mot · GF02Kr271 · 1992-01-27 00:00:00 — Förtur skulle gesåt att förbättra de konstnärliga yrkesutövarnasarbetsvillkor genom att bredda deras arbetsmarknad ochhöja ersättningarna för det offentliga utnyttjandet av derasverk, förstärka kulturen i hela landet, förbättra barnsoch ungdomars möjligheter att möta kultur och utvecklaeget skapande, stimulera bredd och kvalitet iamatörverksamheterna, utveckla de nationellakulturinstitutionerna.Dessa riktlinjer för nittiotalets kulturpolitik ärfortfarande giltiga. Men den konkreta tillämpningenbehöver utformas så att bättre hänsyn kan tas till redaninträffade förändringar i kultur- och mediemiljön och tillsådana förändringar som kan väntas inträffa undernittiotalet.Till ovanstående riktlinjer vill vi lägga ytterligare en:det är nu dags att genomföra ett metodskifte när detgäller statens ansvar för att utveckla kulturen i helalandet.Uppgiften att bygga upp kulturens länsinstitutioner harhittills haft förtur. Denna uppgift är , som framhållitsovan, i huvudsak avklarad. Vi har ett fungerandenätverk av länsteatrar, länsmuseer och länsorkestrar. Denfortsatta utvecklingen av dessa är i huvudsakhuvudmännens ansvar.Denna insikt får dock inte leda till slutsatsen att behovetav en kulturpolitik som är inriktad på hela landet harminskat i betydelse. För socialdemokratin är deten självklarhet att riksdag och regering skall ha ett fortsattansvar för att garantera kulturens tillgänglighet i helalandet. Den fråga vi nu behöver diskutera är hur deframtida statliga insatserna skall utformas för att vara tillstörsta nytta för det lokala och regionala kulturlivet.En utgångspunkt för den framtida kulturpolitiken börenligt vår mening vara att metodiskt främja ett ökat samspelmellan olika kulturverksamheter i landet. Ett i verkligmening nationellt kulturliv förutsätter dynamik, rörlighetoch erfarenhetsutbyte mellan olika konst- ochkulturområden.En andra utgångspunkt bör vara att de framtida statligainsatserna koncentreras till de områden som kommunernainte kan eller har svårt att själva klara av.En tredje utgångspunkt för de statliga insatserna börvara att stimulera förnyelsen genom att ge oetableradekulturverksamheter och unga artister en chans att nå sinpublik.Utifrån denna grundsyn framför vi det följande förslagetpå sex områden av betydelse för kulturen i hela landet.Förslagen är: Femårsprogram för fria grupperBildandet av en nationell kulturfond för kulturbyggnaderoch kulturturism Utveckling av nationellakulturinstituioner utanför Skapande av ett'''' och byggande av nyttModernt museum Riktade insatser föramatörverksamhet och barn- och ungdomskulturÖversyn av kulturens branschstöd i syfte att förbättrasvenska artisters och konstnärers möjligheter att nå sinpublik.Femårsprogram för fria teater-, musik- och dansgrupperDe fria grupperna har en central betydelse i kulturlivet.De fria grupperna svarar för förnyelse av teatern, musikenoch dansen. De har vunnit en ny publik för scenkonstengenom att spela på mindre orter och utanförinstitutionernas scener. De flesta av allabarnteaterföreställningar görs av fria grupper.Av den samlade teaterpubliken har de fria gruppernamellan 20 och . Deras andel av det offentliga stödet ärdock långt mindre än vad som motsvaras av publikensstorlek.Inom samlingsnamnet fria grupper ryms ett antalteaterproducenter av delvis mycket olika slag. Vissaensembler är jämförelsevis stora och har egna lokaler,andra ensembler är mindre och nyttjar de scener som finnsatt tillgå.Under åttiotalet har -- från en låg begynnelsenivå -- bådedet statliga och kommunala ekonomiska stödet till friagrupper ökat kraftigt i realt penningvärde. har /83 fram till irealt penningvärde statens bidrag ökat , landstingens och kommunernas . Trots detta har de fria grupperna en ovanligt högsjälvfinansiering; av inkomsterna ärförsäljningsintäkter. De fria grupperna har ändå i ökad gradblivit beroende av arbetsmarknadsstöd.Att de fria grupperna fortfarande har en otrygg ekonomihar flera orsaker. har