ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02L17 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. Propositionen går ut på att genom lag skallinkorporera Luganokonventionen.I fråga om val av exekvaturmyndigheter1 harregeringen stannat för lösningen att skall prövaverkställighetsfrågan såväl i det första som i det andraskedet. Hovrättens beslut skall därefter kunna överklagastill högsta domstolen, där krav skall ställas påprövningstillstånd. Vi ifrågasätter valet avexekvaturmyndigheter.Enligt artikel 32 i konventionen skall en dom som harmeddelats i en konventionsstat och som är verkställbar i denstaten verkställas i en annan konventionsstat sedan domen,på ansökan av part, har förklarats vara verkställbar där.Ansökan om verkställighet skall göras i , vid Sveahovrätt (artikel 32). Ansökan om ändring av ett avgörandesom medger verkställighet skall göras enligt debestämmelser som gäller för kontradiktorisktvistemålsprocess vid samma instans, nämligen (artikel 37). Mot det avgörande som meddelas medanledning av att ändring har sökts får talan endast förasgenom överklagande till högsta domstolen (artikel 38).Att skulle pröva både det första och detandra skedet av verkställighetsfrågan har kritiserats.Hovrätten över och och domstolsverketmenade att den inledande prövningen bör ske vid tingsrättoch att ett överklagande sedan följer den normalainstansordningen.Enligt vår uppfattning bör man inte frångå den normalainstansordningen om inte mycket starka skäl föreligger föratt göra det.De skäl som åberopas till stöd för att lägga såväl detförsta som det andra skedet av prövningen hos hovrättär i huvudsak följande enligt propositionen.Svea hovrätt handlägger frågor omexekvatur. Det är en fördel att borgenären redan i detinledande skedet kan vända sig till ett rikstäckande organ.Det inledande skedet är av mera summarisk natur än detfortsatta förfarandet. I det hänseendet påminnerförfarandereglerna om de tidigare reglerna för summariskprocess. Mot denna bakgrund hyser man därför ingaprincipiella betänkligheter. Flera andra länder i harockså valt denna metod, påstås det i propositionen,däribland återfinns dock inte länder som vi av tradition harviss rättsgemenskap med, t ex , , Finlandoch men också Frankrikeoch Schweiz.I propositionen kan man inte se några bärande skäl attfrångå den modell för val av exekvaturorgan som tagits in ikonventionen, dock är man öppen för att efter det attkonventionen varit i kraft utvärdera för- ochnackdelarna med den valda lösningen.Vi menar att det inte finns någon anledning att vänta. Degrundläggande principerna för instansordningen i vårt landbör inte frångås. De skäl som åberopats till stöd förförslaget saknar uppenbarligen erforderlig styrka.I första hand menar vi att den normala instansordningenbör användas, dvs. med tingsrätt och hovrätt. I andra handkan vi tänka oss att , som ju har en goderfarenhet av mål med internationell anknytning, anförtrosprövningen i första instans. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attden vid framtida förhandlingar bör verka för att dennormala instansordningen blir gällande i .
mot · GF02L19 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:139 Statlig lönegarati vid konkurs har regler om statlig lönegaranti funnits på densvenska arbetsmarknaden. Den har finansierats genom enarbetsgivaravgift. har konkurserna ökatkraftigt vilket fått till följd att utbetalningarna från fondendrastiskt ökat. I propositionen nämns att antalet konkurserunder var ca 5 500 . Detta skall jämförasmed att var antalet konkurser över 18 000.Det har från flera håll riktats stark kritik mot deersättningsregler som gäller. Bl.a. har den synpunktenframförts att lönegarantin börjar att få karaktären av ettkonkurrensmedel. Det har vidare påtalats att lönen isomliga fall kopplats till andra förmåner som t.ex. fri bil.Detta får då till följd att det blir möjligt att maximaltutnyttja garantin.Vi har full förståelse för att ett sådant utnyttjande avgarantin inte kan stå i överstämmelse med de intentionersom föranledde garantins införande.Nu föreslås i propositionen att det maximalagarantibeloppet som kan utgå för fordran med förmånsrättbestäms till . Man kan alltid diskutera olikabeloppsgränser, men vi anser att en nedsättning från 400 000kr. till 100 000 är ett för stort steg. Det måste vara svårt attöverblicka konsekvenserna av en sådan kraftig nedsättning.Vi vill därför föreslå att beloppsgränsen bestäms till sex (6)basbelopp. Att bestämma ramen genom basbelopp har juockså den fördelen att man dels inte behöver justerabeloppsgränsen, dels att garantibeloppet får ett realt värde. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lönegarantins maximibeloppbestäms till sex basbelopp.
