mot · GF02U507 · 1992-01-27 00:00:00 — Ny chans för folkSvenskt stöd till omvandlingEuropas folk har en ny möjlighet att skapa enkontinent i frihet, demokrati och fredlig samverkan. som drog fram över Central- och Östeuropahösten 1989 och som kulminerade iSovjetmaktens upplösning är en historisk vändpunkt för vårvärldsdel. Den ger oss nya möjligheter, och den ställer ossinför nya risker.Socialdemokratin vill att den solidaritet vi visatoppositionen i nu följs upp med ettkonkret samarbete till stöd för dessa länderssamhällsomvandling.Efter årtionden av kommunistiskt förtryck ochförljugenhet finns nu förutsättningarna för folken i ,och , i de återigen självständigaEstland, och , i och , iRumänien, och , i ochKroatien, samt i de andra nationer och delar avSovjetväldet och som vunnit sitt oberoende attbygga demokratiska samhällen, att återknyta banden medsin historiska och kulturella identitet liksom med våreuropeiska gemenskap, att skapa välstånd och rättvisa ochen utveckling i balans med naturen.Emellertid är det redan uppenbart hur svår dennaprocess kommer att bli. Tragedin i och våldet iKaukasus vittnar om de fruktansvärda destruktiva kraftersom kan utlösas. Varubristen och de mångas nöd i våra östragrannländer, den fallande produktionen, den tilltagandearbetslösheten och de sociala påfrestningarna som följt påde ekonomiska reformprogrammen i vittnarom de oerhörda svårigheterna som samhällsomvandlingenstår inför.Misslyckanden i kommer attdirekt beröra övriga . Omvänt skulle enframgångsrik samhällsomvandling ha stor betydelse förresten av världsdelen. Därför är den chans som folken iÖsteuropa har också en chans för hela Europa.Det gäller först och främst att bygga en allomfattandeeuropeisk säkerhetsordning. Framgångarna för ESK och denya förtroendefulla kontakter som etableras mellan NATOoch de östeuropeiska staterna är av största betydelse förvårt eget lands säkerhet. Emellertid är vi inte i hamn ännu.Hundratusentals soldater, tiotusentals kärnvapen ochmängder av andra vapen är fortfarande stationerade iEuropa. och kriget i Jugoslaviengör det uppenbart hur nödvändigt det är att skapa starkareeuropeiska säkerhetsstrukturer.Direkt berör oss också den allvarliga miljöförstöringen iÖsteuropa. Vårt gemensamma hav, , fortsätter attnedsmutsas, främst genom utsläpp från de östeuropeiskaländerna. Vårt gemensamma luftrum fortsätter att föra medsig mycket av de utsläpp som försurar våra skogar ochmarker. Vi har långt kvar i att omvandla vårt egetproduktionssätt, men kan vi inte gemensamt med våragrannländer utforma en miljöpolitik för hela regionenkommer miljön att fortsätta att försämras också hos oss.Av stort gemensamt intresse är möjligheterna tillekonomisk integration. De östeuropeiska ekonomierna äridag mycket svaga och deras omvandling kommer att ta långtid. I denna omvandling kommer utländskt kapital att spelaen viktig, till och med en avgörande roll. Här lever i vårnärhet ett par hundra miljoner människor. De har vilja ochstor potential att klara av att höja sin välfärd. Dennaprocess bör vara av största intresse för ett framsynt svensktnäringsliv. Genom investeringar och öppen handel finnsstora möjligheter till ömsesidigt utbyte.Vi måste bygga ett i gott grannskap. Vi kan seframför oss ett där människor rör sig enklare övergränserna, där vi kan ta del av och inspireras av varandraskulturer. Viktiga delar av en historisk och kulturellgemenskap kan återvinnas, som vi bygger ett nyttEuropa. Människor kommer att kunna leva och arbetainom ett mycket större område.Misslyckas vi med att skapa ett nytt medborgarnas ochlöntagarnas som också inkluderar Central- ochÖsteuropa kommer säkerhetspolitiska, miljömässiga,ekonomiska och andra faktorer att sammantaget skapastora risker för vår egen välfärd. Det är i högsta grad i vårteget intresse att stödja det nya demokratiska Östeuropassamhällsomvandling.