ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GG02Fi12 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:37 Ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m. Regeringen föreslår i propositionen att förvaltningen avuniversitets- och högskolefastigheter skall överföras till ensärskild fastighetskoncern för högskolefastigheter.Vi föreslår att den nya fastighetskoncernen förhögskolefastigheter förläggs till . Bakgrunden tillvårt förslag är följande.Det har funnits en ambition attutlokalisera statlig verksamhet från . Det ärviktigt att denna ambition också förverkligas. Det finns ettantal genomförda utlokaliseringar, men alltför oftalokaliseras nya eller ombildade verksamheter tillStockholm. gällde det , vilka båda lokaliserats till Stockholm.Riksdagens arbetsmarknadsutskott har också vid fleratillfällen redogjort för sin uppfattning omlokalisering och omlokalisering av statlig verksamhet.Beträffande lokalisering av nya myndigheter hararbetsmarknadsutskottet uttalat att det är viktigt att prövamöjligheterna att välja annan lokalisering än (1990/91:AU3y). Vi anser att regeringen nu bör följa dettauttalande.Vissa verksamheter kan vara svåra att förflytta frånstatsmakten i med tanke på behov av närhet tillbeslutsfattare och andra centrala kontakter. Den tänktasärskilda koncernen för högskolefastigheter är däremotovanligt lämpad för utlokalisering. Placeringen av dennatorde lämpligtvis göras till en högskoleort. För denlångsiktiga kompetensen som statligt och kommersielltorgan bör någon av de större högskoleorterna vara attföredra. är en av de större högskoleorterna. Medbeaktande av dagens arbetsmarknadssituation och behoveni framtiden menar vi att i högsta grad är enlämplig ort att placera denna nya organisation i. Vi villockså påpeka att i finns endast . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lokalisera den nya särskildafastighetskoncernen för högskolefastigheter till .
mot · GG02Fi15 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:37 Ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m. Regeringen har i sin proposition 1992/93:37 föreslagit attstatens fastighetsinnehav överförs till två nybildadefastighetskoncerner, en för universitets- ochhögskolefastigheter samt en för övriga civila fastigheter.I samband med denna omorganisation har riksdagentidigare fattat beslut om nedläggning av ,den myndighet som ansvarat för statens fastighetersamt dessas underhåll och utveckling.I samband med frågans remissbehandling harinvändningar mot regeringens förslag framkommit på ettpar punkter, vilka inte beaktats i den förelagdapropositionen:Uppdelningen av statens civila fastigheterpå två olika fastighetskoncerner riskerar att undergrävaprincipen om en rationell förvaltning av statens fastigheter.Argumenten för ett sammanhållet fastighetsbeståndåterfinns bl.a. i den utredning som letts av angående hittillsvarandeegenregiverksamhet har bland de anställda väckt berättigadoro för att denna helt enkelt avvecklas i samband medByggnadsstyrelsens ombildning till stabs- ochservicemyndighet. Då denna del av verksamhetenbevisligen fungerat väl finns det anledning för staten att iegenskap av arbetsgivare understödja de ansträngningarsom görs från de anställdas sida för att i bolagsform behålladelar av verksamheten och en del av de anställda. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå proposition 1992/93:37,2. att hos regeringen begär ett nytt förslag omorganisation för förvaltning av statens fastigheter.
