mot · GF02Ub511 · 1992-01-27 00:00:00 — Den svenska universitetsforskningen behöver deninjektion som en livaktig kvinnoforskning innebär. Vid eninternationell jämförelse är de svenska satsningarna pådetta område tämligen begränsade. Speciellt svår ärsituationen för de kvinnliga forskare som vill arbeta medkvinnoteoretiska frågeställningar på de enskildauniversitetsinstitutionerna. Deras möjligheter tillsjälvständigt och kreativt nyskapande är begränsade.I förhållande till den totalt manligt domineradeforskarvärlden är de insatser som gjorts mycketbegränsade och framtiden är oviss. Den kvinnoforskningsom utförs finansieras genom forskningsrådsmedel istor utsträckning. Konkurrensen är mycket stor och deprojekt som, liksom kvinnoforskningen, ställer provokativafrågor, utmanar etablerade kunskaper och värderingar harsmå möjligheter att få anslag.Kvinnoforskningen för in nya perspektiv i redanetablerad vetenskap. Problematiseringen av könsrelationeri samhälle och arbetsliv har bidragit till att skapa nykunskap. Forskningsområdet är nytt och har en självständigteori och metodutveckling som måste få stöd att växa utande ständiga konfrontationer som uppstår närkvinnoforskarna utmanar gamla kunskaper ochvärdesystem.Det finns ett tiotal tjänster inom hela universitets-och högskoleväsendet var innehavare har uttalademöjligheter att arbeta med kvinnoforskning. 1983inrättades en professur i kvinnohistoria vid Göteborgsuniversitet. finns sex forskartjänster inrättade vidhumanistiska-samhällsvetenskapliga forskningsrådet. I ochmed den senaste forskningspropositionen som lades av densocialdemokratiska regeringen inrättades tre nyaprofessurer, som jämställdhetsforskningsdelegationen lades ned. Till detta kommer även den verksamhetsom utförs vid fora för kvinnoforskning vid universiteten. finns åtta forumorganisationer med en budget påsammantaget omkring 6 milj.kr. Denna verksamhet har änså länge mycket få egna forskartjänster.Vid arbetslivscentrum har enlivaktig kvinnoforskning funnits som fungerat i dialog medkvinnoforskningen vid universiteten. Nedskärningen avarbetslivscentrum innebar en drastisk minkning av antaletkvinnliga forskare och kvinnoforskare vidarbetslivscentrum. Totalt sett är kvinnoforskningen utsattför stor press. Regeringens aviserade nedläggning av FRNskulle innebära ytterligare en nedskärning av resurserna förkvinnoforskning.Det är av synnerlig vikt att tillräckliga resurser avsättsvid universitet och högskolor för att varaktigt främja ochutveckla kvinnoforskningen. Ett möjligt sätt är att inrättaen kvinnoforskningsstiftelse. Det kan förslagsvis ske genomatt en större summa fonderas, exempelvis 200 milj.kr., ochförvaltas av en stiftelse. skall ledas av enstyrelse.Om löntagarfondernas tillgångar helt eller delvisfördelas till universiteten är det ytterst angeläget att en delav dessa avsättes till en ovan nämnd stiftelse om forskningom könsrelationer i arbetsliv och samhälle.Avkastningen från de fonderade medlen skulleförslagsvis användas tillatt finansiera ett tiotal tjänstervid universitet och högskolor med inriktning på forskningoch undervisning om könsrelationer i arbete ochsamhälle,bildandet av ett kvinnovetenskapligtforskningsråd där forskare kunde söka medel förforskningsprojekt,stödjande av forumorganisationernaför samordning och uppföljning av hur tjänster ochforskningsmedel används och dessutom för initierande avny forskning på området. Detta ''samordningskansli'' kundelämpligen kopplas till någon existerandeforskningsorganisation inom eller utanföruniversitetsvärlden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av enforskningsstiftelse med inriktning på forskning omkönsrelationer i arbetsliv och samhälle.