ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Fö707 · 1992-01-27 00:00:00 — vid statens geotekniska institut iLinköping gav dess automatiska larmslinga besked omhotande ras vid , söder omMunkedals samhälle i . Skredrisken bedömdessom överhängande vilket ledde till omedelbar evakueringav en familj. Detta var inledningen till ett ärende som underlång tid åsamkat den berörda familjen obehag men ocksåövriga boende inom det område som kommunen har föravsikt att rassäkra.Munkedals kommun tillhör de områden i landet som ärmest drabbade av jordskred. Stora arbeten har tidigareutförts, för att rassäkra områden i anslutning till älven.Redan i början av 1991 ingav ,tillsammans med 15 andra kommuner, begäran om extraskatteutjämningsbidrag för förebyggande av jordskred ochliknande naturolyckor. Totalt äskade kommunerna 80miljoner kronor hos som har attfördela de tillgängliga medlen, 25 miljoner, påkommunerna.Det skred som instrumenten varnade för den 11 juli 1991har dessbättre inte inträffat. Vid kommunfullmäktigesdecembersammanträde sattes punkt förinlösendiskussionen; beslutet blev att inlösa tre fastigheterinom det aktuella området. Ärendet är komplicerat och harlett till vissa efterspel. Kommunens beslut innebär attområdet rassäkras för . Kommunensavsikt är att gå in till staten med begäran om ytterligareanslag, utöver de man tidigare erhållit.Under hösten 1991 har i länet meddelatkommunen att man inte är intresserad av att hjälpa till medfinansiering, med motivering att berörda riskområden intesynes påverka intilliggande Europaväg 6.Jordskredslarmet i och därmedsammanhängande händelser har initierat problem somdrabbar både kommuner och enskilda berörda. Frågor somrör ansvar och ersättningsmöjligheter vid skredrisk synessakna en adekvat beskrivning både inomförsäkringsskyddet och inom det som benämns ''denkommunala kompetensen''. Tolkningar av lagar ochavtalstexter komplicerar tillvaron för dem som tvingaslämna sina hus. Det är betydligt lättare att få ut ersättningom husen rasat. Det är rätt vanligt att familjer, som tvingatsutrymma rasriskdrabbade fastigheter, kräver attkommunen skall lösa in husen -- men kommunen kan vägradetta då stöd härför saknas i lagen. För den enskilde kan enav flera komplikationer vara att tvingas betalahyra/kostnader för en tillfällig bostad men också för denman tvingats överge. I fall har dock kommunenförskotterat likvid för hyreskostnaderna.I denna motion har återgivits den situation som gäller förMunkedals kommun, men problemen med rasrisker finnspå många håll inte minst i i NorraÄlvsborg, som senast drabbades av jordskred.Då de frågor vi berört här har ett allmänt intresse av attbli penetrerade ur olika aspekter, vari den rättsliga deleninte är den minst viktiga, ser vi det som viktigt attstatsmakten tar initiativ till att klargöra ansvarsförhållandenför såväl kommun och den enskilde somförsäkringsväsendet i ärenden som är föranledda avrasrisker och därmed jämställda naturolyckor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att en utredningtillsätts med uppgift att klargöra ansvarsförhållandena förberörda parter vid rasrisker och naturolyckor.
mot · GF02Fö708 · 1992-01-27 00:00:00 — Nuvarande bestämmelser rörande sotning och brandsyninnebär att det föreligger ett kommunalt monopol.Jag anser att det vore önskvärt med en översyn avgällande lagar och förordningar i syfte att dels undanröjamonopolet, dels ge den enskilde fastighetsägaren frihet attunder eget ansvar hantera erforderlig sotning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sotning.
mot · GF02Fö802 · 1992-01-27 00:00:00 — Kvicksilver klassas som miljöfarligt avfall. Kvicksilverstår på den lista som upptar farliga ämnen som måste bort ihanteringen. Det är tyvärr fortfarande mycket ovanligt attkvicksilver används som konserveringsmedel i olikasammanhang.I har miljö- och hälsoskyddsförvaltningenbedrivit en kampanj mot kvicksilver. I samband med dennakampanj har man upptäckt kvicksilver i golvlacket ibowlinghallar.Kvicksilver finns inte i vanliga färger men kan finnas igolvlacker i t.ex. gymnastiksalar. Kvicksilvret är ditsatt föratt motverka röta och svamp.Enligt kemikalieinspektionen är det inte förbjudet attanvända kvicksilver som konserveringsmedel i lacker. Jaganser att det borde förbjudas som konserveringsmedel ilacker. Det måste finnas andra mindre giftigakonserveringsmedel att tillgå. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär attkemikalieinspektionen får i uppdrag att utfärda förbud motkvicksilver som konserveringsmedel i lacker.
