mot · GF02U227 · 1992-01-27 00:00:00 — InledningI hade jordens befolkning ökat till 5 437 000 000 människor. Beräkningar visar att minst en miljard avdessa lever i absolut fattigdom. Trots en samladvärldsopinion för alla barns rätt till hälsa och överlevnaddör 14 miljoner barn av undernäring och ohälsa. Detkan tyckas vara ofattbart att vi inom de närmaste 30 årenfram väntas vara ytterligare tre miljardermänniskor på jorden och att av denna ökning kommeratt tillfalla u-länderna.Vi vill i den här motionen:uppmärksammabefolkningsproblemenkomma med förslag till åtgärdersom kan vidtaäven i detta sammanhang slå fastde liberala värderingarna humanism och solidaritetillustrera nya dimensioner och nya metoder för att detsvenska biståndet skall verka effektivt inombefolkningsområdetStora möjligheter till framgångJordens befolkningsökning upplevs ibland somokontrollerbar och hopplös. Mot denna pessimistiska bildskall ställas de betydande framsteg som faktiskt gjorts i , där man satsat på familjeplanering under de senastedecennierna.Under 1990-talet kommer vi dock att leva medparadoxen att även om varje kvinna i tredje världen igenomsnitt föder färre antal barn än tidigare är det heltenkelt fler kvinnor som föder barn. Under detta decenniumkommer det att ske en ökning av antalet kvinnori fruktsam ålder. Följden blir att den totala ökningen avmänniskor blir ungefär 80--90 miljoner . Det ärdetsamma som om vi fick ett nytt varje år.nÅrlig befolkningsökning, 1950--2050.Källa: Population reference BureauAfrika är den kontinent som mycket sent startat arbetetmed familjeplanering. Men i många harman börja känna optimism då man sett att det är möjligt attpå förändra ökningstakten. I harman lyckats få ner det antal barn enkvinna föder under sin fruktsamma period av livet(fruktsamhetstalet) från 8 till 6,7 barn och i från6,5 barn till 5,0 barn (1984--88).Under 1980-talet var social marknadsföring avpreventivmedel något som introducerades i ett stort antalländer, vilket har medfört en ökad tillgång av sådana tillstora delar av jordens befolkning. I östra (,, och ) och i har man nåttnivåer som är jämförbara med Europa.Man brukar jämföra de som det tog attminska sitt fruktsamhetstal från 6 barn till 3,5 barn med de23 år det tog att göra detsamma, 15år, och 7 år.nTrender i preventivmedelsanvändningen i olika regioneri tredje världen, 1960--1990Källa: Population Reference BureauProblem och lösningarEftersom befolkningsökning är beroende av väldigtmånga faktorer, som ofta samverkar med varandra, är detomöjligt att peka på någon enstaka metod för att komma tillrätta med problemen. Vi vill här lyfta fram ett antalåtgärder och förslag, som vi vet spelar en väsentlig roll.I måste politiker och opinionsbildare fåkunskap om befolkningsökningens konsekvenser. Iblandkan det finnas anledning att överväga lagar som hindrarmänniskor att gifta sig allt för långt ner i åldrarna. (IEtiopien är den legala åldersgränsen för äktenskap . )Inte sällan kan det uppstå konflikter mellan å ena sidanradikala krav på upplysning om familjeplanering ochtillgång till preventivmedel och å andra sidan bådekulturella och religiösa värderingar. Detta måste lösas frånland till land och på ett sätt som inte motverkarfamiljeplaneringens syften.Dessutom måste man satsa på informationsverksamhetbland ungdomar, såväl män som kvinnor, om attpreventivmedel finns och möjliggöra en kontinuerligtillgång till dessa. Kvinnor får i bästa fall råd genombybarnmorskor och genom barna- och mödravård. Förtonåringar och män fordras andra kanaler, exempelvisgenom skolor, universitet, arbetsplatser ochmilitäranläggningar.Vi vill poängtera att en stärkt social ställning förkvinnorna i kombination med en stärkt utbildningsnivå haren central betydelse i sammanhanget.Vi vet genom det stora antal undersökningar som gjortsi (World Fertility Studies, Contra-ceptivePrevalence Studies och senast Demographic HealthSurveys) att kvinnor önskar skaffa färre antal barn äntidigare.Andelen kvinnor i tredje världen som önskar skaffa färrebarn än tidigare ökar.Källa: Family Helth InternationalBiståndetAllmäntU-länderna står för av kostnaderna försina familjeplaneringsinsatser. För att nå ut till alla par ibarnafödande ålder, som finns i , måste manfördubbla sina insatser.Av samlade biståndsmedel går ungefär tvåprocent till verksamhet relaterad till befolkningsutveckling,varav den största delen används multilateralt.Det är viktigt att öka kunskapen om befolkningsfrågorhos alla som på ett eller annat sätt är engagerade ibiståndsarbete. I har () genomfört kurserför sina handläggare för att på så sätt uppmärksammabefolkningsfrågorna hos en bred och betydelsefull grupp.Någon liknande satsning skulle kunna göras genom SIDA.Mer bistånd till enskilda initiativEn erfarenhet från många är att de enskildainitiativen (organisationer och företag) ofta kompletterardet statliga familjeplaneringsprogrammet på ett mycketbetydelsefullt sätt. skulle kunna öka stödet tillenskilda initiativ i inom ramen för Särskildaprogram.Det amerikanska ger bidrag tillfler än 1 300 enskilda projekt som är inriktade påbefolkningsfrågor. Svenskt bistånd bör också ekonomisktkunna stödja internationella enskilda organisationer somdriver bra projekt inom familjeplaneringsområdet.I finns enskilda organisationer som arbetarmed ''Life education programs'' för ungdomar och sådanasom arbetar med sociala marknadsföringsprojekt. Desistnämnda har varit mycket framgångsrika. Ett exempel påderas lyckade verksamhet är att antaletförsäljningsställen av preventivmedel i ökade från100 till 8 300 på mindre än fem år.