mot · GF02Bo232 · 1992-01-27 00:00:00 — InledningBostaden är en grundläggande social rättighet i likhetmed arbete, utbildning och sjukvård. Allas rätt till en godbostad är det grundläggande målet för den socialabostadspolitiken.När målet formulerades var dessinnebörd att undanröja den bostadsslum, trångboddhet ochbostadsbrist som präglade den tidens . Dessaförhållanden var i hög grad en följd av denmarknadsinriktade bostadspolitik som dittills förts.I dag är denna nöd och brist avskaffad. har ettstort och modernt bestånd av bostäder av hög kvalité.Bostäderna är modernt utrustade och trångboddheten är idet närmaste avskaffad. Antalet bostäder med högutrymmesstandard är mycket stort. Boendet har utvecklatsöver hela landet. Den solidariska bostadspolitiken ikombination med en aktiv regionalpolitik har gjort dettamöjligt.Den sociala bostadspolitiken har således varitframgångsrik. Det innebär inte att alla problem är lösta.Fortfarande finns en rad viktiga bostadspolitiska åtgärdersom behöver vidtas.Vi måste kunna upprättahålla en bostadsproduktionöver hela landet som gör det möjligt att realisera målet omallas rätt till en bra bostad. Bostadsfinansieringen måste gesen sådan inriktning att behovet av bostaden blir detutslagsgivande för konsumenternas efterfrågan. Inflytandetför de boende över bostaden måste utvecklas ytterligare.Inomhusmiljön måste förbättras. Omfattande insatserkrävs för att ge de äldre bra boendevillkor.Det är några exempel på viktiga bostadspolitiska frågorsom måste få sin lösning. De kan ges en acceptabel lösningbara om den sociala bostadspolitikens mål blir vägledandeför politikens inriktning.Socialdemokratin slår därför vakt om den socialabostadspolitikens mål.En viktig del i vår bostadspolitik är att skapa valfrihet.Medborgarna skall kunna välja vilken boende- ochupplåtelseform de vill bo i. Vi har ca 4 miljoner bostäder.Av dessa är upplåtna med äganderätt, 40 %med hyresrätt och med bostadsrätt. I hyresrätten harde allmännyttiga bostadsföretagen och deprivata fastighetsägarna resten. Socialdemokratin villbedriva en bostadspolitik som värnar denna mångfald ochsom ger reella möjligheter för medborgarna att väljabostad.Under 1980-talet förändrades bostadssituationen snabbtfrån överskott till stor bostadsbrist. När vi övertogregeringsansvaret fanns det ett stort antal tommalägenheter, bostadsbyggandet var lågt och arbetslösheten ibyggsektorn stor.Vi genomförde en rad åtgärder för att öka byggandet.Genom den ekonomiska politiken komindustriinvesteringarna igång. Arbetslösheten minskadeoch efterfrågan på bostäder ökade. Överskottet på bostäderförbyttes i bostadsbrist. Det gällde att öka nyproduktionenav bostäder.Genom de åtgärder vi satte in, bl.a. begränsning avkontors- och näringslivsbyggandet i storstäderna, kunderesurser i form av arbetskraft och material föras över tillnyproduktionen av bostäder. Denna ökade från ca 25 000lägenheter 1985 till ca 70 000 1990. Det omfattandebostadsbyggandet har gjort, att bostadsbristen kunnathävas i många kommuner. är dockbostadsbristen en realitet i en rad kommuner, inte minst i destora kommunerna. Till detta kommer bl.a. det storabehovet av äldrebostäder, behovet av bostäder för unga, föratt klara flyktingarnas boende och för den fortsattahushållningssplittringen. Vår bedömning är därför attnyproduktionen bör uppgå till ca 40 000lägenheter per år.Den väg den borgerliga regeringen nu slagit in på lederbort från de bostadssociala målen. Regeringens strävan attlåta marknadskrafterna helt styra utvecklingen på detbostadspolitiska området inger oro. Denna väg prövades iSverige under de första decennierna av . Den harockså prövats i och i en rad andra europeiskaländer. Överallt har resultatet blivit detsamma. Ett oerhörtkraftigt segregerat boende, bostadsslum och bostadsnöd.Därtill växande svårigheter för inte minst ungdomar att fåbostäder.Vi beklagar att den borgerliga regeringen nu villgenomföra sådana experiment också i vårt land. Vi taravstånd från