mot · GG02Fi17 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin BensinskattenBland förslagen till det s.k. ''krispaketet'' finns förslagetom en mycket kraftig höjning av bensinskatten. Ser man tillnettoeffekten av skatteförändringarna så står höjningen avbensinskatten för drygt hälften, eller 5,5 miljarder kronor.Skatter tas ju in för att betala för det gemensamma isamhället, men därutöver används ju skatter för att uppnåvissa syften, att styra utvecklingen åt ett visst håll. När detgäller bensinskatten så är det övervägande skälet att denskall betala vissa samhälleliga kostnader. Skatten kansjälvfallet även användas för att uppnå minskadförbrukning eller att människor skall använda andra sätt attförflytta sig. Det absolut billigaste sättet är ju att användaapostlahästarna, ett användande av skatten i denutsträckningen är det dock ingen som förespråkat ännu.Om man nu skall använda skatteinstrumentet för attuppnå vissa mål, eller om det handlar om att fylla allmännabehov av resurser, så bör ju beskattningen vara rättvis. Detinnebär enligt min mening att skatten så långt detta ärmöjligt bör tas över skattsedeln, att beskatta inkomsten istället för utgifterna.Nu har vi en mängd punktskatter och indirekta skattersom vi torde få leva med, åtminstone under överskådligframtid. Oaktat detta bör ju ändå strävan vara att skatternaskall fördelas efter bärkraft.När det gäller skatten på bensin och framför allt den nuföreslagna höjningen så slår den väldigt fel ur flerasynvinklar. Det är först och främst befolkningen i glestbebyggda områden som drabbas. I inland medstora avstånd kommer den föreslagna höjningen attmedföra mycket stora kostnadsökningar. Praktiskt taget allverksamhet kommer att drabbas, allt fördyras mycket merän i övriga delar av landet. Enbart resekostnadernakommer för en del människor att fördyras med flera tusenkronor -- det finns ju inga alternativ att övergå till. Mångadeltidsarbetande kvinnor ute i glesbygden kan komma atttvingas välja mellan att flytta eller att sluta sitt jobb. I städeroch tättbefolkade områden kan ju kollektivtrafiken gynnasoch utnyttjas genom att fördyra bilåkandet, det är ju intemöjligt i glesbygderna.I regeringsdeklarationen sades att ''Hela skallleva'', men en sådan fördyring som den nu föreslagnahöjningen av bensinpriset innebär, går illa ihop med ensådan målsättning.I områden med långa avstånd bör skatten på bensin varamycket lägre än t.ex. i storstadsområdena. Där kan mankanske tänka sig ett ännu högre skattepåslag än vad som nuföreslagits. I sådana områden är det ju både möjligt ochönskvärt att styra över bilåkandet till kollektivtrafiken.Därför bör det införas en differentierad bensinskatt som tarhänsyn till olika förutsättningar och förhållanden i landet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag om höjdbensinskatt,2. att hos regeringen begär förslag om endifferentierad bensinskatt i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GG02Fi18 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Statsfinanserna har, främst på grund av fallandeinkomster, försämrats och budgetunderskottet har ökatunder . Den försämrade konjunkturbildentillsammans med internationella faktorer har medfört enökad oro på penning- och valutamarknaden. De fem störstariksdagspartierna träffade då en överenskommelse medstora ingrepp i transferingssystemen för att stärkainkomstsidan. I överenskommelsen fanns bland annatförslaget om en höjd skatt på tobaksvaror, bibehållen momsoch en viss höjning av moms på livsmedel.Det har mött stor förvåning att man inte i dettasammanhang också kunnat öka statens inkomster genom enskattehöjning på alkoholen. Den förändring av skattesatserpå alkohol som företogs innebar för vissadrycker en sänkning av priset och för vissa med högrealkoholhalt en höjd beskattning. Den senasteförsäljningsstatistiken visar på en konsumtionsökning med4,. Det finnssamstämmiga forskningsresultat som visar på ökadekostnader för sjukvård, våldsbrott och olycksfall som välföljer en alkoholkonsumtionsökning. Vidare är det heltklart att en prishöjning bidrar till att sänka konsumtionen.När det gäller övriga förslag till inkomstförstärkningarhar man inte beaktat ett ev inträde i EG. Det gäller blandannat den bibehållna momsen på . Av den anledningenoch av klara hälsopolitiska skäl som accepteras i EG-sammanhang ser vi det som naturligt att även föreslå enskattehöjning på alkohol med 5 %.WHO:s Europasektion har i ett dokument nyligenuttalat sig för en alkoholpolitik med höga priser, begränsadtillgång och ökad information. Som undertecknare stårsamtliga representanter. Målet att nå en sänktalkoholkonsumtion 2 000 har därmed slagits fast meden betydligt mera målinriktad överenskommelse än vadsom varit fallet tidigare. Alkoholen står för de störstasociala problemen i samtliga . Svenskalkoholpolitik framstår som ett föredöme i dessasammanhang. Det vore därför märkligt om inte vi i enekonomiskt trängd situation också bidrog med enskattehöjning som dels tillför statskassan medel, delsminskar samhällets kostnader på grund av alkoholensskadeverkningar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skatt på alkohol.
