mot · GF02Jo606 · 1992-01-27 00:00:00 — Överklagningsrätt m.m. enligt miljöskyddslagen inrättades år 1969och har som huvuduppgift att handlägga ärenden enligtmiljöskyddslagen. Nämnden skall även bereda och lämnayttranden till regeringen i fråga om tillåtlighetsprövning avindustrianläggningar enligt lagen om hushållning mednaturresurser samt handlägga överklaganden enligtbilavgaslagen.Nämnden prövar ansökningar från kommuner, företagoch enskilda m.fl. om tillstånd att bedriva miljöfarligverksamhet, främst sådan verksamhet som enligtmiljöskyddsförordningen är underkastadförprövningsskyldighet.Koncessionsnämnden har även befogenhet att, enligtvissa villkor, förbjuda miljöfarlig verksamhet, ändra ellerupphäva villkor för sådan verksamhet eller meddela nyavillkor för sådan verksamhet.I nämnden skall enligt ML 11 § ingå som ordförande en''lagfaren och erfaren i domarvärv'' samt tre andraledamöter. En ledamot skall ha sakkunskap och erfarenheti tekniska frågor. En ledamot skall ha erfarenhet av frågorsom faller inom området för . Denfjärde ledamoten skall ha erfarenhet av industriellverksamhet. Om det aktuella ärendet främst behandlarkommunala angelägenheter skall den fjärde ledamoten haerfarenhet av verksamhet.Även om den ändring i miljöskyddslagen somgenomfördes innebar att lokala arbetsorganisationerfick besvärsrätt måste kretsen av sakägare anses vara alltförsnäv. Begreppet sakägare synes också vara något oklart.Kretsen är inte klart bestämd och förarbetena till ML 1969förblev oklara.Det är inte bara tillståndsmyndigheterna ochmiljödepartementet som har att ta ställning till frågan omsakägarskap, utan också domstolarna i stämningsmål.Någon helt utpräglad praxis finns inte beskriven. Det haribland hävdats att tolkningarna av sakägarbegreppet harvarit vidsträckt. har emellertid kunnat märkasen åtstramning, som innebär klara försök att i störstamöjliga utsträckning stänga ute enskilda intressenter, såsnart dessa inte har anknytning till bestämd fast egendom.Här borde en utvärdering av praxis komma till stånd.Samtidigt som sakägarbegreppet måste närmarepreciseras är det angeläget att nu genomföra en sådanlagändring att kretsen av sakägare vidgas. Sålunda bör såvälideella som vetenskapliga organisationer medges rätt attöverklaga beslut enligt miljöskyddslagen, naturresurslagen,naturvårdslagen, samt vattenlagen.Med en sådan utvidgning blir det möjligt att bättre ta tillvara det kunnande och engagemang som finns imiljöorganisationerna. På samma gång utökasmöjligheterna för miljöintressenterna och de enskildamedborgarna att påverka viktiga beslut i miljöfrågor.Även koncessionsnämndens sammansättning måsteenligt vår mening betraktas som något ensidig och alltförteknokratisk. Därför bör nämnden kompletteras med enledamot med en ställning som något av en allmänhetensföreträdare. Personen i fråga bör besittaekologisk/biologisk kompetens.I utskottsbetänkande /91:JoU30 hänvisas till attmiljöskyddskommittén ''med tanke på miljöfrågornas storabetydelse även fortsättningsvis bör överväga frågan omallmänhetens inflytande över prövningen avmiljöskyddsärenden kan vidgas och formerna för detta. ''Som framgår av ovanstående redovisning har dessa frågorövervägts att det nu är hög tid att fattabeslut om att ge allmänheten ett rättmätigt inflytande översin närmiljö. Ett mycket gediget underlag för ett sådantbeslut finns också att tillgå i . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rätt för organisationer attöverklaga beslut enligt miljöskyddslagen, naturresurslagen,naturvårdslagen, samt vattenlagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om koncessionsnämndenssammansättning.