mot · GF02Kr226 · 1992-01-27 00:00:00 — Det svenska musiklivet genomgår enkraftig omstrukturering. Regionmusiken harregionaliserats och landstingen har på visst sätt tagit överhuvudmannaskapet. Länsmusikstiftelser har bildats.Ett förslag från chefen för armén kan leda bland annat tillstora förändringar i samarbetet mellan försvaret ochlänsmusikstiftelserna.Ensembleverksamheten har sannolikt aldrig varit störreän , en utveckling som kan tillskrivas utbyggnaden av dekommunala musikskolorna.Symfoniorkestern i det svenska samhälletSymfoniorkesterverksamheten berörs inte primärt avförändringarna. De svenska institutionsorkestrarna ochframför allt de cirka 80-talet symfoniorkestrar anslutna tillSveriges () påverkasemellertid indirekt. Musik- och kulturlivet i en vidaremening påverkas mycket kraftigt.Inom ramen för en bredare kultur- och samhällssyn ärsymfoniorkestern en intressant faktor att studera.Förekomsten av ett rikt kulturliv på en ort spelarexempelvis en stor roll för utvecklingen av näringslivet,bland annat i dess möjligheter att kunna rekryteraarbetskraft.Symfoniorkestern är en viktig del i kulturlivet.Musikerna bidrar aktivt till detta, inte minst genom attstärka och positivt utveckla den lokala musikmiljönskvalitet. En viss kulturform brukar dessutom medföra ettgynnsamt klimat för andra. Det finns många exempel påsamverkan mellan olika former av kultur där musik ingår.Situationen för musiklivet är i vissa avseenden oklar ellerutvecklas i en negativ riktning. Symfoniorkestrarna stårinför en osäker framtid. De problem som närmast avses ärav olika art.Problemen för den symfoniska musiken är frågor somt.ex. hänger samman med musikerna och andra berördapersonalkategorier, dess ut- och fortbildning, instrument,tillgången på noter inklusive biblioteksfrågor, tonsättarnassituation, solister, dirigenter, frilansmedverkan,tillvaratagandet av det svenska och nordiskamusikkulturarvet, samproduktioner, turnéverksamhet, detinternationella utbytet, sponsring eller frågor som är avmera direkt facklig karaktär.Symfoniorkestrarna måste få möjlighet att utvecklaskonstnärligt. Inte minst så att de kan ge publiken ettvarierat och rikt repertoarutbud och på så sätt även ta ettfolkbildningsansvar.Den direktupplevda symfoniska musiken får inte blitillgänglig enbart på vissa större orter. Det är viktigt att inteminst ge en ung publik tillgång till levande musik.En fortsatt utveckling av i första hand de mindreinstitutionsorkestrarna är angelägen. Det stöd, vanligen iform av medverkan av yrkesmusiker, som lämnats till blandannat SOR-orkestrarna från den gamla regionmusiken, ochsom i många fall varit en viktig och nödvändig resurstillgångför verksamheten, har som en följd av regionaliseringenupphört. SOR-orkestrarnas betydelse för den seriösakonstmusiken, inte minst utanför storstäderna, är central.Här finns exempelvis språngbrädan för nya solister ochdirigenter till den etablerade rollen.På flera av de här nämnda områdena kan det finnaslösningar som inte enbart har samband med de ekonomiskabidragen från staten. Det skulle därför vara av värde med ensamlad utredning av de svenska symfoniorkestrarnas villkorm.m., i huvudsak av de problemområden som skisseratsovan.Noter en nödvändighet för musikEtt vitalt intresse för ett aktivt och levande musikliv ärtillgången till noter. För det breda svenska musiklivet ärtillgången till noter begränsad, mer begränsad än vad detborde vara. Visserligen kan den ökas kortsiktigt av attmoderna kopieringsapparater numera är allmänttillgängliga, men i en annat perspektiv är kopiatorernaanledningen till den pågående kulturella utarmningen.Notproblemen finns från den stora symfoniorkestern tillden minsta amatörensemblen eller till och med hos den försitt nöjes skull ensamspelande. Noter är en förutsättning föratt musik skall komma till utförande. Tillgången till noter äri dag begränsad på grund av olika hinder.En för musiklivet betydelsefull del av verksamheteninom Statens musiksamlingar är därförbiblioteksverksamheten. Den utlåningsverksamhet sombedrives dels med egna verk och dels med deponerade verk,främst från --SOR, är en grundläggande nödvändighet för det svenskamusiklivet.Det notmaterial som lånas ut utsätts för förslitning.Bristen på resurser gör att denna endast i ringa grad kankompenseras genom underhåll eller nyinköp.Verksamheten fortlöper på en katastrofkurs. En