mot · GG02Fi19 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin I regeringens proposition 1992/93:50 föreslås underrubriken : ''Som ett led i denlångsiktiga satsningen på utbildning föreslås att detreguljära utbildningsväsendet tillförs drygt 600 miljonerkronor för kurser av samma typ som inom det reguljärautbildningsväsendet. Drygt hälften av medlen bör avseKomvux och återstoden fördelas mellan folkhögskolan,gymnasieskolan och högskolan. ''Folkhögskolan kännetecknas bl.a. av stor flexibilitet.Dess förmåga att snabbt anordna nya behörighetsgivandekurser är också omvittnad. Då en av avsikterna medförslaget torde vara att utöka antaletundervisningsplatser på folkhögskolorna är det angelägetatt fördelningen av medlen sker så snabbt och effektivt sommöjligt.Folkbildningsrådet fördelar de reguljära statliga medlentill folkbildningen. Det är därför naturligt att de ipropositionen föreslagna medlen till folkhögskolanförmedlas via . Om medlen tilldelas AMS för attförmedlas via länsarbetsnämnderna ocharbetsförmedlingarna finns det risk att kursstarter fördröjsoch resurserna inte används på effektivaste sätt.Arbetsförmedlingarna har ansvar för att skaffa jobb ellerutbildning till invånarna i den egna kommunen. Ompengarna för utbildning fördelas av Folkbildningsrådetdirekt till de folkhögskolor som anordnar de nya kurserna,vinner man både och effektivitet. De riksrekryterandeinternatfolkhögskolornas kurser och resurser tordeexempelvis kunna utnyttjas i högre grad än vid enbart lokalrekrytering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fördelningen av medlen förarbetsmarknadspolitiska åtgärder till .
mot · GG02Fi21 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Ingen minskning av antalet semesterdagar!I det krispaket, som regeringen och socialdemokraternakommit överens om ingår en minskning av den lagstadgadesemesterledigheten . Dessutom minskassemesterlönen från av löneunderlaget. Förslagetom sänkt antal dagar ska gälla fr o m semesteråret 1/41994 -- 31/3 1995.Enligt min mening bör detta förslag i krisuppgörelsenavslås av . Det finns flera skäl till detta.Arbetslösheten är mycket hög och ännu har vi inte nåtttoppen. Även efter det att konjunkturen vänder kommerarbetslösheten att ligga kvar på hög nivå . ett sådant läge dra ner på semesterledigheten är huvudlöstoch innebär inte heller lättnader för arbetsgivaren.Försämringen drabbar enbart LO-kollektivet. De andrafackliga organisationerna har före förändringen avsemesterlagen 1990 slutit avtal, som ger 27 semesterdagareller fler. Under högkonjunkturen hade industrin svårt attlocka arbetskraften. Det beror utan tvekan på att villkorenför industriarbetare relativt andra kategorier anställda ärdåliga. En återgång till sämre semesterförmåner för LO-kollektivet förstärker denna skillnad och innebär att det iframtiden åter kommer att bli svårare för industrin attrekrytera.Från regeringens sida har antytts att orättvisan mellanlöntagare inom olika grupper ska upphävas genom att defackliga organisationer som genom avtal har 27semesterdagar eller mer, avtalar bort denna rättighet.Representanter för dessa fackliga organisationer hartillbakavisat sådana tankar. Det är enligt min mening inteheller acceptabelt att man från regeringens sida på detta sättförsöker styra arbetsmarknadens parter.Eftersom ett minskat antal semesterdagar inte, i dettaläge, bidrar till att minska de ekonomiska problemen, är detsvårt att se annat än ideologiska skäl från de borgerligapartiernas sida. Socialdemokraterna har accepteratförslaget eftersom det inte har tillmätts tillräckligt stortyngd för att tillåtas välta den för alla oerhört angelägnauppgörelsen över ända. Detta är fullt begripligt, meninnebär inte att med nödvändighet måste görasamma bedömning.För att lösa de långsiktiga problemen vore det betydligtbättre om regeringen inbjöd arbetsmarknadens parter tilldiskussioner. I ett sådant långsiktigt sammanhang kan ocksåsemesterns längd diskuteras. Förutsättningarna för sådanadiskussioner blir betydligt bättre om den föreslagnaminskningen av semestern inte görs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag till lag omändring i semesterlagen (1977:480).
