mot · GG02T9 · 1992-11-05 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:91 Vissa ekonomiska frågor som gäller Regeringen lägger nu ytterligare en proposition somberör på bord. Propositionenbehandlar vissa ekonomiska villkor för , vilketrimligen borde ha ingått i proposition 1992/93:9, därregeringen lägger förslag om överlåtelse av tillberörda kommuner.Även denna proposition är, i likhet med de föregående,ett hafsverk. Vi socialdemokrater är starkt kritiska tillregeringens metod att försöka lotsa ett dåligt förslag genomriksdagen genom att dela upp det i tre ofullständiga delar,istället för att presentera ett samlat förslag som utgör ettfullvärdigt beslutsunderlag för riksdagen.I regeringens första proposition om , prop.1992/93:9, föreslås att kommunerna beviljas ett femårigtbidrag på totalt 135 milj. kr. till drift och investeringar. Tilldetta kommer en kompensation till SJ för överlåtelse avrullande materiel. Kostnaderna skall belasta anslaget G2.Köp av interregional persontrafik på järnväg. I denpropositionen konstaterar också kommunikationsministernatt de medel som anslagits på kontot redan är intecknadeför /93 och att han avser återkomma tillregeringen med förslag till ytterligare medelsanvisning föratt täcka kostnaderna för drift- och investeringsbidrag samtför kompensation till SJ för vissa fordon.Vi kan nu konstatera att kommunikationsministern intehar lyckats i förhandlingarna med sina regeringskolleger. Iföreliggande proposition, prop. 1992/93:91, anförkommunikationsministern att någon ytterligaremedelsanvisning för /93 på anslaget G2 inteär nödvändig för att täcka de kostnader som regeringen villålägga statskassan genom överförandet av ochvissa vagnar till kommunerna. Drift- ochinvesteringsbidraget för skall i stället belastaanslaget G2 för /94. Från detta anslag tasockså en nytillkommen administrationskostnad på 5 milj.kr. vid och SJ. I propositionen fastställsockså kompensationsbeloppet till SJ för rullande materieltill 32 milj.kr. Även dessa skall belastakonto G2.Sammantaget betyder det att 38 milj.kr. av anslagnamedel på konto G2 för /94 används för attupprätthålla turisttrafiken på . Risken ärdärmed stor att annan, ur samhällelig synpunkt viktigare,norrlandstrafik äventyras, t.ex. sovvagnstrafiken påNorrland eller trafiken på . Ävenutvecklingsbar trafik i andra delar av landet kan drabbas,som t.ex. Bergslagstrafiken eller kust-till-kust-trafiken. Ipropositionen antyds också att regeringen i kommande årsbudgetarbete kan tänka sig att pröva ytterligarekompensation till SJ från anslaget G2. Statens kostnader förinlandsbanans fordon kan alltså öka ytterligare trots att dei regeringen företrädda partierna sagt att ingaytterligare pengar från staten skall behöva ges tillkommunerna för inlandsbanetrafiken.I den nu lämnade propositionen saknas bl.a. redovisningav värdet av de fastigheter som ingår i överlåtelsen avbanan. Enligt uppgifter från SJ har dessa fastigheter, medundantag av de sju orternas fastigheter samtsystemtågsterminalerna som redovisas i prop. 1992/93:9, ettmarknadsvärde av 50 milj.kr. Genom att inte ge SJ skälig ersättning för dessamedverkar regeringen till att undergräva SJ:s balansräkningoch framtida konkurrenskraft som företag. När det gällerkommunernas övertagande av rullande materiel från SJanges i propositionen att detta skall ske enligt ett rullandeschema i sådan utsträckning att ett basutbud av trafik kanklaras. Någon redovisning av det antal fordon som krävs föratt klara detta basutbud görs inte. En klar dokumentationav detta behov krävs.Enligt vår uppfattning innebär en överlåtelse avinlandsbanan till kommunerna att de åläggs ett ekonomisktansvar och därmed också ett risktagande som de intekommer att kunna fullfölja. Bl.a. kommer det att krävasstora kapitalinvesteringar i bl.a. lok och vagnar för attkunna genomföra den trafik som så optimistiskt planerats.De 6 milj.kr. som anvisats för att kompensera SJ förrullande materiel räcker endast till köp av två rälsbussar perår. De planer som redovisades i utredningen visade på ettbehov av minst femton rälsbussar, varför fordonsbristen blirett allvarligt hinder för att utföra ens en mycket begränsadtrafik. Att bygga om fordon till demiljövänliga färdmedel som förespeglats i debatten kostaruppemot 1 milj.kr. Därutöver kommer kostnaderna föratt göra tågen attraktiva för den exklusiva turisttrafik somplaneras. Hur stora dessa kostnader kommer att bli förkommunerna har inte redovisats.Eftersom kommunerna har deklarerat att de inte ärberedda att täcka kommande driftunderskott är riskenuppenbar att inlandsbanebolaget kommer att drabbas avstora förluster och att en konkurs blir ofrånkomlig. Dettainnebär att statliga medel som kunde ha använts till en merasamhällsnyttig trafik har förslösats. Därtill kommer attkonkurslagstiftningen är så utformad att viktigagodstrafiksträckor som t.ex. --och andrasystemtågsträckor förloras och därmed upphör somgodsleder vid en konkurs. Detta skulle vara förödande förnäringslivet och sysselsättningen i inland.Vi socialdemokrater har i en särskild motion omöverlåtelse av (1992/93:T5) redovisat våruppfattning att det är de för inland viktigagodstransporterna på delar av som skalltryggas. Medel som anslagits till detta skall inte användasför att upprätthålla en samhällsekonomiskt olönsamturisttrafik.I den krisuppgörelse som ingåtts mellan regeringen ochsocialdemokraterna har en besparing på 300 milj.kr. I regeringens propositionom krisuppgörelsen redovisas inte hur denna besparingskall tas ut. Det allmänna budgetläget och besparingskravetpå med 300 milj.kr. ställerökade krav på en restriktiv budgetpolitik och minskarytterligare utrymmet för satsningar på utökad persontrafikpå . Vi vidhåller vår uppfattning, somredovisats i den ovan nämnda motionen, att besparingeninte får drabba eller anslag förinvesteringar och underhåll av vägar och järnvägar. Vividhåller också vårt krav på en redovisning frånkommunikationsdepartementet av hur besparingskravetskall förverkligs innan beslut om kan fattasoch nya åtaganden görs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:91.