ändringmåste komma till stånd.Fortsätter verksamheten på nuvarande sätt så går denmot en säker avveckling. Notmaterialet slits ut dåunderhållet och kompletteringsinköpen inte förmårkompensera förslitningen eller utsorteringen. En översynmåste göras. Den skall omfatta en analys av dessaförhållanden. Översynen bör leda fram till en definition avpå vilken kvalitativ nivå som utlåningsverksamheten skallbedrivas. Ett långsiktigt fungerande program för attåstadkomma en verksamhet på en jämfört med klarthögre nivå måste etableras. Att sedan nyinköpen ocksåligger på en för låg nivå är ett annat delproblem.En speciell fråga som bör uppmärksammas i dettasammanhang är det förhållandet att förlagsverksamhetengenom uppköp alltmer koncentreras. Därför bör även denkommersiella marknadens utveckling när det gällernotförsäljning analyseras. Behovet av olika åtgärder fårövervägas.Rättighetsfrågor på musikområdetTillgången till noter är emellertid inte enbart enorganisatorisk fråga av bibliotekskaraktär. Begränsningenär mera sällan orsakad av tonsättarnas brist på engagemeng.De betydelsefulla restriktionerna är till karaktärenekonomiska -- kommersiella, juridiska eller administrativa.Det till synes korta avståndet mellan kompositören ochensemblen till publiken innehåller många olika hinder.Allmängiltiga regler kompletteras av tillfälliga. Nationellabestämmelser harmonierar inte med utländska.Kommersiella knep blandas upp med kulturpolitisktmotiverade inslag.Upphovsmanna- och övriga rättighetsfrågor påmusikområdet är komplicerade. Det absurda förhållandetkan råda att en kompositörs nyskrivna verk inte kan kommatill utförande trots att denne vill det, eftersom rättigheternainnehas av någon annan.Översynen bör därför leda fram till initiativ ochklarlägganden även på rättighetsområdet, som ökartillgången till noter för det svenska musiklivet.Musikens husDet svenska musiklivet samverkar strukturerat eftergenrer. finns för exempelvis jazz,sångkörer i form av KÖRSAM, amatörorkestrar med såvälstråk- som blåsinriktning genom riksförbundet (), symfoniorkestrar som geroffentliga konserter på ett institutionsliknande sätt genomSveriges (). I någrafall finns också fristående organisationer för ungdomar.Gemensamt för alla är att de i större eller mindre grad drasmed ekonomiska svårigheter att kunna organiseraadministrationen på en rimlig nivå.Genom den omläggning av sättet att stödjaorganisationerna på kulturområdet som gjordes på 70-taletkom den centrala verksamheten ofta på undantag. Detekonomiska stödet kanaliserades till den lokala ellerregionala nivån och resurserna för den centrala nivån fylldesinte på. Regionaliseringen av musiklivet har förstärkt dennautveckling.Nu möts verksamheten på den lokala nivån av nya hot.Det framgångsrika samarbetet med studieförbunden somflertalet aktörer på kulturområdet haft, kommer genom detnya regelsystemet för studieförbundens verksamhet att fåett annat innehåll. Från många håll i Orkestersverigesignaleras drastiska neddragningar som motiveras meddenna förändring.Till detta skall läggas de förändringar som aviseras i prop1991/92:100 för bland annat kommuner och studieförbund.Det leder tveklöst till att det ekonomiska klimatet blirhårdare för kulturen. De centrala genreorganisationerna fårdet än svårare att fungera på ett bra sätt.Grunden för verksamheten är den lokala men dennamåste rimligen stödjas av en effektivt fungerande centralverksamhet. Att på ett positivt sätt stödja och utveckla dencentrala verksamheten inom dessa genreorganisationer ärdärför viktigt. Ett sätt att göra detta kan vara att bidra tillatt lösa de administrativa problem som de har.Möjligheterna till samverkan bör därför prövas. Ettmusikens hus kan skapas. Genom en frivilligsamlokalisering och samverkan med exempelvis SvenskaRikskonserter (SRK) av de organisationer som så önskar,skulle resurser kunna frigöras som skulle kunna kommaverksamheten till del. SRK bör därför ges i uppdrag attpröva frågan om tillskapandet av ett . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av statensmusiksamlingar m.m.,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utredning omvillkoren m.m. för de svenska symfoniorkestrarna,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utredning avrättighetsfrågorna m.m. på musikområdet i syfte attundanröja onödiga hinder m.m.,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett .