mot · GF02Kr274 · 1992-01-27 00:00:00 — Kultur -- för vem och på vems villkor?Kultur och konst angår människor om den står i relationtill deras egna erfarenheter och upplevelser. Det gäller juför övrigt även kunskap. Den kan aldrig få fäste om den inteangår.Det finns en mångfald olika uppfattningar och attityderpå kulturområdet. När dessa blir medvetna, lyfts fram idiskussioner och bryts mot varandra, kan det resultera i enlivaktig och konstruktiv kulturdebatt och kulturkritik.Alltför ofta görs det åtskillnad mellan de konst- ochkulturvana och de människor som är ''okultiverade'' ochmellan den konstnärliga kulturen och masskulturen ellerden kommersiella kulturen. Mycket i den borgerligakulturpolitiken befäster och driver på de häruppfattningarna och attityderna.Men att göra åtskillnad på det beskrivna sättet är intesamma sak som att inse och respektera att det finnsskillnader mellan människor -- och deras kulturvanor ochintressen. Sådana skillnader finns, och de måste erkännas,inte förnekas. De följer av bland annat ålder, kön och klass.Klasstillhörigheten spelar här t.o.m. förmodligen större rollän på andra områden.En kulturpolitik som inte erkänner de här skillnadernautan utgår från att om bara den ''goda'' kulturen finnstillgänglig så kommer de människor som vill ha del av densjälvmant att söka sig till den, en sådan kulturpolitik ärelitistisk och dömd att bli en angelägenhet för en liten,redan kulturellt privilegierad grupp i samhället.Skillnaderna i kulturvanor och kulturintressen, somkonstaterats i undersökning efter undersökning, riskerar attbestå och fördjupas. Kulturpolitikens syfte får därför inteensidigt vara att försöka utjämna skillnaderna ikulturkonsumtion. Kulturpolitiken måste också stimuleraoch uppmuntra nya kulturyttringar t.ex. bland ungdomaroch invandrare. Framför allt bör kulturpolitiken uppmuntramänniskors aktiva skapande.Barn- och ungdomskulturAlla människor är födda med förutsättningar för fantasi,skapande förmåga och med ett behov av att uttrycka sig. Attmänniskors medfödda behov av aktivt skapande snöps ochtrycks tillbaka kan orsaka både passivitet, destruktivitet ochbrist på glädje och självförtroende. Bland annat därför ärdet så viktigt att ta vara på och stimulera allt skapande somkommer till uttryck inom familjen, förskolan och skolan.Det måste vara en av skolans viktigaste uppgifter att tidigtväcka lust till och behov av kultur. Detta kräver välutbildade, motiverade och medvetna lärare.Ungdomstiden är en period som innebär både frigörelseoch anpassning. Kulturpolitiken måste uppmuntraungdomens egna kulturyttringar och aktiva kulturskapandeoch får inte hänvisa dessa till någon mindre viktig kulturellbakgård. I det stora hela har statens kulturpolitik hittillsnegligerat ungdomens behov av att uttrycka och spegla sinsituation. Man har överlåtit ungdomens kultur till denkommersiella kulturmarknaden och berett marken för enhård exploatering av ungdomskulturen.Om staten hade intresserat sig för ungdomars egnakultur- och konstval borde det t.ex. vara lika självklart attrock-konserter fick statligt stöd som att Operan ellersymfoniorkestrar får det! Och under posten Inredning ochutrustning av lokaler för kulturändamål hade ett särskiltanslag reserverats för inredning och utrustning av särskildaungdomslokaler!På senare tid har bildningsförbunden trots allt kunnatöka sitt engagemang för ungdomens kulturbehov.Regeringens förslag till nedskärning av stödet tillfolkbildningen försvårar en fortsatt utveckling av detengagemanget.Många har föreställt sig att när de materiella behoven välblivit tillgodosedda kommer ett rikt kulturliv att växa framav sig självt. Andra har idogt försökt att höja människorskulturella standard. Det gäller såväl kulturpolitiker somprofessionella konstnärer. Alltför sällan har det handlat omatt människorna på egna villkor skulle utveckla kulturen föratt använda den som ett medel mot förtryck och i sin kampför ett bättre liv.Utredningarna ''Att vidga deltagandet i kulturlivet'' ochMaktutredningen visar att snedfördelningen beträffandedeltagandet i kulturlivet