mot · GF02L21 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:139 Statlig lönegaranti vid konkurs I proposition 1991/92:139 diskuterar föredragandestatsrådet under avsnitt 2.6.1 vilken myndighet som skallhandha utbetalningen av lönegarantibeloppen och underavsnitt 2.6.2 själva utbetalningsfunktionen.Beträffande vilken myndighet som skall handhautbetalningen avlutas resonemanget på sid. 37 med attfunktionen bör utredas ytterligare. Tills vidare får alltsålänsstyrelserna fortsätta att svara för denna uppgift.I avsnittet 2.6.2 avslutas resonemanget om denutbetalande myndighetens ansvar med att denna inte skallha någon tillsynsfunktion. Den skall endast handha deadministrativa uppgifterna i samband med utbetalningen.Mot denna bakgrund synes det mig ologiskt attlänsstyrelserna skall sköta utbetalningen av de statligalönegarantimedlen. Såvitt jag kan förstå har dennamyndighet ingen naturlig koppling till handläggning avdetta område.Mitt förslag är att () borde ta överutbetalningen av den statliga lönegarantin. Skälen till dettaär följande:FK har en välutbyggd utbyggdutbetalningsapparat för sjukförsäkringsmedel med allamedborgare registrerade i sina register.FK har uppgifterom sjukpenninggrundande inkomster för allaförvärvsarbetande.FK sköter utbetalningen av detkontanta arbetslöshetsstödet, KAS.Enligt uppgiftöverväger utredningen om obligatoriskarbetslöshetsförsäkring att föreslå att detta stöd skallutbetalas av FK.På liknande sätt diskuteras, underförutsättning av beslut, att ersättningen till deunga som i så fall omfattas av ungdomspraktikplatserna,skall utbetalas av FK. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att skall handhautbetalningen av den statliga lönegarantin.
mot · GF02N34 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:113 Ny börslagstiftning m.m. Regeringen föreslår i propositionen en ny börs- ochclearinglag som innebär att monopolet för StockholmsFondbörs upphävs och ersätts av ett system medetableringsfrihet och möjlighet till frivillig auktorisation avföretag som driver verksamhet som syftar till attåstadkomma handel med finansiella instrument. Ipropositionen föreslås två former av auktorisation, börs ochauktoriserad marknadsplats.Propositionen bygger på delar avVärdepappersmarknadskommitténs förslag, vilken avgavsitt betänkande (SOU 1989:72). De delar avkommitténs förslag som ej tas upp i denna proposition har itidigare propositioner presenterats för (1990/91:42 och 1990/91:142). Därutöver har förslag väcktsunder hand, bl.a. idén om auktoriserad marknadsplats.Vi ansluter oss i huvudsak till innehållet och förslagen ipropositionen. Det är av stor vikt att det finns en välfungerande marknad för handel med värdepapper. Ensådan marknad har stor betydelse bl.a. för näringslivetsriskkapitalförsörjning och framtida investeringar.Vi avvisar däremot propositionens förslag omauktoriserad marknadsplats (AMP). Enligt vår meningbehövs det inte två former av auktorisation, utan det räckermed en väl fungerande börs. Det är av största vikt attallmänhetens förtroende är stort för den marknadsplats därhandel med värdepapper och andra instrument sker. Denalternativa formen, , skall enligt förslaget underkastasoffentlig tillsyn, och omfattas av mindre regleringi lag. Här uppstår stor risk att allmänheten blandar ihop detvå verksamhetsformerna och tror att lika stora krav ställspå AMP som på börsen. Detta kan