mot · GG02Fi22 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Det behövs ökad efterfråganDe strukturella underskotten i statens budget är stora.Politisk feghet och oförmåga från alla partierssida har skapat problemen. måste de lösas genompolitisk förmåga och politiskt mod från flera partier.Krisuppgörelsen var nödvändig, men det går inte att lösade långsiktiga strukturella problemen genomåtstramningsåtgärder som får effekt på kort sikt. Därför attden kortsiktiga åtstramningen förvärrar lågkonjunkturen,ökar därigenom arbetslösheten och leder till ökadestatsutgifter -- inte minskade, som avsikten var.Vi befinner oss nu i den djupaste lågkonjunktur landetupplevt . Den kraftiga åtstramningen ledertill ytterligare minskad aktivitet i ekonomin och ökadarbetslöshet. Överallt i hela samhället -- utom hosregeringen -- finns insikt om att krisuppgörelsensåtstramande effekter är för starka. måste därförkomplettera krispropositionen på denna punkt.En av möjligheterna är att öka utrymmet för dekommunala verksamheterna. Den indragning på 7,5miljarder från kommuner och landsting, som riksdagenbeslutat om bör inte genomföras.Beslutet innebär enligt kommunernas beräkningar attarbetslösheten ökar med 60 000. Redan nu är 70 000offentliganställda arbetslösa. av dem är kvinnor.Också landstingen påverkas eftersom skatteunderlagetkrymper. räknar mednedskärningar som reducerar antalet anställda med 36 000.Indragningen innebär också att verksamheterna hoskommuner och landsting försämras till men för alla som ärmottagare av vård, omsorg och tjänster och till men förinvesteringar i infrastruktur, fastighetsunderhåll m m.Situationen är absurd. Behoven är skriande runt om ilandet, av underhåll och ombyggnation, av vård ochomsorg. Trots detta krymps verksamheterna, människorställs utan sysselsättning. Det är väl känt hur förödandearbetslösheten är för den som drabbas. Samhällets utgifterför arbetslösheten blir katastrofala utan att vi får någonnytta av pengarna. De slängs bort.Självklart borde också det kommunala skattestoppethävas. Det innebär en inskränkning i den kommunalasjälvständigheten, som inte är acceptabel. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att upphäva det kommunalaskattestoppet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att upphäva beslutet omindragning av från kommuner ochlandsting.
mot · GG02Fi23 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Svensk ekonomi är i den djupaste kris.Krispropositionen till trots finns det många som menar attdess åtgärder ej är tillräckliga utan snarare förvärrar krisen.Propositionens förslag kommer att innebära att manminskar den inhemska konsumtionen kraftigt. Draghjälpenfrån exportindustrin som regeringen hoppas mycket på tillföljd av vissa lättnader (arbetsgivaravgiften) kan tvärtomutebli.Tysklands förväntade tillväxt kan enligt desenaste beräkningarna stanna på . Vad som saknas ipropositionen är kortsiktigt verksamma åtgärder för atthindra att ekonomi går in i något somkallas för fritt fall (depression).En åtgärd som har prövats förut i nationella nedgångarär mycket kraftiga infrastrukturella investeringar. Det ärkraftfulla infrastrukturella investeringar som ärnödvändiga. Det är väsentligt att satsningarna genomförsmed omedelbar verkan.Områden för investeringar är väg- och järnvägsnät,broar, hamnar, ombyggnation av högskolor,studentbostäder samt utbildning och forskning. Ettprogram för omvandling av kontorsytor i citykärnor tillbostäder behövs.En satsning motsvarande de föreslagna indragningarnamåste vara ett minimum, och ett ytterligare tillskott fordrasså beloppet för investeringarna slutar på 50 miljarder. Ensådan konstruktion kräver kapital, men kapitalkostnadernabetalas delvis tillbaka genom att annars förloradeskatteinkomster tillkommer stat och kommun.Transfereringar till arbetslösa minskar.Det kan inte vara meningen att svenska folket skall gånerhukande med mössan i hand. En kraftfull satsning somger framtidstron åter är det som svenska folket och detsvenska samhället behöver. Annars ter sig framtidenoerhört svår. Med anledning av det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att stärka densvenska ekonomin.