ökat . Det är de redankulturaktiva som blivit ännu mera aktiva. Vänsterpartietkräver en mer genomgripande genomlysning av dessaförhållanden.FolkbildningenNär den borgerliga regeringen väljer att kraftigt beskäraanslaget till folkbildningen innebär det ett definitivt avstegfrån en central del i de kulturpolitiska målen som riksdagenunder stor enighet antog 1974. Och man gör det utanmotiveringar! En rad verksamheter som berör vanligt folkfår kraftigt minskade anslag. Dessa nedskärningar åtföljsinte av någon som helst avsiktsförklaring eller redogörelseför varför man väljer just dessa verksamheter. Kulturenreduceras till att endast vara ett antal siffror upp eller ned.Det finns förvisso de som vinner på regeringenskulturpolitik. Kulturministern har i andra sammanhangtalat om den intellektuella medelklassen som den gruppsom skulle vinna på den föreslagna politiken. Förlorarnafinns också, och i budgetpropositionen återfinns de bakomde summor som försetts med minustecken. Påkulturpolitikens område förs en konsekvent klasspolitik;man tar från folkbildande verksamheter som når ut till demånga människorna för att ge till en kulturkonsumerandeelit.Kulturen ger uttryck för maktförhållandena i samhälletlikaväl som den speglar samhällets grundläggandevärderingar och struktur. Kulturen blir allt viktigare som ettmedel för att bekämpa tillväxten av rasistiska ochreaktionära ideologier.Kulturell aktivitet skapar självtillit. Med tillit till denegna förmågan kan människan bättre styra sin utvecklingoch se sin betydelse när det gäller att utveckla sitt arbete ochpåverka samhället i stort. Denna insikt och kultursyn är enav grundvalarna för folkhögskolornas och studieförbundensverksamhet.I juni 1990 beslutade en majoritet i beståendeav s, v, c och mp om treårsbudget för folkbildningen. Dettaskulle göra det möjligt med långsiktig planering,nysatsningar och utveckling av verksamheten. Såvälstudieförbundens som folkhögskolans verksamhet är av denart att ''snabba klipp'' inte är möjliga.Med regeringens förslag raseras uppbyggnaden avuppsökande verksamhet för att nå kulturellt ochutbildningsmässigt utsatta grupper. Cirkelstudier ochkurser vid folkhögskolor som haft stor betydelse för att görasvenska folket till en samhällsmedveten befolkning raseras.Människors möjlighet att få en andra chans i yrkeslivetgenom vuxenstudier vid folkhögskola begränsas kraftigt.Utvärdering av verksamheten skulle varaunderlag för fortsatta statsbidrag. river regeringen uppdetta i sitt budgetförslag. Anslaget minskas med 306milj.kr., dvs. Det kan jämförasmed de besparingskrav på 1,som åvilar andra delar avoffentligt finansierade verksamheter. Detta trots denbesparing på 100 milj.kr. som folkbildningen påtvingats underinnevarande budgetår.Skulle regeringens förslag antas av harfolkbildningsanslaget reducerats med 400 milj.kr. En så kraftig nedskärningfår naturligtvis konsekvenser. Folkhögskolans möjligheteratt leva upp till de förväntningar som samhället har på densom samordnare av vuxenutbildning omöjliggörs. Detansvar den har tagit på sig att ge t.ex. korttidsutbildade,handikappade, invandrare och människor som söker sig tillestetisk utbildning och utveckling, den utbildning som deinte kan få någon annanstans, det ansvaret kanfolkhögskolan inte längre leva upp till.Studieförbundens verksamhet, som är mångamänniskors enda aktiva kulturutövande, blir i ökadutsträckning utnyttjad av dem som kan betala och ta för sig,alltså de redan kulturprivilegierade.Elit utan basKulturbudgeten vill ge intrycket av en rejäl satsning påkulturen. Flera poster visar på ökningar. Det är exempelvisglädjande att bidraget till samisk teaterverksamhet ökat.Det är ett krav som tidigare fört fram. Detökade stödet till opera och teater kommer förhoppningsvisatt bidra till utveckling och förnyelse. Men det är ingenöverdrift att påstå att eleverna på folkhögskolorna ochstudiecirkeldeltagarna får betala ökade subventioner tillOpera- och Dramatenbiljetterna.Regeringen har mycket tydligt gjort klart vilken del avkulturområdet man är intresserad av: professionalismen,institutionerna, toppen, eliten. Detta gäller såväl dem som''producerar'' konsten och kulturen som ''konsumenterna''.Det slår igenom på alla områden. Men frågan är om maninte biter sig i tummen med en sådan ensidig satsning på elitoch professionalism.Utsmyckning av bostadsområdenOm man satsar aldrig så mycket på nya stipendier tillkonstnärer av olika slag, men allvarligt försvårar förbildkonstnärer att nå ut med sina verk och få avsättning fördem, vad har man då uppnått? Inte är det bättreförhållanden för konstnärerna. På köpet försämrar maneller tar bort de många människornas tillfälle till möte medkonst och kultur.Vänsterpartiet anser att det är bättre att gå den motsattavägen. Vi motsätter oss inte att det inrättas fem nyakonstnärsstipendier, men menar att stödet tillbildkonstnärerna och bidraget för konstnärlig utsmyckningi bostadsområden är otillräckligt. Som påpekar isin anslagsframställning har intresset för konstnärligutsmyckning i bostadsområden ökat kraftigt under desenaste åren. Bidraget är ett viktigt incitament förbostadsföretag att överväga konstnärlig utsmyckning.Dessutom ger det bildkonstnärer och skulptörer enmöjlighet att nå ut med sina verk. föreslåratt ramen för beslut om bidrag fastställs till 25 milj.kr. för /93.Är arbete kultur?Huset i , där Arbetets museum är inrymt, ären gammal textilfabrik. På grund av sin ovanliga form hardet alltid gått under namnet Strykjärnet. Med sitt läge, vidMotala ström, utgör det ett karaktäristiskt monument övertextilindustrin i Sverige.Det finns väldigt många gamla fabriksbyggnader i landetsom inte används, utan antingen får stå och förfalla eller rivsför att bli parkeringsplatser eller tomter för nybyggnation.Strykjärnet har blivit pietetsfullt renoverat, såväl tillexteriören som till interiören. Att så blev möjligt beror påatt TCO, LO och KF tillsammans blivit ägare till huset ochstått för renoveringen.Tekniska museets byggnad i ägs avnäringslivet. 1989 träffades ett avtal mellan staten ochnäringslivet där staten åtog sig att svara för upprustning avmuseets huvudbyggnad. I budgetförslaget skriverkulturministern att så kommer att ske. Tekniska museetkommer också att få sitt sedvanliga bidrag på nära 14 milj.kr. för täckande av förvaltnings- ochlokalkostnader.Arbetets museums byggnad ägs som nämnts av LO,TCO och KF. Men lika lite -- eller mycket -- som Tekniskamuseet är näringslivets museum, är Arbetets museumfackets eller arbetarrörelsens museum. Det är ett museumsom vill visa och forska kring arbetets historia,innehåll och betydelse för människan. Det förefaller troligtatt kulturministern blandat ihop arbete och arbetarrörelsenär det gällde statliga bidrag till museerna.Det tyder både på inkonsekvens och generande dåligkunskap om sitt fögderi när kulturministern dessutommotiverar en avveckling av statens engagemang och eninledande 50-procentig nedskärning av statens stöd till detnyöppnade Arbetets museum med orden:Ett kontinuerligt statligt driftstöd av betydandeomfattning är naturligt bara i fall där verksamheten avserstatlig egendom eller bedrivs under statlig insyn. Dåverksamheten vid Arbetets museum nu kommit igång i fullskala är det därför rimligt att huvudmännen tar ansvarockså för driften.Samma förutsättningar som gäller för bidrag till blandannat ska naturligtvis gälla för Arbetetsmuseum. föreslår dels att kulturministern ispetsen för gör ett besök på Arbetetsmuseum i och studerar verksamheten, dels attmuseet i stället för en minskning på 2 milj.kr. beviljas en höjning av statsbidraget /93 med 4,3 milj.kr. utöver regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barn- och ungdomskultur,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om folkbildningen,3. att till Folkbildningen för /93anvisar 306300000kr. utöver vad regeringen har föreslagit eller således 2148644000kr.,4. att till Bidrag för konstnärlig utsmyckning ibostadsområden för /93 anvisar 10000000kr. utöver vad regeringen har föreslagit eller således ,15. att till museum för budgetåret1992/93 anvisar 4300000kr. utöver vad regeringen har föreslagit eller således 10754000kr.