mot · GF02K418 · 1992-01-27 00:00:00 — Statens kontroll av etermedia står inför en etermediarevolution. Införförändringarna i vår omvärld och teknikens utveckling, kaninte längre anhängare av det statliga monopolet på radiooch TV stå emot. Radio och TV avregleras, om än i saktamak.Först ut blev TV. tillsattes enparlamentarisk beredning som fick till uppgift att föreslåregler och ramar för en tredje markdistribuerad TV-kanal.Under våren presenterades förslaget och sedan börjadespektaklet. Förhandlingar, spekulationer, oklarheter.Resultatet av allt detta blev dock att den markdistribueradeTV-kanalen får finansieras med reklam. Det politiska prisetför att också skall få en från staten fristående ochkommersiell TV-kanal har dock varit betydande.Regler och pekpinnar från staten kommer att styra såvälkanalens programinnehåll som reklamen den kommer attsända. har i praktiken fått en statligt styrd menprivat driven och finansierad TV-kanal. Vi befinner ossfortfarande långt från målet, en verkligt fri TV.Under våren 1991 presenterades också förslaget till nyyttrandefrihetsgrundlag, som slutgiltigt antog ioktober 1991. Lagen har tillkommit för att skapa ettgrundlagsskydd för etermedia som, har det sagts, skallbygga på samma principer som tryckfrihetsförordningen förtryckta medier. Det finns dock i grundlagen inslag sombeskär yttrandefriheten, nämligen den paragraf som gör detmöjligt att i allmän lag förbjuda reklam i radio och TV.Utnyttjas paragrafen innebär det ett brott mot den avSverige undertecknade förmänskliga rättigheter, vilken skyddar yttrandefriheten äveni kommersiella sammanhang.Trots de brister som finns i den nya grundlagen, röstadejag för den. Jag ser dock grundlagen enbart som ett förstasteg mot att etermedia garanteras fullständig yttrande- ochinformationsfrihet. Därför behövs en revidering avgrundlagen, ett arbete som bör starta omgående och sommåste avslutas , det vill säga efter valet . Ettstarkt grundlagsskydd som garanterar etermediernas frihetfrån statlig inblandning och styrning är nödvändig och fårinte ta ytterligare 25år.I december förra året presenterades ett förslag till nykabellag som sedermera antog. I korthet innebärlagen möjlighet för lokala reklamfinansieradereklamsändningar. Även denna lag är ett utslag av statligapekpinnar och regler som skall styra såväl programinnehållsom vilken reklam som får sändas och inte sändas.Under våren 1992 har regeringen aviserat en propositionom lokal- och reklamfinansierad ljudradio. Inför denna ärförväntningarna stora, inte minst om regeringen kommeratt leva upp till regeringsförklaringens utfästelser om iprincip fri etableringsrätt för radio.I begreppet ''fri'' ligger innebörden att staten inte skallstyra innehållet i sändningarna. Gör staten det, är medietper definition inte fritt utan kontrollerat.I första hand har det politiska intresset att kontrollerainnehållet i sändningarna fokuserats kring reklamen.Många svenska politiker tycks inte inse att reklam är en delav yttrandefriheten och skall ges i princip samma friheteroch ramar som det tryckta och talade ordet. De politiska''insatserna'' har dock inneburit regler som beskär reklamenvad avser dess volym, till vilka målgrupper den får riktasoch när den får sändas.Det totala utbudet av reklamtid begränsas i första handav koncessionerna. Den tillgängliga tiden begränsasytterligare av regler om hur stor del av programtiden somfår innehålla reklam och hur långa reklaminslagen får varasamt när dessa reklaminslag får läggas. Vidare råder etttotalt reklamförbud under samt före och efterbarnprogram.För programföretagen betyder begränsningarna i dentotala reklamtiden, att priserna drivs upp.Det blir nödvändigt för att programverksamheten skallkunna finansieras genom intäkterna från reklamen underden tillåtna annonstiden.Samtidigt som reklamen är programföretagensfinansieringskälla och villkor för överlevnad, spelarreklamen också en viktig roll för konkurrerande företag påmarknaden. I sin andra roll som budbärare avkommunikation från företag till konsumenter, liksomföretag emellan, är reklamen en garant för pris- ochprestationskonkurrens samt för fri etablering. Det är förövrigt en av anledningarna till att i ett parprejudicerande fall funnit att reklambegränsningar, genomatt hindra etableringen av nya förtag och begränsa handelnmellan medlemstaterna, strider mot Rom-fördraget.När priserna höjs, gynnar detta destörre, marknadsledande företagen, som därmed kanbefästa sin position. Man skulle kunna säga att de högreannonspriserna blir till en konkurrensfördel för dessaföretag i förhållande till mindre konkurrenter.Reklambegränsningarna sägs ha motiverats avetermediernas stora genomslagskraft. Dessa begränsningarleder nu till, också beroende på etermediernasgenomslagskraft, att nuvarande marknadsstruktur blirbefäst eftersom utmanare får det svårare att konkurrera.Detta får naturligtvis en rad konsekvenser förkonkurrens och prisbildning. En av dem som drabbas iförlängningen är naturligtvis konsumenten, som får betalapriset för detaljregleringarna.Vad beträffar de ramar som behöver ställas upp, inomvilka vår ekonomi skall fungera, är inte alltid statisklagstiftning det bästa, särskilt inte på ett område som ärföremål för så snabba förändringar som just etermedierna.I flera europeiska länder har istället en ''utomrättslig''normering föredragits som är mer flexibel ochändamålsenlig än lagstadgande regler och förbud. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av att reviderayttrandefrihetsgrundlagen i syfte att garanteraetermedierna frihet från statlig styrning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsekvenserna avdetaljregleringen i lag av reklam i etermedia.