mot · GF02U223 · 1992-01-27 00:00:00 — Stärk solidariteten med de fattiga folkenNu när det är slut och kapprustningen öst--väst vänt i nedrustning, är våra möjligheter att infria vårtgamla löfte -- att höja de fattiga folkens levnadsnivå -- störreän . De pengar som sparas genom nedrustning, kannu satsas på utveckling. sänkning av i-ländernasmilitärutgifter skulle frigöra förbistånd, skrev FNs utvecklingsorgan UNDP i sin ''HumanDevelopment Report 1991''.Vänsterpartiet, som alltid hävdat att ''barnen behövergeneralernas klöver'', vill sänka de svenskaförsvarsutgifterna och höja biståndet. Biståndsmålet måstehöjas från av BNI. Vi kan börja nu med entioprocentig ökning. Ty även om det är tillfredsställande attbiståndet nu återställs till av BNI genom att anslagetrensas från Östeuropabistånd och asylkostnader, är nöden iu-världen så stor att vi inte kan slå oss till ro och säga att vigjort nog. Det kan vi inte göra, när 40 000 barn dör avfattigdom varje dag.Nu finns också möjlighet att uträtta mer, när u-ländernabefriats ur den förödande supermaktsrivaliteten. En raddiktatorer har fallit, och förändringens vindar sveper framgenom u-världen. Gräsrotsrörelser växer upp: miljö- ochkvinnogrupper, fackföreningar och bondekooperativ,mänskorättsorganisationer och många andra. Sluminvånare organiserar sig till självhjälp.Allt detta förtjänar vårt stöd.Men frigörelsesträvandena möter svårforcerade hinder.Skuldkriget mot de fattiga länderna fortsätter med växandeklyftor som följd. De fattiga blir ännu fattigare -- även därdet skett en viss ekonomisk återhämtning. Denvästeuropeiska integrationen leder till höjda tullmurar ochhandelshinder. Protektionismen ökar och handelskrighotar, där riskerar att marginaliseras.Att utropat sig som segrare i det ochnu står som ensam supermakt i världen ger anledning tilloro. Det sätt på vilket tog ledningen i Persiska vikenoch i FN inger farhågor för framtiden. Resultatet blev attSaddam sitter kvar vid makten, att barn dörav svält och kurderna av köld.Ett annat resultat, som föga uppmärksammats, äromläggningen av bistånd till arabiska allierade.USA har kompenserat för dess medverkan iGulfkriget genom att avskriva hälften av landets skulder --och försökt få att räkna detta som bistånd.I-ländernas regeringar och () har visserligen uppmanat att minska sinarustningskostnader, men det verkar att mest bli tomma hot.Tyskland har ökat sitt bistånd till och ,vilket möjliggjort för dem att beställa franska Mirageplanoch tjeckiskt pansar. Det tyska militärbiståndet fortsättertill som , och . Frankrikeanvänder biståndspengar för att hjälpa upp sinvapenexport.Är vi överens om målen?De fem mål för biståndspolitiken, som slagitfast, ärresurstillväxtekonomisk och socialutjämningekonomiskt och politiskt oberoendedemokratisk samhällsutvecklingframsynt hushållningmed naturresurser och omsorg om miljön.Vi trodde alla var överens om detta. Men ställerregeringen upp fyra nya kriterier för det bilateralabiståndet:hur utvecklas demokratin?hur är respektenför mänskliga fri- och rättigheter?hur utvecklasmarknadsekonomin?hur effektivt förvaltarmottagarlandet svenskt bistånd?Då måste vi fråga: vart tar omsorgen om miljön vägen,den hållbara utvecklingen? Är det likgiltigt om deekonomiska och sociala klyftorna ökar, närmarknadskrafterna släpps fria? Varför bara det bilateralabiståndet? Ska vi inte också granska t.ex. Världsbankenseffektivitet? Den finansierade ju ett kärnkraftverk iFilippinerna, som måste läggas i malpåse, därför att detbyggts på vulkanisk mark.De biståndspolitiska målen ska ligga fast och styra alltsvenskt bistånd oavsett hur det kanaliseras, bilateralt ellermultilateralt, genom