de försökt kommabort från de svältlöner som tidigare betalades. Fortfarandeär dock löneläget lågt. En andra orsak är att verksamhetenexpanderat kraftigt och antalet anställda blivit betydligt fler.En tredje orsak är att alltfler fria grupper spelar för enlokal/regional publik och därmed fått kostnader för egnalokaler och scener. En fjärde orsak är att kommunalabesparingar lett till minskade beställningar frånkommundelsnämnder, skolor och förskolor.Teaterkostnadsutredningen anser mot denna bakgrundatt ett stort antal fria grupper kommer att läggas ned, såvidainte de offentliga insatserna ökar.I regeringens budget föreslås att stödet till de friagrupperna ökas med 7 milj.kr. Vi anser att denna höjning ärotillräcklig. Vi föreslår därför att anslaget höjs med 5 milj.kr. utöver regeringens förslag.Detta bör dock ses som en kortsiktig lösning. Detoffentliga stödet till fria grupper behöver ses över. Deekonomiska förutsättningarna för fria grupper måsteutformas så att deras stora betydelse inom kulturliveterkänns.Regeringen bör därför uppdra åt eller ensärskild utredning att göra en översyn av stödet till friagrupper. En ekonomisk planeringsram för översynen börvara att de statliga anslagen skallöka etappvis med minst 5 milj.kr. , totalt alltså 25milj.kr. Det bör förutsättas att kommuner och landstingbidrar med minst lika mycket.Ett problem som bör uppmärksammas vid översynen äratt de fria grupperna ofta har en bristfällig lokal förankring.Ett annat problem är koncentrationen av fria grupper tillstorstäderna. Ett tredje problem gäller förnyelsen. Det ärsvårt för nya grupper att ta sig in i systemet och att ombildaäldre grupper.Konstruktionen av ett nytt stöd bör utformas så att entydlig skillnad görs mellan olika ändamål för stödet. Enuppgift för ett nytt stöd bör vara att stärka de grupper somär verksamma utanför storstäderna och ge nya regionaltförankrade grupper chansen till etablering. En andrauppgift bör vara att stödja unga artister och konstnärligtnyskapande. Rejäla men tidsbegränsadeproduktionsgarantier för intressanta uppsättningar börkunna fås för detta. En tredje uppgift bör vara att främjabarn- och ungdomsteatern för vilken de fria gruppernaredan i dag spelar en stor roll. En ekonomisk ram böravsättas för vart och ett av dessa tre ändamål.Nationell kulturfond för kulturbyggnader ochkulturturismDe statliga bidragen till kulturen i landet har hittillsfrämst gått till residensstaden eller till den störstakommunen i länet. Det är nu dags att uppmärksamma även''andra- och tredjestädernas'' och de mindre kommunernasbehov och deras betydelse för det samlade kulturutbudet iett län.Ett bra sätt att åstadkomma detta är att bilda ennationell kulturfond, som kan ge investeringsbidrag tillkulturella ändamål utanför storstadsregionerna.Kulturfonden skall kunna samspela med kommuner,landsting, regionala utvecklingsfonder och kulturvårdandemyndigheter i val av projekt.Den nationella kulturfonden skall i första hand geinvesteringsbidrag till projekt som har ett besöks- ochpublikvärde. Målet skall vara att ge boende på hemortenoch utifrån kommande besökare möjlighet till nyakulturupplevelser.Fondstyrelsens ledamöter bör ha regional förankringoch ha kompetens från olika kulturområden.Kulturfondens bidrag skall gå till investeringar, inte tilldrift eller verksamhet. Det statliga bidraget bör uppgå till30--av den sammantagna investeringskostnaden.Kulturfonden bör efter en etappvis uppbyggnad disponeraomkring 150 milj.kr. kommerdärmed investeringsprogrammet tillsammans med lokalaoch regionala insatser att omfatta mellan fyra och femmiljarder kronor.Genom en nationell kulturfond får kulturen flermötesplatser. Lokala idéer och projekt blir lättare attgenomföra. I ett stort antal kommuner planerar man ellerdrömmer om nya teatrar, konserthallar, konsthallar ochmuseer. En nationell kulturfond kan uppmuntra dessa ochandra kommuner att förverkliga sina framtidsambitioner.b. Det finns ett växande intresse för''kulturturism''. En