mot · GF02K206 · 1992-01-27 00:00:00 — Från har vi väckt motionerom grundlagsändringar. Vi hänvisar i det följande vad gällermera utförliga motiveringar till dessa motioner, t ex motion1989/90:K230. I ett par utredningar, som regeringen nu beslutat tillsättahar några av de krav som vi framställt tillgodosetts. Vinoterar med tillfredsställelse att våra initiativ således i någradelar lett till initiativ från regeringen.Det vi avser är dels en utredning, som får i uppgift att bla undersöka möjligheterna att bygga ut fri- ochrättighetsavsnittet med ett ökat skydd för t ex äganderättoch näringsfrihet samt att vidga möjlighetrna att fåförvaltningsbeslut prövade i domstol, dels en utredning omett utökat inslag av personval i vårt valsystem. Vi har i våratidigare motioner utförligt motiverat våra förslag i dessa ochangränsande frågor och vi utgår ifrån att våra förslagkommer att utgöra ett viktigt underlag för de nämndautredningarnas arbete. Vi avstår därför att i dettasammanhang upprepa våra krav.Vi har viss förståelse för, att regeringen ansett att någrafrågor bör prioriteras för att möjliggöra att åtminstonenågra grundlagsändringsförslag kan komma att bli underlagför vilande beslut redan under den nu påbörjademandatperioden. anser vi att det är beklagligt, attregeringen inte ansett sig kunna tillgodose våra förslag överett större område, genom att tillsätta enförfattningsutredning med ett vidare perspektiv i enlighetmed vad vi tidigare föreslagit. Vi återkommer därför idenna och i ett par andra motioner med förslag, som vitycker är angelägna och som bör tas upp till behandling.Översyn av vissa grundlagsbestämmelserEtt ledmotiv i våra tidigare motioner har varit, att vianser att grundlagen skall ha en sådan utformning, att vi kanundgå tvister om innebörden av grundlagens regler. Detbör, som vi har uttryckt det tidigare, vara viktigt att se tillatt grundlagen inte förfaller, att den hålles fräsch.Med detta avser vi, att när tvister uppstår i riksdageneller annorstädes -- till exempel genom tveksamhet frånlagrådets sida -- om grundlagens bestämmelser i anslutningtill konkreta lagförslag bör inte nöja sig med ettmajoritetsbeslut som dekreterar vad som skall gälla.Eftersom meningarna om grundlagsenligheten inför ettsådant beslut varit delade, kvarstår fråganom vad som verkligen skall anses gälla som obesvarad.Detta är inte tillfredsställande. Dels kan det -- som skett iåtminstone ett fall -- medföra att missnöjda medborgare gårvidare till för medborgerligarättigheter med allt vad detta innebär, dels kan det gegrogrund för uppfattningen, att grundlagsbestämmelsenkan ge upphov till skilda tolkningar även fortsättningsvis.Detta kan i sin tur medföra en ökad användning av dens k lagprövningsrätten. Det kan också ge underlag förkraven att inrätta en särskild författningsdomstol. I bådafallen kan man säga att detta innebär ett konstaterande avoch ett accepterande av att man har en grundlag i förfall.Politiskt oansvariga jurister kommer att avgöra vad som ärtillåtet för riksdagen.Det medför -- som erfarenheten utomlands gerrikhaltiga bevis för -- en politisering av rättsväsendet. Dettaär inte förenligt med den rättstradition vi har i vårt land ochsom vi motionärer anser det angeläget att upprätthålla.Denna tradition innebär att rättsväsendet skall vara skiltfrån en politiska sfären. Denna tradition ser vi som ensärskild garanti för rättssäkerheten. Domstolarna skalldöma efter gällande lag och inte vara uppbundna vidpolitiska preferenser. Vi har noterat, att regeringen idirektiven för den ovan först nämnda utredningen angett --om än i tveksamma ordalag -- att utredningen skallundersöka behovet