SIDA eller BITS. () ska beakta dessa mål i sinkreditgivning till . Det har den uppenbarligen integjort, annars skulle den inte ha stora fordringar på en raddiktaturer: på , 836 miljonerkronor på , på och 654miljoner kronor på . Vi motsätter oss regeringensbegäran om medel till EKN för en skuldlättnad till ,beslutad i . Om den vill belöna en regim, sommassarresterar och torterar och försöker skrämmaförfattare till tystnad med långa fängelsedomar, så bör viprotestera, inte medverka.Människorna är den viktigaste tillgången blev en katastrof för med sänktaråvarupriser, hög realränta, ökad protektionism ochskuldkris. Kapitalflödet vände, strömmade från u-ländernatill i-länderna. För befolkning betydde detsänkta reallöner, arbetslöshet, skolor utan lärare, sjukhusutan mediciner. I många länder ökade barnadödligheten.Det var en enorm förödelse av deras viktigaste tillgång,människorna.Nu måste biståndet inriktas på att reparera dennaskadegörelse. Det behövs stora insatser till utbildning ochsjukvård, livsmedelsproduktion och familjeplanering. Desvagaste grupperna -- barn, gamla och handikappade --måste ägnas särskild omsorg.Utvecklingen kan inte vändas utan kvinnorna. Därförvill vi öka biståndsinsatserna med påsådana områden, som är särskilt viktiga för kvinnorna. Vivill betona vikten av utbildning, som också har storbetydelse för familjeplanering och aidsbekämpning. Alltfler kvinnor engagerar sig i samhällsutvecklingen ochförsvaret av miljön. Det är en ovärderlig tillgång närbiståndsprojekten ska utformas och genomföras. Vibehöver också fler kvinnor som medarbetare och påchefsposter i biståndsorganen.Människorna, både kvinnor och män, måste få mer maktöver sina liv. Det är desto angelägnare som många u-ländernu söker nya, marknadsekonomiska vägar till utvecklingoch sätter stort hopp till utländskt kapital, främst i form avsamriskföretag (joint-ventures). Då behövs självständigafackföreningar.Det multilaterala biståndetFN ansvarar för en mycket stor del av biståndet till och spelar en viktig roll när det gälleranalys och information. har FN kritiseratsför ineffektivitet och bristande samordning. FN:sbiståndsorgan har blivit så många och biståndet såuppsplittrat att samarbetet blivit en belastning för de minstutvecklade ländernas svaga administrationer. Särskilt hårdhar kritiken mot varit, både för dessskuldpolitik och dess storskaliga projekt. Det är vårförhoppning att de förslag till reformer, som utarbetats avdet nordiska , ska leda till snara förbättringar,särskilt när det gäller insynen och finansieringen. Allt somkan göras för att stärka FN måste göras.Vänsterpartiet har varit pådrivande för att få engranskning av hur de biståndspolitiska målen uppfylls i detinternationella biståndet. Vi är besvikna över denutredning, som gjorts av kommittén för översyn av svensktmultilateralt utvecklingssamarbete. Den har i stort settavstått från att analysera måluppfyllelsen. Det skulle hakrävt ett bättre underlag än det som fanns tillgängligt,skriver kommittén i sitt betänkande (SOU 1991:48). Denhar inte tagit kritiken på allvar, som riktats mot deinternationella biståndsgivarna -- främst --och de IMF-ledda strukturanpassningsprogrammen, somgenomförts i skuldtyngda länder. En avkommittéledamöterna, , har i sinreservation till betänkandet framfört kritiska ochkonstruktiva slutsatser, som i allt väsentligtkan instämma i.Trots kritiken vill regeringen nu ytterligare öka detmultilaterala biståndets andel på SIDA-biståndetsbekostnad. Det viktigaste är tydligen att svenskaexportföretag får sälja. Ty regeringen skriver, att det är''väsentligt att på lämpligt sätt främja svenska