detta. konstaterar vi att regeringengenom splittringen av bostadsfrågan på flera departementtagit bort förutsättningarna för att föra en samladbostadspolitik.Bostaden måste vara en grundläggande social rättighet.Därför måste bostadspolitiken utgå från en socialmålsättning. Samhället och de boende måste ha ettavgörande inflytande över bostadsförsörjningen. Dettakommer att vara vägledande för socialdemokratiskbostadspolitik också framöver. bör geregeringen till känna att den sociala bostadspolitiken ävenfortsättningsvis skall vara vägledande för samhälletsinsatser.BostadsfinansieringRiksdagen beslöt att införa ett nyttsystem för bostadsfinansiering vid ny- och ombyggnad(prop. 1990/91:34, BoU4, Rskr. beslutaderiksdagen om kompletteringar till detta beslut (prop.1990/91:144, BoU20, Rskr. Med stöd av beslutenutarbetades förordningar och föreskrifter. Det nyafinansieringssystemet skulle gälla för hus som påbörjas efter1 och från för hus medräntebidrag enligt gällande regler.Riksdagen beslöt att upphäva dettidigare beslutet och i stället låta det gamlaräntebidragssystemet fortsätta att gälla. De förenklingar påbyggområdet, som var en del av räntelånesystemetgenomförs. Det är bra. Däremot är de principiellaförändringar som genomförts negativa och fördyrarbostadsbyggandet.Det sätt som regeringen hanterat den viktiga frågan omhur vårt bostadsbyggande skall finansieras, har skapat stororo och ovisshet inom byggbranschen och medverkat till detbyggstopp och kaos som råder.Bostadsbyggandet är långsiktigt. Därför är detnödvändigt att aktörerna vet vilka villkor som skall gälla närbygget är färdigt och det är dags att lyfta lånen. vetman inte vilka förutsättningar för byggandet i somgäller från den 1 januari 1993.I stället görs nu en snabbutredning av en särskildutredare. De vaga direktiven ger ingen annan riktlinje förfinansieringen än att det kommer att bli dyrare förden enskilde. Helt naturligt reagerar byggherrar ochentreprenörer på dessa signaler genom att skjuta upp alltbyggande som över huvud taget går att skjuta upp. Därmedhar regeringen i själva verket medverkat till nära nog etttotalstopp på bostadsbyggandets område, något somregeringen självt medger genom sina skrivningar ifinansplanen.Utöver upprivandet av räntelånesystemet harriksdagen efter regeringens förslag beslutat att sänkainvesteringsbidraget från 9,3 till . Också denna åtgärdökar kostnaderna i nybyggandet dramatiskt. I praktikenmotsvarar en sådan sänkning av investeringsbidraget enhöjning av momsen på 5--. En rad andraåtgärder -- återinförandet av räntetrappan, borttagandet avräntebidragen för 10- och 20-årigt lägenhetsunderhåll, attparkeringsanläggningar inte längre får inräknas ibidragsunderlaget för bostadsprojekt -- som regeringenföreslagit och beslutat om, ökar ocksåkostnaderna i byggandet kraftigt.Sammantaget betyder dessa beslut om man jämför meddet av tidigare beslutade räntelånesystemet attt.ex. en vanlig trerumslägenhet i nyproduktionen blir 1 500kr. Jämfört med system ärkostnadsökningen ca . för motsvarande lägenhet.Vi avvisar regeringens förslag. Vi föreslår i stället att detav tidigare beslutade räntelånesystemet skallåterinföras.Detta innebär också att de beslut upphävs som riksdagentog om återinförande av räntebidragstrappanoch att fullt räntebidrag bara lämnas till avbidragsunderlaget, om att parkeringsanläggningar inte fåringå i bidragsunderlaget och om att räntebidrag för 10- och20-årigt underhåll inte skall utgå.Vi föreslår vidare att markvillkoret och den kommunalabostadsanvisningsrätten återinförs, samt att det förslag tillproduktionskostnadsprövning som vi närmare utvecklade ivår motion 1991/92:Bo2 prövas.Byggande för framtidenByggandet är en viktig motor i samhällsekonomin. Enförutsättning för ekonomisk tillväxt är därför en omfattandebyggproduktion. sjunker omfattningen ibyggverksamheten katastrofalt. Arbetslösheten blandbyggnadsarbetarna var . Prognosernapekar mot att arbetslösheten kommer att varahögre än . Strängt