mot · GF02T333 · 1992-01-27 00:00:00 — Det råder stor enighet om att rejäla satsningar påutbyggnaden av trafikens infrastruktur, t.ex. vägar, iSverige är nödvändiga för att långsiktigt stärka näringslivetskonkurrenskraft. Tillkomsten av snabba ochkapacitetsstarka transportsystem kan delvis kompensera delånga avstånden till de marker, främst inom EG-området,som de svenska företagen vänder sig till. Beslut omutbyggnad av vägnätet leder till att ett stort antalarbetstillfällen snabbt skapas -- något som är särskiltvärdefullt i den djupa lågkonjuktur nu befinner sigi.I den socialdemokratiska regeringens''tillväxtproposition'' som behandlades och i bred enighetbifölls av aviserades en kraftsamlingför utbyggnad av infrastruktur, bl.a. av vägnätet.De vägprojekt som pekades ut var i huvudsak satsningar påde trafikstarka stråken kring och mellanstorstadsregionerna, t.ex. vägarna E3, E4 och E6.Vi välkomnar självfallet initiativet att ökainvesteringsnivån i landets infrastruktur. Det krävs en snabboch kraftfull satsning på utbyggnaden av infrastrukturen --vägar, järnvägar, flygplatser och liknandebasinvesteringar -- i hela landet. Sedan vi tagit del avregeringens förslag grusas våra förhoppningar ominfrastrukturella satsningar inom vår region. Vi avvisar denhandlingslinje som regeringen valt och som i praktikeninnebär att de extra investeringar som planeras får störsteffekt från miljö- och tillväxtsynpunkt endast när dekoncentreras till de s.k. tillväxtregionerna. Det finns iKarlstadsregionen och i övriga halvvägs mellanstorstäderna och en rad objekt som är avsåväl nationell som regional betydelse och som mycket välskulle kunna rymmas inom ramen för de satsningarriksdagen beslutat om. Det är ju inte enbartstorstadsregionerna som bidrar till det svenskafolkhushållet. En stor spridning avinfrastruktursatsningarna till andra regioner skulle infriaförväntningarna om att ''hela skall leva''.Vid en närmare genomgång av regeringensbudgetproposition kan vi inte finna att man följttrafikutskottets betänkande 1990/91:TU24 och riksdagenstidigare beslut. I samband med behandlingen av motionerom flerårsplaner och fördelningsplaner antogtrafikutskottet och följande uttalande. betänkande om trafikens infrastruktur framgåratt inland, , , norra sydöstra bör tillföras en större del än förnärvarande av ordinarie anslag för bl.a. vägändamål.Regeringen bör beakta detta -- framhölls det ibetänkandet -- då direktiven för nästa planeringsomgångfastställs.Vi kan inte finna att regeringen istatsverkspropositionen tillräckligt beaktat detta avriksdagen tidigare antagna beslut. Vi förutsätter att detta ärett förbiseende av regeringen, att detta tillrättaläggs isamband med nästkommande revidering av direktiven närnu nästa planeringsomgång skall fastställas av regeringen.Vi efterlyser alltså ett mer nyanserat synsätt frånstatsmakterna i dessa frågor och presenterar här ett antalvägobjekt i som är av nationellt intresse.Väg E 18 är en viktig länk som kommer att inrymmas i detnationella gemensamma vägnät som regeringen uppdragitåt att närmare identifiera. E 18 är pulsåder på vägsidan med storbetydelse för såväl lokal och regional som nationell ochinternationell trafik i östvästlig riktning. Det är angelägetatt E 18 i alla sina delar får en standard som motsvararnuvarande och framtida trafikmängder.Andra viktiga transportleder i länet är väg 61 och väg 45genom . Väg 61 med anknytning till iNorge är viktig för den nationella och internationellatrafiken, t.ex. mellan och , medan väg 45,som en del i inlandsvägen --, kommeratt ha stor betydelse för både gods- och turisttrafiken motNorr.Nedläggningen av NKIJ-banan --underhösten 1990 har medfört att de tunga industrierna i Hagforsoch saknar möjlighet att transportera sitt gods påjärnväg. Detta i kombination med att väg 62 genomKlarälvsdalen på vissa delar är i mycket dåligt skick kanmedföra att de berörda industriernas relativakonkurrenskraft äventyras.Enligt vår mening är det angeläget att resterandeinvesteringsbehov på och väg 240 tillgodoses. Dettagäller även väg 63, som är en viktig transportled mellanBergslagen och och väg 64, den viktiga nord--sydliga väglänken i ett skogs- och glesbygdslän som är detsekundära vägnätet av mycket stor betydelse. Standardenär dock låg och bärigheten motsvarar inte dagens krav. Detär därför angeläget att ytterligare medel ställs tillförfogande för bärighetshöjande insatser.Grusvägar upplevs av boende och trafikanter ofta somen olägenhet, då vägdammet under vissa tider på åretskapar problem. strävar efter att förse dessavägsträckor med permanent beläggning, i första hand devägar som har en trafik på mer än 250 fordon per dygn.Även för dessa åtgärder bör enligt vår uppfattning störreresurser ställas till förfogande.För att kunna utföra ett godtagbart vägunderhåll på detsekundära vägnätet anser vi det vara av största vikt attvägverkets decentralisering av resurser bibehålls intakt.Regeringens sparåtgärder på underhållssidan kan på siktvara förödande för vårt vägbestånd.Sammanfattningsvis kan vi konstatera att desammanlagda insatserna för intetillnärmelsevis motsvarar de förväntningar som skapatsefter regeringens presentation av åretsstatsverksproposition. Skall trovärdighet erhållas förskrivningen i finansplanen, om betydande satsningar inomväg- och järnvägsområdet, måste ytterligare medel tillförassåväl riksvägnätet som underhållet av det sekundära nätet --i synnerhet i skogslänen där ingår och därklimatet bidrar till långa avstängningsperioder avgrusvägarna på grund av tjälskador och därmed försvagadbärighet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökat behov av vägmedel tillVärmlands län,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt tidigare beslut om infrastruktursatsningar påtrafikens område om en satsning i inland,, , norra och sydöstra bör beaktas.