företagsmöjligheter att på lika villkor medverka i projekt somfinansieras av de multilaterala biståndsorganen''.Förhandlingar om en ny påfyllnad av Världsbankensinternationella utvecklingsfond () har inletts. Medhänsyn till USAs mycket aktiva agerande för att styra och kritiken, som riktats mot IDA:s långsammautbetalningstakt, anser vi att inte ska medverka idenna påfyllnad.Internationellt miljöarbeteDet är positivt att regeringen vill satsa 60 miljonerkronor för att ska kunna delta i Riokonferensenom miljö och utveckling . Därtill behövs ett kraftfulltstöd till krav på i-länderna att dela resursernarättvist, att de rika måste betala för sin nersmutsning, attden globala miljön bara kan räddas om fattigdomenbekämpas.De som vi framför allt måste lyssna på, ärgräsrotsorganisationerna. Miljörörelserna i u-ländernaväxer snabbt, och de försvarar verkligen sina träd och åkrarmed livet som insats.Svenska miljöinsatser i bör kanaliseras påandra vägar -- företrädesvis genom SIDA -- än genom dennya globala miljöfonden (GEF) med som endominerande intressent.Indianernas motståndDe som förtjänar vår uppmärksamhet och vårt aktivastöd, är urinvånare, indianerna, som försvaratsina marker och sin rätt att leva . När 500-årsminnet av ''upptäckt'' firas , kämparindianerna mot regnskogens skövlare. Vi föreslår attSverige uttrycker sin solidaritet med indianermed en biståndsinsats på 200 miljoner kronor.Svenskt bistånd genom EG?I årets proposition uttrycker regeringen sin önskan attinleda samverkan med EG på biståndsområdet redan föreett svenskt medlemskap. Detta är väl ändå att gåhändelserna i förväg? Låt svenska folket först folkomröstaom medlemskapet i den Europeiska unionen (EU), somEG:s toppmöte i beslutadeupprätta.Enligt besluten i ska medlemsländernasamordna sin u-landspolitik och sina biståndsprogram. Sommedlem i EU kommer inte att kunna föra en egenpolitik gentemot de fattiga länderna. Då måste vi seriöstgranska den ulandspolitik, som EG har fört, ochresultaten av den.EG:s handelspolitik har varit katastrofal för ,i synnerhet för söder om , som avsätter 60%av sin export på EG-marknaden. De länder i ,och (ACP-länderna), som har särskiltstarka förbindelser till EG genom , har sett sinandel av import minska från 8,till4,. För bearbetade varor var nergången ännumer dramatisk: från 6,6 till 1,. Så snart en u-landsprodukt konkurrerar med EG-producenter, stöterexportören på EG:s handelshinder, som utsatts för hårdkritik av . Och värre blir det med den inre marknaden1993. Ordföranden i har varnatför att den yttre tullmuren kommer att höjas mot Syd ochhårdare tekniska handelshinder och antidumpningåtgärderär att vänta.EG:s jordbrukspolitik har varit katastrofal för . Det är de västeuropeiska jordbrukarna somgynnas -- inte . Det är därför som exporttill EG gått ner. uppskattade 1987 att desockerproducerande förlorat , därför att EG fördubblat sin sockerproduktion.EG:s ursprungsregler bromsar etableringen avexportindustrier och förädling i , vilkakonserveras som råvaruproducenter. Det har varitförödande för med 80-talets fallande råvarupriser;de afrikanska exportprodukternas köpkraft halverades.Därtill kommer EG:s dumpning av överskottslivsmedel.EG har exempelvis översvämmat med vete, somsålts till ett pris som låg under priset på de inhemskasädesslagen. IMF:s strukturanpassningsprogram har hjälpttill att öppna u-landsmarknaderna för EG:s exportörer medsina krav på slopade importrestriktioner.EG:s biståndspolitik kritiseras allmänt -- bl.a. avSIDA -- för att den är byråkratisk. Förhandlingarna tar långtid, utbetalningarna släpar långt efter. Biståndet är bundet.Andelen livsmedelsbistånd har visserligen minskat