mot · GF02Ju9 · 1992-03-09 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:109 Utvidgad användning av samhällstjänst m.m. Den ursprungliga försöksverksamheten medsamhällstjänst skall upphöra . Enligtpropositionen skall därefter ett nytt treårigt ''provisorium''ta vid (ordet försöksverksamhet har tagits bort -- motlagrådets rekommendation) till innehåll identiskt med denförsta försöksperioden men omfattande hela landet. Underdenna tid skall erfarenheterna av den förstaförsöksperioden utrönas liksom frågan om hursamhällstjänst lämpligast kan inlemmas i brottsbalken.Brå har ett regeringsuppdrag att utvärdera det första, tillfem orter begränsade treårsförsöket. Denna utvärderingskall vara klar . I propositionen anges attdetta uppdrag inte skall utvidgas till att också omfatta detlandsomfattande ''provisoriet'', som dock avkriminalvårdsstyrelsen skall följas upp på sedvanligt vis.Justitieministern har vid upprepadetillfällen (i , ,Advokaten, ) uttryckligen sagt attsamhällstjänst skall införas och att någon mer utvärderinginte behövs, utvärderingen kan läggas ner. Det finnstillräckligt med kunskap, inte minst utomlands, för att viskall kunna införa samhällstjänst. Enligt uppgift frånjustitiedepartementet finns dock inga indikationer påatt det givna regeringsuppdraget skall återkallas.Trots detta kan det finnas skäl att ta justitieministernsuttalanden på allvar. Uttalandena har varit mycket tydligaoch kommit vid olika tillfällen spridda i tiden. Det kan varaså att hon anser att det redan nu finns tillräckligt medkunskap och att man då av besparingsskäl bordeåterkalla eller avbryta regeringsuppdraget att utvärderasamhällstjänstförsöket. En sådan åsikt kan hon ha för attden politiska/massmediala/folkliga uppslutningen kringsamhällstjänsten är så massiv att det inte spelar så stor rollvilken kunskap som kan komma fram vid en fortsattutvärdering, samhällstjänsten kommer att införas oavsettresultatet av utvärderingen.Utvärderingen av den första treårsperioden bör fåfortsätta som planerat. Det allt överskuggande syftet medsamhällstjänst är att finna alternativ till fängelse. Debakomliggande motiven var i korthet 1. humana motiv, 2.individualpreventiva motiv och 3. ekonomiska motiv. Urdessa tre aspekter ansågs samhällstjänst kunna vara bättreän fängelse.Att samhällstjänst är mer humant än fängelse torde varasjälvklart och behöver knappast utvärderas.Att samhällstjänst är billigare än fängelse torde vararelativt självklart. Dock inte på långt när i den utsträckningsom ofta framställs i massmedia. Hur det kommer att se utvad gäller det ekonomiska vet vi ännu inte bl.a. eftersomdet första försöksåret är en ''inkörsperiod'' ochkostnadsbilden säkert kommer att se annorlunda ut närverksamheten ''satt'' sig. För att skapa större klarhet omdetta bör vi vänta treårsperioden ut. Mycket viktigt för detekonomiska utfallet är i vilken utsträckning samhällstjänstverkligen ersatt fängelse. 100 samhällstjänstdomar gerknappast 100 lediga fängelseplatser.Att samhällstjänst är individualpreventivt bättre änfängelse kan synas självklart, men faktum är att varken iSverige eller i övriga har detta studerats. I Sverigeavvaktar vi för att: 1. få tillräckligt mångasamhällstjänstdömda att studera, 2. få att bedömaåterfallsfrekvensen och 3. inte dra felaktiga slutsatser av devanligtvis goda korttidseffekterna. En återfallsstudie mednågot så när god generaliserbarhet borde kunna vara klar1993--1994, vilket naturligtvis förutsätter att utvärderingenfortsätter. Den danska studien, som ofta hänvisas till i dettasammanhang, anses inte vara tillräckligt tillförlitlig.Det kanske mest centrala är ändå i vilken utsträckningsamhällstjänst verkligen ersatt just fängelse och hurutvecklingen i det avseendet kommer att se ut framdeles.Må vara att samhällstjänst kan vara humanare, billigare ochmer individualpreventivt än fängelse och så till vidamotiverad. Men om samhällstjänst tillämpas som alternativtill