mot · GF02Sf285 · 1992-01-27 00:00:00 — Ersättning via det allmänna försäkringssystemet för psykologisk behandling m.m. Genom 1990 och s.k. Dagmar-avtal skapadesvissa bättre förutsättningar för enskilda att erhållapsykoterapi och psykoanalys genom att landstingen fåttresurser att i begränsad utsträckning teckna avtal ombehandling hos privata vårdgivare. Genom detta tog denlångdragna frågan om ersättning för psykologbhandling ochpsykoterapi ett steg framåt.Socialstyrelsen valde, utifrån sin uppgift att godkännaträffade avtal om psykoterapi, i sina rekommendationer tillLandstingsförbundet att med de resurser som stod till budsför 1990 prioritera behandling hos specialistkompetentpsykoterapeut.I sin information till landstingen inkluderadeLandstingsförbundet psykoanalytiker somvårdgivarkategori.Genom inriktningen på psykoterapi och psykoanalys påspecialistnivå möjliggjorde man för enskilda att i vissutsträckning kunna få denna både tidsmässigt ochekonomiskt resurskrävande behandling.Staten och sjukvårdshuvudmännen har enats omersättningen . De avsatta resurserna är dock ävenför 1992 otillräckliga.Dessutom har dessa resurser i alltför ringa gradkompletterats av sjukvårdshuvudmännens egnaresurstillskott, något som förutsätts i avtalet.Vidare kan man se att huvudmännen i väldigt få fall --trots köer till såväl offentliga som privata vårdgivare -- förtupp behov av psykologisk behandling i de vårdgarantiersom nu upprättas.Frågan om en mer generell ersättningsform förpsykologisk utredning och behandling -- där psykoterapioch psykoanalys ingår -- aktualiseras därför ånyo.De psykiska problemen åsamkar samhället mycket storakostnader både direkt och indirekt. En hel del av dessakostnader skulle kunna reduceras om adekvat behandlingsattes in på ett tidigt stadium.Här kan särskilt nämnas de betydande kostnader somåsamkas samhället på grund av att personer ej rehabiliterasför återgång till arbetslivet. Det är otillfredsställande attresurser från de särskilt avsatta medlen för tidigaarbetsrehabiliterande insatser, liksom medlen för kortandetav vårdköer -- vilket tidigare nämnts -- i sådan ringaomfattning används för psykologisk utredning ochbehandling.Detta trots att forskningsresultat i allt större omfattningpekar på de psykologiska faktorernas inverkan i dessa fall,för såväl motivation som uppkomst av ohälsa, dvs. behovetatt arbeta med de psykologiska faktorer som kan såvälmotverka som bidra till motivation för rehabilitering liksomde rent ohälsoframkallande faktorerna.Den miljard kronor som innevarande år direkt satsas avstatsmedel för rehabiliteringsinsatser skulle med fördel del kunna användas för att sluta avtal med psykologer --såsom t.ex. skett i vårt grannland -- så att erkäntnödvändiga insatser kan göras för dem som har behov avsåväl tidig rehabilitering som att slippa ur årslångavårdköer.Psykologisk behandling inbegriper mycker mer änpsykoterapi. Detta innebär att många typer av behandlinggenom nuvarande inskränkning i tillämpningen avDagmaravtalet endast i undantagsfall kommer ifråga, vilketinnebär att flera mindre kostnadskrävandebehandlingsalternativ ej tillämpas.Innan en psykologisk behandling utförs, görs enkvalificerad psykodiagnostisk bedömning för att kartläggaintellektuella, emotionella, personlighetsmässiga, socialaoch beteendemässiga störningar och tillgångar och derasrelation till klientens nuvarande och tidigare livssituation.Till den kvalificerade psykodiagnostiken hör att kunnavälja behandlingsalternativ -- men också att kunna avrådafrån en behandling som är inadekvat i sammanhanget.Genom att träffa rätt val av behandlingsmetod bidrar denlegitimerade psykologen till att den enskilde får rättbehandling som det blir samhällsekonomiskteffektivt.I legitimerade psykologers kompetens ingår att bedrivapsykologisk behandling. Sådan inkluderar olika metoder,t.ex. rådgivning, krisintervention, funktionsträning,desensibilisering, stödbehandling, par- ochfamiljebehandling, relationsbearbetning, gruppbehandling,självförtroendeträning samt psykoterapi på icke-specialistnivå. Vidare ingår att vid somatiska ochpsykomatiska besvär samt vid stark smärtupplevelse bidramed psykologiska behandlingsinsatser. Inom områdenahälsopsykologi och neuropsykologi har psykologiskabehandlingsmetoder utvecklats.Allt fler personer överlever svåra trafikolyckor men medstora funktionsnedsättningar, vilket orsakar problem attleva ett fullvärdigt liv. Utifrån funktionsanalys och medhjälp av t.ex. kognitiv träning kan stora insatser göras avlegitimerade psykologer för rehabilitering av skallskadorsom uppkommit i detta sammanhang eller på annat sätt,t.ex. Motsvarande rehabiliteringsinsatserär tillämpliga på många av de fall av förslitningsskador,arbetsrelaterade stressymtom, psykisk ohälsa som skapasinom arbetslivet och som riskerar att leda till tidigutslagning från arbetsliv liksom övrigt socialt liv.Det är givetvis nödvändigt att satsa på behandling påspecialistnivå, såsom psykoterapi och psykoanalys, meninte tillfyllest att stanna vid denna nivå. Det är därför avstörsta vikt att även psykologisk behandling hos legitimeradpsykolog ersätts via på samma sätt somgäller för behandling av somatiska sjukdomar. Detta behovmåste bli föremål för fortsatta överväganden. Samtidigtmåste psykologer användas i allt högre grad när det gällerfördelningen av medlen för tidig och samordnadrehabilitering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning genom det allmännaförsäkringssystemet för psykologisk behandling,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fördelningen av medlen för tidigoch samordnad rehabilitering.