mot · GF02L425 · 1992-01-27 00:00:00 — BakgrundDe första kända fallen av insemination på människahärrör . Det dröjde dock till 1930-taletinnan insemination började användas som behandling avbarnlöshet. Verksamheten var omgiven av storthemlighetsmakeri. Det var först som man iflera länder började diskutera metoden mer öppet. Då komockså behovet av lagar och regelsystem . Detframfördes starka invändningar från främstkyrkligt håll med tanke på de etiska frågor metoden väckte.Från vissa håll föreslogs till och med att verksamhetenskulle kriminaliseras.Debatten ledde till att man lade ner försöken attlagreglera verksamheten. fortsatte man medinseminationer i det tysta. Följden blev att barnensfamiljerättsliga ställning kunde ifrågasättas eftersom de rentjuridiskt var födda utom äktenskapet. Detta ledde till attnågra av dessa barn vid skilsmässa stod utan far därför attden ''sociale'' fadern, som levde tillsammans med kvinnannär inseminationen utfördes, senare förnekadefaderskapet. hade den ''sociale'' fadern ingarättigheter till relation till barnet vid eventuell skilsmässa.Hustrun kunde hävda att barnet var enbart hennes. Ocksåarvssfrågan var oreglerad.Barn som tillkommit genom insemination hade såledesett dåligt rättsskydd och fick vi en lagstiftningi som sätter barnens rätt i centrum.InseminationslagenEnligt lagen (1984:1140) om insemination, som trädde ikraft , får en insemination endast utföras omkvinnans make eller sambo skriftligen har samtyckt tillinseminationen. Maken eller sambon anses därmed vara fartill barnet.Barnets rätt att få kunskap om sitt biologiska ursprungregleras också i inseminationslagen. Enligt lagen skall ettbarn som tillkommit genom givarinsemination ha rätt att fådel av de uppgifter om spermagivaren som antecknats ijournalen. En förutsättning är enligt lagen att barnetuppnått tillräcklig mognad. Enligt samma lag harsocialnämnderna ålagts en skyldighet att på begäran hjälpabarnet med att skaffa fram de uppgifter som finnsantecknade om givaren.Det finns däremot inte någon lagstadgad skyldighet förföräldrarna att berätta för sitt barn hur det kommit till. Detansågs inte lämpligt att reglera detta lagstiftningsvägen. Iförarbetena till lagen framhölls att det måste varaföräldrarnas sak att tala om detta för barnet. Det betonasdär hur viktigt det är för ett barns positiva utveckling medett öppet och ärligt förhållande mellan föräldrar och barn.Man understryker därför vikten av att föräldrar så tidigt detkan anses möjligt och lämpligt talar med barnet om hur detkommit till.InseminationsverksamhetenFör närvarande genomförs givarinseminationer på sju avlandets sjukhus. I har man svårt att få framdonatorer. I fungerar däremot verksamheten brautan större problem med värvning av . IStockholm, och bedriver man verksamhet imycket liten skala. I har verksamheten utförts sedanmånga år och verkar väl etablerad.Idag är köerna långa till insemination. Man kan få räknamed en väntetid . Det tillskrivs av en delläkare förhållandet att givarens anonymitet inte är skyddad.Det är tveksamt om detta är det verkliga skälet. Eftersomforskningen visat att många givare inte ser anonymitetensom en så viktig fråga och att tillgången på donatorervarierar över landet, kan den verkliga orsaken vara det sättpå vilket man informerar om insemination och donatorsställning.Ett annat skäl till köerna kan vara att den privatainseminationsverksamheten lades ner i och med lagenstillkomst och att en del landstingsanställda läkare slutademed sin verksamhet delvis som en protest mot lagen.Information till barnenInför riksdagsbeslutet om inseminationslagen 1984fördes en omfattande debatt om frågan om barnet skullekunna få vetskap om sitt ursprung. Vidriksdagsbehandlingen uttalade lagutskottet attutgångspunkten måste vara att så långt som möjligttillvarata barnets intressen.Jag instämmer i uppfattningen att det är av störstabetydelse för barnen att veta hur de kommit till och att dehar möjlighet att söka sitt biologiska ursprung. Det finnsstudier som visar hur illa berörda adoptivbarn ochinseminationsbarn blivit när de fått veta sanningen om hurde kommit till. I de flesta fall har det skett i samband medett föräldragräl.Jag anser därför att det är viktigt att det lämnas korrektinformation om skälen bakom inseminationslagensutformning till donatorerna, till de barnlösa paren och inteminst till hälso- och sjukvårdens personal. Kliniker somarbetar med fertilitetsutredningar måste känna ett ansvarför att arbeta