mot · GF02So490 · 1992-01-27 00:00:00 — Mer än 200 000 svenskar är beroende av lugnande ochsömngivande medel. Mellan tre och fyra miljoner recept påberoendeframkallande psykofarmaka skrivs ut påde svenska apoteken. Mest utbrett är dettaläkemedelsmissbruk bland kvinnor och personer över 60år. Den mest föreskrivna psykofarmakan är s.k.bensodiazepiner.Olika studier visar att mellan avbefolkningen använder bensodiazepiner för att lindra oro,ångest, neuroser och sömnproblem. Av tillgänglig statistikframgår att förbrukningen ligger över riksgenomsnittet iGöteborgs och län samt medanNorrbotten ligger lägst. Undersökningar visar också att vadgäller just förskrivningen av bensodiazepiner ligger främstHelsingborg, men även andra orter i överriksgenomsnittet.Blandmissbruk, d.v.s. kombinerat missbruk av alkoholoch läkemedel, förekommer i stor utsträckning. Av 105inläggningsfall med diagnosen alkoholberoende påalkoholkliniken i hade bensodiazepiner ikroppsvätskor. Studien anses vara representativ förpatienter som är alkoholberoende i storstadsmiljö.Siffrorna stämmer väl överens med internationella studieroch har, enligt uppfattning snarare ökat änminskat på senare år.Narkotikamissbrukare använder bensodiazepinpreparatsom ersättningsdrog. Detta ökar risken för illegalförskrivning av preparaten. Antalet receptförfalskningar år1990 var 1.245 i hela landet (1989: 340) varav Malmösvarade för och för 20 %.Ett viktigt konstaterande är också att en stor del av dennarkotika som konsumeras av narkomaner har ett ''legalt''ursprung, d.v.s. utgörs av olika typer av bensodiazepinersom föreskrivs av läkare och är starkt subventionerade avsamhället. och polis beslagtog drygt 32 000 tabletter bensodiazepiner. 1990 hade beslagen ökattill cirka 52.000, alltså en ökning med mer än 20.000tabletter på 2år.Enligt en PM från finns enbart iStockholm ett tjugotal privatpraktiserande läkare somtillhandahåller recept mot ett högt arvode. Det är ocksåutomordentligt upprörande att en omfattande förskrivningav legal narkotika sker till personer som redan är gravtnarkomaniserade på andra preparat. De läkare somförskriver bensodiazeopiner till narkomaner är i första handprivatpraktiserande. Emellertid har månganarkomanvårdare funnit recept hos grava narkomaner frånSabbatsberg, , m.fl. sjukhus,vilket visar att förskrivning även förekommer inom denoffentliga sjukvården.Erfarenheterna visar att ett starkt ökande antalmänniskor inte i första hand intar sömnmedel och lugnandemediciner av terapeutiska/medicinska skäl, utan därför attde har blivit beroende och inte kan sluta med sina medicinerutan hjälp med nedtrappning och avgiftning. Dessamänniskor är inte missbrukare i vanlig bemärkelse. De harblivit beroende trots att de bara följt läkares ordinationer.Än mer uppseendeväckande är denna omständighet medtanke på att den medicinska expertisen inte kan visa attbensodiazepinerna har någon terapeutisk/medicinsk verkanlängre än vid regelbundet intag.Till de kända sociala skadeverkningarna av en för högförbrukning av bensodiazepiner, kan nu även läggas nyamedicinska rön om fosterskador hos nyfödda barn. Somförsta läkarlag i världen påvisade ett läkarlag i Göteborgallvarliga missbildningar hos barn till mödrar som ärstorförbrukare av just bensodiazepiner. Fosterskadornapåminner om de som hög alkoholkonsumtion undergraviditet kan ge upphov till.På samma sätt som den totala konsumtionen av alkoholhar betydelse för alkoholskadornas omfattning, finns detgrund för misstanken om att missbruk av sömnmedel ochlugnande mediciner är relaterat till totalkonsumtionen avbensodiazepiner. Genom att få ner förskrivningen av dessapreparat, skulle alltså mycket lidande kunna elimineras.Undersökningar pekar också på att förskrivningen i vissgrad sammanhänger med det synsätt, som den enskildeläkaren har på människors problem och krisreaktioner. Idetta sammanhang kan man även hitta kopplingar till denlokala