mot · GG02Bo4 · 1992-11-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:32 Samerna och samisk kultur m.m. Om ersättning för viltskadorSamerättsutredningens mångåriga arbete resulterade tillsist i slutbetänkandet Samerätt och sameting . Manföreslog att samerna, genom ett tillägg i regeringsformen 1kap. 2 §, skulle erkännas som urbefolkning. Utredningenföreslog också en samelag inom vilken den samladesamepolitiken skulle rymmas.Den tidigare socialdemokratiska regeringen förde aldrigutredningsförslagen till . Man föreslog däremotvissa ändringar i rennäringslagen. Dessa avslogs avriksdagen som begärde en sammanhållen proposition byggdpå utredningens förslag.I den proposition som föreläggs saknas deovan relaterade grundläggande förslagen frånsamerättsutredningen. Jag instämmer i de kritiskasynpunkter som, med anledning av dessa brister ipropositionen, förs fram i andra motioner. I denna motionkommer jag inte att ta upp dessa grundläggande yrkanden.Motionen berör ett konkret delområde i propositionen,ersättning för viltskador.Regeringen föreslår i propositionen förändringar när detgäller ersättning för rovdjursrivna renar. Mot bakgrund avatt det nuvarande systemet har många brister så delar jaguppfattningen att en förändring är nödvändig.För att ersättning ska utgå krävs nu att den rovdjursrivnarenen återfinns, vilket kräver omfattande arbetsinsatser.Dödsorsaken är inte alltid enkel att fastställa.Utformningen av ersättningssystemet bidrar inte till högaambitioner när det gäller bevarandet av de hotaderovdjursstammarna.Naturvårdsverket har lämnat förslag till ett nytt system,som utgår från den naturvårdande ambitionen. Detföreslagna systemet bygger på ett helt nytt tänkesätt. Det ärinte längre i första hand fråga om en ersättning förrovdjursrivna renar utan en ersättning för naturvårdandeåtgärder. Släktskap finns med den typ avlandskapsvårdande ersättning som införts inom jordbruket.Ersättningen ska baseras på förekomsten av rovdjur ochförutsätter därför en betydligt bättre kännedom omrovdjurens antal och livsmönster. Därför måste ökaderesurser anslås för rovdjursinventeringar. För dettaberäknar att det behövs tolvheltidsanställda rovviltskonsulenter samt ytterligare tolvpersoner under tre vintermånader för spårningsarbete.Regeringen föreslår i propositionen en förändring, somdelvis stämmer överens med förslag,men inte vad gäller inventeringsverksamheten.Ersättningssystemet ska baseras på rovdjursförekomst,men enligt regeringen så kommer vi aldrig att kunna fåtillförlitliga beslutsunderlag. Regeringens, visserligenouttalade, men tydliga slutsats blir därför att det inte är löntatt försöka.Naturligtvis kommer vi aldrig att kunna fullständigtkartlägga och inventera rovdjurens förekomst ochlivsmönster, men vi bör sträva efter en noggrann kontroll avrovdjursstammarna. Det är nödvändigt för att skapaunderlag för ett rättvist ersättningssystem och minskaeventuella motsättningar mellan faunavård ochtamdjursskötsel.Men vårt ansvar är vidare än så. Genom riksdagsbeslutoch internationella åtaganden ( anslutning tillBernkonventionen) har vi formulerat ett mål. Alla i landetnaturligt förekommande växt- och djurarter skall gesmöjlighet att överleva i livskraftiga bestånd inom sinanaturliga utbredningsområden. För att nå målet behövsflera åtgärder, ett nordiskt samarbete, ett lagligt skydd somuppfyller krav och en fungerandekontroll av rovdjursstammarna.Det är därför av största vikt att beslutar attNaturvårdsverkets förslag, även i de delar som rörinventeringsverksamheten, skall genomföras. Tolvrovviltskonsulenter och personal under tre vintermånaderför spårningsarbete behövs hos länsstyrelserna. Där så ärmöjligt bör naturligtvis utrymme för denna verksamhetskapas genom omprioriteringar. Det viktiga nu är attriksdagen markerar att denna ökade satsning på inventeringoch övervakning av rovdjur är nödvändig om skaleva fastlagda mål och internationellaåtaganden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av inventering ochövervakning av rovdjursstammarna.