mot · GF02Ub294 · 1992-01-27 00:00:00 — Att en vuxen människa inte kan läsa och skriva och atten del barn har mycket svårt att lära sig läsa och skriva, vadberor det på? Är de slöa och lata, utrustade med långsamreaktionsförmåga, mindre begåvade eller helt enkeltdumma i huvudet? Precis som , , och som också hade läs- ochskrivsvårigheter.Nej, de är inte dumma. De lider av ett dolt handikappsom är mycket vanligt, läs- och skrivsvårigheter ellerdyslexi. Det handlar inte om intelligens, inte om dumhet.Det handlar bara om att avläsa och uttolka tecken. Inte omoförmåga att förstå deras innebörd.Ca 10 procent av befolkningen har läs- ochskrivsvårigheter. Ungefär hälften av dem är svårt drabbade.Exemplen ovan visar att människor med dyslexi ofta ärmycket begåvade och dessutom har en stor kreativ förmåga.De utgör alltså en resurs som samhället måste tillvarata.Men det handlar inte bara om det. Det handlar om varjemänniskas lika värde och rättighet, om självförtroende ochinte minst om demokrati, om att vara jämställd i samhället.Utbildningsklyftorna ökar i och i takt meddatorernas intåg i vår vardag och hela arbetslivet blottläggsbekymren med läsning och skrivning. Till bilden hör attmånga av de s k värstingarna och en mycket stor andel avintagna på kriminalvårdsanstalter har läs- ochskrivsvårigheter.För att kunna hjälpa och stödja både barn och unga medläs- och skrivsvårigheter krävs en hel rad åtgärder.SIHDyslexi är ett neurologiskt handikapp med starkt ärftligtinslag. Av den anledningen anser vi att regeringen måtteompröva sin inställning att dyslexin ska hanteras under detnya . I stället bör det ligga under , i skolan, och specialkunskaperom dyslexi måste finnas i dess regionala organisation så där kan stötta lärare och elever med dessa problem utei skolorna.Förskola, skolaDet gäller att känna igen läs- och skrivsvårigheter såtidigt som möjligt för att kunna starta träningsprogram.Detta är ofta möjligt redan i förskoleåldern. Därförbehöver personal på barnavårdscentraler och förskolorkunskap inom detta område.Likaså behöver lärarna i grundskola, gymnasieskola,vuxenutbildning och inom högskolan kunskaper om dessaelevers svårigheter, om hur problemen ser ut och hur manställer diagnos. Såväl inom lärarutbildningen som inomfortbildning av lärare måste utbildning om läs- ochskrivsvårigheter in på ett helt annat sätt än idag.När elevens svårigheter är kartlagda är det viktigt att defår hjälp i skolan. Klasslärarnas uppgift är att ansvara förkunskapsinhämtningen även för elever med svårigheter atttillgodogöra sig skriven text. Den speciella träningen avbasfärdigheterna måste däremot skötas av välutbildadespeciallärare. En förutsättning är att alla speciallärare harutbildning om metoder att lära dyslektiker läsa och skriva.Tyvärr är det inte så . Speciallärarutbildningen måsteovillkorligen förbättras när det gäller dyslexi.Elever med läs- och skrivsvårigheter kan med hjälp avolika tekniska hjälpmedel som t ex datorer och bandspelareöverbrygga sitt handikapp.När det gäller läromedel begärde 1989 efter ensexpartimotion att regeringen löser upphovsrättsfrågan ochfinansieringen så att elever med grava läs- ochskrivsvårigheter ska få tillgång till läromedel inlästa påband. Det är nödvändigt att detta genomförs så snabbt sommöjligt.Klasser på talets grundEnligt samma idé som andra typer av klasser med särskildinriktning bör det på många håll finnas utrymme för klasserpå talets grund för elever med dyslexi. Där skulleskolarbetet huvudsakligen ske muntligt i klassen med attläs- och skrivundervisningen sköts av speciallärare. Detta ären organisationsfråga som säkert kan lösas i kommunerna.SupplementLärare och föräldrar har länge efterlyst ett supplementliknande det som fanns till LGR 69 med riktlinjer förbedömning och betygsättning av elever med dyslexi. Till dekommande läroplanerna för och gymnasietbehövs motsvarande information. Där måste tas upp omelever ska få besvara skrivningsfrågor muntligt, om de skafå längre skrivningstid och hur de i övrigt ska kunnaredogöra för sina kunskaper. Där måste lärarna också få rådom hur de ska ställa sig till användning av tekniskahjälpmedel och även riktlinjer hur betygssättningen skaske.HögskoleprovetMånga elever med läs- och skrivsvårigheter har visat sigväl kunna tillgodogöra sig högre utbildning om viss hänsyntas till deras problem. Det finns möjligheter förhögskoleelever att få läroböcker inlästa på band. Menhögskoleprovet riskerar att bli ett nytt hinder fördyslektikern. Provet som närmast fungerar som ettläshastighetsprov kan hindra dessa elever från att komma invid högskolan. Högskoleprovet måste kunna görasmuntligt.Folkhögskolor och studieförbundMånga folkhögskolor och studieförbund arbetar aktivtoch med stor framgång med vuxna dyslektiker. De harockså den största förutsättningen att nå kortutbildade. Detär därför viktigt att de får sådana signaler från samhället attverksamheten kan fortsätta att utvecklas.ForskningDet finns ett stort antal forskningsresultat ocherfarenheter när det gäller läsinlärningen och läs- ochskrivsvårigheter som inte når ut till skolor ochlärarutbildningen. Likaväl som fortsatt forskning är viktigså måste de kunskaper som finns samlas, dokumenteras ochspridas. Det behövs en samlingspunkt där de vetenskapligaerfarenheterna kan mötas och omvandlas till metodik.HandlingsprogramVi har här pekat på en rad åtgärder för hurdyslexiproblemet ska kunna behandlas inom olikaområden. Detta kan ligga till grund för etthandlingsprogram för att underlätta för dyslektikerna attleva ett jämlikt liv. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett handlingsprogram fördyslexiproblemet.