terapitraditionen bland läkarna.Socialutskottet behandlade i sitt betänkande1989/90:So433 motioner med förslag till åtgärder mot ovanbeskrivna och omfattande läkemedelsmissbruk. Utskottetdelade motionärernas uppfattning om behovet avintensifierade insatser för att komma till rätta medproblemen och utskottets ställningstagande utmynnade i etttillkännagivande till regeringen med anledning avmotionerna.Som exempel på lämpliga åtgärder mot det tilltagandeläkemedelsmissbruket angavs intensifierad forskning,särskilda informationsinsatser som t.ex. symposier,konferenser för kunskapsspridning, workshops ompsykofarmaka och allmänna råd.Samma brist på konkretiseringar i fråga omverkningsfulla insatser mot läkemedelsmissbruket tycksprägla synsätt, åtminstone som det kommertill uttryck i en PM daterad . Bland angivnaplanerade insatser nämns överhuvudtaget ingentingkonkret i form av åtgärder mot försumliga läkare, hårdaregranskning av läkemedelsbranschens marknadsföring,apotekens registreringsmöjligheter eller s.k. generiskförskrivning.Många års erfarenheter av läkemedelsmissbruk talar nuenligt vår uppfattning klart och entydigt för att mera direktaoch konkreta åtgärder måste komma till användning för attkraftigt minska förbrukningen av t.ex. bensodiazepiner.Sålunda torde det vara nödvändigt att se till attförskrivning efter enbart telefonkontakt inte får ske. Enbartminsta förpackning bör vidare skrivas ut vid varje tillfälle.Socialstyrelsen och industrin måste mera aktivt arbeta föratt beroendeframkallande läkemedel tillhandahålles imindre förpackningar.Läkemedelsbranschens marknadsföring måste granskasbetydligt hårdare än . Detta gäller inte minstgranskningen av den marknadsföring av produkterna somäger rum på symposier och konferenser där medlen säljsmuntligt och direkt.Patienten har också rätt till en ordentlig information ompreparatens verkningar och biverkningar. Fantasinamnenpå läkemedel måste elimineras och ersättas medbeteckningar som ger information om innehållet, s.k.generisk förskrivning.Förebyggande insatser mot läkemedelsberoende saknas.De avgiftningsavdelningar som finns föralkoholmissbrukare och narkomaner, motverkar ofta sitteget syfte när det gäller avgiftning av läkemedelsberoende.Detta beror främst på de korta vårdtiderna. Karakteristisktför abstinensen vid läkemedelsberoende är att symptomenofta kulminerar först . Svåra symptom kantill och med fortsätta innan de börjar klingaav. Dessutom kan abstinenssymptomen återkomma i nyatoppar under en längre tidsrymd. Abstinensen är överlagmycket långvarigare än vid annat beroende.Såväl internationella som nationella iakttagelser visar attläkarna ofta har mycket dålig kunskap om i vilkenomfattning de skriver ut lugnande medel och sömnmedel.Ett sätt att lösa detta problem är att låta apoteken registreravilka mediciner som varje läkare eller vårdcentral skriverut. Metoden har prövats i sydvästra sjukvårdsområdet iStockholm och den borde kunna bli en rutinuppgift genomApoteksbolagets datoriserade system överläkemedelsleveranser och icke individbaserade receptdata.Socialstyrelsen måste utarbeta dels ettvårdprogram, dels rekommendationer till landsting ochkommuner för deras arbete med psykofarmakaberoendepersoner. Inom sjukvårdens grundutbildning ochvårdpersonalens vidareutbildning bör undervisning ompsykofarmaka, bruk, beroende och missbruk införas.Forskning om hjälpmedelsbehovets omfattning ochmetoder för vård av missbrukare måste intensifieras. Det ärviktigt att denna forskning står fri och obunden i sittförhållande till läkemedelsindustrin.Socialstyrelsens läkemedelsavdelning måste ta ett ökatansvar för att klara sina uppgifter att kontrolleraläkemedelshanteringen, bolagens marknadsföring samt attsköta informationen till allmänhet, vårdpersonal ochmassmedia. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av konkreta insatser föratt förebygga missbruk av beroendeframkallandeläkemedel.