Åren av förtryck och förljugenhet har satt sina spår. Vifår inte underskatta svårigheterna i samhällsomvandlingen.Det är långt ifrån självklart att länderna kommer att hitta derätta balanserna och de rätta kombinationerna av nationellfrigörelse, gemensamt ansvarstagande och ömsesidigrespekt och tolerans, de rätta kombinationerna av radikalomvandling och stabilitet, av marknadsekonomiskareformprogram och politiska, sociala, miljömässiga ochmånga andra ambitioner. Inga enkla lösningar erbjuder sig.Samarbete med övriga kommer att varaavgörande. Det gäller nu att i första hand trygga folkens rätttill självbestämmande. ,Helsingforsöverenskommelsen och ESKs Parisstadga måstebinda också de nya länderna. Principerna om demokrati ochfredlig lösning av konflikter, respekten för gränsersokränkbarhet, respekten för mänskliga rättigheter och förminoriteter, principerna om rättsstaten och om den socialamarknadsekonomin måste gälla alla stater. Genomfolkrättsligt bindande avtal och genom medlemskap iinternationella organisationer ska en så stark grund sommöjligt skapas för det fortsatta samarbetet.Ett demokratiskt samhällssystem skapas emellertid intelika fort som lagar stiftas och avtal undertecknas.Demokratins kultur måste få fotfäste i samhällena och derasinstitutioner. De demokratiska landvinningarna måsteständigt försvaras mot populistiska försök att locka tillgenvägar som i själva verket är återvändsgränder,bedrägliga försök att återigen koncentrera makten hos ettfåtal. På olika håll kan en odemokratisk utveckling inteuteslutas. av förtryck kan demokrati och stabilitetvara svåra att etablera. Men omvärlden måste klargöra attde internationella överenskommelserna måste respekteras.Samarbetet måste både bygga på internationellsamordnad grund och vara decentraliserat.Genom internationell samverkan, t.ex. i ESK, EG, den s.k.G24-gruppen, de internationella finansiellaorganisationerna, och FN, kan de grundläggandekraven på politiska och ekonomiska reformer ställas ochhuvuddragen i biståndet samordnas. Detta är en mycketviktig del av arbetet med att bygga det framtida Europa.Regionala organisationer, som t.ex. ett framtidaÖstersjöråd, kommer också att spela en viktig roll.Samarbetets konkreta dimension utgörs avdirektkontakterna mellan grannfolken. Inte bara regeringaroch myndigheter möts. Företag, organisationer,kommuner, universitet och andra, liksom enskilda individersöker upp varandra, organiserar ett utbyte och skaparbestående band. Så byggs genuint gemensam säkerhet, såkan en hållbar utveckling skapas, så kan en framtid isamverkan garanteras.För detta utbyte kommer de svenska och östeuropeiskaparterna att till allra största delen själva bära detorganisatoriska och finansiella ansvaret. Den svenskariksdagen bör emellertid ge utrymme för ett omfattandeprogram som ger stöd till samarbetet.För 30 år sedan formulerade statsminister prop. 1962:100 biståndets uppgifter. Samarbetet skall sökaminska skillnaderna i levnadsvillkoren genom att ''vidgahandeln, lindra nöden, förmedla kunnande och tillförakapital''. Detta arbete har vi nu inlett med våra grannar iCentral- och Östeuropa.Hösten 1989 -- mitt då denösteuropeiska revolutionen spred sig från land till land --presenterade den socialdemokratiska regeringen ettÖsteuropaprogram. avsattes för entreårsperiod.Nya biståndskanaler byggdes upp som förutsatte ettdecentraliserat genomförande. En ordning skapades för attkunna fatta beslut om insatser med de nya regeringarna ifr.a. , , och , men också medandra delar av . Likaså bidrogSverige till att skapa en internationell samordning avstödet.Under loppet av det dryga budgetår somÖsteuropaprogrammet löpte före regeringsskiftet hösten1991 fattade regeringen och biståndsmyndigheterna beslutom långt över 300 insatser av varierande storlek. Flera avdessa ''insatser'' består dessutom av mångdubbelt fleraeftersom beslutsrätten delegerats. genomfört en mängd olika insatser.Kommunförbundet gavs det övergripande ansvaret attfördela bidrag till det stora vänortssamarbete somutvecklats över hela och som i sin tur består av enoöverskådlig mängd insatser.Regeringen ger i