mot · GF02U404 · 1992-01-27 00:00:00 — fick vi bevittna hur historiens störstanedrustningsavtal undertecknades i under . länder har i och med befriatsfrån en mycket stor mängd vapen. För de f.d.Warszawapaktsländerna handlar det om en halvering avstyrkorna. Detta är dessutom bara första steget. Redanveckan efter det att var i hamn inleddes nyaförhandlingar om fortsatt nedrustning. harvi dessutom sett hur de flesta länder i , i tredjevärlden samt på eget initiativ minskat sina militärautgifter.På i undertecknades dessutom den s.k.Parisdeklarationen för ett nytt av alla Europasstater (utom ), och . Alla länderskrev därmed under att det formellt varavvecklat. Alla länder är eniga om vilket politisktsystem som skall råda (parlamentarisk demokrati ochflerpartisystem), vilken ekonomisk ordning som skall råda(social marknadsekonomi) och vilket rättssystem som skallråda (från stat och partier fristående rättsväsen,grundläggande respekt för mänskliga rättigheter m.m.).Det finns någon stormaktsmotsättning iEuropa. Dessutom finns ingen aggressiv stormakt och dessatvå, för unika förhållandena, gör att risken för ettstorkrig i är mycket osannolik eller försumbar.Det enda frågetecken som kan sägas kvarstå är vadsom kommer att ske med utvecklingen inom det f.d.Sovjetunionen. En supermakt har upplösts på grund avetniska och kulturella konflikter, havererad ekonomi ochpolitiskt, byråkratiskt sammanbrott. Men den enda vägenför och övriga republiker inom de OberoendeStaternas Samvälde, OSS, är fortsatt samarbete med väst.Utan ekonomiskt och teknologiskt samarbete, utan biståndoch alla andra kontakter kommer länderna inom OSS samtBaltikum och att stagnera och ytterligare fallasönder. Det finns ingen alternativ utvecklingsmöjlighet.Den motsatta utvecklingen med tillbakagång tilldiktatur, med avbrutna reformprogram och ökadekonflikter -- som i vissa länder till och med kan leda tillinbördeskrig -- vore naturligtvis mycket olycklig. Men det ärur säkerhetspolitisk synpunkt viktigt att poängtera att dettainte utgör något militärt hot mot eller övrigaEuropa. Snarare minskar då den utåtriktade politiska,militära och ekonomiska förmågan. Länderna inom OSSförsvagas militärt i sådan utsträckning att de i sin isoleringinte utgör något reellt hot för omvärlden.Vi kan konstatera att allt pekar på att de konflikter somkan bryta ut inom f.d. kommer att vararegionala eller lokala till sin karaktär. Det finns sålunda inteskäl att befara att militära konlikter i t.ex. ellerMoldavien skulle spridas till övriga . På samma sätthar visat hur liten spridningsrisken äri ett utan stormaktskonfrontation.Det är viktigt att visar att vi också trorpå avspänningen och nedrustningen och att vi tror på ESK-överenskommelsen i . måste , i likhet medde flesta länder i , sänka sina militärutgifter.Tyskland skär nu ned sina militärutgifter med (1991 och med en tredjedel ), skallminska utgifterna till 1996, minskar med 3--, minskar och alla länder i f.d.Warszawapakten minskar sina militärutgifter med mellan 5och årligen.Om förslagen att öka militärutgifter med (7,under ) blir Sverigetillsammans med det enda land i somkraftigt ökar militärutgifterna. Detta är inte rimligt ochsådana förslag om att öka militärutgifterna under dekommande åren måste tillbakavisas.Det är också viktigt att slå fast att det finns ett brett stödi opinionen mot att öka de svenska militärutgifterna. Enligten SCB-undersökning som gjordes säger av de tillfrågade att även om försvarsförmåganminskar vid oförändrade anslag till försvaret så bör anslagenminskas () eller vara oförändrade (). ville se ökade anslag. Denna opinionsmätning gjordesstrax efter och allt tyder på att opinionen nu ärännu mer positiv till minskade militärutgifter, särskilt motbakgrund av den sociala nedskärning som presenterades ibudgetpropositionen.Det finns således inte längre några hotbilder avbetydelse som motiverar ett bibehållet svenskt försvar pånuvarande nivå. Till att börja med bör JAS-projektetavbrytas. Några ytterligare stora beställningar avavancerade vapensystem bör inte göras. Inga fler U-båtareller tanksvagnar bör beställas. Armén måste krypmas.Försvarsutgifterna bör minskas väsentligt i förhållande tillnuvarande nivå.Ett nytt europeiskt säkerhetssystem som grundar sig påintegration, nedrustning, ömsesidigt beroende ochförtroende skulle vara en mycket bättre försäkring förframtiden än det gamla maktbalanssystemet med nationellmilitär upprustning. Säkerhetsgemenskap är den bästaförsäkringen för framtiden.Sverige bör aktivt verka för minskade militärstyrkor ochkärnvapenfrihet i våra närområden i Nordeuropa.Sedan Öst--efter kunnatbiläggas återstår en stor global konflikt, nämligen Nord--. Klyftan mellan världens rika och fattigaökar fortfarande. Medan ett litet antal människor lever iöverflöd, lever många i svält och armod. Tredje världensproblem är välkända. Det handlar bl.a. om en ytterst snabbbefolkningstillväxt, om stora utlandsskulder, om enomfattande militarisering och om allvarlig brist pådemokrati.Sveriges säkerhetspolitik måste också innehålla entredje världen-dimension. Det är av avgörande betydelseför framtiden att klyftorna mellan Nord och Syd minskar.Vid en fortsatt avspänning i världen kommer resurser attkunna frigöras för civila ändamål. FNs roll kan stärkas ochkrig borde kunna avvärjas i tredje världens länder.Ledstjärnan för svensk tredje världen-politik bör varaatt motarbeta militarisering och stödja demokratisering.Sverige bör arbeta för ett ökat handelsutbyte med minskadehandelshinder mellan i- och , avskrivande av tredjevärldens stora skuldbörda, utökade flyktinginsatser och enbegränsning och kontroll av den internationellavapenhandeln. Det är en säkerhetspolitik som på siktgagnar de svenska intressena och verkar för enfredligare och rättvisare värld. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen bör ge högstaprioritet åt arbetet inom ESK,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör aktivt verka förkärnvapenfrihet och minskade militära styrkor i våranärområden,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de svenska militärutgifternaminskas väsentligt,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts som riktlinje för en tredje världen-politik gällande militariseringen, skuldfrågan,vapenhandeln, handelspolitiken och flyktingpolitiken.