mot · GF02Ju832 · 1992-01-27 00:00:00 — Åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten SammanfattningI motionen föreslås en kraftig satsning på att bekämpaden ekonomiska brottsligheten. Polisen skall åläggas attprioritera ekobrottsbekämpningen även i fortsättningen.Det konstateras att den ekonomiska brottsligheten intebara drabbar samhället utan att de stora förlorarna ärenskilda personer och inte minst de seriösa näringsidkarna.50 milj.kr. extra satsas på utbildning, på att förstärkakronofogdemyndigheternas specialindrivningsenheter ochpå att anställa ytterligare utredare hos polisen. De tjänstersom polisen får föreslås i väsentligt ökad utsträckningbesättas med personal som har ekonomisk och juridiskutbildning och inte som tidigare endast med personer somhar traditionell polisbakgrund. Även de tjänster sompolisen tidigare fått för ekobrottsutredningar skall besättas.Ett nytt styrsystem måste tas fram som gör det möjligt förstatsmakterna centralt att se till att ekobrotten prioriterashos polisen och att anslagna medel används till denverksamheten.I motionen ställs också krav på en rad lagändringar föratt komma åt ekonomisk brottslighet. Åtgärder för attförbättra samarbetet mellan de inblandade myndigheternaföreslås också.Regeringens åtgärder att inte längre prioriteraekobrottsbekämpningen, att dra tillbaka uppdraget tillaktiebolagskommittén att föreslå regler föransvarsgenombrott, dvs. personligt betalningsansvar i vissasituationer i aktiebolag, samt förslaget att ta bort de fackligaorganisationernas möjlighet att lägga veto mot att enarbetsgivare anlitar en icke seriös entreprenör kritiserashårt, liksom den aviserade nedläggningen avkonkursutredningen.BakgrundDen ekonomiska brottsligheten börjadeuppmärksammas alltmer i vid mitten av 1970-talet.Ett intensivt arbete påbörjades då med att försöka kommaåt denna typ av brottslighet. Detta arbete fortgick underflera år och intensifierades efter den socialdemokratiskaregeringens tillträde 1982 då bl.a. ekokommissionentillsattes.Under en följd av år har den ekonomiska brottslighetenav regeringen angetts som ett av tre områden som polisenskall prioritera i sin verksamhet. I budgetpropostionen sägsnumera ingenting om att den ekonomiska brottslighetenskall prioriteras. Detta är en medveten förändring ochnedrustning av kampen mot den ekonomiskabrottsligheten.Bekämpningen av den ekonomiska brottslighetenhandhas av polis, åklagare, kronofogdemyndigheter,skattemyndigheter och tull. För att nå goda resultat är detav yttersta vikt att dessa myndigheter samverkar på etteffektivt sätt. Det är också viktigt att det finns resurser attutreda brotten innanskadeverkningarna har blivit för stora och då detfortfarande finns pengar kvar som kronofogden kan kommaåt. Även domstolarna måste ha resurser och kompetens fördenna typ av mål.Det står klart att bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten brottas med svåra problem, vilket också ettenigt justitieutskott konstaterade . Särskiltpolisen har fått stora balanser av ärenden.Den socialdemokratiska regeringen tog under vintern 1991initiativ till att dessa frågor kartlades genomBrottsförebyggande rådets (BRÅs) försorg och gav därefterett uppdrag till riksåklagaren () och () att komma med förslag på vad som borde göras föratt förbättra situationen på både lång och kort sikt.Redovisningen av detta uppdrag har skett.Den ökade internationaliseringen kommer att ställa nyakrav på myndigheterna och på lagstiftningen. När kapitalkan flyttas fritt mellan länderna kommer samarbetet mellanmyndigheterna i olika länder att behöva förstärkasavsevärt.Bland de första åtgärderna som den borgerligaregeringen nu vidtagit är att dra tillbaka det uppdrag somlämnats till aktiebolagskommittén att komma med förslagtill regler för ansvarsgenombrott i aktiebolag. Sådana reglerinnebär att de som står bakom ett aktiebolag i vissasituationer av uppenbart missbruk av aktiebolagsformenkan göras personligen betalningsansvariga för