mot · GG02Sf11 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:30 Ändring av begreppet arbetsskada I propositionen föreslås långtgående försämringar av nugällande arbetsskadebegrepp. Ett genomförande avförslaget kan komma att leda till att antalet godkändaarbetssjukdomar mer än halveras. Även bedömningarna avskador till följd av olycksfall kommer att påverkas.Förutom att förslaget innebär att försäkringsskyddet förde förvärvsarbetande kan komma att försämras kraftigt,står det med stor sannolikhet i strid med konvention121, något som ej utretts av vare sig regeringen ellerLagrådet innan propositionen lades fram. Därutöverinnehåller propositionen ett förslag tillövergångsbestämmelser som kan komma att hota ekonominför de kollektivavtalsgrundande försäkringar somkompletterar det lagstadgade skyddet vid arbetsskada.I delbetänkande(SOU 1992:39) föreslogs ett tudelat skadebegrepp, där vissaskador och sjukdomar också fortsättningsvis skullebedömas enligt nuvarande bevisregler och där andra skadoroch sjukdomar (bl.a. belastningsskador, psykiskasjukdomar) skulle bedömas enligt en strängare bevisregel.Utredningens förslag har remitterats till ett stort antalinstanser, bl.a. . Ingen av dessa instanser harfunnit att förslaget på denna punkt stod i strid med nr 121, antagen 1964 och ratificerad av Sverige.Skälet till detta är att den föreslagna tudelningensammanföll med de beviskrav som ställer.I artiklarna 6 och 7 i den rekommendation sommedföljer 121 stadgas följande:6. 1) Varje medlem bör under föreskrivna villkor såsomyrkessjukdom anse sjukdomar vilka erfarenhetsmässigtuppkomma genom att vederbörande utsättes för inverkanav ämnen eller farliga situationer i arbetsprocesser,verksamhet eller sysselsättning.2) Såvida icke motsatsen bevisas bör det föreliggapresumtion för att arbetstagaren ådragit sig sådan sjukdomunder arbetet, om han a) varit utsatt för risken under en vissföreskriven minimiperiod; och b) visat symtom påsjukdomen inom viss föreskriven tid efter det han lämnatden sista anställning, där han kunde ha utsatts för risken.3) Vid upprättande eller revidering av nationellaförteckningar över yrkessjukdomar böra medlemmarnataga särskild hänsyn till varje förteckning överyrkessjukdomar som från tid till annan må ha godkänts avInternationella arbetsbyråns styrelse.7. Om den nationella lagstiftningen innehåller enförteckning som fastställer att presumtion skall föreligga föratt vissa sjukdomar ådragits i arbetet, bör det vara tillåtetatt föra bevisning om att sjukdomar, som ej finnas iförteckningen, ådragits i arbetet. Vad nu sagts bör ävengälla beträffande sjukdomar som finnas upptagna iförteckningen, när de yppas under andra omständigheter ände som skapa presumtion för att sjukdomarna ådragits iarbetet.I själva konventionens artikel 8 stadgas att ett generelltarbetsskadebegrepp kan ersätta en lista, men att detta börvara tillräckligt brett för att omfatta minst de sjukdomarsom upptas i konventionens förteckning.I den nu framlagda propositionen har regeringen dockvalt att frångå utredningens tudelade beviskrav. I ställetföreslås den strängare bevisregeln gälla för allaarbetsskador. Det förslag som nu föreslås fattabeslut om kommer därför med stor sannolikhet att stå i stridmed rekommendationen i fråga om de sjukdomar somsammanfaller med lista.För övrigt har aviserat att man kommeratt uppta en diskussion om revidering av nuvarande lista. från angående denna revision nämns bl.a.sjukdomar i muskler och skelett och sjukdomar orsakade avrepetitiva rörelser.Det är ytterst anmärkningsvärt att regeringen vidförändringen av beviskraven i förhållande till de beviskravsom föreslogs i utredningen, inte utrett om förändringarnastår i samklang med . Det är likaanmärkningsvärt att Lagrådet inte granskat de nyabeviskraven utifrån samma utgångspunkt.Riksdagen bör därför återremittera regeringensproposition för närmare utredning innan den läggs fram pånytt. Regeringen bör då överlåta detta till den beredningsom får till uppgift att utreda överförandet av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen till arbetsmarknadens parter.Enligt övergångsbestämmelserna avses de nya reglernaträda ikraft . Äldre bestämmelser skallgälla för skador som inträffat före det datum skadan anmälstill , dock senast den 30 juni 1993.Gängse teknik vid val av övergångsbestämmelser inomsocialförsäkringen har varit att den lagstiftning som gälldevid skadetillfället skall tillämpas vid bedömningen av enskada, detta oavsett när anmälan om skadan görs. Denföreslagna övergångsregeln bryter mot denna tidigareprincip. Valet av regler för bedömning av skador sominträffat före ikraftträdandet