villkorlig dom eller skyddstillsyn har vi istället att göra med en ''bakvägen'' insmugenstraffskärpning som varken är humanare, billigare(utan betydligt dyrare) eller sannolikt merindividualpreventivt än den nuvarande påföljden. I dessafall frigörs naturligtvis inte heller några fängelseplatser.Mycket preliminära studier tyder på att samhällstjänstunder tillämpades som alternativ till fängelsei (60--) men i övriga fall kommit att ersättavillkorlig dom eller skyddstillsyn. Utvecklingen i mångaländer har varit att samhällstjänst införts som alternativ tillfängelse men ganska fort i hög utsträckning kommit att ipraktiken ersätta annan icke frihetsberövande påföljd. IDanmark och (särskilt) är de studier som gjorts omdetta mycket osäkra. I båda dessa länder har kravet på attsamhällstjänst endast skall ersätta fängelse tagits bort i denslutliga lagtexten. En förutsättning för att kunna utvärderaförsöksverksamhetens grundläggande mål -- attsamhällstjänst skall ersätta fängelse -- är givetvis attutvärderingen fortsätter.Det som studerats i utvärderingsarbetet är i förstahand hur samhällstjänst fungerat rent praktiskt under detförsta året. I allt väsentligt har det fungerat bra. Det har gåttatt få fram arbeten, det finns lämpliga klienter, domstolarnahar tillämpat samhällstjänst, klienterna har genomförtsamhällstjänst rätt bra etc. Att påföljden fungerat rentpraktiskt ligger till grund för alla positiva omdömen omverksamheten. Men att den praktiskt fungerar är ingetsjälvändamål, bara en förutsättning för att degrundläggande målen skall kunna uppnås, och om detta vetvi som sagt ganska lite. Även när det gäller det praktiska ärdet naturligtvis mycket vanskligt att dra någrageneraliserbara slutsatser grundade enbart på det förstaåret. Vilken verksamhet av den här typen fungerar likadantunder låt säga tre, fyra eller , som under den förstauppbyggnadsperioden? Även av dettaskäl är det viktigt att fullfölja utvärderingen.För övrigt omfattar det nuvarande begränsade försöketfem, i viss mån, utvalda distrikt. Centralgestalterna,frivårdsassistenterna, är handplockade, försöket hartillförts mycket goda resurser. Det har varit storuppmärksamhet runt försöken. När försöket görslandsomfattande och genomförs i alla distrikt ochdomstolar, vare sig man vill eller inte, och blir en ''grå''vardagsrutin, dessutom med halverade resurser, är det intealls säkert att det kommer att fungera lika bra som underdet första året på de fem utvalda platserna. Av det skäletskulle det faktiskt kunna vara ganska viktigt att ävenutvärdera det landsomfattande ''provisorium'', som tar vidfrån och med 1993, åtminstone i vissa avseenden och underviss tid.Naturligtvis är det också viktigt att vara klar över att densatsning som gjorts på utvärdering i det här fallet har fåmotsvarigheter i . Det innebär en viktigkunskapsuppbyggnad, både vad gäller själva sakfrågan, huren ny påföljd fungerar och utvecklas, och vad gällermetodologiska aspekter vid granskande/utvärdering avreaktioner på brott. Utifrån Brås ansvarsområde och urallmänt kriminologiskt perspektiv vore det beklagligt omutvärderingen skulle läggas ner.Sammanfattningsvis är det, om man verkligen vill vetautfallet av samhällstjänstförsöket, en nödvändigförutsättning att utvärderingen kan fortsätta som planeratoch också utvidgas till att i viss utsträckning omfatta detriksomfattande ''provisoriet''. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utvärderingen avsamhällstjänstförsöket fortsätter som tidigare bestämts ochplanerats samt att den utvidgas till att i viss utsträckningomfatta det riksomfattande treåriga provisoriet,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt samhällstjänst tillämpas som ett alternativ till fängelseoch inte till villkorlig dom eller skyddstillsyn,3. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av utökade resurser för att samhällstjänsten skallkunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt.