mot · GF02U209 · 1992-01-27 00:00:00 — Det behövs en ny u-landspolitikVärlden står mitt uppe i omvälvande förändringar.Sovjetväldets kollaps, och EG:s omvandling tillEuropeiska unionen kommer att få -- och har delvis redanfått -- följder för , som är både hoppfulla ochskrämmande.Nya möjligheterDet slut innebär nya möjligheter för . De behöver inte längre dras in i öst-väst-konflikten. Nedrustningen frigör resurser för ökat bistånd.Vapenexporten till har minskat. Åtskilligaafrikanska diktatorer har redan märkt att deras gamlavälgörare tappat intresset för att hålla dem kvar vid maktensom buffertar mot den kommunistiska respektiveimperialistiska fienden.Det som hänt i kan få stor betydelse för endemokratisk utveckling. Runtom i världen har människorpå sina TV-skärmar fått åskådningslektioner i hur tyrannerstörtas. Den folkliga kampen har fått ett uppsving och kanföras utan att stämplas som ''kommunistisk konspiration''ledd från eller Peking.En rad har kastat av sig den sovjetiskautvecklingsmodellen och söker nya utvecklingsvägar.Samtidigt finns det oro för hur den värld ska utveckla sig,där står som den enda supermakten. Den storaoptimismen, förhoppningarna att nu när det öst-väst var slut, så skulle de regionala och lokala konflikternai Tredje världen snabbt kunna lösas. Så blev det ej. Iställetkom kriget vid , som medförde nya lidandenför civilbefolkningen i , framför allt för barnen. Förkurderna har det blivit ett nytt helvete. Men den verkligebrottslingen, , sitter kvar med orubbadmakt.Vägen ligger ingalunda öppen till demokrati, fred ochutveckling. Stormakterna har fortfarande intressen atttillvarata i sina f.d. kolonier och intressesfärer.Militärbaserna har inte avvecklats. De militärainterventionerna har inte upphört. Även u-länderuppträder som regionala stormakter mot svagare grannar.I denna krigshärjade värld -- det pågår ett trettiotal kriginalles -- måste FN ges möjlighet att agera och utveckla sigtill det den var avsedd som: en fredsskapare. FN måstereformeras så att organisationen blir kapabel att ingripa föratt lösa konflikter, innan de leder till krig. De nordiskaregeringarna framlade konstruktivaförslag i denna riktning (det s.k. Skagendokumentet).Samtidigt måste man beakta krav på ökatinflytande. De fem stora -- kärnvapenmakterna -- ska intekunna använda FN för sina intressen.Ett nytt skrämmande perspektiv öppnas, när europeiskas k brandkårsstyrkor nu byggs upp för insats i konflikterutanför . ska inte deltaga i sådana aktioner.En enda världBegreppet ''tredje världen'' har förlorat sin mening nunär Sovjetblocket, den ''andra världen'', har kollapsat. Detär inte heller meningsfullt att använda det som ettsamlingsbegrepp för . De har utvecklats så olikaatt det inte längre finns någon större intressegemenskap. nyindustrialiserade länderna () i närmar sigi-länderna, och även , och Indonesienhoppas på en sådan utveckling. Kanske också om detinte fastnar i skuldfällan. I talar man om envändning i , och . Flyktkapital ochutländska investerare har börjat återvända. För ochflertalet latinamerikanska länder syns dock föga ljusning.Vilken världsordning?Den nya värld som växer fram -- den nyavärldsordning som president proklamerade eftersegern i kriget vid -- hur ser den ut? Härdisponerar de rika länderna av människornanästan av inkomsterna, medan de tre miljardersom bor i låginkomstländerna förfogar över 5,4 procent.Här råder de rika länderna -- i realiteten de ekonomiskastormakterna i G7 -- som bestämmer över räntor,dollarkurs, handelsvillkor. Det är inte den nya ekonomiskavärldsordning, som ställdes i utsikt . EGyrkade f.ö. i FN att den frågan skulle avföras fråndagordningen.Nu säger man att det trots allt har blivit bättre i , att betydande ekonomiska och sociala framsteggjorts i många länder. har den förväntadelivslängden ökat från 46 till . Andelen läskunniga harökat från år . har alltså inte raserat allt sombyggts upp sedan självständigheten.För flertalet ter sig framtiden oviss, även därBNP växer. Kommer förhoppningarna på nya storainvesteringar i att infrias? Det beror påvärldsekonomins utveckling, och är det ingen somvågar sia om när den ska komma att återhämta sig.Även om en del länder i är på ekonomiskframmarsch, så har antalet fattiga totalt sett ökat där. Denvändning till det bättre, som skett på sina håll iLatinamerika har krävt ett högt mänskligt pris i form avökad arbetslöshet och misär. I det mest lyckade landet Chilehar fattigdomen ökat -- 5,5 miljoner lever underexistensminimum varav i yttersta fattigdom. Man har minskat skulden genomatt sälja ut naturtillgångar till utländska intressen.Latinamerika har också betalt ett högt pris i form av skövladmiljö.Gulfkriget medförde nya bördor. Många ,främst asiatiska, måste ta hem sina gästarbetare. En deltappade viktiga exportmarknader. Förlusterna för de tiovärst drabbade har beräknats till 25-30 miljarderdollar.Offer för de rikas protektionismU-länderna skulle tjäna i ökadeexportinkomster, nästan dubbelt mot vad de får i bistånd,om de fick fritt tillträde till i-landsmarknaderna. Men detfår de inte -- i stället ökar protektionismen. När EG:s inremarknad fullbordas 1993, kommer den yttre tullmuren atthöjas mot Syd, varnar ordföranden för . Även hårdare tekniska handelshinderoch antidumpingåtgärder är att vänta.Det är framför allt försämrade bytesvillkor,som förstört deras ekonomi. Samma säck med kaffe somUganda kunde sälja för mer än , var värd , uppgerUNCTAD. De afrikanska exportvarorna förlorade halvasin köpkraft . Det är resultatet av EG:sprotektionistiska handels- och jordbrukspolitik. av den afrikanska exporten går ju till EG.Det är inte bara EG som förstör marknaden för producenter. Exempelvis protesterade Thailandnär offererade subventionerat ris till för2/3 av det thailändska priset. dumpar kyckling iNicaragua och EG gör det i . Resultatet ärdetsamma: de inhemska producenterna slås ut. Det kallaslivsmedelsbistånd, men det är i verkligheten stöd till deegna bönderna.Världen håller på att delas upp på tre handels- ochvalutablock: EG, det nordamerikanska och ettöstasiatiskt lett av . De kan bli protektionistiskafästningar. riskerar attstötas ut ur världsekonomin.SkuldkrigetDen s.k. skuldkrisen framstår nu -- efter den brötut -- snarare som ett skuldkrig med räntan som vapen ochIMF som kronofogde. Många sitter ohjälpligenfast i skuldfällan. Trots alla omförhandlingar,skuldlättnader och strukturanpassningsprogram har derasskulder inte minskat. De ligger fortfarande på 1 350miljarder dollar.Strukturanpassningen har givit IMF och Världsbankenen styrande roll i ekonomi, som aldrig varavsedd. Den utgår inte från skuldländernas intressen utanfrån fordringsägarnas.De 42 fattigaste länderna i världen med en befolkning på440 miljoner människor bär den tyngsta bördan. Visserligenförefaller deras totala utlandsskuld på 70 miljarder dollarinte stor -- men den motsvarar över två tredjedelar av derasBNP.Skulderna måste avskrivas.De mänskliga rättigheternaMilitärdiktaturernas fall i var stora segrarför demokratin -- men militären fortsätter att utöva stormakt. Brotten mot de mänskliga rättigheterna fortsätter --och inte bara där.IMF, , EG och givarländerna har förklaratatt fortsatt bistånd ska knytas ihop med demokratiseringoch efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna. Men ipraktiken har de bedrivit en politik, som skärpt de socialamotsättningarna och förtrycket. Deras åtstramningsdirektivhar vanligen lett till sänkta reallöner, ökad arbetslöshet ochprotester. myntades uttrycket ''IMFriots'' för de upplopp som följt i IMF:s spår.När IMF låter exportpiskan vina över länder, som barahar jordbruksprodukter att sälja, blir bönder bortkördafrån sina jordar för att man i stället ska odla exportgrödordär. Det leder till markförstöring, när de bortmotade tarsämre jordar i anspråk för att försöka livnära sig. På mångahåll utkämpas veritabla krig om marken, framförallt iLatinamerika, där indianerna försvarar både sin utkomstoch de tropiska regnskogarna. blev etttjugotal indianer nerskjutna i en by i , när desamlats till gudstjänst. Bakom dådet låg en jordägare, somvill exploatera indianernas mark. Det är många sådanaprivatarméer, som avlönas av jordägare i Latinamerika.BarnamordBarnen är de som drabbas hårdast av skuldkriget mot . IMF:s och Världsbankensstrukturanpassningsprogram, som också EG anslutit sigtill, har inneburit social nedrustning av sjukvård ochundervisning. Minst en halv miljon barn dör till följdav den ekonomiska kräftgången. 30 miljoner slåss för sinöverlevnad som gatubarn.Är inte detta folkmord?Rätten till liv är inte densamma för kvinnor och män.Diskrimineringen börjar redan i moderlivet. Förhållandenai delar av är alarmerande. Fosterdiagnostikenmissbrukas -- bl.a. i -- för att avstyra att flickor föds.Nyfödda flickor mördas. Denna utgallring är så omfattandeatt den ger utslag i statistiken. UNDP uppskattar attandelen kvinnor i befolkningen är lägre än den borde ha varit om flickor och pojkar fåttsamma chans att leva. Enbart i ''saknas'' 44 miljonerkvinnor. Detta måste betecknas som folkmord.Offer för sammanbrottetFör många innebar sovjetblocketssammanbrott att de förlorade bistånd,utbildningsmöjligheter och viktiga handelspartners. NärSovjet dekreterade att man från endast skullehandla med hårdvalutor och till världsmarknadspriser,tvingades länder som och att brådstörtatställa om till världsmarknaden och söka nyahandelspartners. Även om hästkuren haft det goda med sigatt den aktiverat krav på demokrati och ekonomisktnytänkande, har befolkningen drabbats hårt.Ohållbart 17 miljoner människor har blivit flyktingar, undan krig,miljökatastrofer, svält och förföljelse. Därtill kommer ca 24miljoner internflyktingar.Detta är en ohållbar utveckling. Ändock vägrar flertaletrika länder att ta sitt ansvar. Endast fyra uppfyller de 0,7procent av BNP som FN satt upp som biståndsmål. Fem gavfaktiskt mindre bistånd 1987 mot 1965: , ,, och USA.Det behövs en ny u-landspolitikÖverallt i u-världen söker man nya framgångsvägar, närde gamla misslyckats. Alltmer söker man sätt att uppbådaegna, inhemska resurser, när de internationellakapitalströmmarna strypts och snarare -- fruktar man --kommer att riktas mot än mot u-länderna.Även i i-världen kan man skönja början till ettnytänkande. Nytt är att skuldavskrivningar accepterats somnödvändiga och t.o.m. förespråkas av . IMFhar äntligen börjat uppmärksamma rustningskostnadernasförödande inverkan på världsekonomin och uppmanat i-länderna att frigöra kapital för utveckling genomnedrustning. De skuldsatta har utsatts förpåtryckningar för att minska sina militärutgifter.Biståndet kritiseras, därför att resultaten framstår somblygsamma. Allt fler inser hur förödande det är närbiståndet omdirigeras från utvecklingsprojekt tillimportstöd och andra former av nödhjälp för att dämpa devärsta av strukturanpassningens sociala effekter.Uppenbarligen räcker det inte med bistånd. Det behövsen övergripande u-landspolitik för att vändakapitalströmmarna så att verkligen kanutvecklas. Det handlar om att förbättra deras bytesvillkor,riva tullmurar och åstadkomma en massiv resursöverföring.Vi måste få en konstruktiv debatt om kris ochhur ska kunna medverka till ett nytänkande.Vad måste göras?Skuldkriget måste stoppas och skulderavskrivas. IMFs och Världsbankensstrukturanpassningsprogram måste ersättas medekonomiska reformer, som tillvaratar egnaresurser, framför allt de mänskliga. Utbildning ochhälsovård ska ges högsta prioritet.Nya resurser måste tillföras , och sådanafrigörs nu genom nedrustning. Om världens länder skär nersina militära utgifter , kan biståndetfördubblas. FNs barnfond skulle kunna genomförahela sitt program för hälsovård och utbildning för världensbarn om den fick ytterligare om året.Det är vad världens länder lägger ned på militära rustningarpå en enda vecka.Frihandeln måste bli fri även utanför handelsblockenoch tullmurarna för export rivas. Europasintegration får inte ske på de fattiga folkens bekostnad.De koloniala banden måste brytas för att skafå möjlighet att utveckla sina resurser. Det handelsmonopolsom de globala företagen, oftast baserade i de gamla''moderländerna'', nu har, måste få konkurrens. Det gällerinte minst handeln med jordbruksprodukter -- både inputoch output, som kontrolleras av några få jätteföretag.Självförsörjning med baslivsmedel måste vara enmålsättning. Jordreformer behövs för att familjejordbruketska kunna spela den roll av motor i utvecklingen, som detgjort i dagens i-länder. Inga jordar ska få ligga obrukade ispekulationssyfte. Man bör studera möjligheterna att läggaom produktionen från exportgrödor till matgrödor. Nuproduceras faktiskt mer spannmål till djurfoder än tillmännskoföda.Handels-, forsknings- och utvecklingssamarbete emellan måste få ökat stöd. I och stödja krav på tillgång till patent påförmånliga villkor. De högutbildades flykt (brain drain) kanmotverkas genom bättre ekonomiskt stöd till u-ländernasegna institutioner.Världsbanken och IMF måste reformeras bl.a. genominförande av offentlighetsprincipen så att parlamenten ochallmänheten får insyn i deras låne- och biståndsverksamhet.Här ska samma röstregler gälla som i andra FN-organ: ettland, en röst. Om de multilaterala utvecklingsbankerna skafortsätta som låneoch biståndsgivare, måste de radikaltändra sin politik. De sociala och ekologiska verkningarnaav biståndsprojekten ska redovisas i förväg.FN:s biståndsverksamhet måste reformeras ocheffektiviseras. Organen har blivit så många att samarbetettar en orimligt stor del av mottagarländernas personresurseri anspråk. Systemet är i starkt behov av glasnost. Förslag tillreformer lades fram av det nordiska FN-projektet.FN har ett övergripande ansvar förutvecklingsstatistiken och måste komplettera BNP-måttet med andra, som redovisar utvecklingensekonomiska, sociala och ekologiska hållbarhet.Vi måste bestämt motsätta oss försök att få sittmilitärbistånd inräknat i biståndsstatistik.Vad vi kan göra i SverigeSverige ska föra en solidarisk u-landspolitik. Det betyderatt vår s.k. europeiska identitet inte får träda i stället för denglobala rättvisan. ska arbeta aktivt för nedrustning,som frigör resurser för att höja de fattiga folkenslevnadsnivå.Vänsterpartiet föreslår att en brett förankradparlamentarisk utredning tillsätts för att komma medförslag till en övergripande svensk u-landspolitik, som äveninnefattar handeln.Vi måste visa vår vilja att medverka till en utjämningmellan fattiga och rika länder genom att börja höjabiståndet från av BNI.Sverige ska inte deltaga i strukturanpassningsprogrampå IMFs villkor. Frågor rörande skulder skallåterföras från tillUtrikesdepartementet. ska intelängre företräda i Parisklubben.En seriös granskning av EG:s roll för måstegöras innefattande bistånds-, handels- ochjordbrukspolitiken. Även konsekvenserna av bildandet avEuropeiska Unionen med dess gemensamma utrikes- ochbiståndspolitik bör ingå. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en brett förankradparlamentarisk utredning om en övergripande u-landspolitik i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär en plan för hur detsvenska u-landsbiståndet ska höjas från av BNI,3. att begär att regeringen tar initiativ i IMFoch för att åstadkomma reformerinnebärande mer demokratiska röstregler och större insyn,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte bör delta istrukturanpassningsprogram på IMF:s villkor i ,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skall verka föravskrivning av skulder,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frågor rörande u-ländernasskulder skall överflyttas från ochExportkreditnämnden till ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biståndsstatistiken skallinnehålla mått på hållbar utveckling.