kulturfond kan ge bidrag till störreprojekt för att ta tillvara sevärdheter och attraktioner i denegna bygden till glädje för både inhemska och utländskabeökare.Framgångsrika exempel på kulturturism med ett årligtbesökarantal på över 100 000 är i , Eketorp på Bergslagen. Ett intressant framtidsprojekt förkulturturism är planer på att utvecklaJulita i till ett friluftsmuseum som visar äldretiders odlingsteknik och odlingslandskap.c. Det finns ett tilltagande behov när det gäller att bevaraindustriminnen, slott och herresäten. I en del fall tarkommuner eller landsting ansvar för detta. Många småkommuner har dock inte ekonomisk förmåga att ensammata ansvaret för det nationella kulturarvet. Leufsta iÖsthammars kommun är ett exempel på detta. En nationellkulturfond skulle ge en ökad möjlighet att ta tillvarakulturarvet.En nationell kulturfond har självfallet ett värde i siggenom att den skapar förutsättningar för fler att ta del avkultur. En icke oviktig bieffekt är att den också skulle varaav betydelse för lokal utveckling av samhälle och näringsliv.Det finns numera ett stort antal studier som visar att en välfungerande kulturell ''infrastruktur'' spelar samma viktigaroll som skola och barnomsorg för att åstadkomma enbalanserad regional utveckling och för att locka framframtidstro och nya initiativ.En kulturfond i enlighet med dessa riktlinjer skulleskapa nya utvecklingsmöjligheter för kulturen i hela landet.Vi föreslår därför att en parlamentarisk kommitté snarasttillsätts med uppgift att lämna förslag om bildandet av ennationell kulturfond.Ge kulturinstitutioner utanför nationellauppdragDe nationella kulturinstitutionerna är kraftcentra förvårt lands kulturliv. De utför inom sina respektivekonstområden uppgifter som är betydelsefulla för helalandet. De ger också invånare ettförnämligt kulturutbud.Genom det socialdemokratiska treårsprogrammet förkulturen gjordes ett antal betydelsefulla insatser för denationella kulturinstitutionerna.Operan, och har erhållitväsentligt höjda bidrag. Genom har denmoderna dansen fått en egen scen. Arkitekttävlingen för ettnytt modernt museum på har fästuppmärksamheten på den moderna konstens roll isamhället. Det nya har slagit publikrekord försvenska museer och kan i attraktionskraft tävla medvärldens främsta museer. Vid riksmuseetbyggs ett planetarium/omniteater med 300 platser. Tekniskamuseet har moderniserats och startat en livaktig sciencecenterverksamhet.För och hela hardetta medfört ett rikare kulturliv.Det bör dock uppmärksammas att alla dessa insatser harnärmast helt och hållet betalats med statliga medel.Av den samlade statliga kulturbudgeten går mer änhälften till . Räknat per invånare ärsnedfördelningen än mer påtaglig. Till publikakulturinstitutioner inom teater, musik och museer uppgårde statliga bidragen i till . perinvånare och till övriga landet . per invånare.Till detta kommer att flertalet övriga nationellakulturverksamheter har sin administration förlagd tillStockholm.Även om hänsyn tas till att åtskilliga av de nationellakulturinstitutionerna har uppdrag som är av betydelse förhela landet, är det klart att en oproportionerligt stor del avden statliga kulturbudgeten fördelas tillStockholmsregionen. Detta har medverkat till attkommunerna i kan ta ett mindreansvar för kulturen än vad man gjort i andra delar av landet.I Europarådsgranskningen av kulturpolitiken betonadesvikten av att skapa nationella motvikter tillStockholmsdominansen i kulturlivet. Genom att skapakulturella kraftcentra utanför gynnas vitalitetoch rörlighet i kulturlivet. Arbetsmarknaden för dekonstnärliga yrkesutövarna vidgas.Redan i dag har , , ochUmeås kommuner genom en ambitiös kulurpolitik påtagitsig uppgifter som är av betydelse för hela västra, södra ochnorra -- och därmed för hela landet. I huvudsak ärdock detta ett resultat av målmedvetna kommunalainsatser.En central statlig uppgift för nittiotalets kulturpolitik äratt gynna uppkomsten av fler kulturella centra utanförStockholm. Investeringsbidraget