mot · GF02T810 · 1992-01-27 00:00:00 — Posten och skall förbli vår gemensammaegendomInfrastrukturen är en samhällelig angelägenhet. Tilldenna hör post- och betalningsförmedling, ett fungerandetelenät och bra teletjänster i hela landet. De är nödvändigaförutsättningar för välfärd och goda betingelser förnäringslivet.Under lång tid har dessa verksamheter bedrivits iaffärsverksform, ägda av staten. Medborgarna har viariksdagen och regeringen kunnat påverka verksamheten.Detta har varit garanten för att ensamrätten intemissbrukats. och har utvecklatspositivt. I en internationell jämförelse står sig de bådaverken gott. Hög effektivitet och låga taxor och avgifter ärkännetecknande för de båda affärsverken.Vi ställer vissa grundläggande krav på posten ochteleverket: Det skall gå att lämna ett brev i postens gulalåda med visshet om att det når adressaten inom utsatttid. Det skall gå att nå alla andra telefoner i landet fråntelefonen i bostaden.Till detta kommer de mål som vi socialdemokrater avsolidaritets- och rättviseskäl värnar:Vi skall ha ettenhetsporto för privatbrev.Posten skall ha mottagnings-och utdelningsplikt.Man skall kunna göra in- ochutbetalningar på Posten.Teletaxorna skall vara enhetligaoch främja ett ''rundare'' Sverige.Telefon skall installerasi permanentbostad till enhetlig avgift i hela landet.Väl fungerande postservice och teletjänster kommerhela samhället till godo. De strikt företagsekonomiskakalkylerna ger ingen information om dessa politiskavärderingar. Kortsiktiga krav på avkastning kommer atttränga undan samhällsmålen.Det är därför ett grundläggande samhällsintresse att detäven framöver ytterst kommer att vara möjligt att medpolitiska beslut garantera den service medborgarna kräver.Posten och är gemensamma tillgångar,uppbyggda som en del av folkhushållet. Det är genom enfortsatt gemensam förvaltning av dessa tillgångar visocialdemokrater vill fortsätta att bygga landet. Vi kännerett ansvar att föra detta demokratiska uppdrag vidare somen motvikt till de kortsiktiga kapitalintressena påmarknaden. Därför säger vi socialdemokrater bestämt nejtill utförsäljning av Posten och televerket.Nya förutsättningar -- nya problem -- nya medelEn föränderlig omvärld förutsätter en omprövning av demedel som står till buds för att de politiska målen skalluppfyllas. Ny teknik, friare flöden över gränserna och andraförändringar gör att gamla medel kompletteras med nya.Under lång tid har affärsverket varit det medel somstaten använt för sin post- och telepolitik. Med hjälp avregeringens direktivrätt gentemot verken har riksdagenspolitiska vilja omsatts i praktiska lösningar.Teknisk utveckling, nya produkter och flera aktörer påmarknaden medför att verken inte längre ensamma kan gesansvar för de politiska mål fastställer. Andramedel måste användas tillsammans med de fortsatt statligtägda av verken.Flera av de sektorer för vilka regeringen nu framläggerprincipiella förslag om avreglering, bolagisering och enframtida utförsäljning saknar i stort sett lagstiftning somreglerar rättigheter och skyldigheter för inom branschenverksamma företag.Regeringen aviserar lagstiftning på dessa områden.Även kontrollorgan skall tillskapas. Enligt vår uppfattningkan en marknad kontrolleras med hjälp av enbartlagstiftning endast om antalet aktörer är stort ochsamhällsintressena begränsade.Så kommer inte att vara fallet inom post- ochteleområdet. Allt talar för att Posten och underlång tid kommer att vara dominerande företag på densvenska marknaden.De sociala och regionala mål som fastställermåste uppnås på annat sätt när endast ett fåtal aktörer finnspå marknaden. En väg kan vara att införa någon form avkoncessionsprövning. De företag som t.ex. vill dela ut postinom landet skall också bidra till att de politiska målenuppfylls, i annat fall är de inte välkomna. Ingen skall kunna''skumma grädden'' av marknaden på solidaritetensbekostnad.I de fall antalet företag skulle vara tillräckligt stort för atten effektiv konkurrens kan anses råda, kan man tänka sigatt staten via upphandlingsförfarande ser till att de social-och regionalpolitiska målen uppfylls. Det företag som tilllägsta kostnad åtar sig att utföra en uppgift får göra detta.Finansiering av dessa uppgifter kan ske på flera olika sätt,t.ex. via statsbudgeten eller via avgifter som inbetalas avföretag i branschen.Vissa verksamheter är naturliga monopol. Då är det heltomotiverat att med konstlade medel försöka åstadkommakonkurrens genom att reglera marknaden så att detnaturliga monopolet slås sönder. De som förordar detta ärvilliga att betala ett samhällsekonomiskt högt pris för enkonkurrens som endast etableras för dess egen skull.De förslag till förändringar av post- och telemarknadensom regeringen nu lägger fram saknar en genomtänkt analysav sambanden mellan de sociala och