mot · GF02Fö901 · 1992-01-27 00:00:00 — Totalvägran att göra värnplikt I den nya vapenfrilagen har prövningsförfarandet så gottsom upphört för den som önskar vapenfri tjänst. Någraunga män kommer även i fortsättningen att vägra utföra denvapenfria tjänsten inom totalförsvaret och vilja görasamhällstjänst som är helt bortkopplad frånförsvarsdepartementet och totalförsvaret. I Nederländernakan vapenvägrare göra samhällstjänst som organiseras avsocialdepartementet. Information ges av nederländskaförsvarsdepartementetet i skriften ''Die WetGewetensbezvaren Militarie Dienst''.Den som väljer samhällstjänst bör få göra den på sammavillkor som gäller för vapenfri tjänst (tid, ekonomi etc.). tid då av en årskull får frisedel frånmilitärtjänst är det både felaktigt och meningslöst att sättaungdomar i fängelse för deras inre övertygelse. Det hadevarit lättare för dem att försöka få frisedel och de vägraralltså inte för sin egen bekvämlighets skull.Det vanliga straffet för totalvägrare är fyra månadersfängelse. Förutom rättegångskostnader är dygnskostnadenpå öppen anstalt ca . Kan kriminalvården vårda bortden ickevåldsideologi som totalvägraren dömts ochbestraffas för? Är det vår önskan att göra om dessa ungamän som ofta återfinns bland ungdomsledare eller som harplaner på prästyrket? Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning omavkriminalisering av totalvägran mot värnplikt och ommöjligheten att överföra handläggningen av totalvägran tillsocialdepartementet.
mot · GF02Jo205 · 1992-01-27 00:00:00 — Stödet till jordbruket i norra En parlamentarisk arbetsgrupp lade fram sittförslag till förändringar av Norrlandsstödet till jordbruket.Arbetsgruppen utgår i sitt förslag från att nuvarandestödområdesindelning bibehålls oförändrad. Detta innebäratt delar av Bergslagen i alltjämt kommeratt ligga utanför stödområdet trots att de naturligaproduktionsförutsättningarna inte är bättre än i närliggandeområden.Vi anser att skördeområde 1912 (,, ) eller delar av skördeområdet, skall ingåi stödområde, ev. i form av buffertzon. Detta för attmotverka den mycket kraftiga trappstegseffekt som uppstårmellan stödområde och icke stödområde.I direktiven för den sk. förjordbruket anges att stödet till jordbruket i norra behandlas.Enligt vår mening bör vadgäller stödet till jordbruket i norra behandla,förutom frågan om stödets konstruktion, ocksåområdesindelningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stödet till jordbruket i norraSverige.
mot · GF02Jo207 · 1992-01-27 00:00:00 — I budgetpropositionen bilaga 10jordbruksdepartementet föreslås en mycket kraftig höjningav djursjukvårdsavgifterna, för djur inomanimalieproduktionen i det närmaste en fördubbling. Ensådan kraftig höjning av avgifterna kan i flera avseenden fåmycket allvarliga konsekvenser.För det första finns en uppenbar risk för attdistriktsveterinärorganisationen slås sönder, vilket främstdå drabbar och glesbygderna. Då dessa avgifterinte uttas av privatpraktiserande veterinärer kan följden avhöga avgifter bli att distriktsveterinärer hoppar av ochstartar privat verksamhet.Detta skulle bli särskilt lockande i djurtäta områden därdet skulle bli mycket lönsamt med privat verksamhet. Omorganisationen slås sönder innebär detta att vissa områdeninte får behålla den veterinära servicen, i förlängningen ensämre djursjukvård, kanske på gränsen till vanvård.För det andra kan höga avgifter avhålla djurägarna attsöka vård för sina djur och därmed utsätta dem för vanvårdeller djurplågeri. På grund av höga avgifter finns risken avvaktar och därmed utsätter djuren för onödigtlidande. En sådan utveckling går stick i stäv med vad somuttalas om hänsyn till djuren.För närvarande utreds veterinärväsendet, vilket innebäratt även distriktsveterinärorganisationen utreds. Detta ärytterligare ett skäl till att inte nu höja avgifterna. Uteblivnainkomster därav bör täckas upp via statsmedel. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avslå regeringens förslag om höjdadjursjukvårdsavgifter.