taget hela den svenskaarbetsmarknaden påverkas av nedgången ibyggproduktionen.Regeringen redovisar i årets finansplan en mycket dysterbild av byggverksamheten . För1992 räknar man med en minskning av nybyggandet avbostäder på och . En rad faktorersamverkar till det kraftiga raset. Regeringen anger t.ex. detsänkta investeringsbidraget och osäkerhet om hur stödet tillbostadsproduktionen skall utformas som tvåfaktorer.Boverkets prognoser förutser 32 000 påbörjadenya lägenheter och ca 25 000 nya lägenheter.När det gäller ombyggnadsverksamheten tror regeringpå en viss uppgång . bedöms enoförändrad investeringsnivå. Den prognosen är emellertidinte trovärdig eftersom effekterna av de försämradeombyggnadsvillkoren i samband med räntelånensavskaffande inte beaktats.Sammantaget förutses bostadsinvesteringarna falla medöver både 1992 och 1993.De totala byggnadsinvesteringarna i landet bedöms fallamed och 1993.I detta mycket allvarliga läge när stimulansåtgärderskulle erfordras för att öka byggandet väljer regeringen denmotsatta vägen.I budgetpropositionen föreslår regeringen kraftigtförsämrade villkor för byggandet.Räntebidragen skall minskas 1993 med 3,4 miljarderkronor. Det innebär ytterligare kraftigt höjda hyror.Ungdomsbostadsstödet avvecklas. Det betyder höjdahyror för många ungdomar.Tilläggslånen för ombyggnad avvecklas. Det innebär attviktiga ombyggnadsprojekt inte kan genomföras.Fukt- och mögelfonden avvecklas. Det innebär storaproblem för berörda småhusägare.Upprustningen av skolor stoppas när regeringen drar instatsbidraget som tidigare beslutat om.Det är en fullständigt obegriplig linje som inte kan tolkaspå annat sätt än att regeringen är beredd att med öppnaögon öka arbetslösheten bland alla de yrkesgrupper som ärberoende av byggverksamhet.Det innebär också att man med öppna ögon är bereddatt medverka till att stora delar av den svenskabyggnadsindustrin slås ut.Förslagen leder till kraftigt höjda hyror och medverkartill att en bostadssocial nedrustning nu genomförs.Vi socialdemokrater säger nej till denna politik somleder till ett helt onödigt slöseri med mänskliga ochekonomiska resurser.Vi anser att det är nödvändigt att fortsätta bygga förframtiden, att det finns ett stort antal samhällsekonomisktvälmotiverade byggprojekt som bör komma igång, särskilt iden nu rådande situationen. Därför vill vi föreslå ett antalåtgärder för att stimulera byggandet.Vi socialdemokrater anser att det krävs ettbostadsbyggande i vårt land på ungefär 40 000 nya bostäderom året, om bostadförsörjningen skall kunna upprätthållas.Inte minst den stora ökningen av antalet äldre gör detnödvändigt med kraftfulla insatser inom äldreboendetsområde.För att öka bostadsproduktionen är det nödvändigt attvillkoren för finansieringen av byggandet är klara. Vi harovan föreslagit ett återinförande avräntelånesystemet. Det skulle skapa denna klarhet.För att byggherrar och byggentreprenörer skall fåbesked nu om de finansieringsregler som skall gälla, börriksdagen besluta, att nu gällande villkor får gälla för allahus som påbörjas innan nya regler beslutas. Då vetbyggherrar och entreprenörer vilka villkor som gäller.Därmed bör byggandet kunna stimuleras.Vi föreslår vidare att det av sänktainvesteringsbidraget höjs från till retroaktivtfrån 1 januari 1992.Boende för äldreNästan en femtedel av landets invånare är ochäldre. av dessa bor i egna lägenheter.Fram kommer antalet ålderspensionäreri stort sett att vara oförändrat. Dock ökar antalet personersom är och äldre.1990-talets stora bostadsutmaning blir därför att klara deäldres behov av ett mer anpassat boende. Också ur denaspekten är ett högt bostadsbyggande nödvändigt liksom attde bostäder som byggs blir tillgängliga för rörelsehindrade.