till byggandet av en nymusikteater i om 347 milj.kr. markerar härvidlagen inledning. Men för att fullfölja denna början krävsfortsatta långsiktiga insatser som utformas i samråd medberörda kommuner. Målet bör vara att i varje landsändaåstadkomma starka kulturverksamheter som har ettnationellt uppdrag. '''' och nytt ModerntmuseumFlera av de statliga kulturinstitutionerna i Stockholmbehöver rustas upp och ges nya utvecklingsmöjligheter.Också för dessa krävs målmedvetna insatser.En förutsättning för detta bör vara attStockholmsområdets kommuner och tar ettekonomiskt ansvar för kulturen i hela regionen sommotsvarar det som görs i andra delar av landet. Staten börtillsammans med kommunerna och kombineraekonomiska insatser för att lyfta fram kulturen iStockholmsregionen.För de närmaste åren bör tre uppgifter ha förtur:1. Med starten avDansens Hus har danskonsten fått en egen scen i ,som också väckt internationell uppmärksamhet.Verksamheten är ännu i ett uppbyggnadsskede.Finansieringen av skall enligtöverenskommelse delas mellan staten (), () och (). De kommunala bidragen har dock inte hållit jämnasteg med de statliga.Regeringen säger därför i årets budget att man skallförhandla med och Stockholmskommun. Vi utgår från att resultatet av förhandlingarna bliratt det samlade offentliga stödet till ökar medminst 3 milj.kr. utöver vad som redovisas i budgeten.Ökningen bör främst komma till stånd genom att kommunoch landsting tar sin överenskomna andel av finansieringenför . Därigenom kan fullfölja sinuppbyggnad i planerad takt. Regeringen bör redovisaresultatet av förhandlingarna för riskdagen.2. Nytt Modernt museum på har skapat förutsättningar för attförverkliga planerna att ge nya lokaler.Moderna museet får därmed chans att spela samma centralaroll för den moderna konsten som det gjorde på sextiotalet.Inför byggstarten är det därför angeläget att också fastställamuseets ansvar för konstbildning och konstutställningar ihela landet.3. Skapa ett ''''.Sverige saknar ett sammanhållet museum, som speglar densvenska historien från forntid till nutid. Nuvarandeuppdelning mellan och Nordiska museetinnebär att en konstlad gräns dragits vid år 1521.Historiska museet och samverkar nutillsammans med länsmuseerna i det s.k. historieprojektet.Avsikten är att ge besökarna en lärorik och roandeframställning av vår historia. Inom projektets ram skallockså skapas förutsättningar för förnyelse av museernasbasutställningar.Historieprojektet bör dock inte bli en engångsföreteelse.De kommande åren bör utredas vilka möjligheter som finnsför och att i samverkanta ett gemensamt ansvar för att spegla hela den svenskahistorien. Målet bör vara att genomföra en upprustning avmuseerna som gör att de kan mäta sig med de främsta påden europeiska kontinenten.Barn- och ungdomskulturNär man får beskrivningar av en framgångsrik skola ellerförskola är det påfallande ofta en kulturverksamhet somskildras. Den glädje och det allvar som barn och ungdomarutstrålar när de uttrycker sig genom musik, sång, bild ellerandra konstnärliga språk är det starkaste skälet för atthävda alla barns rätt att utveckla sin skaparlust.För att ge barn goda möjligheter att möta kultur måsteinsatserna göras i de miljöer där barnen vistas. Detär vad som händer i förskolan, skolan och i det lokalaföreningslivet, som till stor del avgör vilka chanser barn ochungdomar får till egna kulturupplevelser. I de flestakommuner finns också mer eller mindre ambitiösa planerför hur barn- och ungdomskulturen skall främjas.Det statliga ansvaret för barn- och ungdomskulturenbestår framför allt i attstimulera bredd och kvalitet iutbudet för barn och ungdom på alla kulturområden,bidra till en struktur för kultur i hela landet, som görkulturen lättåtkomlig för barn och ungdomar oavsettbostadsort,ställa krav på de statsstödda centrala ochregionala kulturinstitutionerna att ge större utrymme förbarn och ungdomar i sin verksamhet,stödjaföreningslivets kulturverksamhet i former, som