budgetpropositionen ingen redovisningav de insatser som genomförs. En uttömmande beskrivningkan inte heller ges här, men följande tabell ger en översiktöver den första Östeuropamiljardens utnyttjande fram tilloktober 1991.Finansierandemyndighet/ändamålAnslag(milj.kr.)Beslutat(milj.kr. )AntalinsatserBilateralt biståndBITS: Polen270 187 45BITS: övr. genom SIDA90 65 ca160UD15 15Totalt(525)(363)( > 310)Multilateralt bistånd375 325Andra insatser100 > 100Totalt1 000 > 800 > 300Inom av Östeuropaprogrammet hadealltså över 800 milj. kr. av miljarden beslutats. Utfästelsereller långt framskridna planer fanns för återståendeutrymme. Riksdag och regering hade därutöver fattat beslutom 525 milj. kr. som kapital till , gjortutrymme för garantiutfästelser för statliga lån på 800 milj.kr. som betalningsbalansstöd, bidragit med 65 milj. kr. tillden polska stabiliseringsfonden och givit 50 milj.kr. för satsningar i samriskföretag. Särskilda pengar hadeavsatts för universitetens forskningssamarbete. Likaså hadeExportrådet fått särskilda pengar för handelsfrämjandeinsatser. Humanitära insatser hade gjorts för barnen iRumänien och . En beredskap för nödhjälp hadeskapats som denna vinter kommit till användning i StPetersburg och . Med mera.En total sammanställning av de beslutade och utfästastatliga insatserna i fram till hösten1991 har inte gjorts, men ligger, om det finansiella stödetinkluderas, som synes betydligt över två miljarder kronor.Med dessa resurser har vi åstadkommit det första och detstörsta stöd som något land gett de baltiska staterna. Ocksåi var vi tidigast på plats och har gett ett omfattandeoch strategiskt stöd, främst för att förbättra miljön, ett stödsom av de polska myndigheterna utpekats som synnerligenviktigt. Vi har också kunnat bidra aktivt till detinternationellt samordnade samarbetet.Det snabba ianspråktagandet vittnar om hur fortutvecklingen gått, om hur stora behoven är och om hur storefterfrågan på insatser är. Sedan det förstaÖsteuropaprogrammet lades har nya behov och nyamöjligheter vuxit i mycket snabb takt. De baltiska staternaär nu självständiga. har upplösts.Reformprogrammen accelererar. Alltdetta ställer nya krav på svenska insatser.Riksdagen bör nu fatta beslut om ett nytt program församarbete med . Det skall syfta tillatt stödja en demokratisk samhällsutveckling och reformerför en ekonomisk, social och miljömässigt hållbarutveckling. Vi instämmer i regeringens förslag om attfastställa en ram om totalt i tre årfrån och med 1992/93.Det nya anslaget för samarbete med Central- ochÖsteuropa bör finansieras utanför den enprocentram somavsatts för bistånd till . Det stora kapitalbehov sombehövs för kan inte tas från de resurser somsamtidigt behövs för de fattiga länderna. Även om motivenoch medlen för insatser i och i tredje världenliknar varandra -- båda syftar till att med kunskap ochkapital stödja en samhällsomvandling som leder till attländerna kan stå på egna ben i en gemensam värld -- ärnöden i så mycket större. De fattigas behov harinte minskat som de historiska händelserna iEuropa ställt nya krav på det internationella samarbetet.Utvecklingen i har goda förutsättningar attfrämja utvecklingen i tredje världen. Det harslukat enorma resurser som kan frigöras. Konfliktenunderblåste våld och krig i många delar av tredje världenoch lade hinder i vägen för reell internationell samverkan.Idag finns helt nya förutsättningar för ett sådant samarbete.Detta behandlas närmare i socialdemokraternaspartimotioner om globalt samarbete och bistånd. Det råderemellertid inget tvivel om att konkurrensenom kapital kan utfalla till tredje världens nackdel. Därförbehövs additionella resurser för att finansieraÖsteuropastödet.När den socialdemokratiska regeringen presenteradedet första Östeuropaprogrammet gjorde delar avoppositionen stort väsen av att 300 milj. kr. Detta ägde rum när utrymme snabbtbehövde skapas i en i praktiken redan färdigställd budget.Regeringen deklarerade då att detta var en tillfällig lösning.Att betydligt