allvarligt skadaförtroendet för verksamheten och därmed få en negativinverkan på riskkapitalförsörjningen. Internationell handelmed värdepapper går också i riktningen mot ökadkoncentration av marknadsplatser, bl.a. på grund av destordriftsfördelar som erhålls, samt också på grund av attdet blir en bättre genomlysning och större likviditet.Eftersom utredningen ej föreslog AMP har denna idé ejvarit föremål för remissbehandling. Vid en hearing idecember 1991, med ett stort antal intressenter påvärdepappers- och penningmarknaden, ställde sig de flestamycket tveksamma till förslaget.Stockholms Fondbörs ombildas enligt förslaget tillaktiebolag. För att upprätthålla de av uppställdareglerna för börshandel, bör samhället enligt vår meningutse ordförande för börsstyrelsen. Vidare börsamhällsrepresentanter ingå i styrelsen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag omauktoriserad marknadsplats (AMP) som en form avauktorisation när det gäller handel med finansiellainstrument,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om val av ordförande för ochsamhällsrepresentanter i styrelsen för StockholmsFondbörs.
mot · GF02N36 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:125 Förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för /92 Regeringens dogmatiska syn på nödvändigheten att säljaut statliga företag leder troligen till ökad privatmaktkoncentration, till underpriser och till attkapitalmarknaden dräneras på riskkapital. Dessutommedför utförsäljningen omkostnader, bl.a. i form av högakonsultarvoden. belastas också avökade kostnader för byråkratisk hantering av frågorna.Under tolfte huvudtiteln, A. Industridepartementet, A3 Utredningar m.m. föreslår regeringen reservationsanslagpå . till den s.k. ,som skall hjälpa regeringen vid utförsäljningen av destatliga företagen.Denna extrakostnad bör avvisas. Den är onödig om manhanterar det statliga ägandet på ett ansvarsfullt sätt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avslå regeringens förslag tillreservationsanslag på .
mot · GF02N39 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform I propositionen behandlas de riktlinjer som skall gällavid överföringen av domänverkets mark- ochfastighetsinnehav och de intressen som är kopplade till dettainnehav. Som huvudregel föreslås gälla att den produktivamarken överförs till bolaget medan den övriga markenkvarblir i statens ägo.Det framhålls också i propositionen att det är avväsentligt intresse att landsbygden kan utvecklas och att endifferentierad arbetsmarknad kan vidmakthållas. Dettaeftersom skogsbruk för många jordbrukare är både envärdefull och nödvändig kompletterande verksamhet. Ävenför många andra på landsbygden är det väsentligt att kunnakomplettera andra inkomster med intäkter från skogsbruk.Det är därför väsentligt att försäljning till enskilda jord-och skogsbrukare kommer att fortsätta. Det får heller intebli under en som dessa försäljningarkommer att ske. Detta inte minst med tanke på deansträngda kreditförhållanden och den lågkonjunktur sområder . Därför bör utförsäljningen till enskilda pågåunder en så att nödvändig och önskvärdmarköverföring till enskilda kan komma till stånd.Domänverket har tidigare försålt ett antal fastigheter. Iförsta hand har kanske sådana fastigheter avyttrats som avverket upplevts som ekonomiskt mindre lönsamma.Självfallet måste sådana utförsäljningar ske även framdeles.Härutöver är det också väsentligt att även fastigheter sombetraktas som lönsamma säljes ut till enskilda jord- ochskogsbrukare. Försäljningspriserna skall då naturligtvisutgå ifrån fastighetsvärdet.När det sedan gäller skogsmarken i ochNorrbotten så har gränsen för vad som skall förvaltas avstaten dragits vid den s.k. odlingsgränsen. Detta innebär attmycket stora arealer produktiv skogsmark kommer att liggaovanför denna gräns. bristande lönsamhet upphört med skogsbruk i dettaområde.Genom att staten fortsättningsvis kommer att förvaltadessa skogar finns det risk för att det inte kommer attbedrivas något nämnvärt skogsbruk i området. Inte minstmed tanke på behovet av sysselsättningstillfällen och för atttrygga råvarubehovet till lokala sågverk mm är detväsentligt att det även bedrives ett skogsbruk iområdet. Självfallet då ett skogsbruk som är anpassat till despeciella förhållanden som råder.Därför borde intresset och möjligheterna från t.ex.kommuner, skogliga allmänningar och lokala sågverk närdet gäller att förvärva skog i detta område undersökas. Omlokala intressenter ovanför den s.k. odlingsgränsen fingeförvärva skogsmark skulle både sysselsättning ochråvaruförsörjning i området främjas. Detta somman finge ett lokalt anpassat skogsbruk. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utförsäljning avdomänverksmark till enskilda jord- och skogsbrukare samtom försäljning av mark ovanför den s.k. odlingsgränsen tillkommuner, allmänningar och lokala sågverk.
mot · GF02N42 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform I propositionen behandlas de riktlinjer som skall gällavid överföring av domänverkets mark- ochfastighetsinnehav och de intressen som är kopplade till dettainnehav. En huvudregel sägs vara att den produktivamarken överförs till bolaget medan den övriga markenkvarblir i statens ägo.I och föreslås att gränsenmellan den mark som överförs till bolaget och den marksom skall förbli i statens ägo skall följa odlingsgränsen.Vidare nämns i propositionen att staten saknarlagfart på en del av sina fastigheter, bl.a. i inland.När det gäller de s.k. ströängarna i ochVästerbottens läns lappmarker så sägs att de problem somföreligger kring dessa är komplexa till sin natur och inte kanfå sin lösning i detta sammanhang.Nu har det ifrån fjällbefolkningens sidaifrågasatts om avvittringen inom de två nordligaste länenslappmarker genomförts på ett korrekt sätt. Motioner omdetta har tidigare behandlats av . Vid dennariksdagsbehandling förutsattes att denna fråga skullegenomgås och att information därvid skulle ges -- något somtydligen inte skett på ett riktigt sätt. Den bofastabefolkningen inom de båda länens lappmarker anserfortfarande att de har större rätt till vissa marker, bl.a.kronoöverloppsmarker, än den nuvarande ägaren staten.Att då i detta sammanhang stödja sig på senare lagstiftningför att hävda sitt ägande kan inte ur rättssäkerhetssynpunktvara tillfredsställande.En regering som i sin regeringsförklaring underströkvikten av att stärka äganderätten kan väl rimligen inteföreta en sådan omfattande förändring av domänverketsmarker innan de oklarheter som anses råda inomlappmarken i de två nordligaste länen har klarats upp.Detta handlar dels om större rätt till vissa markarealer ochbyaskogar, dels om rätten till de s.k. ströängarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition 1991/92:134i dess helhet.