kommer, enligt förslaget, attbestämmas av tidpunkten för anmälan.Om det föreslagna förändrade arbetsskadebegreppetkommer att tillämpas även på skador som inträffat förelagändringen kan detta leda till avsevärda konsekvenser förtrygghetsförsäkringen. Anledningen till detta är följande.Försäkringsvillkoren för trygghetsförsäkring vidarbetsskada (TFA) fastställs efter förhandlingarmellan parterna bakom avtalet. Försäkringsvillkoren för ettår gäller därefter för de skador som inträffar under detta år.TFA:s skadebegrepp och bevisregler har under alla år stämtöverens med arbetsskadeförsäkringens. Likaså har reglernaför ersättningar i tillämpliga delar harmoniserats medreglerna i lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF). Genomdetta har försäkringens kostnader kunnat hållas på en rimlignivå.I delbetänkande(SOU 1992:39) ''Begreppet arbetsskada'' har en försäkrad,som anmäler en arbetsskada efter en lagändring och som fåravslag på sin anmälan som är grundad på en bedömning somgjorts enligt den nya lagens regler, möjlighet att vända sigtill trygghetsförsäkringen med sitt ersättningsanspråk, omskadan inträffat före lagändringen. AMF-trygghetsförsäkring blir därmed skyldig att pröva skadan ienlighet med de för skadeåret gällande och därmedgynnsammare villkoren. Om skadan kan godkännas vid ensådan prövning har AMF-trygghetsförsäkring att lämnaersättning för såväl ekonomisk som ideell skada.Premien för trygghetsförsäkringen under gångna år harberäknats på grundval av den kostnadsfördelning som hargällt mellan LAF och TFA. Därvid har LAF i princip täcktde skadades inkomstförluster och vårdkostnader. Från TFAhar i huvudsak lämnats ersättning för s.k. ideell skada, dvs.sveda och värk, lyte och men samt olägenheter i övrigt.Premien för TFA har därvid fastställts bl.a. på grundval avberäknade kostnader för skadereglering ochadministration. Nödvändig reservsättning har gjorts förinträffade men ännu icke anmälda skador. Vidfastställandet av tidigare års har inte funnitsanledning att anta att kostnadsfördelningen mellan LAFoch TFA skulle komma att förändras med retroaktivtillämpning.En erfarenhet vid tillämpningen avarbetsskadeförsäkringen är bl.a. att försäkrade oftaanmäler arbetsskada först efter det att skadaninträffat eller givit sig till känna. Dettagäller i första hand sjukdomar för vilka sambandet medarbetet inledningsvis inte framstår som så klart. Avtillgänglig statistik går inte att med exakthet beräkna huromfattande denna ''eftersläpning'' är. Det rör sig i dessasammanhang dock inte om någon marginell företeelse.Man kan alltså förvänta sig att ett avsevärt antalförsäkrade kommer att vända sig till AMF-trygghetsförsäkring med krav på ersättning för äldre skador,vilka ej godkänts efter en prövning enligt de nya, strängarereglerna i LAF. Detta kan komma att innebära en avsevärdövervältring av kostnader på trygghetsförsäkringen.Förutom ökade skadekostnader för att täcka de skadadesinkomstförluster tillkommer behovet av en utökadadministration för att på nytt, men enligt äldre regler, prövade anmälningar som, med hänvisning till de nya reglerna,avslagits enligt LAF. Detta kommer på ett allvarligt sätt attförändra de ekonomiska förutsättningarna förtrygghetsförsäkringen.Inom AMF-trygghetsförsäkring har en grupp aktuariergjort en beräkning av förslagets kostnader. Aktuariernasslutsats blev att kostnaden för TFA till följd av denföreslagna övergångsbestämmelsen kan bli istorleksordningen 10--20 miljarder kronor.Regeringen och Socialdemokraterna har kommitöverens om att tillsätta en beredning i syfte att genomföraen ny försäkringsmodell som innebär att sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna flyttas ut ur statsbudgeten ochatt arbetsmarknadens parter ges huvudansvaret förförsäkringen. I samband med att ansvaret för försäkringenöverlämnas till parterna på arbetsmarknaden måste ävenfrågan om det ekonomiska ansvaret för inträffade ochpågående sjukfall och skador lösas. Vi finner det därförolämpligt att nu övervältra kostnader, som inte ärfinansierade, på avtalsförsäkringen. Den föreslagnaövergångsbestämmelsen och dess konsekvenser kankomma att försvåra den kommande beredningens arbete.Vi föreslår därför att övergångsbestämmelserna gesinnebörden att äldre bestämmelser skall tillämpas på skadorsom inträffat före lagens ikraftträdande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1992/93:30,2. att hos regeringen begär att förslaget utredsi den beredning som får till uppgift att utreda överförandetav sjuk- och arbetsskadeförsäkringen till arbetsmarknadensparter,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om övergångsbestämmelser.