aktiebolagetsskulder. Liknande regler finns i många andra länder och hari viss utsträckning även tillämpats av högsta domstolen iSverige. Det vore dock mycket värdefullt omförutsättningarna för ansvarsgenombrott preciserades och iviss mån utsträcktes när det gäller kvalificerat missbruk avaktiebolag.Regeringen har vidare i direktiv till den tillsattautredningen om arbetsrätten angivit att den möjlighet enfacklig organisation har att sätta stopp för oseriösaföretag tas bort. Genom denna bestämmelse imedbestämmandelagen har i många fall fackligaorganisationer kunnat förhindra att företag somsystematiskt bryter mot lagar och avtal fått nya uppdrag.Detta anser regeringen uppenbarligen är olyckligt och villdärför ta bort bestämmelsen med förtur. Vi menar att det äruppseendeväckande att regeringen på detta sätt villunderlätta för oseriösa företag, som i många fall har storaskulder hos kronofogdemyndigheten, att få nya uppdrag.Prioritera bekämpningen av ekobrottslighetenDen ekonomiska brottsligheten i omsätter tiotalsmiljarder . Exakt hur stor omfattning den har äromöjligt att ange. Endast en mycket liten del kommer tillmyndigheternas kännedom. Kännetecknande för de fallsom anmäls är misstänkt redan från början. Debranschstudier som genomförts av BRÅ visar att det i fleraav de undersökta branscherna förekommer misstanke omekonomisk brottslighet i närmare hälften av de granskadeföretagen. Detta är alarmerande siffror.Den ekonomiska brottsligheten orsakar storaskadeverkningar för såväl samhället som för enskildamedborgare. Särskilt allvarligt är att det finns riskför att den allmänna samhällsmoralen undergrävs av dennabrottslighet. Om människor upplever att vissa personer kanundandra sig att bidra till att finansiera vår gemensammasektor, så finns det en uppenbar risk att skattefiffel ochsvartarbete sprider sig. Det uppfattas då som moralisktnärmast oantastligt att åsidosätta samhällets lagar ochnormer. kan detta leda till en utveckling liknandeden vi kan se exempel på i vissa länder där kriminellagrupper i organiserade former tillskansat sig ett stortinflytande i samhällslivet. Situationen är redan så allvarligatt det finns skattemyndigheter och konkursförvaltare somuppger att de inte ens anser det mödan värt att anmälamisstanke om ekonomisk brottslighet, därför att ärendenaändå bara blir liggande hos polisen utan åtgärd ellerpreskriberas.Vissa typer av ekonomiska brott utgör ett hot mot vårgemensamma miljö. Exempel på detta är företag somdumpar giftiga ämnen eller som systematiskt överträder degränsvärden för utsläpp som gäller.Ekobrottsligheten utgör också ett hot mot en sundmarknadsekonomi. Konkurrensen snedvrids så att seriösaföretagare får mycket svårt att klara sig. Det blir inte debästa och mest livskraftiga företagen med de skickligasteföretagsledningarna och medarbetarna som växer och blirstora på marknaden, utan de som fuskar mest. Dennautveckling har redan gått ganska långt i vissa branscher. Detär stötande att de som anmäls för ekonomisk brottslighetkan fortsätta sin verksamhet utan att myndigheternaingriper, medan de som följer lagstiftningen slås ut frånmarknaden.Det är dock inte bara samhället som drabbas av denekonomiska brottsligheten. Vi vill betona att det i storutsträckning är enskilda personer och småföretag somdrabbas hårt av denna brottslighet. BRÅ har i enundersökning konstaterat att det då förelågbrottsmisstanke i av företagskonkurserna. De stora förlorarna i dessakonkurser är enskilda personer och företag. Det är därvidatt märka att skulderna i företagskonkurser 1983 var 6,9miljarder kr. och att av dessa utgjorde 5,6 miljarder skuldertill enskilda och endast . skulder till detallmänna. Den explosionsartade ökningen av antaletkonkurser vi sett har naturligtvis drivit uppbeloppen avsevärt.Ekonomisk brottslighet leder också i många fall tillarbetslöshet. Genom konkurser har under de tio förstamånaderna ca 50 000 personer blivit arbetslösa. I en stor andel av dessakonkurser förekommer med all sannolikhet ekonomiskbrottslighet.En ytterligare allvarlig följd av ekobrottsligheten är attdet blir svårare att genomföra en rättvis fördelningspolitik.Hederliga medborgare får betala högre skatter och avgifterän vad som annars hade varit nödvändigt. Ekobrottslingarsom har små taxerade inkomster drar nytta avinkomstprövade bidrag och förmåner. Människor uppleverinte samhället som rättvist. Detta är ett hot mot vårtsolidariska värfärdssamhälle.Det nu sagda innebär att det är en grov missuppfattningav justitieministern när hon enligt massmedierna och iriksdagen påstår att den ekonomiska brottsligheten inte skaprioriteras eftersom den inte drabbar enskilda. Som bl.a.RÅ och RPS anför i sin avlämnade rapport drabbasenskilda ofta mycket hårt både direkt och indirekt av dennabrottslighets skadeverkningar.Till detta kommer att det med all sannolikhet är direktlönsamt för samhället att satsa resurser påekobrottsbekämpning. Samhällets resurser ökar delsgenom att man får in skatter och avgifter i de fall manavslöjar brottslighet, dels genom att den allmänpreventivaeffekten av att öka riskerna för upptäckt vid denna typ avbrottslighet är avsevärd.Vi socialdemokrater anser att den ekonomiskabrottsligheten måste prioriteras även på grundav de allvarliga skadeverkningar som denna brottslighet harför såväl enskilda som för samhället i stort. Regeringen bördärvid överväga hur denna prioritering skall kunnasäkerställas med beaktande av att särskilda styrmedelbehövs för att säkerställa statsmakternas prioritering avbekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. Detta ärsärskilt viktigt eftersom även ekobrottsbekämpningen vidandra myndigheter mer eller mindre kan lamslås av attpolisen inte satsar tillräckliga resurser. Vid utformningen avdetta styrsystem bör därför beaktas att det skapas balansmellan vad de olika inblandade myndigheterna satsar påekobrottsbekämpning. Garantier måste också skapas för attde som arbetar med den verksamheten inte annat än iyttersta undantagsfall utnyttjas för andra arbetsuppgiftermed hänsyn till de svåra följder detta får för arbetet i storaekobrottsutredningar.Som anges i det följande bör framför allt polisen fåutökade resurser totalt sett för att bekämpa denna typ avverksamhet.ProblembeskrivningProblemen kan delas upp i organisatoriska problem ochlagstiftningsproblem. Enligt vår uppfattning är det deorganisatoriska problemen i vid bemärkelse som utgör detstörsta problemet. Vissa delar av lagstiftningen behöverockså ses över. Naturligtvis finns det också ett sambandmellan vilka resurser samhället satsar på dennabrottsbekämpning och resultatet. Vi menar att ytterligareresurser bör tillföras denna verksamhet, vilket underlättasav att den i huvudsak finansierar sig självt.Att utreda ekonomisk brottslighet ställer stora krav påadekvat utbildning och personlig kompetens hos berördpersonal. Ingen annan typ av brottslighet kräver så mycketkunskaper i bolagsrätt, konkursrätt, redovisning ochskattelagstiftning. Även goda kunskaper i ADB är numeranödvändiga. Denna brottslighet kännetecknas också av attmetoderna för att genomföra brotten förändrasoch utvecklas. Den mer sofistikerade delen av denekonomiska brottsligheten omger sig med kvalificeraderådgivare som det kräver stor sakkunskap för att kunnahävda sig emot. Det är därför av utomordentlig vikt attmyndigheterna får möjlighet att rekrytera, utöka ochbehålla kompetent personal som behärskar dessakvalificerade juridiska och ekonomiska frågor. Även ur denaspekten att utredningarna ofta är mycket omfattande ochtar , är det angeläget att man får behålla personalenunder och att denna inte används för andraarbetsuppgifter.PolisenDet är uppenbart att man framför allt inom polisen haftstora svårigheter att utbilda och behålla kompetentpersonal. Enligt vår mening synes rekrytering ochkarriärgång hos polisen inte främja ett effektivt utnyttjandeav kompetent personal. De utredare man rekryterar harnormalt traditionell polisbakgrund och saknar oftastekonomisk utbildning. För