mot · GF02N43 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform I propositionen lämnas förslag på det framtida ansvaretför kanalbolag.Näringsministern föreslår att drift och underhåll avkanalen bör skiljas från ägandet av kanalen. Vidare föreslåsatt kanalbolaget får i uppdrag att svara för drift och underhåll avkanalen.Göta kanal är speciell ur kulturhistorisk synpunkt ochklassad som riksintresse både för friluftslivet ochkulturminnesvården. Kanalen besöks av ca 1,5miljoner människor som på olika sätt tillbringar sin fritid påoch vid kanalen.Göta kanal har stor betydelse ur turist-, miljö- ochkultursynpunkt för och Västergötland.Kanalen har därutöver också ett näringspolitiskt värde förde berörda länen.Göta kanal och kanalfastigheten är en form av''nationalpark'' med miljö- och kulturvärden som har ettstort bevarandeintresse. Det är mycket viktigt att dennaspeciella kulturmiljö säkerställs och att det nationellariksintresset skyddas. Detta sker bäst om staten påtar sigansvaret för drift och underhåll av kanalen.AB kanalbolag har endast två reella tillgångar,nämligen kanalfastigheten och skogsfastigheten. Dessagenererar ett överskott på 1 respektive 2 miljoner kronorper år, vilka är nödvändiga för att under nuvarande formerbibehålla driften.Vad vi motionärer har kunnat läsa oss till, även ompropositionen är något oklar på denna punkt, är att detföreslås att AB kanalbolag behåller övrig skogsmark,vilket naturligtvis är helt riktigt.Kanalbolaget arrenderar ut mark till en rad småföretagsom driver verksamhet i kanalmiljön, vilket i sin tur gerintäkter till kanalens drift. Då kanalområdet är enkulturmiljö som måste värnas, måste det direkta inflytandetmellan drift och verksamhet på kanalfastigheten varasammankopplat.Eftersom kanalfastigheten föreslås överlåtas på statenförutsätter vi att överskottet från kanalfastighetentillkommer kanalen eftersom det behövs till driften.Driften av kanalen, dvs själva tillgängligheten försjötrafiken, är beroende av en nära sammankoppling medunderhållet. Anläggningen är ålderstigen och speciellkompetens behövs för att driva anläggningen.I propositionen föreslås att ''drift och underhåll bör påsikt upphandlas i konkurrens på marknaden''.Detta sker eftersom underhållet köps upp ikonkurrens, med undantag av den verksamhet som är unikoch utförs av egen personal med speciell kanalkompetens.Samma personal är nödvändig att ha tillgång till underdriftperioden.AB kanalbolag bör således ha ansvaret för driftoch underhåll utan någon tidsbegränsning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om AB kanalbolag,2. att beslutar att AB kanalbolags ansvarför drift och underhåll ej skall tidsbegränsas.
mot · GF02N48 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform Regeringen har låtit göra en översyn av värdefulla älvaroch älvsträckor (Ds 1992:29). I den utredningen föreslåskompletteringar av Naturresurslagen i syfte att skydda flervattendrag under innevarande år.I avvaktan på proposition och riksdagsbeslut omkompletteringar av Naturresurslagen vore det rimligt atttills vidare avstå från bolagisering av mark, vattenområdenoch nyttjanderätter som är i statlig ägo och kan kommaatt beröras av framtida skydd. De vattenområden someventuellt ej kommer att skyddas enligt naturresurslagenkan i ett senare skede överlåtas till bolaget.Vi vill dessutom erinra om förslag som tidigare väckts imotioner av liberala riksdagsledamöter om att överföravattenområden som skyddas av naturresurslagen till enstiftelse med uppgift att äga och förvalta unika ochvärdefulla natur- och kulturmiljöer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tills vidare ej bolagiseravattenområden som kan komma att beröras av ett framtidaskydd enligt naturresurslagen.