gynnarbarn- och ungdomskulturen,stimulera utvecklingsarbeteför barns och ungdomars eget skapande.Inom treårsprogrammet för kulturen har gjortsomfattande insatser för barn- och ungdomskulturen.På teaterområdet har Unga Riks, Backateaterns ochUnga betydelse för barn- och ungdomsteatern lyftsfram. vid har fått kraftigthöjda anslag för att ta fram kopior på filmer för skolbio ochfilmklubbsverksamhet, för att ge stöd till medieverkstäder,för att framställa undervisningsmaterial i mediekunskap förlärare och för att främja lokal filmkulturell verksamhet.Via har utgått storastimulansbidrag till uppbyggnad av barnkulturcentra, somfritidshem och förskolor kan utnyttja. ''Kultur i skolan''-verksamheten har utvidgats genom en särskild satsning pådans. Det har lett till att i 60 kommuner har anställtsdanspedagoger som arbetar i skolor och fritidsverksamhet.Genom ''Kulturbudkaveln'' har skapats en modell förutveckling av ungdomars eget skapande, främst inomteater-, dans- och musikområdet. Vi utgår från attregeringen skapar goda möjligheter för dessaverksamheters fortsatta utveckling.Vi anser att barn- och ungdomskulturen måste ha högprioritet. Ett viktigt skäl till vårt förslag om ettfemårsprogram för fria grupper är att ge barn- ochungdomsteatern bättre arbetsbetingelser. Ett självklartkrav på det nya filmavtalet bör vara att produktionsmål förbarnfilm fastställs.Kulturrådet har i uppdrag att kartlägga vadkulturinstitutionerna gör för barn och ungdom. Kulturrådetskall lämna en rapport . En viktig uppgift förkulturrådet är att analysera och beskriva hur de framtidastatliga insatserna för barn- och ungdomskulturen börutformas för att vara till nytta för förskolor, skolor och ifritidsoch föreningsverksamhet. bör ocksåpröva i vad mån man kan förändra existerandeverksamheter för att nå ett bättre resultat.De konstnärliga yrkesutbildningarna har settsöver. Barn- och ungdomsperspektivet i utbildningarna hardock försummats. Barn och ungdom är en viktigpublikgrupp. Det bör inte vara möjligt för de studerande attgenomgå några av landets dyrbaraste utbildningar utan attde får kunskap om vilka artistiska krav som ställs på demför att de ska kunna framträda för en barn- ochungdomspublik. Regeringen bör ta hänsyn till detta vidutformning av kommande förslag och begära av dekonstnärliga högkolorna att de förstärker barnochungdomsperspektivet i utbildningen.Amatörkulturen -- en växande folkrörelseAmatörkulturen är en av våra största folkrörelser.Omkring 500 000 personer sjunger regelbundet i kör. Orkestrar ochamatörmusikgrupper samlar 300 000 deltagare. Folkdans, balett och modern dans haromkring 400 000 aktiva utövare. I amatörteatern deltar ca 350 000 personer per år.De förenklade bidragsregler som genomförts förstudieförbunden har gett folkbildningen möjlighet att ifriare former utveckla amatörkulturen. Inomstudieförbunden har tagits fram ambitiösa framtidsplanerför amatörkulturen. Regeringens förslag om att minskastatsbidragen till folkbildningen med 300 milj.kr. är enkalldusch för alla entusiaster inom amatörverksamheterna.Många nya idéer och projekt för amatörkulturen kommeratt skrinläggas.På borgerligt håll är det inte ovanligt att sättaamatörkulturen i motsats till den professionella kulturen.Synsättet är i grunden fel. En vital amatörkultur skaparförutsättningar för ett starkt professionellt kulturliv.Amatörkulturens utövare utgör en trogen och stor publikvid teaterföreställningar, konserter och andrakulturevenemang och genom sitt engagemang bildar deopinion för kulturens betydelse i samhället.Grunden för en framgångsrik amatörverksamhet är attdeltagarna kan utveckla sin förmåga och frigöra sinskaparkraft. Därför är pedagogik- och metodikutvecklingav stor betydelse för amatörkulturen.På detta område har många lovande saker inträffat.Amatörorganisationer bedriver en omfattandekursverksamhet vid folkhögskolorna. Fria teatergrupperhar utvecklat nya former för samarbete medamatörteatergrupper. Länsmusiken har tillsammans medstudieförbunden