisering avhögskoleutbildning. Detta ställer i sin tur självklart krav påatt ett nytt system för tilldelning av resurser till de enskildahögskolorna utvecklas.Vi socialdemokrater anser att det nya systemet skallbidra till ökad effektivitet i resursutnyttjandet samt främjaen hög och jämn kvalitet i all högskoleutbildning.Resursfördelningen måste också ske under ansvarstagandeför alla högskolor i landet oavsett var de är lokaliserade.Studenternas val av utbildningsväg och utbildningsort måsteockså återspeglas i systemet liksom statsmakternas beslutom utbildningsuppdrag till den enskilda högskolan.Ett resursfördelningssystem kan dock naturligtvis inteensamt åstadkomma att de olika mål vi ovan ställt upp bliruppfyllda. För kvaliteten i utbildningen är bl.a. vårt krav påpedagogisk kompetens hos högskolans lärare av storbetydelse. I annat sammanhang har vi också accepterat nyaoch striktare krav i samband med beviljande av studiemedeltill de studerande. En sådan åtgärd är ägnad att ökagenomströmningen i högskolan.Den av regeringen presenterade skissen tillresursfördelningssystem anser vi emellertid inte självklartleder fram till de ovan uppställda målen. Därtill är skissenalltför ofullgången.I propositionen föreslås att huvuddelen av resurserna förgrundutbildning skall tilldelas varje universitet ochhögskola med ''en per capita-tilldelning upp till det antalhelårsprestationer eller examina som anges iutbildningsuppdraget''. Vidare föreslås att ''en del avanslaget till grundutbildning fördelas på grundval av i förvägfastställda och kända kvalitetsindikatorer''. Slutligenföreslås att en så kallad ''rörlig resurs'' som varje aktivstudent för med sig till eller högskolan skallkunna ''komplettera dessa former för resurstilldelning''.Enligt vår uppfattning är de komponenter som tänksingå i det nya resursfördelningssystemet alldeles för vagtuttryckta för att de nu skall kunna utgöra underlag för någotriksdagens beslut i ärendet. Bland annat beskrivs intenärmare hur de olika delarna rent konkret skall utformaseller vilken inbördes vikt de skall ha. Dessutom berörs deregionala aspekterna inte alls.Enligt vår mening bör regeringen återkomma tillriksdagen med ett så tydligt utformat förslag till nyttresursfördelningssystem att det står klart för hurresurserna faktiskt kommer att fördelas.Förslaget bör framläggas i samband med 1993 årsproposition om grundläggande högskoleutbildning.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som häranförts om ett nytt och tydligare resursfördelningssystem.UtvärderingRegeringens förslag innebär kraftig betoning avutvärderingsinstrumentet. Följden av förslagen blir attutvärdering kommer att ske på inte mindre än fem olikanivåer. Detta kan bl.a. leda till att forskare och lärare som istrikt mening är experter på något visst specialområde bliröverlastade med arbetsuppgifter.Huvudprincipen för utvärdering bör enligt vår meningvara att denna sker i förhand, dvs. genom noggrannhet isamband med tjänstetillsättningar och vid utdelning avforskningsanslag. När det gäller utvärdering i efterhand,anser vi att huvudinriktningen bör vara att lärare ochforskare utvärderar sig själva i sin undervisning och sinvetenskapliga publicering. Utvärderingen får inte bli någotav experter dirigerat sammanträdesmaskineri utan skallvara ett fungerande vardagsarbete i bibliotek,föreläsningssalar, seminarier och laboratorier somsamspelar med motsvarande verksamhet över hela världen.Utöver denna interna utvärdering måste naturligtvisfinnas extern utvärdering. Det inrättadeutvärderingssekretariatet har därvid stor betydelse. Enligtvår mening är det väsentligt att olika samhällsintressenbeaktas vid denna utvärdering. Vid värdering av t.ex.utbildningen av tandläkare, ingenjörer, lärare måste såvälakademiska som samhälleliga kriterier uppställas. För attbevara samhällets förtroende för högskolan är det av storvikt att samhällsrelevanta aspekter inte sätts på undantag.Riksdagen bör ge regeringen tillkänna vad som häranförts om utvärdering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om social snedrekrytering inom olikadelar av utbildningssystemet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättssäkerhet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avgifter för studerande somgenomgår grundläggande högskoleutbildning ochforskarutbildning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om privatisering och stiftelser,5. att beslutar att i ny högskolelag införanuvarande högskolelags 2 § andra och tredje styckena ochlåta dessa ersätta 1 kap. 9 § första stycket i förslaget till nyhögskolelag,6. att beslutar att i ny högskolelag införa den imotionen anförda formuleringen av 1 kap. 5 §,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om magisterexamen,8.