från 40till , men effekten blir ändock prispressande för bönder. Mycket av det här biståndet lämnasdirekt till regeringarna som budgetstöd och kommer enbartstadsbefolkningen till godo. EG:s jordbruksbistånd går tillstor del till odling av exportgrödor och storskaligt jordbruk.Vänsterpartiet motsätter sig varje svensk samverkanmed EG på biståndsområdet.Stöd till ekonomiska reformerU-länderna är i svår ekonomisk kris, och för de flesta ärhuvudorsaken utlandsskulderna -- eller snarare sättet dehanterats på. Det borde nu stå klart för envar, att det interäcker med skuldlättnader -- skulderna måste avskrivas.Men det är inte nödvändigt att börja med ,och , därför att använder sitt storainflytande i för att stötta politiskt viktigaländer. Det finns andra, som är fattigare, exempelvisVietnam, som inte kunnat utverka en uppgörelse med IMF,därför att säger nej.Vänsterpartiet är berett att stödja regeringens förslag attanslå till ekonomiska reformprogram --men inte till s k skuldlättnadsåtgärder i IMF:s regi.Det behövs också bistånd för att utarbeta och genomföraekonomiska reformprogram, och dessa måste utformas påannat sätt än de, som och genomdrivit.Ekonomiska reformer måste också genomföras i de länder,som förlitat sig till bistånd från och andraComeconländer. I båda ländergrupperna förutsätter deekonomiska reformerna även demokratisering. Det är tvåsidor av samma mynt.Detta kräver att det finns hög u-landskompetens pågivarsidan. Därför måste handläggningen av skuldfrågornaföras tillbaka från tillUtrikesdepartementet.De tidigare Comecon-stödda har inte baraförlorat bistånd och handel, de har också gått miste omtiotusentals utbildningsplatser vid östeuropeiska universitetoch högskolor. Deras studenter har utsatts för rasistiskaövergrepp, några har dödats. De som brådstörtat tvingatsresa hem, har i allmänhet inte kunnat fortsätta utbildningeni sina fattiga hemländer utan ökat de arbetslösas skaror. Viföreslår därför att en särskild satsning om en miljard kronorgörs i det svenska biståndet för att genom stipendier geungdomar, också flickor, i dessa möjlighet tillstudier utomlands. Det skulle bli ett verksamtbidrag till demokratisering.Detta vill vi stödjaSverige bör satsa på FNs barnfond , UNDP:sbistånd till kvinnor, flyktinghjälpen genom UNHCR,hjälpen till de palestinska flyktingarna genom UNRWA,familjeplanering, narkotikabekämpning, kampen mot aidsoch katastrofhjälpen.Barntoppmötet ställde upp ett program för vad sommåste göras för att förbättra barnens situation i världenfram . 159 regeringar lovade då att ge denödvändiga resurserna för att genomföra programmet.UNICEF har gjort en grov skattning av hur mycket pengarsom behövs: , varav i-länderna måsteställa upp med tredjedelen d.v.s. . Ävenom redan är en av de största bidragsgivarna tillUNICEF, bör vi göra mer -- för att genomföra löftet tillbarnen. Vi föreslår en fördubbling av UNICEF-anslaget. Vivill också höja anslagen till UNHCR och UNWRA medtanke på den katastrofala flyktingsituationen i världen ochpalestiniernas dramatiskt försämrade situation till följd avkriget i Persiska viken.Långsiktigt utvecklingssamarbeteSIDA spelar en nyckelroll inom biståndet, eftersom detär här som det långsiktiga utvecklingssamarbetet ligger, ochborde enligt vår uppfattning ges ett större utrymme vidanslagsfördelningen. Det tekniska samarbete och denstipendieverksamhet, som sköts av Beredningen förinternationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS), börflyttas till SIDA, som då måste få erforderligresursförstärkning.SIDA:s stora värde ligger också i den erfarenhet, somsamlas där, och de utvärderingar av biståndsprojekten somsker. Dess