av en författningsdomstol. Vi har intemotsatt oss att utredningen funderar även över denna fråga,men vi utgår ifrån att resultatet av dessa funderingar inteblir något förslag om författningsdomstol.Den väg vi angett i tidigare motioner och som vi nu igenrekommenderar är att regeringen medverkar till en översynav samtliga de passager i grundlagen som varit föremål förtolkningstvister. Ambitionen bör givetvis vara attoklarheterna undanröjs och att man kommer överens om enlydelse av de omtvistade bestämmelserna, som är såutformad att den inte kan ge upphov till nyatolkningstvister. Vi har i tidigare motioner angett vilkaområden detta bör gälla. Ett utredningskrav på dettaområde bör dock utformas generellt. Man bör helt enkelt taupp alla de fall, då grundlagsenligheten ifrågasatts och gåigenom dessa fall. Svårare är det inte. Ur principiellsynpunkt är det dock mycket viktigt. Det som här anförtsbör ges regeringen till känna.FolkomröstningsinstitutetFolkomröstningar kan aldrig bli en ersättning för detrepresentativa systemet i en modern stat. Men de kan varaett värdefullt komplement. Det finns frågor som är av sådankaraktär, att det är väl befogat att låta väljarna direkt i enomröstning fälla avgörandet.Vi har i tidigare motioner utförligt redovisat vår syn påanvändningen av folkomröstningar och tillämpningen av deregler som finns i vår grundlag. Vi hänvisar till dessaredovisningar och nöjer oss här med att kortfattat motiveravårt krav på översyn av gällande bestämmelser.Grundlagen ger möjlighet till dels beslutandefolkomröstningar, dels rådgivande. Beslutandefolkomröstningar kan äga rum i grundlagsfrågor samt inågot fall i frågor som skall avgöras på samma sätt somstiftande av grundlag. Vi har inga invändningar mot deregler som gäller för beslutande folkomröstning.De innebär i korthet, att först tar ett beslutsom vilande vilket sedan kan gå till folkomröstning isamband med nästa allmänna val. Det räcker med att entredjedel av ledamöterna i är överens om att såskall ske. I omröstningen har väljarna att säga ja eller nejtill det vilande förslaget. Vinner nej är det förkastat.Rådgivande folkomröstningar beslutas av riksdagenmed enkel majoritet. bestämmer också vilkaalternativ som skall underställas de röstande. Efteromröstningen tar fritt ställning i den fråga somomröstningen gällt. I realiteten blir dockomröstningsresultatet bindande, åtminstone för en viss tid.Tolkningen av omröstningsresultatet kan dock -- somerfarenheten visar -- medföra stora svårigheter, när mer äntvå alternativ förekommit i omröstningen. Vid oklara utslagblir således en rådgivande folkomröstning av begränsatvärde.Rådgivande folkomröstning har förekommit fyra gångeri vårt land. Tre av dessa har ägt rum ,den senaste, kärnkraftsomröstningen, 1980. I riksdagenförekommer då och då nya krav på folkomröstningar. Närdetta skrivs pågår en omfattande diskussion om enkommande folkomröstning i frågan om anslutning till EG.Folkomröstningar är således ett viktigt inslag i vårt politiskaliv och vi måste utgå ifrån att de kommer att användas ävenframöver.Detta gör det mycket angeläget, attfolkomröstningsinstitutet har en sådan utformning, att detkan tillämpas på ett sätt som är meningsfullt och som väckertilltro hos allmänheten. Genomförandet avkärnkraftsomröstningen , de skilda tolkningar avutfallet som fortfarande framförs och den nu pågåendedebatten om hur och när en omröstning om anslutning tillEG skall äga rum visar hur viktigt detta är.Vi har från upprepade gånger krävt, att deerfarenheter som vunnits i vårt land och i andra länderunder efterkrigstiden skall sammanställas, utvärderas ochlägga till grund för nya regler om folkomröstning. Vividhåller och upprepar detta krav.Målsättningen bör vara att arbeta fram ett förslag, somundanröjer de brister som finns i systemet medrådgivande folkomröstningar. Det naturliga bör enligt vårmening vara, att alla omröstningar är beslutande, vilket deär i flertalet andra länder där omröstningar förekommer. Det som ligger närmast till hands är att anknyta till deregler som gäller för folkomröstningar i grundlagsfrågor.Det innebär således, att först fattar ett beslut menatt detta beslut på vissa villkor kan gå till folkomröstning.Det är en uppenbar fördel att först har att fattaett beslut i den fråga som väljarna skall rösta om. Partiernahar därmed tvingats att klart redovisa motiv ochställningstaganden före omröstningen. Denna kommervidare alltid att gälla en konkret och avgränsad fråga. Deröstande har att säga ja eller nej till det beslut riksdagenfattat. Några svårigheter att tolka omröstningsresultatetuppkommer inte.Vad gäller grundlagsfrågor kan, som ovan nämnts, entredjedel av ledamöter bestämma, att ett vilandeförslag skall gå till omröstning.Vilket minoritetsskydd, som bör byggas in i frågor avannan karaktär kan behöva övervägas ytterligare. Vidarebör övervägas om alla frågor skall kunna gå tillomröstning eller om en kvalificerad majoritet i vissa fallskall kunna förhindra detta. Det finns nämligen ett antalfrågor under domvärjo, där snabba beslut kanvara av särskilt stort intresse ur allmän synpunkt. Till dessahör t ex vissa skattebeslut, som i ett givet konjunkturlägekan påfordra stor skyndsamhet.Vad som här sagts om reformering avfolkomröstningsinstitutet bör ges regeringen till känna.Riksdagsupplösning och extra valRegeringen kan mellan de ordinarie valen besluta omriksdags- upplösning och extra val. Rätten att anordnanyval, som termen tidigare löd, är ett fördemokratisktkungligt prerogativ, som fanns med författningoch som med vissa förändringar författning förtsöver till regeringen.Det finns vissa mindre restriktioner vad gällerregeringens rättigheter härvidlag, bl a kan inte enkvarsittande regering som lämnat in sin avskedsansökanbesluta om extra val. Men i stort sett kan regeringen beslutaom riksdagsupplösning och extra val av vilka skäl som helstoch när som helst under mandatperioden.Att regeringar inte utnyttjat de här nämndabefogenheterna på länge innebär inte att de saknar politiskbetydelse. har resonemang om och hotom extra val dominerat den politiska debatten och påverkatden politiska situationen. Så var det t ex vidregeringsombildningen och i mycket hög grad vidregeringskrisen vintern 1990.Gemensamt för alla de tillfällen, då möjligheten av extraval diskuterats, har varit, att den allmänna debatten i höggrad kommit att handla om formfrågor och taktiska frågormedan påträngande sakfrågor skjutits i bakgrunden ochlösningar fördröjts. All erfarenhet från andra länder visarockså att förväntningar om extra val skärpermotsättningarna och försvårar kompromisser. Partiernaintar positioner för att ha ett så gott utgångsläge som möjligtinför det val som förutskickats. Regeringen kan lätt utnyttjahotet om extra val för att förstärka sin ställning.Ur principiell synpunkt är det en anakronism, attregeringen har rätten att upplösa och bestämmaom extra val. Regeringen är i allt underställd ,som i sin tur är vald av folket. Regeringen bör inte habestämmanderätt att skicka hem folkets valdarepresentanter. Den befogenheten stämmer illa med dendemokratiska tågordningen i övrigt i en parlamentariskdemokrati.I den mån möjligheten till riksdagsupplösning och beslutom extra val skall finnas kvar bör såledesbestämmanderätten ligga i . De nuvarandereglerna