att bli en duktigekobrottsutredare fordras dessutom att man har erfarenhetav dessa typer av utredningar. Det är därför olyckligt attkarriärsystemet inom polisen synes vara sådant attkompetent personal måste söka andra tjänster för attkomma vidare och erhålla högre lön.Vi menar att problemen inom polisen endast delvis kanavhjälpas med ytterligare resurser. Därutöver krävs attpolisen i ökad utsträckning rekryterar personal medadekvat ekonomisk och juridisk utbildning som får ges ensärskilt anpassad polisutbildning. Det måste också varamöjligt att utforma karriärsystem och annat så attpersonalen stannar under en längre tid.RÅs och RPS rapport är på många sätt förtjänstfull ochlämnar flera goda förslag till förändringar av organisationoch författningar. När det gäller en förändrad rekryteringhos polisen av ekobrottsutredare menar vi dock attrapporten är alldeles för försiktig. Man konstaterar bara attden utveckling som långsamt inletts på detta område börfortsätta. I den delen krävs därför förnyade initiativ frånregeringens sida.Med hänsyn till de stora balanser av ärenden som finnshos polisen, särskilt i storstadsområdena, menar vi också attrikspolisstyrelsen bör få medel till de ytterligare tjänsterman begärt. Det innebär att ekoroteln vid rikskriminalenskulle få ett tillskott på fyra polistjänster och två ekonomer,att ekoroteln i får tio polistjänster och femtjänster som ekonomer, ekoroteln i får åttapolistjänster och fyra ekonomer samt att ekoroteln i Malmöfår sex polistjänster och tre ekonomer ytterligare.Rikspolisstyrelsen har också begärt medel för att inrättaen finanspolis vid vars huvudsakligauppgift skulle vara att bedriva spaning för att uppdaga brotti samband med tvättning av svarta pengar. RPS har begärtmedel för åtta polismanstjänster och sex ekonomtjänstervilket bör beviljas. Dessutom bör medel beviljas tillutbildning och till anlitande av dataexpertis i enlighet medvad begärt.En förutsättning för att det skall vara meningsfullt attanslå dessa extra resurser är dock att regeringen utformarett styrsystem som garanterar att resurserna satsas påekobrottsbekämpning. I samband med detta måste ocksågarantier skapas för att polisen tillsätter de tjänster somman redan tidigare erhållit för denna verksamhet.Statsmakterna har tidigare anslagit medel för ca 300polismanstjänster för ekobrottsbekämpning. Totalt finnsenligt organisationstablån ca 330 polismanstjänster fördenna verksamhet varav bara ca 230 är tillsatta. Detta ärhelt oacceptabelt även med hänsyn tagen till att detfortfarande finns en viss polisbrist.Viktigt är också att rekryteringen till samtliga nyatjänster sker på det sätt som redogjorts för ovan, dvs. attäven personer med annan än traditionell polisbakgrundanställs. Detta kommer att ställa krav på att dessa personererhåller en viss polisutbildning. Troligen kommer ocksålönenivån att behöva justeras upp för denna kategori högtkvalificerade utredare. Detta har vi tagit hänsyn till när viföreslår att ytterligare medel bör tillföras RPS.Med hänsyn till den, framför allt i storstäderna,katastrofala situationen inom polisensekobrottsbekämpande verksamhet, föreslår vi attrikspolisstyrelsen får totalt 45 milj.kr. utöver vad regeringenföreslagit. Medlen skall användas till dels de nya tjänsterman begärt till ekorotlarna, dels till att bygga upp en s.k.finanspolis, dels till utbildning av gamla och nya utredare,dels till att kunna anlita extern expertis i vissa fall och delstill åtgärder för att rekrytera, utbilda och behålla de nyagrupper av utredare med kvalificerade kunskaper i framförallt ekonomi, skatterätt och datafrågor som vi föreslår manbör rekrytera.Samarbetet mellan myndigheternaSamarbetet mellan myndigheterna fungerar redan i dagbra på många orter. På vissa orter finns det dock problem.Den omständigheten att polisen inte förmått avdelakompetent personal i tillräcklig omfattning har i flera falllett till att det arbete som nedlagts hos andra myndigheter,framför allt hos skattemyndigheterna, inte