verksamhet är den del av biståndet,som utsätts för massmedias granskning och når ut till denbreda allmänheten. Därför är det viktigt att SIDA kan göraett bra arbete.Det nyinrättade vill viinte bedöma förrän verksamheten har kommit i gång. Vi villemellertid framhålla två aspekter. Att främja u-ländernasexport är bland det viktigaste kan göra med tankepå det läge som råder på världsmarknaden, bl.a. sänktaråvarupriser. Den svenska u-landshandeln borde kunna ökabetydligt. Den minskade från tillunder 1990. Om man räknar bort olje- och NIC-länderna, framstår vår handel med de egentliga u-ländernasom obetydlig.Den andra frågan gäller verksamhetför att stimulera utländska investeringar, bl.a. somsamriskföretag. Den måste samordnas med SIDA:s arbeteför att förstärka förvaltning o.dyl. och kompletteras medfacklig utbildning. Det behövs självständiga fackföreningar,som på ett effektivt sätt kan tillvarata sina medlemmarsintressen. Det är viktigt i arbetet för ökad demokrati, inteminst mot bakgrund av att de fackliga rättigheterna kränksså grovt och på så många håll. Vi föreslår därför att stöd förde fackliga rättigheterna ska utgå från demokratianslaget.När det gäller BITS, är vi lika kritiska nu som tidigare.Vi anser att bistånd ska ges enligt samma kriterier, oavsettvilken kanal som används. vill regeringen skära nerbiståndet till exempelvis , därför attdemokratiseringen går för långsamt. SAREC:s samarbetemed ska stoppas av samma skäl. Men BITS vill utökasamarbetet med och och andra länderdär de mänskliga rättigheterna kränks mycket värre.Vi säger nej till u-krediterna genom BITS. Det är dåligtbistånd, om ens något. Det är framför allt ett stöd till svenskexportindustri. är hela systemet med exportkrediter ochu-krediter under omprövning i . Vi anser, att Sverigebör slopa u-krediterna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att till Internationellt utvecklingssamarbeteför /93 anvisar 1 . utöver vadregeringen föreslagit eller således 15 ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de fem biståndspolitiskamålen ligger fast och skall styra allt svenskt bistånd oavsettgenom vilket organ det kanaliseras,3. att under anslaget C 2. till Särskilda programför /93 anvisar . utöver vadregeringen föreslagit eller således . för att ökakvinnobiståndet i enlighet med vad i motionen anförts,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte skall medverka iden nya IDA-påfyllnaden,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inte skall samverkamed EG på biståndsområdet,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det föreslagna anslaget på700 . som Stöd till ekonomiska reformprogramoch skuldlättnadsåtgärder,7. att under anslaget C1. Bidrag till internationella biståndsprogram /93 anvisar . till utövervad regeringen föreslagit,8. att under anslaget C1. Bidrag till internationella biståndsprogram /93 anvisar . till UNHCRutöver vad regeringen föreslagit,9. att under anslaget C1. Bidrag till internationella biståndsprogram /93 anvisar . till UNWRA utöver vad regeringen föreslagit,10. att under anslaget C 2. till Demokrati,mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd för budgetåret1992/93 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit eller således . för stipendier, bistånd till indianer ochstöd till fackföreningar enligt vad i motionen anförts,11. att hos regeringen begär att SIDA ochSWEDECORP skall inleda ett arbete för stöd till fackligtorganisationsarbete finansierat från anslaget Demokrati,mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om slopande av u-krediterna,13. att beslutar avslå regeringens förslag att tillu-krediter anslå .