regionala målen, demedel som föreslås och den marknadssituation som faktisktkommer att råda.I regeringens förslag blir konkurrensen ett självändamål,övriga förändringar genomförs för att denna skall bli så ''fri''som möjligt.Vi utvecklar nedan vår syn på vilka medel som böranvändas för att de politiska målen skall nås på post- ochtelemarknaden.PostenBrevdistributionPosten har en bra service, hög effektivitet och rimligataxor. Ingenstans i världen fungerar postdistributionensmarknad bättre än i . Detta har uppnåtts genom ettsammanhållet system med formellt monopol därstordriftens fördelar tagits tillvara. En heltäckandepostservice i hela landet har möjliggjorts bl.a. genomkorssubventionering mellan olika kundkategorier.Detta är också den normala ordningen internationellt.Trots EG:s i andra sammanhang uttalade intresse föravreglering föreslår man att brevmonopol skall få finnas.Inga andra alternativ har entydigt visat sig bättre för attuppnå de politiska mål som formulerats. harspeciella geografiska förhållanden. Vi är ett stort land medi huvudsak utspridd befolkning, men med en visskoncentration till ett par tre storstadsområden.De inbrytningsförsök på brevmarknaden som nugenomförs i storstadsområdena har applåderats avborgerliga politiker. De har deklarerat att det är bra attPosten får konkurrens och att postdistributionen därmedkan förbilligas. Så är kanske fallet i storstadsområdena,men då på bekostnad av glesbygden.Postens taxor har i huvudsak varit enhetliga. Dekunder som utfört visst sorteringsarbete har erhållitrabatter som motsvarat postens minskade kostnader. Skäletför enhetsportot är uppenbart. De finns ingen förutsättningatt, om man som posten skall bedriva en landsomfattandeverksamhet, differentiera prissättningen mellan olikakunder av regionala skäl. Kostnader för utdelning av brev iglesbygd har finansierats av det överskott som uppkommit itätorterna. De som anser att det är en godsamhällsekonomisk ordning att kostnadsanpassa priset påbrevdistribution i tätort slår i praktiken undanmöjligheterna för en solidarisk postförsörjning i helalandet.Om intäkter för denna inte kan fås genom en allmänportohöjning måste merkostnaden finansieras viastatsbudgeten. Samhällets totala kostnader förbrevbefordran kommer inte att markant förändras.Däremot belastas statsbudgeten med ytterligare en tungutgift.Regeringens förslag till avreglering och bolagisering avposten slår sönder det nuvarande postsystemet.Möjligheterna att föra överskott från ''lönsamma'' delar tillglesbygd och mindre orter minskar. Kontorsnätet kommeratt glesas ut i än högre omfattning, speciellt i de störrestädernas förortsområden.Vi avvisar regeringens förslag och föreslår att regeringeni stället snabbutreder förutsättningarna för att införa enmodern monopollagstiftning för brevbefordran i enlighetmed , alternativt en koncessionslagstiftningsom ställer sådana krav på postdistributörer att en solidariskfinansiering av regionala och sociala kostnader inomsektorn bibehålls. Regeringen bör därefter återkomma tillriksdagen med förslag om den framtida postförsörjningen.Detta bör ges regeringen tillkänna.Kassanätet och postgirotPosten har en viktig uppgift som ansvarig för att enrikstäckande betalningsförmedling fungerar. En allt merutbredd användning av olika gireringssystem har medförtatt transaktionsvolymerna på postkontoren kraftigt minskatunder 1980-talet.En stor del av postens kostnader för den rikstäckandebetalningsförmedlingen täcks av den s.k. floaten ipostgirot. Med float menas att betalningsförmedlaren kantillgodogöra sig ränta på betalningsmedlen under viss tid.Det starka samband som finns mellan postgirot som statens''kassör'' och postens ansvar för en rikstäckandebetalningsförmedling fungerar tillfredsställande.Regeringen föreslår , i linje med sin övertygelse omatt konkurrens är bra därför att den är bra, att dettasamband skall brytas upp. ''I praktiken skall postgirots ensamrätt till statensbetalningar avskaffas'', skriver regeringen. På samma sidastår det: ''Postgirot förmedlar cirka hälften av statens allabetalningar.'' Enligt vår mening bör postgirot ävenfortsättningsvis ha rollen som statens ''kassör''.Genom att minska floattiden för betalningar till statentill högst , vilket anses motsvara en marknadsmässigavkastning, avser regeringen att minska postgirots intäktermed cirka 500 milj.kr.Samtidigt föreslås ett nytt anslag till Posten, K1Ersättning till för rikstäckande betalnings- ochkassaservice. För /93 föreslås anslagetuppgå till 300 milj.kr.Dessa budgetmedel skall användas så att ettrikstäckande kontorsnät för betalnings- och kassaservicekan bibehållas på orter där alternativ saknas. Däremot skallposten inte framöver ha skyldighet att tillhandahålla dennaservice på orter med konkurrerande betalnings- ochkassafunktioner.Konsekvenserna