mot · GF02Jo209 · 1992-01-27 00:00:00 — Problemen med övergödning och för högnärsaltbelastning är huvudsakligen begränsade tillvattensystem med en stor andel jordbruksmark. Åtgärderinom jordbruket är därför nödvändiga om vi skall klaraproblemen med de övergödda vattenområden som alltjämtfinns kvar. Såväl fosfor- som kväveläckage från åkermarkenmåste minska. Åtgärder inom jordbruket är också avcentral betydelse när det gäller att minskanärsalttransporterna till kustvattnen.Riksdagen har satt som mål att kväveutsläppen till havenskall halveras . Ett av medlen för detta arbete harvarit det s.k. NYLA-bidraget. Bidraget har använts till attersätta de markägare som skapat beväxta skyddszoner längsåar för att minska jorderosionen och därmed tillförseln avfosfor till vattensystemen. Det har också använts till attåterskapa våtmarker. Denna möjlighet finns dock intelängre eftersom NYLA-bidraget togs bort när det s.k.omställningsoch anläggningsstödet för jordbruket bör se överden nuvarande bidragsfloran utifrån satta miljömål så att denås på ett kostnadseffektivt sätt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att se över reglernaför bidrag till jordbrukets omställning.
mot · GF02Jo210 · 1992-01-27 00:00:00 — Anpassning av svensk livsmedelspolitik livsmedelspolitiska beslut om bl.a.omställning av svensk åkerareal har inte nått det resultatsom förväntats. Målsättningen var en omställning av 500 000--700 000 ha åker och har ca 346 000 ha (55--) uppnåtts.De svenska lantbrukarnas motiv att inte fullt ut fullföljaomställningsmålet kan säkerligen sökas i flera orsaker,varav följande är grundläggande:Den svenska bondenvill helst av allt fortsätta att producera livsmedel av högkvalitet.Man finner det orimligt att reducera svensklivsmedelsproduktion då bristen på livsmedel blir allt meraccentuerad också i våra nära grannländer.Den svenskabonden har inga bra alternativ att ställa om till, vad avserjämförbar lönsamhet.Osäkerheten beträffandemarkanvändningen inför EG-inträdet är stor.Regeringen tillsätter en '''' ochen därtill hörande ''parlamentarisk referensgrupp'', somskall beakta effekter och faktorer i vår livsmedelspolitiksom inte var kända eller förutsedda för detlivsmedelspolitiska beslutet, i första hand konsekvensernaav en anslutning till EG.I avvaktan på kommissionens mera långsiktiga arbete(1--) bör följande två problemområden få en aktuellbelysning och åtgärder föreslagna med stor skyndsamhet:1. Då man kan konstatera att omställningen inte har gåttatt realisera i det tempo som det politiska beslutetförutsatte, kommer omställningsprogrammets ekonomiinte att fungera på avsett sätt. De ekonomiskaomställningsstöden (kobidrag m.m.) som skall trappaskommer inte att mötas av de nya lönsamma alternativensom var avsikten.Detta kommer med hög sannolikhet att leda till attorimligt många jordbruksföretag går mot ekonomisktobestånd/konkurs.Primärproduktionens lönsamhet måste därför följasmycket noga under närmaste /93, och åtgärdervidtagas för att undvika kapitalförstöring och stora socialaproblem då lönsamheten kraftigt sänks i hela näringen.2. Osäkerheten kring hur man kan/får användaåkerarealen efter ett EG-inträde måste ut snarast.Man bör pröva om det nuvarande omställningsprogrammetbör övergå till/kompletteras med ett program för åkermarki träda, inför förestående EG-förhandlingar. Detta i syfteatt nå en flexibel förhandlingsbas beträffande åkerareal.Vilka ekonomiska incitament är erforderliga för ett sådantsystem?Vidare bör det ges klara besked om attåterbetalningsskyldighet inte föreligger om produktionåterupptas efter omställningsperioden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en uppföljning avprimärproduktionens lönsamhet /93 och attregeringen vid behov föreslår åtgärder,2. att hos regeringen begär kompletteringar tillnuvarande livsmedelspolitik, i syfte att underlätta och säkraförestående EG-förhandlingar och därför lämpligdisponering av åkerarealen.