attitydpåverkande om ett kommande barnsrätt till sitt ursprung. De aktuella huvudmännen liksomsocialstyrelsen bör också bidra med kunskap ochinformation om detta.Inseminationsbarnens situationI har utförts studier om hur föräldrarna till ettinseminationsbarn upplever sin situation. Kunskapen omhur barnen har det vet vi däremot mycket litet om.Dokumenterade svenska erfarenheter saknas nästan helt.Jag anser därför att en uppföljning bör göras av såvälinseminationsbarns som deras föräldrars situation.Resultaten av en sådan undersökning är avgörande för vilkaråd man skall ge inför insemination som behandling avbarnlöshet . Jag är medveten om att en sådanundersökning kan vara både känslig och svår att genomföramen den är oerhört väsentlig inte minst för barnens skull.Insemination av ensamstående och lesbiska kvinnorEnligt lagen får ju insemination endast utföras på enkvinna som lever i ett stabilt heterosexuellt förhållande. Detär däremot inte straffbart för en lesbisk eller enensamstående heterosexuell kvinna att på sig själv låtautföra insemination. Det är inte heller straffbart attmedverka till detta, annat än om det sker vanemässigt ellerför ekonomisk skull. Ingenting hindrar heller enkvinna från att genomgå inseminationsbehandlingutomlands i syfte att bli gravid.Ingen vet i vilken omfattning insemination utförs påensamstående heterosexuella eller lesbiska kvinnor. Att detförekommer är emellertid helt klart. Sådan inseminationkan innebära risker om inte garantier kan lämnas för attmannen inte är hiv-smittad. Vid insemination inomsjukvården fryses sperma i avvaktan på svar på tester attdonator inte är hiv-smittad. Hur frihet från hiv-smittagaranteras vid insemination utomlands eller utanför hälso-och sjukvården är oklart.Jag anser därför att inseminationslagen bör ses över medhänsyn till att insemination av ensamstående och lesbiskakvinnor förekommer oavsett vad vår inseminationslagsäger. En del kvinnor önskar så hett ett eget barn att de gårrunt lagen och kan därvid utsätta både sig och barnet förrisken för hiv-smitta.Inseminationsbarn till ensamstående och lesbiskakvinnor registreras som faderlösa om modern inte vill uppgedonatorns identitet. Därvid får inte sällan modern problemmed bidragsförskott. är fadern väl känd för barnetoch umgås också med det, vilket är bra, men hålls hemlig förde sociala myndigheterna. Den lesbiska partnern kan inte fåersättning när hon vill ställa upp och ta sin del av vårdnadenav barnen. Om modern skulle avlida hamnar barnen i enotrygg situation. Det finns ingenting som säger att denlesbiska partnern skulle få vårdnaden om dödsfall skulleinträffa.Jag anser därför att en utredning bör genomföras medsyfte att få fram förslag om hur de här barnens rättsligatrygghet skall kunna förbättras.Det är också viktigt att få fram fakta om hur dessa barnsuppväxttid ter sig. Studier från ger inte belägg för attdet skulle finnas några skillnader vad gäller dessa barnsutveckling jämfört med hur barn till föräldrar som lever i ettheterosexuellt förhållande utvecklas. Dokumenteradesvenska erfarenheter saknas och jag anser därför att manborde initiera en undersökning också av hur dessa barn hardet.Barnet i centrumBarnets intressen måste alltid stå i centrum vare sig detgäller insemination av kvinnor som är ensamstående ellerlever i ett hetero- eller homosexuellt parförhållande.Inseminationslagen har varit i kraft . Med tankepå barnens situation anser jag att regeringen bör tillsätta enutredning med uppgift att göra en översyn avinseminationslagen och följa upp hur det gått för barn somfötts efter insemination. Utredningen bör också ge förslagtill rättsligt skydd för de barn som tillkommit genominsemination och som registreras som faderlösa så attde får samma trygghet som barn födda i en stabilheterosexuell parrelation. Vi kan ju inte blunda för dessabarns behov, de finns och de skall ha samma rätt som andrabarn till en trygg och fördomsfri uppväxttid. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information ominseminationslagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn avinseminationslagen med hänsyn till att insemination avensamstående och lesbiska kvinnor förekommer,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utredning med syfte att fåfram förslag på hur de aktuella barnens rättsliga trygghetskall kunna förbättras,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en utredning som följerupp hur det gått för barn som blivit till genom insemination.