Äldre och handikappade skall i största utsträckning kunnabo kvar i sin invanda bostad eller sitt bostadsområde.Men det behövs också en kraftig utbyggnad av särskiltanpassat boende för de äldre.Bedömningen pekar mot att det fram behövsett tillskott på uppemot 100 000 bostäder med godtillgänglighet och med möjligheter till omfattande serviceoch vård av äldre människor. har vidare pekat påett dokumenterat behov av 25 000 gruppbostäder undersamma period.Från årsskiftet har ansvaret för de äldres särskildaboende än starkare förts över till landets kommuner.Kommunerna måste därför upprätta program eller planerför att förbättra tillgängligheten i sina bostadsområden samtanalysera hur man skall kunna möta de äldres behov avolika typer av bostäder som t.ex. servicebostäder,ålderdomshem och gruppbostäder.Riksdagen har tidigare, på initiativ av den dåvarandesocialdemokratiska regeringen, fattat beslut om särskildastimulansbidrag till kommunerna för ombyggnader avlokala sjukhem och för byggande av gruppbostäder.Totalt anvisade i bidragför att genomföra Ädelreformen.Det är viktigt att landets kommuner nu med förtur löserde äldres bostadssituation.Det är viktigt att de regler som gäller för bidrag till t.ex.nybyggnad och ombyggnad av gruppbostäder för äldre ärflexibla. Det bör i huvudsak ankomma på respektivekommun att utifrån lokala förutsättningar och vissa angivnafunktionskrav fatta beslut.En annan utgångspunkt måste vara att det inte får bli enåtergång till tidigare institutionsboende. Av denanledningen anser vi att det bör införas krav om minstkokskåp i varje gruppbostad.Ungdomars boendeEtt högt bostadsbyggande är också den långsiktigagaranten för ungdomars möjlighet att flytta hemifrån till enegen bostad.Men det behövs ändå speciella insatser för att underlättaungdomars inträde på bostadsmarknaden.Trots att det inträtt en kraftig omsvängning i efterfråganav bostäder, har det inte nämnvärt förbättrat ungdomarsmöjligheter att få en bostad. är denövervägande delen av de bostadssökande nästan 60 %ungdomar, som bor kvar hos sina föräldrar.Ungdomar saknar förankring på bostadsmarknaden ochde har ofta svag betalningsförmåga. Därför kommerungdomar alltid att ha ett utsatt läge jämfört med andrabostadssökande.Det finns därför skäl att även fortsättningsvis genomförasärskilda åtgärder för att underlätta för ungdomar atttillgodose sitt behov av bostäder.Vi avvisar därför regeringens förslag att ta bort detsärskilda ungdomsbostadsstödet till kommuner för bostädersom hyrs ut till ungdomar under 25 år.Vi anser också att det även fortsättningsvis behövs någonform av samlad instans som agerar gentemot kommunernaför att få fram bostäder, lämpade för ungdomar. Därför börregeringen återupprätta den ungdomsbostadsdelegation,som den socialdemokratiska regeringen hade inrättat.OmbyggnadsverksamhetenTrots att vi har ett i huvudsak modernt bostadsbeståndär många bostadsområden i behov av reparation ochupprustning. Det handlar inte minst om många av debostadsområden som byggdes i slutet av 60-talet.Områden som av olika orsaker blivit hårt nedslitna ochdär det förutom fysiska ombyggnader även behövs andrainsatser av olika karaktär från kommuner,fastighetsförvaltare och övriga intressenter.Under 1991 ökade ombyggnadsverksamheten påtagligt,sedan de restriktioner för ombyggnaden som tidigare gällttagits bort.Den borgerliga regeringens politik innebär att ocksåombyggnadsverksamheten dras ner och kraftigt fördyras.Regeringen föreslår att möjligheterna för ränte- ochamorteringsfria lån för vissa reparations- ochombyggnadsarbeten successivt skall avskaffas. Budgetåret1991/92 var anslaget 315 milj.kr. Endast påbörjadeetappindelade ombyggnader får fortsatta lånemöjligheter.Dessa tilläggslån lämnas i fråga om hyres- ochbostadsrättshus som är . Företrädesvishandlar det om fastigheter i s.k. miljonprogramområden,men lånen har även använts för att avhjälpa olikabyggnadstekniska brister och förbättra inomhusmiljön.Behovet av och anspråken på dessa tilläggslån ärmångdubbelt större än tillgången på medel. hardärför tvingats till en hård prioritering blandansökningarna.I ett läge där det är viktigt att hålla sysselsättningen uppeoch kunna undvika kapitalförstöring av 60- och70-talshus är dessa bidrag