större belopp skulle komma att behövas närförutsättningarna fanns var redan då uppenbart. behövsde mycket större beloppen för ett nytt Östeuropaprogram.I budgetpropositionen /93 lägger den borgerligaregeringen ett förslag om en ram på en miljard kronorutanför enprocentramen för samarbete med Central- ochÖsteuropa. Det är bra. Det är emellertid mindre bra attregeringen inte kommer med ett mer utarbetat förslag tillinnehåll. Det är desto mer förvånande som de borgerligapartierna talat om behovet av ett sådant stöd.Enligt vad som framgår av budgetpropositionen är denborgerliga regeringens Östeuropaprogram en tom ram utantydligt angivande av hanteringsformer eller ändamål.Regeringen begär bemyndigande att görautfästelser , varav på sin höjd caen halv miljard kan sägas vara närmare definierad tillhanteringsform och ändamål. Detta är inte acceptabelt.Det visar hur oförberedda de borgerliga partierna ipraktiken har varit på att ta ansvar för ett verkligt stöd. Detvisar på bristande skicklighet på ett område där man söktprofilera sig. Det visar på bristande respekt för riksdagensansvar för statens budget.Denna oklarhet leder nu i första rummet till attplaneringen av framtida insatser stannar upp. I stället för attpåskynda samarbetet med bromsasdet upp. Regeringen förlorar dyrbara månader i en processsom redan varit hårt ansträngd. Våra samarbetsländer kaninte dra någon slutsats om vad de kan räkna med. Ansvarigamyndigheter och engagerade aktörer kan inte upprätthållatillräcklig framförhållning.Med den uppläggning som regeringen föreslår skapasstora risker för ministerstyre. Genom att myndighetsansvarinte klarläggs blir riskerna för politiskt motiveradeprojektbeslut stora. Prioritetsprövning,effektivitetskriterier, insyn och ansvar är oklara och riskeraratt åsidosättas. Efter att revisorer just gjort engenomgång av dessa frågor och inskärpt nödvändigheten avatt ges ordentlig insyn i budgetprocessen så attmeningsfulla ställningstaganden kan göras, gör regeringentvärtom och begär öppet mandat att egenhändigt hantera2,. Detta är en utmaning mot riksdagen.Regeringen säger att man tänker inrätta en särskildkunskapsfond och en särskild beredning inomregeringskansliet för att hantera detta stöd. Det är oklartom regeringen har för avsikt att skapa en ny myndighet elleren rådgivande instans inför regeringsbeslut. Regeringen hargoda skäl att på organiserat sätt inhämta råd från experteroch engagerade. Men vill regeringen skapa en nybeslutsordning skulle emellertid, till skillnad från vadregeringen föreställer sig, processen komma attbyråkratiseras. En ny instans skapas där detta inte behövs.BITS, beredningen för internationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete, är den huvudsakliga myndighet somhar kompetens att hantera den typ av kunskapsöverföringsom behövs i samarbetet med . BITS tillkom somsärskild beredning just för att arbeta på detta sätt i enbredare kategori länder än de fattigaste, på vilka SIDAkoncentrerade sig. BITS decentraliserade arbetssätt, att''mäkla'' och finansiera kontrakt mellan parter i ochsamarbetslandet, är väl lämpat för samarbetet med deösteuropeiska länderna. Under hårt pressade förhållandenhar BITS väl hanterat merparten av det omfattande ochmycket varierande stöd som gett. Det mesteffektiva sättet att klara av utvidgningen av samarbetet äratt stärka BITS administration, både vad det gällerprojekthanteringen och planerings- ochsamordningsarbetet.Medan andra stora givarländer gör på samma sätt somSverige gjort och använder biståndsadministrationen församarbetet med , men med särskild finansiering,vill den borgerliga regeringen under ledningskapa en särordning. De internationella organisationerna,som t.ex. , har inte i princip behövt ändra sittarbetssätt för att utsträcka sin verksamhet till länderna iÖsteuropa. I stället för att bygga vidare på ett globaltsamarbete, vill regeringen nu skilja från resten avvärlden. Det är föga framsynt.I brist på konkret förslag från regeringen, måsteriksdagen