lett till någotresultat. En förutsättning för ett effektivt arbete är attsamtliga inblandade myndigheter kan arbeta med sammaärenden ungefär . Så sker ofta inte . Detta ärett slöseri med resurser som vi inte har råd med.Vår uppfattning är vidare att myndigheternas samladekompetens skulle kunna utnyttjas bättre än . I vissa fallutförs ett dubbelarbete hos polis och skattemyndigheter,vilket naturligtvis inte är effektivt.En förutsättning för att effektivisera utredningarna är attpersonal från de olika myndigheterna får arbeta näratillsammans. De som praktiskt arbetar med dessa frågoranser att nära personkontakter är utomordentligt viktiga.Det förslag om fasta arbetsteam som framförs i är därför något som bör tas tillvara och utvecklasytterligare. har också störreekobrottsutredningar bedrivits i projektform med ettmycket nära samarbete mellan berörda myndigheter. Detgäller exempelvis de utredningar som gjorts i samband medstora skalbolagshärvor. Detta har i flera fall visat sig vara ettutmärkt sätt att arbeta. De erfarenheter man där gjort tillvara och utvecklas.Vi vill betona att ekobrottsutredningarna, enligt våruppfattning, i många avseenden skiljer sig från andrabrottsutredningar bl.a. genom att de förutsätterspecialistkunskaper vad gäller ekonomiska och juridiskafrågor, ofta är mycket omfattande och förutsätter ett närasamarbete mellan flera myndigheter. Därför är det, somockså anförs i , mycket angeläget attresurser satsas på metodutveckling när det gällerekobrottsutredning. Även utländska erfarenheter kan varaav intresse och bör därför inhämtas på lämpligt sätt.Framför allt åklagare, men även domare har också ettbehov av förbättrad utbildning i dessa frågor. För att kunnaförstå och tillgodogöra sig ett omfattande ekonomisktmaterial krävs kunskaper i ekonomi och redovisning somnormalt inte ingår i dessa personalkategoriersgrundutbildning. Förutom en grundläggande utbildningkrävs att resurser finns för vidareutbildning inom dettaområde. Detta är särskilt viktigt eftersom brotten ochförutsättningarna för dessa förändras genom denekonomiska och lagstiftningsmässiga utvecklingen. När detgäller åklagarna, som ju leder utredningarna, är detväsentligt att dessa har en god utbildning iutredningsmetodik vad gäller ekomål. Vi menar därför attmedel måste säkerställas för att klara av deutbildningsbehov som föreligger på detta område. Vi anseratt riksåklagaren skall erhålla de medel man begärt förekobrottsutbildning, 1,5 milj.kr.Den ekonomiska brottsligheten är koncentrerad tillstorstäderna. Särskilt situationen i äralarmerande. Vi delar därför den uppfattning som framförsi att situationen där kräver särskildainsatser. För att arbeta av balanserna bör övervägas om detär möjligt att i ökad utsträckning anlita externa resurser föratt nå snabba resultat.LagstiftningenFlera olika lagstiftningskomplex har betydelse när detgäller ekobrott. , skattebrottslagen och annanstrafflagstiftning måste naturligtvis vara utformade så att deäven i praktiken går att tillämpa på de förfaranden manvelat strafflägga. Men även den associationsrättsligalagstiftningen, konkurslagen och inte minstskatteförfattningarna skall vara utformade så att demotverkar och försvårar ekobrottslighet. Den kunskap omekobrott som finns hos den som praktiskt arbetar medsådan brottslighet måste därför i ökad utsträckning tastillvara vid utformningen av sådan lagstiftning. Detta kanlämpligen ske genom att personer med sådan erfarenhet fårdelta som experter i utredningar eller genom att de på annatlämpligt sätt bereds tillfälle att yttra sig.En allvarlig lucka i aktiebolagslagen är att det ärmycket lätt att se till att ett aktiebolag inte har någon somär behörig att företräda bolaget. Genom att underlåta attanmäla styrelse och firmatecknare tillregistreringsmyndigheten gör man det närmast omöjligt attförsätta bolaget i konkurs eller att på annat sätt komma åtbolagets tillgångar. Strax före likvidationsförhandlingen itingsrätten kan man anmäla en