mot · GF02N50 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform Vi socialdemokrater avvisar regeringens förslag om attprivatisera domänverket. Det är ett allmänintresse attstaten ej avhänder sig kontrollen över de svenskanaturtillgångarna.Däremot finns det skäl, som tidigare redovisats i densocialdemokratiska regeringens proposition 1990/91:87 attombilda domänverket till aktiebolag. Detta förutsatte dockatt några frågor behövde utredas ytterligare, bl.a. hurområden med stort naturvärde skulle hanteras.Målet med miljöpolitiken är att skydda människorshälsa, bevara den biologiska mångfalden, hushålla meduttaget av naturresurser så att de kan utnyttjas långsiktigtsamt skydda natur- och kulturlandskap. Detta mål lades fastav våren 1991.Vidare angav att ''den biologiska mångfaldenoch den genetiska variationen skall säkerställas. Växt- ochdjursamhällen bevaras så att i landet naturligtförekommande växt- och djurarter ges förutsättningar attfortleva under naturliga betingelser och i livskraftigabestånd. ''Arbetet med att säkra den biologiska mångfalden harsuccessivt förstärkts. I takt med att kunskaperna har ökat,så har också ambitionerna utvidgats.Så har exempelvis takten i reservatsbildning ökatavsevärt . Anslagen för såväl vård sominköp av naturreservat har ökat. I samband med riksdagensmiljöpolitiska beslut uttalades att det inte är rimligt attenbart statsbudgetmedel utnyttjas för denna typ av skydd.Den socialdemokratiska regeringen tillsatte därför eninterdepartemental arbetsgrupp för att undersöka hur ettutvidgat kostnadsansvar också skulle kunna gälla inomskogsbruket. Syftet var att likställa näringen med andranäringar, där brukaren/ägaren allt mer tar ett ansvar förverksamheten.Nya kunskaper har också visat att de uppskattningar somtidigare gjorts om behovet av skyddad areal för att kunnanå målen har varit tagna i underkant. Detta torde i förstahand gälla i . Frågan om vilka avdomänverkets markinnehav som kan vara intressanta idetta sammanhang bör bli föremål för ytterligareövervägande liksom behovet av en markreserv för eventuellutbytesmark.Den skogspolitiska kommittén har enligt direktiven iuppdrag att komma med förslag som stärker naturvården ivårt land. Kommittén skall redovisa sitt arbete senare i år.Ett ställningstagande till ovannämnda frågor bör därföranstå tills kommittén är färdig. Vi förutsätter att regeringen idet sammanhanget återkommer till med ett meragenomtänkt förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om värdefulla naturområden ochmarkreserv för utbytesmark i samband med överföringen avverksamheten vid domänverket till aktiebolagsform.
mot · GF02N51 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:134 Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform NaturvårdI propositionen om bolagisering av Domänverketföreslås att stora områden avsätts för naturvård. Förslagetinnebär att produktiv oskyddad skog på statens markkostnadsfritt kan övergå till naturvården. Detta måste sessom en stor framgång för naturvården och ettförverkligande av tidigare ställda centerkrav.Även om propositionens förslag är en klar framgång förnaturvårdsintressena finns fortfarande osäkerheter iframför allt södra och mellersta Sverige.Att bevara produktiv skogsmark är nödvändigt för attsäkerställa den biologiska mångfalden. är många arterhotade. En del djur och växtarter är på väg att försvinna.Miljöföroreningar och skogsbruk är orsaken till att arterförsvinner. Försurningen är ett stort och akut problem, menden frågan tas upp i annat sammanhang.Det är dyrt att avsätta och skydda mark, därför finns inte tillräckligt mycket skogsmark skyddad.Nu när den skogsmark som staten äger i Domänverketskall bolagiseras, bör de områden som är av specielltintresse skyddas. Det kan ske genom att domänverksmarkövergår i naturvårdsfonden.De förslag som finns i propositionen är troligen intetillräckliga för att klara det mål som vi har att skydda denbiologiska mångfalden.Vi föreslår därför att en arbetsgrupp tillsätts som får iuppdrag att utarbeta ett förslag till skogsområden som,utöver de som ingår i propositionen, bör kvarstå i statlig ägooch övergå till naturvårdsfonden. Denna arbetsgrupp börtill att börja med kunna utgå från de objektslistor somutarbetats på länsstyrelserna. Även andra områden medstort naturvärde bör komma ifråga.Dessutom bör arbetsgruppen få i uppdrag att peka utlämpliga utbytesobjekt. Sådana bör bl.a. kunna återfinnasbland de fastigheter som planerar att säljaunder kommande år.Det är viktigt att klara ut vad som är skyddsvärt för enbolagisering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skydd av naturområden på statligmark.