på många håll bidragit till att stimuleraamatörorkestrar. Länsmuseerna och hembygdsrörelsen harett nära samarbete när det gäller att skildra den egnabygdens historia och kulturmiljö.För kommuner och landsting är det en viktig framtidauppgift att ge kulturens länsinstitutioner tillräckliga resurserför att stödja amatörkulturen. De regionalakulturinstitutionerna bör ha som en deluppgift att utgörareplipunkt och för amatörkulturen.Många konstnärer och pedagoger skulle vilja göra meromfattande insatser för amatörkulturen -- om mer tid ochpengar fanns. I förra årets budget erhöll kulturrådetsärskilda medel för att ge två- till treåriga arbetsstipendieråt konstnärer som vill ägna sig åtpedagogiskt utvecklingsarbete med amatörer. I hardenna modell med s.k. länskonstnärer varit mycketframgångsrik.Kulturrådets utvecklingsmedel har varit otillräckliga föratt fullfölja denna försöksverksamhet. Vi föreslår därför attunder anslaget B2 reserveras 3 milj.kr., som en särskilddelpost för försöksverksamhet med länskonstnärer. Tvåmiljoner är en anslagshöjning och en miljon bör tillförasförsöksverksamheten genom en överföring frånkulturrådets dispositionspost.Svenska rikskonserter har svarat förmusikpedagogisk utveckling för amatörer. Resurserna hardock inte räckt till för att möta de många önskemål somfinns. Amatörverksamhet på musikområdet spänner överett vitt fält -- klassisk musik, jazz, rock, folkmusik ochfolkdans, körsång. Behoven skiftar och förändras år från år.För att ge Rikskonserter bättre möjligheter att främjapedagogisk utveckling för amatörmusiken och svara påpropåer från amatörorganisationerna föreslår vi att anslagettill Rikskonserter höjs med . Särskiltangeläget är att ge folkmusik- och folkdansrörelsen godamöjligheter och att följa upp framgångarna från folkmusik-och folkdansåret. Rikskonserter bör få i uppdragatt redovisa hur man vill stödja amatörmusikens,folkdansens och folkmusikens utveckling.Kulturens branschstödPå kulturområdet finns flera branschstöd -- filmavtalet,litteraturstödet, kulturtidskriftsstöd och stöd tillfonogramutgivning -- av varierande storlek och betydelse.Branschstödens uppgift är att främja mångfalden imassmedieutbudet. Med undantag för filmen svararbranschstöden ekonomiskt sett för en liten del avbranschernas totala omsättning.Massmediekonsumtionen tar -- främst beroende påexpansionen för nya medier som video, CD, satellit-TV --en växande del av hushållens tid och inkomster i anspråk.Branschstöden får därmed en alltmer central uppgift för attpåverka de kommersiella marknaderna.Framgångsrika resultat kan nås också med blygsammaekonomiska insatser. ''En bok för alla'' har stimulerat enpånyttfödelse av den kommersiella pocketbokutgivningen.Distributionsstödet för aktuell biograffilm har bidragit tillatt stärka biografen på mindre orter.Under de kommande åren finns anledning att granskahur väl branschstöden fyller sin uppgift i nittiotaletsmediemiljö. Finns det bättre sätt att utforma stöden för attfrämja mångfald och för att förbättra spridningen avsvenska artisters verk till publiken?Mest aktuell är frågan om ett nyttfilmavtal. Betänkandet om framtida filmstöd, som nyligenöverlämnats, redovisar två alternativ. Det ena innebär attett nytt filmavtal kan träffas med nuvarande parterkompletterade med televisionen. Det andra alternativetinnebär att staten tar över hela finansieringsansvaret förFilminstitutet. Utredaren föreslår också en helt nykonstruktion för produktionsstöd till värdefull svensk film.Utredningen är på remiss. Innanfilmskapare och filmbranschen fått tillfälle ge sin syn finnsingen anledning att ta ställning till de många delfrågor somutredningen tar upp.Åttiotalet har inneburit en markant ökad import avunderhållningsfilm, framför allt av amerikanskt ursprung.Ensidigheten i importen har gjort att europeisk film ochfilm från andra världsdelar nästan helt försvunnit frånbiografoch videorepertoaren.Behovet av bra importerade filmer och TV-serierkommer alltid att finnas.