själv ta ställning till hur Östeuropasamarbetetskall utformas. Här följer socialdemokraternas förslag.Landfördelning: skall utveckla ettsamarbete med samtliga länder i Öst- och ,ett samarbete som baseras på de principer som växer fram iden nya alleuropeiska gemenskapen, i synnerhet ESKsParisstadga. skall särskilt utveckla ett samarbetemed de länder där demokratiseringen fullföljs och därstarka ekonomiska och sociala reformprogram genomförs.Huvuddelen av insatserna bör gå till länder i vårtnärområde, , dvs. , ,, och , särskilt StPetersburgsområdet. Ett betydande stöd bör också ges tillTjeckoslovakien och . Stöd till länderna på ,till , och andra nya stater som kommitur Sovjetväldet skall kunna ges beroende på den politiskautvecklingen.Vi måste bygga nät av kontakter med hela det nyaEuropa. Vi bör använda både multilaterala och bilateralaformer. Regeringens förslag inskränker i onödan Sverigesmöjligheter att utveckla relationer och samarbete med vårvärldsdel.Multilateralt samarbete: Det är viktigt att Sverigebidrar till att utveckla multilaterala former för samarbetet.Europas många organisationer, de internationellafinansieringsinstituten, FNs fackorgan, , liksomnordiska samarbetsformer och nya regionala organ, somt.ex. det av socialdemokraterna föreslagna ,bör utnyttjas. Skälen härför är såväl omedelbarasamordnings- och effektivitetsskäl som avsikten att byggabestående internationella samarbetsformer.Bilateralt samarbete: Den användadecentraliserade modellen bör utvecklas vidare. Svenskaoch östeuropeiska parter i samhällets alla delar bör varaansvariga för insatsernas genomförande. Olikamyndigheter och organisationer kan användas för attansvara för granskning, beslut, finansiering ochuppföljning. Samarbetet skall i så hög utsträckning sommöjligt bygga på eget engagemang och kostnadsdelning föratt främja såväl kostnadseffektivitet som ett beståendeframtida utbyte även utan statligt stöd.Det kunskapsutvecklande biståndet börhuvudsakligen hanteras av ett förstärkt BITS. Isamråd med bör BITS delta betydligtmer aktivt i den internationella samordningen och denstrategiska planeringen.Det bilaterala biståndet bör i princip kunna rörasamhällets alla delar. Följande fem områden bör särskiltbetonas: 1) demokratisk samhällsutveckling; 2) reformer isyfte att utveckla en marknadsekonomi på en socialt ochmiljömässigt hållbar grund; 3) miljöförbättrande åtgärder;4) näringslivets omstrukturering och en utbyggnad avinfrastrukturen; 5) utbildnings- och hälsovårdssektorerna,samt insatser för särskilt utsatta grupper.För kunskapsutvecklande insatser genom BITS bör ettutrymme om totalt 300 milj. kr. avsättas /93, samtlika mycket för vart och ett av de två följande åren. Vissamateriella komponenter bör kunna ingå i insatserna.Folkrörelserna och de enskilda organisationernahar en viktig roll att spela i att bygga demokratin och skapabestående kontakter mellan medborgarna i våra olikaländer. Regeringen har i budgetpropositionen inte anvisatnågra medel för detta ändamål. Vi föreslår en betydandeökning till 40 milj. kr. Liksom tidigare är SIDA denmyndighet som är bäst lämpad att hantera detta stöd.Delegeringen av beslut om konkreta insatser kan medfördel även i högre utsträckning göras till organisationernasjälva genom ramavtal och på annat sätt. Svenska Institutetsroll i har vuxit. Det gäller kulturutbyte,stipendier, studiebesök och expertutbyten,språkundervisning m.m. Vi föreslår betydligt ökadeinsatser: 20 milj. kr. börges i uppdrag att utreda möjligheterna till ett meromfattande och långsiktigt stipendieprogram gällandeungdomars högskole- och yrkesutbildning.För särskilda insatser bör 140 milj. kr. per åravsättas till regeringens förfogande. Det är, som ovanbeskrivits, angeläget att kunna delta i multilateralasammanhang. Regeringen bör även kunna fatta beslutom att för särskilda ändamål ge uppdrag till myndighet ellerorganisation. Ur detta belopp bör även eventuella insatserför nödhjälp tas.Näringslivsutveckling: Utöver de