oerhört värdefulla. Reparations-och ombyggnadsarbeten ger också arbetstillfällen för dennågot äldre arbetskraften.Vi avvisar regeringens förslag att successivt slopatilläggslånen. Vi vill i stället föreslå att särskilda åtgärdersätts in som stilumerar ombyggnadsverksamheten. Fördetta ändamål bör därför , utöver regeringens 175milj.kr., öka ramen ytterligare med 250 milj.kr. förtilläggslånegivningen till totalt 425 milj.kr.SamlingslokalerBehovet av samlingslokaler är stort. Under denhögkonjunktur som rått ,har en mängd projekt på samlingslokalområdet arbetatsfram som inte kunnat förverkligas. Det är därför möjligt attmycket snabbt komma igång med samlingslokalbyggandeöver hela landet. Det skulle ge ett värdefullt tillskott förbyggsysselsättningen som träffpunkter förmänniskor kommer till. Vi avvisar regeringens förslag attminska anslaget och föreslår i stället att ramen för anslagettill allmänna samlingslokaler höjs med 50 milj.kr. jämförtmed innevarande år.Övrigt byggandeI många kommuner finns ett stort behov av upprustningav skolor och andra kommunala lokaler. I en motionföreslår socialdemokraterna att 300 milj.kr. satsas påupprustning av landets skolor.Socialdemokraterna föreslår dessutom i motionen omkamp mot arbetslöshet att 780 milj.kr. satsas för atttidigarelägga kommunala investeringar i ombyggnad ochupprustning av lokaler.Tidigareläggande av olika statliga byggen är ett annatinstrument som bör tillämpas.Våren 1991 beslutade om inrättandet av ettspeciellt infrastrukturanslag. Tillsammans med bl.a. nyafinansieringsformer bör det vara möjligt att upprätta ettinvesteringsprogram för drygt 100 miljarder . Det är angeläget att de infrastrukturprojekt sombeslutats kommer till genomförande så snart som möjligt.Regeringen bör ges i uppdrag att redovisa sådantidigareläggning för riksdagen.De ovan redovisade förslagen är exempel på åtgärdersom kan sättas in för att stimulera sysselsättningen inombyggområdet, som viktiga behov av såvälbostäder som andra angelägna bygginvesteringar kantillgodoses. Om regeringen inte vidtar omedelbaraåtgärder, så slås byggbranschen och dess yrkeskår sönder.Det får följdverkningar inom andra näringar. Det innebäratt går mot en nationalekonomisk förlust av storamått. Detta måste till varje pris förhindras. Därför vill viunderstryka vikten av att byggverksamheten stimuleras.ByggutmaningenByggkostnaderna i nyproduktionen är höga. För attstimulera branschen att ta fram billigare bostäder medbibehållen kvalitet, inbjöd den socialdemokratiskaregeringen branschen till en tävling -- Byggutmaningen.Förutsättningarna var, att avsteg fick göras frånnybyggnads- och låneregler under förutsättning att vissafunktionskrav på bostaden uppfylldes. Dessa funktionskravvar tillgänglighet, säkerhet, god inomhusmiljö ochtrivsamhet.Mark anvisades i fyra kommuner -- , ,och . Bostadsområdenas storlek var50--200 lägenheter. Olika lägenhetsstorlekar skulleredovisas i samtliga områden. I var en del avområdet avsett för småhus. I var inriktningenungdomsbostäder.Företagen skulle förbinda sig att bygga till de priser somredovisades i tävlingsförslagen. En jury, som bestod avsåväl arkitekter som konsumenter, granskade projekten. Ca50 tävlingsförslag lämnades in.De projekt som juryn ställde sig bakom höll hög kvalitettill låga byggkostnader.Det finns därför anledning att utveckla detta initiativytterligare. bör ges i uppdrag att arbeta vidaremed byggutmaningen i samråd med kommunerna.Riksdagen bör ge regeringen detta till känna.Tomma lägenheterYtterligare en orsak till att kommunerna tvekar att sättaigång nyproduktion är den på många håll vikandebostadsefterfrågan och risken för att åter hamna i ensituation med tomma lägenheter vilket medför storakostnader.Antalet lediga lägenheter hos de allmännyttigabostadsföretagen ökade t.ex. från ca 4 000 i september 1990till ca 11 000 samma månad 1991.Boverket uppskattar det totala antalet lediga lägenhetertill ca 20 000.Sedan flera år har de bostadskooperativabostadsföretagen