styrelse, varvidlikvidationsärendet avskrivs. avgår styrelsen ochbolaget är på nytt omöjligt att nå. Genom attlikvidationsförfarandet tar några månader kan mandärigenom hålla sig undan fordringsägare och myndigheterunder . Detta är helt oacceptabelt. Enassociationsform där företrädarna saknar personligtbetalningsansvar måste alltid ha någon som är behörig attföreträda bolaget. Ett minimikrav är att det åtminstonefinns en möjlighet att delge bolaget betalningsanmaningar,konkursansökningar och andra handlingar.Med hänvisning till ovanstående anser vi det mycketangeläget att regeringen tar intitiativ till attundanröja dessa svagheter i lagstiftningen. Att det skapasen möjlighet att alltid kunna delge aktiebolag bör därvidbehandlas med största skyndsamhet.Det är också av vikt att det arbete med att se överaktiebolagslagen som den socialdemokratiska regeringenpåbörjade genom att tillsätta aktiebolagskommitténfortsätter och prioriteras. Vi tänker då närmast på frågornaom att höja gränsen för minsta tillåtna aktiekapital och attse över reglerna om låneförbud och olovlig vinstutdelning.Även skyddet för aktiekapitalet behöver enligt våruppfattning ses över och likvidationsförfarandet måstesnabbas upp väsentligt. Kommittén bör åter få i uppgift attkomma med förslag till lagstiftning om ansvarsgenombrott iaktiebolag i enlighet med de tilläggsdirektiv som densocialdemokratiska regeringen beslutade om. Samtligadessa frågor måste, enligt vår uppfattning, få en snarlösning.Den socialdemokratiska regeringen tillsattekonkursutredningen som bl.a. skulle se över vad som kundegöras för att minska antalet konkurser. Utredningen skulleockså beakta ekobrottssynpunkterna i samband medkonkurser. Som nämnts förekommer olika slag avekonomisk brottslighet i en mycket stor del av konkurserna.Regeringen har aviserat att man avser att lägga neddenna utredning. Detta är ytterligare ett tecken på hurregeringen medvetet underlåter att vidta åtgärder för attkomma åt denna brottslighet.Vi anser att det vore mycket värdefullt omkonkursutredningen fick arbeta vidare med sitt uppdrag.Frågor som därvid borde utredas är exempelvis att i vissafall anlita konkursförvaltarna för utvidgadeutredningsinsatser och att effektiviseratillsynsmyndigheternas verksamhet. Dessa bör ges en meraktiv roll än vad de har . Det förslag somRÅ-RPS-rapporten framställt om att konkursförvaltare ochåklagare skulle kunna utnyttja vissa externa revisorergemensamt bör genomföras.Det missbruk av den statliga lönegarantin somförekommer måste också motverkas. Det är inte rimligt attstaten i praktiken betalar alla kostnader för personal underflera månader när rörelsen fortsätter. Vid den översyn avdessa regler som är på gång är det dock viktigt att inteförsämra den sociala trygghet som det innebär attarbetstagare vars arbetsgivare går i konkurs kan få ut lönm.m. Det faktum att några fåmissbrukar systemet får inte tas till intäkt för att inskränkaalla löntagares sociala trygghet. Regeländringarna skalldärför ta sikte endast på missbrukssituationerna.Förslaget i att låta kungöra beslutom näringsförbud anser vi är välgrundat och bör därförgenomföras. Vidare bör ett centralt konkursregister meduppgifter bl.a. om konkursgäldenärer och vilka som ståttbakom de bolag som försatts i konkurs upprättas.I föreslås att hela skattebrottslagenbör ses över. Vi ställer oss bakom detta krav. Särskilt börövervägas att göra om skattebrottet från ett effektbrott tillett farebrott för att därigenom snabba upp förfarandet. Detär inte heller rimligt att det ibland kan löna sig att heltunderlåta att ge in en deklaration.Även reglerna om kvittning bör ändras så att utrymmetför att på ett otillbörligt sätt försvåra och förhalaskattebrottsutredningar minskas väsentligt. Med kvittningavses att den misstänkte för att fria sig åberopar att hanupptagit en annan inkomst för högt eller att han underlåtitatt dra av vissa kostnader. Dessa förfaranden skulle enligtden skattskyldige eliminera resultatet av den upptäcktafelaktigheten.