bör således ses över med det här angivna syftet. Vad som här sagts bör ges regeringen till känna.Fyraåriga mandatperioder och skilda valdagarVid genomförandet av enkammarriksdagen kortadesmandatperioderna ner från fyra till och riksdagsvalenoch kommunalvalen förlades till samma dag.Vi har från under en lång följd av årförordat en återgång till fyraåriga mandatperioder ochskilda valdagar. Vi upprepar dessa krav.Motiven har vi tidigare utförligt redovisat. Här vill viendast anföra följande:Den gemensamma valdagen har medfört, att valennästan helt domineras av rikspolitiska frågor. Dekommunala valen kommer i skymundan. Varkenmassmedierna eller allmänheten klarar av att bevaka ellerfölja med i vad valen gäller i kommuner och landsting.Dessa val blir de glömda valen. Det är högst beklagligt urdemokratisynpunkt att det är på detta sätt. Huvudparten avden offentliga verksamheten bedrivs numera i kommunalregi. Hur denna verksamhet sköts bör således redan avdetta skäl vara av stort intresse för allmänheten.Skilda valdagar skulle medverka till att de kommunalafrågorna på ett helt annat sätt än nu lyftes fram. Insynen ochdärmed intresset och kunskapen skulle öka hosallmänheten. Ansvarsutkrävandet skulle bli mera reellt.Vi vill också i detta sammanhang erinra om, att vi i enannan motion återupprepat våra krav på länsdemokrati, d vs en annorlunda och vidgad regional självstyrelse. Dettakrav har fått allt högre angelägenhetsgrad och också möttsav allt större resonans i olika delar av landet. De reformervi föreslår bör således genomföras. Med en vidgad regionalsjälvstyrelse ökar också tyngden i förslaget om skildavaldagar.En övergång till skilda valdagar bör kombineras med enförlängning av mandatperioderna för de valdaförsamlingarna. Den korta mandattiden bidrar till attplaneringen i såväl kommuner som på riksplanet riskerar attbli allt för kortsiktig och den försvårar också uppgörelseroch kompromisser som på sakliga grunder skulle varamotiverade och nyttiga.Den ordning vi sammantaget förordar är således skildavaldagar för kommunal- och riksdagsval, fyraårigamandatperioder och valen förlagda så att det blir två årmellan allmänna val. Det är givetvis viktigt att en reform av denna räckviddkan genomföras i betydande enighet mellan partierna.Hittills har reformförslagen stupat på motstånd från främstsocialdemokratiskt håll.Av olika uttalanden från ledande socialdemokrater attdöma, kan man dra den slutsatsen, att man inomsocialdemokratin nu är beredd till en omprövning avtidigare ståndpunkter. Frågan bör således aktualiseras pånytt. Detta bör ges regeringen till känna.Förslagens förverkligandeVi har i denna motion sammanfört krav pågrundlagsändringar av olika karaktär, omfång ochkomplikationsgrad. En väg att förbereda ett förverkligandekan vara att ge en sammanhållen parlamentarisk utredningi uppgift att bereda samtliga förslag. Vi har dock inte velatbinda oss för detta. Det kan ur praktisk synpunkt vara meraeffektivt att dela på uppgifterna. I något fall -- t ex vad gälleratt göra den systematiska översyn av ur tolkningssynpunktomtvistade grundlagsparagrafer som vi inledningsvis tagitupp i denna motion -- kan det vara lämpligt att genomtilläggsdirektiv ge den sittande grundlagsutredning, som fåttvissa angränsande uppgifter, uppdraget att göra översynen.Vi nöjer oss således, vad gäller förverkligandet av våraförslag, med allmänna tillkännagivanden till regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om allmän översyn av grundlagen,folkomröstningar, regeringens upplösningsrätt,beslutsformerna i regeringen samt fyraårigamandatperioder och skilda valdagar för kommunal- ochriksdagsval.