mot · GG02Fi24 · 1992-11-12 00:00:00 — Med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Klyftan mellan rika och mycket fattiga länder kommeratt fördjupas på grund av den ekonomiska krisen i världen.Exempelvis beräknas antalet fattiga i bli fördubblatfram till slutet av 1990-talet.I propositionen anges att under ett antal åravsatt av bruttonationalinkomsten (BNI) till internationelltutvecklingssamarbete. Regeringen kommer enligtpropositionen även fortsättningsvis att använda sig avnuvarande beräkningsmetod. Målet är att så snart Sverigesekonomi så tillåter åter uppnå ett u-landsbistånd sommotsvarar av BNI. I propositionen hemställs om besparingarinom område på för tiden --1997 (sålundainte en minskning med 0,8 miljarder , vilket felaktigtangetts bl.a. i Från Riksdag och Departement 1992:29).Det är framför allt de 19 s.k. programländerna somdrabbas av minskade biståndsanslag, nämligen ,, , , , ,, , , , ,, , , , ,, och Zimbabwe.Tolv frivilligorganisationer verksamma påbiståndsområdet -- bland dem , ,och Röda Korset -- har reagerat motföreslagna nedskärningar.SIDA-chefen rapporterar att åtskilligakollegor i andra industriländer tror att de skall få svårare atthävda sitt bistånd då modellandet minskar u-hjälpen. varnar också i en skrivelse tillregeringen, att det finns risk att beslut kan få eninternationell kedjeeffekt med allvarliga konsekvenser fördet totala biståndets omfattning.SIDA:s styrelse betonar att det är viktigt att klarhetskapas om att en nerdragning endast är tillfällig.Den föreslagna nerdragningen av biståndet är alltförstor. Det har förekommit diskussioner om att göraminskningen betydligt mindre. Förhandlingsmöjligheternasynes inte vara uttömda. Man har av allt att döma inte varitfrämmande för att göra minskningen betydligt mindre. Detvore av stort värde om u-hjälpen kunde ligga på oförändradnivå. I vart fall bör en besparing på u-hjälpen görasväsentligt mindre än som föreslås i propositionen och endasttillfällig, dvs. begränsas till kommande budgetår.Det bör vid en ökning av biståndsanslaget övervägas attytterligare minska försvarsanslaget.Försvarsanslaget skärs ned med 0,7 miljarderkronor enligt propositionen. Bantningen fortsätter varje årtill 1997, då försvarsanslaget skall ha krympt med 1,2miljarder kronor.I våras beslutade att öka försvarskostnadernamed . Dennuvarande utvecklingen är att praktiskt taget alla länder iEuropa minskar sina försvarskostnader. Det finns enligtmin mening möjligheter till ytterligare begränsningar avvåra försvarskostnader. Även andra möjligheter tillutökning av biståndet än via minskning av försvarsanslagetbör prövas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att u-landsbiståndet utökasväsentligt i förhållande till vad som anges i propositionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla besparingsmöjligheterfrämst inom försvaret tillvaratas i syfte att utöka u-hjälpen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en minskning av u-hjälpenendast görs tillfällig, dvs. begränsas till ett budgetår.
mot · GG02Fi26 · 1992-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:50 Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin Regeringen föreslog i prop 1991/92:102 att flygflottiljeni F 6 skulle avvecklas. Efter omfattandediskussioner, manifestationer, uppvaktningar och motioner''räddades'' F 6. I detta sammanhang åberopades denbesvärliga arbetsmarknadssituationen i Karlsborg.Kommunen är extremt beroende av offentliga arbetsplatseroch i synnerhet de som finns inom försvarssektorn.I prop. 1991/92 redovisade regeringen deregionalpolitiska konsekvenserna av en förändradförsvarsorganisation.Regeringen har noga analyserat arbetsmarknadsläget mm i kommuner och regioner som genom förslagen förlorararbetstillfällen. Analysen visar att det främst är i Karlsborgsom det kan uppstå regionala ocharbetsmarknadspolitiska problem av betydandeomfattning. I övriga fall är enligt regeringens bedömning deberäknade sysselsättningseffekterna av förslagen inte avsådan storlek att särskilda regionalpolitiska insatser ärpåkallade. Däremot är regeringen medveten om attarbetsmarknadsläget i flera av de aktuellaorterna/regionerna är ansträngt på grund av nu rådandekonjunkturläge.När vi nu tvingas till ytterligare besparingar istatsbudgeten och flygflottilj avvecklas så harockså arbetsmarknadsläget blivit än mer ansträngt på grundav de rådande konjunkturerna. Utöver det allmänna lägethar då sin speciella struktur i enlighet med detsom redovisats inledningsvis och som utvecklades i vårensmotion till 1991/92:Fö21. Vi noterar att i''besparingspropositionen'' finns inga uttalanden om denregionalpolitiska situationen i som motsvarar vadsom sades i prop 1991/92:102.Landshövdingen i har informeratregeringen vid besök av arbetsmarknadsminister . Enligt vår uppfattning bör uttalandetfrån det försvarspolitiska beslutet kvarstå. I Karlsborguppstår regional- och arbetsmarknadspolitiska problem avbetydande omfattning. Regeringen bör särskilt följaavvecklingen av flygflottiljen F 6 i och vidtaåtgärder till stöd för en positiv utveckling i kommunen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regional- ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder i .