mot · GF02Jo211 · 1992-01-27 00:00:00 — Omställningsstöd till jordbrukets dränerings- och täckdikningsentreprenörer är en sammanslutningav entreprenörer från hela , med mycket starkspecialisering på jordbrukets behov av dränering ochtäckdikning.Såväl kunskap som maskinpark är så gott somuteslutande anpassad för jordbrukets dränering.Maskinerna är vanligtvis inköpta i samråd medvattenhushållsavdelningarna vid lantbruksstyrelsen ochlantbruksnämnderna i respektive distrikt och län.De ekonomiska förutsättningarna -- arbetstillgång ochlönsamhet -- har bedömts av planläggningsavdelningarnaoch maskinkonsulenterna och därefter harspecialmaskinerna inköpts av entreprenörerna.Det är således fråga om mycket speciella maskiner sominte går att utnyttja för andra ändamål.Företagsgruppens fullständiga beroende av jordbrukethar inneburit att hela marknaden i ett enda slag rycktsundan i och med jordbrukets omställning.Under 70-talet och första halvan av 80-talet baseradesmarknaden på en årlig omtäckdikningsareal på 14.000-19.000 ha för att stabiliserasig på en nivå på ca 15.000 ha/år.1990 rasade volymen på en gång ner till hälften, ca 7.500ha och det mesta tyder på att raset 1991 fortsatt ner till ca3.500 ha eller mindre.Att 3/4 av marknaden har försvunnit kan heltrelateras till livsmedelspolitiska beslut våren1990 då förutsättningarna för jordbrukets omställning ladesfast.Det ter sig ju för övrigt närmast självklart att man inomjordbruket efter detta inte investerar i nya täckdikningsochdräneringsföretag.Hela verksamheten står så gott som helt stilla pånågra få undantag när. Det betyder inte bara attarbetskraften friställts. Hela den samlade maskinparken äri det närmaste värdelös och osäljbar i Sverige.De flesta företagen är dessutom etablerade ute pålandsbygden med närhet till sin tidigare marknad, vilket gördet extra svårt att finna ersättningssysselsättning.Det går heller inte att bedöma om, och i så fall när,efterfrågan ånyo kan komma att vända uppåt. Möjligen kandet finnas en viss ljusning förutsatt attspannmålsmarknaden kommer i balans.Då hela den verksamhet som bedrivs av företagen inomSvenska är beroende av de statligabesluten om jordbruket är det rimligt att staten på något sättbidrar till att underlätta företagens omställning elleravveckling.I det sammanhanget bör t.ex. förutsättningarna för attexportera friställda resurser undersökas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statliga insatser för att underlättaomställningen eller avvecklingen för jordbruketsdränerings- och täckdikningsföretag.