för medborgarna av dennaomstrukturering redovisas inte i propositionen. Enligt våruppfattning kommer en ytterligare utglesning av postenskontorsnät enligt den föreslagna modellen att medföra storaproblem för konsumenterna, speciellt i större tätortersytterområden. och kassaserviceär det tveksamt om posten kommer att kunna upprätthållaen hög servicenivå även för brev och paket i ett rikstäckandenät.Av principiella skäl avvisar vi regeringens förslag attinrätta ett nytt anslag för köp av rikstäckande betalningsochkassaförmedling. De merkostnader som krävs för detta böräven fortsättningsvis finansieras sektorsinternt. Det finnsingen anledning att öka ''rundgången'' i statsbudgeten.Den ordning som råder för statens köp av olönsamtrafik på järnväg visar vilka problem som uppkommer då enköpare (staten) och en säljare (SJ) skall ''förhandla''. Vimenar att regeringen slår in på fel väg när man etablerarmotsvarande ordning för kassa- och betalningsförmedling.Inom överskådlig tid kommer det endast att vara Postensom med sitt kontorsnät kan komma ifråga som ''säljare''.Intill dess att ett alternativt system utarbetats bör därförpostgirot kvarstå som statens ''kassör'' och få tillgodoräknasig floatmedel motsvarande Postens merkostnader för attupprätthålla en rikstäckande betalnings- och kassaservice.Bolagisering av -- på vissa villkorDen svenska telemarknaden är formellt heltavreglerad. Nya aktörer utmanar både somoperatörer och näthållare.Telenätet torde vara vår viktigaste gemensammaframtidsinriktade infrastruktur. I diskussionerna om denframtida telemarknaden har vissa debattörer förespråkat enuppdelning mellan nät och somteleoperatör.Televerket har, i samarbete med svensk industri,utvecklat såväl telenät som teletjänster till ett effektivtsammanhållet system. FoU-samarbete ochteknikutveckling har drivits fram bl.a. tack vare televerketsgoda kunskap om hela marknaden ochproduktionskedjan. Staten, via och näringslivethar i samverkan utvecklat världsledande teknologi förtelekommunikationer. Sysselsättning och kompetens harökat.Organisatoriskt skulle det kanske vara möjligt att drivaett telenätsbolag och ett teletrafikbolag separerade (dennauppdelning finns administrativt inom dagens televerk).Däremot är det av långsiktigt konsumentintresse attmarknadssignaler och teknikutveckling snabbt kanomsättas i praktiska lösningar. En direkt kanal inom sammakoncern är en av de förutsättningar som krävs för att så skallkunna ske.Ett separat ''nätverk'' skulle också enligt vår uppfattningmedföra att övriga aktörer antingen fick separera sinaverksamheter på motsvarande sätt eller att ett formelltnätmonopol infördes. De administrativa regler som dettaskulle kräva torde inte motsvaras av ökadeeffektivitetsvinster för konsumenterna.Det helstatliga affärsverket har utvecklat ettav världens mest effektiva telenät och tillhörandeteletjänster. Låga taxor, i ett internationellt perspektiv, ochhög servicenivå till både hushåll och företag karaktäriserardagens televerk.Telelagsutredningen har till uppgift att reglera den i dagså gott som helt oreglerade telemarknaden i . Vissacentrala frågor i telepolitiken, som telelagsutredningen haratt ta ställning till, påverkar i hög grad förändringen avteleverkets associationsform. Tillgång till telefoni på rimligavillkor i hela landet är en övergripande målsättning förtelepolitiken. Till detta kommer sociala mål som t.ex.tillgång till telefoni för personer med olika former avhandikapp.Lagstiftningen måste vara sådan att staten kan utkrävaett socialt och regionalt ansvar från alla aktörer somuppträder på den svenska telemarknaden, inte barateleverket.Alternativ med finansiering av sociala och regionalakostnader via statsbudgeten måste avvisas, av flera skäl. nuvarande telepolitiska målsättningen ligger enkorssubventionering mellan olika typer av hushåll ochregioner. En större differentiering av teletaxorna än dagens,vilket blir den yttersta följden av en striktkostnadsprissättning, leder till regionalpolitiska ochsocialpolitiska spänningar.Detta kan undvikas med t.ex. en koncessionslagstiftningdär alla operatörer solidariskt finansierar de regionalt ochsocialt betingade skillnaderna i kostnader.Vi accepterar en ombildning av , under förutsättning att regeringen återkommertill med förslag som garanterar att de avriksdagen fastlagda målen för telepolitiken kanupprätthållas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statligt ägande av posten ochteleverket,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om framtida associationsform förpostverket,3. att avslår propositionens förslag om nyttanslag K1 Ersättning till postverket för rikstäckande betalnings-och kassaservice,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vissa villkor för en ombildning avteleverket till aktiebolag.