Öka det bilaterala samarbetet med programländernaVårt bilaterala arbete beträffande befolkningsfrågan ärdock något eftersatt. Det är angeläget att satsningar inomfamiljeplanering medvetet förs in i bilaterala förhandlingarså att konkreta projekt kan igångsättas i våraprogramländer. Samtliga programländer har en storbefolkningsökning. Som exempel kan nämnas att Nicaraguahar den högsta årliga ökningstakten i (3,)och att , och har de högsta årligaökningstakterna i (3,7--3,).Vi vet att dessa länder genomsyras av mycket storasociala, ekonomiska och även politiska problem. Genom ettökat bilateralt samarbete skulle vi kunna bidra med viktigainsatser. Ett bilateralt samarbete innebär också att svenskbiståndspersonal engageras direkt i arbetet medbefolkningsfrågor och därmed ökas kunskaperna inomdetta område.Global rättvisaBefolkningsutvecklingen är en övergripande fråga somdet finns anledning att komma tillbaka till inom mångaområden. Det är även en miljöfråga, en kvinnofråga och enfråga om jordens resurser.Anledningen till att en stor del av jordens befolkninglever i fattigdom och misär är kanske inte att vi är förmånga -- utan att jordens resurser fördelas på ett orättvistsätt. För att garantera fler människor ett drägligare liv är detviktigt att de rika länderna tillsammans stöder tredjevärlden så att klyftorna kan minskas.Varje människa som föds är unik och alla har lika rätt attfå sina grundläggande behov av mat, vatten, god miljö ochandlig frihet tillgodosedda. Människan får aldrig betraktassom ett hot mot miljön, utan är en resurs för omgivningen.Däremot kan svält, torka, krig etc. tvinga människor attagera på ett sätt som skadar miljön.Som liberaler arbetar vi för alla människors lika värdeoch för solidaritet med dem som av slumpen råkat bli föddai någon del av världen där välstånd och frihet inte råder.Befolkningsfrågan angår alla och vi måste gemensamt delajordens resurser.U-ländernas förmåga att öka sin ekonomiska tillväxt ochförbättra människornas livsvillkor är beroende av en radandra faktorer än familjeplanering. Demokrati ochmarknadsekonomi är de samhällssystem som på bästa sättskapar välstånd även i tredje världen. Läskunnighet,utbildning och hälsovård är självfallet avgörande för ettlands utvecklingsnivå.Detta uppmärksammades i samband med FN:släskunnighetsår 1990, där , , UNDP ochVärldsbanken lade fram ett handlingsprogram för attfrämja läskunnigheten. Målsättningen är att till år 2000utrota analfabetismen i världen. Läskunnighet möjliggörinformation och på så sätt främjas även familjeplanering.Samtidigt måste man tyvärr konstatera att den snabbabefolkningsökningen, som till två tredjedelar sker istäderna, är ett allvarligt hot mot möjligheterna till enbärkraftig ekonomisk utveckling.Sverige har en lång tradition och god kunskap inomfamiljeplaneringens område. Insatser skall göras på bredfront. Vi välkomnar att regeringens budgetproposition för1992/93 ger tydliga signaler om att befolkningsfrågan skalltas på allvar. I propositionen har UNFPA (FN:sbefolkningsfond) och IPPF () fått ökade anslag. Man haräven betonat att det skall ske en ökning för delpostenBefolkningsfrågor inom Särskilda program.Sverige bör spela en aktiv roll i befolkningsfrågan underde kommande åren. Den svenska delegationen i FN:s miljö-och utvecklingskonferens i böruppmanas att verka för att befolkningsfrågan får en allsidigoch befogad uppmärksamhet på konferensen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökade insatser förinformation om familjeplanering i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökade kunskaper ombefolkningsfrågor hos biståndspersonal,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökat stöd till enskildainitiativ inom befolkningsområdet, inom ramen förSärskilda program,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett ökat bilateraltsamarbete med våra programländer beträffandebefolkningsfrågor,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om läskunnighetens betydelse förfamiljeplaneringsprogrammens förverkligande,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att befolkningsfråganuppmärksammas i om miljö och utveckling(UNCED).