mot · GF02Jo213 · 1992-01-27 00:00:00 — Förkortad lagringstid för stallgödsel I skötsellagen 1979:425 och i Lantbruksstyrelsensförordning 1979:426 om skötsel av jordbruksmark medförordning om ändring av denna, 1988:640, regleras blandannat på vilket sätt stallgödsel skall hanteras.Därav framgår att i stora delar av landet skallgödselvårdanläggningar ha utrymme för en lagringstid . I vissa fall skall lagringskapaciteten uppgå tilltio månader.Under vissa tider av året är det förbundet med strängaregler för hur stallgödsel får spridas.De riktvärden som anges för storleken pågödselbehållare och dylikt gör att det krävs mycket storabehållare för även relativt små djurbesättningar.För många lantbrukare, som måste nyinvestera för attklara lagringstidsbestämmelserna, blir detta oftaekonomiskt betungande. Lönsamheten i svenskt jordbrukär vikande, varför krav på stora investeringar igödselvårdsanläggningar kan göra att åtskilliga lantbrukareupphör med djurhållning. Gårdens avkastning klarar intedenna nya utgift.Självfallet måste gödselhantering kringgärdas medsådana regler att naturen, miljön eller grundvattnet inteskadas. måste dock erinras om attdjurskyddslagen stadgar att nötkreatur skall vistas utesommartid. Att öka lagringstiden för stallgödseloch att införa bestämmelser om sommarbete för djuren ärmotsägelsefullt. Kraven på ökad lagringstid bör minska närdjuren vistas ute sommartid.Kvarstår bestämmelsen om minst åtta månaderslagringstid för stallgödsel finns en uppenbar risk att mångadjurbesättningar i våra skogs- och mellanbygder försvinner.Gårdar slås ihop och människorna flyttar. Landsbygdenavfolkas.Urbaniseringen kan givetvis inte stoppas enbart genomatt ändra i de ovan redovisade bestämmelserna, men om denu mycket långtgående kraven mildrades skulle dettamedverka till att många lantbruk kunde leva vidare.Vi anser att åttamånadersgränsen bör sänkas som lagringskapacitet för stallgödsel.Flexibilitet bör eftersträvas där lokala förutsättningar kanvägas in i bedömningen. Lantbruksnämnderna bör gesmöjlighet att utifrån sin goda lokalkännedom i positiv andapröva önskemål från djurhållarnas sida. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrade regler för lagring avstallgödsel.
mot · GF02Jo215 · 1992-01-27 00:00:00 — I vissa delar av landet, bl.a. kring sjöarna ochBoren i , har betande vildgäss blivit ett alltstörre problem för jordbruket.Skadorna på odlade fält kan ibland på koncentreradeytor bli mycket stora. Vissa enskilda lantbrukare kandärför, beroende på hur fälten ligger, drabbas speciellt hårt.Det finns flera arter av gäss som i varierande grad ansesorsaka skador medan andra inte anses göra någon skadaalls.Det kan ibland också vara svårt att avgöra vilka skadorsom härrör sig från gäss eller kan ha andra förklaringar.Det råder dessutom delade meningar om hur allvarligtman skall se på problemet och om hur omfattande de totalaskadorna egentligen är.Å andra sidan är det, i de fall då gässen samlas i mycketstora flockar på samma plats, helt uppenbart att det ocksåuppstår skador.De enskilda lantbrukare som drabbas har mycket småmöjligheter att skydda sig. Skador av fågel omfattas hellerinte av viltskadefonden mer än i vissa speciellaundantagsfall. De drabbade lantbrukarna får därför självabära hela förlusten.Att skador av gäss för många enskilda lantbruk är ettstort problem är således helt klart. Lika klart är det att maninte själv kan lösa problemet.De försök med särskilda betesodlingar som görs på olikahåll ger heller inte tillräckligt skydd, även om det i någonmån kan minska problemet.En utökad jakt på de arter som inte är skyddade kannaturligtvis vara en väg att minska skadornas omfattning.Stammen av Kanadagäss har exempelvis tillåtits bli orimligtstor och utgör nu även ett hot mot andra sjöfågelsarter.Då skadorna ofta är koncentrerade till vissa områdenoch drabbar vissa lantbrukare särskilt hårt är sannoliktnågon form av viltskadeersättning nödvändig.Hur en sådan ersättning skall fungera och hur den skallfinansieras måste i så fall utredas.Omfattningen på de skador vildgässen förorsakarjordbruket, hur problemet skall kunna lösas och vem somskall ta huvudansvaret för kostnaderna, behöver klarläggasgenom en utredning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning omvildgässkadorna på jordbruket.
mot · GF02Jo216 · 1992-01-27 00:00:00 — I budgetpropositionen 1992 föreslårjordbruksdepartementet för trädgårdsnäringens del enminskning av det statliga anslaget för bidrag tillrationalisering m.m. från till 4,3 milj kr.Minskningen består i ett borttagande av det särskildabidraget på för trädgårdsnäringens /91 uppgick ansökningarna för dettaändamål till . Efterfrågan på bidraget förträdgårdsfrämjande kommer även i fortsättningen att varastort. Trädgårdsnäringens förmåga att själv bära sinakostnader för konsumentupplysning omträdgårdsprodukter och för gemensamt utvecklingsarbeteär mycket begränsad. Statliga pålagor i form av miljö- ochenergiskatter uppgår till . ärträdgårdsnäringens viktigaste konkurrentländer heltbefriade från dessa skatter som t.ex. eller harmycket låga avgifter som . Energiskatterna jämteen hårdnande konkurrens med stagnerade producentpriserpå svenskodlade trädgårdsprodukter har satt näringenunder svår ekonomisk press. Det har lett till att riksdagenbeslutat om en utredning av näringenskonkurrensförhållanden och förutsättningar för enanpassning till EG. Innan en sådan översyn slutförts anservi det olämpligt att vidta åtgärder som förändrar det statligafinansiella stödet till näringen. Regeringen måste därför haen beredskap att stödja näringen ytterligare i avvaktan påträdgårdsnäringsutredningens förslag.För att uppnå de förbättringar av miljön som ingår iplanen föreslår attytterligare medel anvisas för /93 avseendefortsatta miljöförbättrande åtgärder inom jordbruket.Krav på liknande insatser ställs på trädgårdsnäringen,främst av kommunerna i västra . SverigesLantbruksuniversitet driver tillsammans medTrädgårdsnäringens försök och forskningkring ett miljövänligt odlingssystem för växthusbruk. Dettaprojekt har löpt och bl.a. inneburitundersökningar av vattenkvalitéer som i sin tur lett till nyforskning på detta område. Dessa frågor berör inte baraträdgårdsnäringen utan hela befolkningens försörjning avrent dricksvatten.I ett recirkulerande odlingssystem är vattenkvalitén enavgörande faktor men för att odlarna skall kunnatillgodogöra sig nya rön krävs en omfattanderådgivningsinsats.Visserligen är miljöstörningarna från trädgårdsnäringenrelativt små, men de kan reduceras ytterligare när rättteknik finns tillgänglig. För att påskynda och underlättadenna process anser vi det rimligt, att äventrädgårdsnäringen får tillgång till medel för att utveckla ochge råd om metoder för att reducera utsläppen av bl.a.näring, kemikalier samt stoft och svavel frånuppvärmningsanläggnignar. Detta förslag bör utredas avden utredning om trädgårdsnäringen, som riksdagenbeslutat om. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till trädgårdsnäringen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöförbättrande åtgärder inomträdgårdsnäringen.
mot · GF02Jo217 · 1992-01-27 00:00:00 — Främja biodlingenBiodlingen i minskar i omfattning. 1940 fannsdet 200 000 bisamhällen. 1988 hade antalet minskat till90 000 och minskningen fortsätter. Skattereformen innebaratt antalet bisamhällen som kan hållas utan att inkomstenblir skattepliktig begränsades. Detta har lett till att mångahobbyodlare avvecklat sin verksamhet.Sverige är långt ifrån självförsörjande med honung och,vad värre är, det råder brist på pollinerande insekter.Kemikaliehanteringen inom jordbruket har gjort att antaletpollinerande insekter minskat drastiskt. En god pollinationär av största vikt. För rapsodling kan pollineringen med binge en skördeökning på . Betydelsen för fruktträd är välkänd. Även vilda bär, som blåbär och hjortron, ger ökadeskördar med 40--. För att kunna uppnå en fullgodpollinering skulle vi behöva ungefär 300 000 bisamhällen.Biet är den enda insekt vi håller förlivsmedelsproduktion, kanske är det därför som det varitsvårt att få biet accepterat som husdjur. Tanken ter sigfrämmande. Men för biodlarna är det inte fråga om en lekmed ord, det handlar om villkoren för vård av och medicintill bisamhällen.Vänsterpartiet har i annan motion föreslagit ökaderesurser för landsbygdsutveckling. Från detta anslag börmedel kunna avsättas för att på olika sätt främja biodlingeni Sverige.Förändringar i skattereglerna, att räkna bin som husdjuroch att via medel för landsbygdsutveckling och småskaliglivsmedelsförädling främja biodling är åtgärder som meddet snaraste bör vidtas. En fortsatt nedgång för den svenskabiodlingen får svåra konsekvenser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder för attfrämja biodlingen.