möjlighet att avsätta medel till en särskildfond för att motverka effekterna av tomma lägenheter.Enligt vår mening finns det anledning att ge även ägaretill hyresfastigheter samma möjlighet. Vi vill därför förordaatt de allmännyttiga företagen och de privatafastighetsägarna ges samma möjligheter sombostadskooperationen.Eftersom behovet av insatser är akut är det tidsmässigtinte möjligt att nu bygga upp en fond av erforderlig storlek.Bostadsföretagen bör därför ges möjlighet att med lånbygga upp en fond. Staten bör ställa upp med en särskildgaranti. I takt med att antalet tomma lägenheter sjunkerkan lånen betalas tillbaka och fonden successivt byggas upp.Regeringen bör efter kontakter med de berördafastighetsägarna återkomma till med ett förslagmed denna inriktning.AvregleringVi är öppna för att genomföra förenklingar ochförändringar i låne- och byggbestämmelser. Ett sådantarbete inleddes också av den socialdemokratiska regeringeni anslutning till den nya bostadsfinansieringen.De beslut som fattade innebär attkomunerna berövas sina möjligheter att planerabostadsförsörjningen och därmed få fram de bostäder sombehövs. Detta är oacceptabelt.Motiven för denna s.k. avreglering är att den skulle ledatill sänkta byggkostnader. Detta är ett allmänt påstående.Några belägg för att så skulle ske finns inte.Ändå är det ett genomgående tema i regeringensbeskrivning av den förda bostadspolitiken att justolika s.k. regleringar drivit upp kostnaderna förbostadsbyggandet. Därför skall man nu genomföralångtgående åtgärder för en avreglering som man menarskall resultera i dramatiskt minskade kostnader.Den dryga hälft av det totala byggandet i som ärinriktat på näringslivets behov av kontors- ochföretagslokaler styrs helt av marknaden. Under perioden1985--1990 då överhettningen var som mest utpräglad påbyggområdet i vårt land, var det näringslivsbyggandet somdrog i väg kraftigast. Näringslivets krav på byggkapacitet --arbetskraft och material -- var så stora att det uppstod bristpå arbetskraft och material, vilket medförde attkostnaderna steg i höjden.Inom näringslivet var man, för att få fram denbyggkapacitet man ansåg sig behöva, beredd att betala depriser som krävdes. Så blev näringslivsbyggandettändvätskan i den inflationsbrasa som drabbadebyggsektorn. Det fick självfallet återverkningar också påbostadssidan, eftersom man konkurrerade om sammatillgängliga kapacitet. Det var situationen.Marknadskrafternas fria spel på den oreglerade delen avbyggsektorn var ledande och drev upp kostnaderna även fördet reglerade bostadsbyggandet.Därför är det fel att påstå att den kostnadsuppgång vihade i bostadsbyggandet under senare delen av 1980-taletberodde på regleringar på bostadssektorn. Den hadesamband med den överhettning som de kraftiga kraven påbyggresurser från näringslivets sida ledde till.Vi socialdemokrater anser att det finns anledning attgenomföra förenklingar i olika regelverk. Utgångspunktenbör vara att det är funktionerna i olika krav på boendet, somär det viktiga inte hur dessa funktioner genomförs. Vipåbörjade sådana förändringar. Vi kommer att varaberedda att positivt pröva de förslag regeringen kan kommamed i detta avseende.Åtgärder mot sjuka hus och ökat konsumentskyddSverige har i jämförelse troligtvis världens högstabostadsstandard. En målmedveten politik för att bygga bortbostadsnöd och slum har resulterat i ett modernt och brabostadsbestånd.Trots detta har konstaterats en radbrister i inomhusmiljön. Det gäller inte enbart bostäderutan även offentliga lokaler som daghem, skolor m.m.Främsta orsaken till sjuka-husproblemen är bruket avolämpliga byggnadsmaterial, brister i byggmetoder ochprojektering samt dålig kontroll.En allt större del av befolkningen lider av allergier elleröverkänslighet, dokumenterat inte minst i den statligaallergiutredningen. Brister i inomhusmiljön anges där somen vanlig orsak till hälsoproblemen.För närvarande saknas ansvarsregler när det gällerbyggandet av flerbostadshus.