möjligheter somfinns att genom BITS-finansierade insatser stödja detösteuropeiska näringslivets omstrukturering ger styrelsenför näringslivsbistånd, , svenskt näringsliv stöd ide direkta kontakterna österut. ABhar mött en mycket stor efterfrågan på samriskkapital. Tillskillnad från regeringen anser vi att bör få denkapitalökning med 75 milj. kr. Därutöver börSwedecorp få medel för s.k. främjandeinsatser.Direktkontakt mellan företag är ett strategiskt led i att brytade gamla ekonomiska strukturerna.Regeringen och /bör vidare ges iuppdrag att närmare undersöka och om möjligt utvecklaformer för näringslivsutveckling som bygger på ettbetydande eget framsynt engagemang av svenskt näringsliv.Detta kan t.ex. ta sig formen av ett huvudsakligen av svenskindustri finansierat utbildningsinstitut, eller andra formerför företagslednings-, yrkes- och praktikantutbildning. Detkan ta sig formen av en samordnad satsning på ennäringslivssektor, bestående av olika typer av insatser somförstärker varandra, men som då också finansieras på olikasätt. Det är viktigt att näringslivsutveckling från början ägerrum på marknadsekonomiskt sund grund. Liksom när detgäller BITS-finansierat samarbete bör regional utvecklingoch kooperativt företagande kunna utgöra delar avsamarbetet.1993/94 och 1994/95 bör 100 milj. kr. avsättas förnäringslivsbistånd.Finansiellt stöd: Ett akut behov av finansiellt stödfinns för att underlätta den ekonomiska omvandlingen.Förutsättningarna för ett sådant stöd har varitbegränsade till , och , men itakt med att reformprogram utvecklas för att stabilisera ochliberalisera ekonomierna också på annat håll, särskilt iEstland, och , kommer ett sådant att blimöjligt att ge. Detta bör inte ta sig formen av finansiellt stödtill enskilda projekt, med de från biståndshistorienvälkända risker det medför av snedvridning ochineffektivitet, utan bör huvudsakligen utgöras av denmarknadsekonomiskt minst snedvridande formen, obundetbetalningsbalansstöd.Betalningsbalansstöd bör ges i internationelltsamordnade former och kan vara bidrag tillstabiliseringsfonder eller resurser som direkt möjliggör enökad import. Stödet kan ges i form av gåvor, långfristigastatliga lån (till marknadsmässig eller subventionerad ränta)eller statliga garantier för upplåning på marknaden.För , och kommer ett starktstöd att behövas när länderna sannolikt under detta årintroducerar egna valutor. Det är ännu inte möjligt att sägahur stort detta bör bli. Regeringens förslag är godtyckligtbestämt. Närmare precisering av beloppet bör avvakta detmultilaterala samarbetets gång. Detta första finansiella stödtill de baltiska staterna bör dock ges i form av en generösgåva -- en grundplåt i befästandet av den ekonomiskasuveräniteten. Allteftersom staternas kreditvärdighet tilltarbör stödet övergå till andra former.Behov av betalningsbalansstöd i olika former finns isamtliga länder i . En beredskap försådant stöd bör finnas. Det bidrag som tidigare givits tillpolska stabiliseringsfonden behöver också förlängas.Regeringen bör därför bemyndigas att ge långfristigastatliga lån eller ge statliga garantier för upplåning påmarknaden upp till ett belopp av sammanlagt 800 milj. kr.Eventuella skadefall bör finansieras genom bildandet av enskadefond inom ramen för det finansiella stödet ochomfördelningar i statsbudgeten.En annan form av finansiellt stöd är kapitalstöd genomt.ex. en utvecklingsbank eller -fond. Nordiskainvesteringsbanken har t.ex. föreslagit en Baltiskinvesteringsbank. EFTAs förberedda (senare återkallade)industriutvecklingsfond för var ett annatexempel. Erfarenheterna av sådant stöd är blandade, menstödformen har en roll att spela och har en klar fördelframför direkt projektbistånd. Vi förväntar oss ett snartförslag från regeringen vad gäller den föreslagna Baltiskainvesteringsbanken.Möjligheterna till svenska exportkrediter är ännubegränsade för de flesta östeuropeiska länder. Det kan dockvisa sig att vissa projekt kan vara av stor ekonomisktstrategisk betydelse.