mot · GF02Fi99 · 1992-05-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /93, m.m. (kompletteringsproposition) Bra med enklare systemDe förslag som regeringen lägger fram ikompletteringspropositionen angående den kommunalaekonomin är i många principiella avseenden bra. Det är enfördel för kommunerna att ett flertal specialdestineradestatsbidrag ersätts av ett utjämningsbidrag och att pengarendast går i en riktning, från stat till kommun.Det är också en av kommunerna länge önskad reform attkommunalskatteutbetalningen ändras så att det är detaktuella årets skatt som kommunen erhåller.Den besparing på 5,2 miljarder som föreslås ske påstatsbidragen till primärkommunerna anser vi också ärrimlig med hänsyn till det samhällsekonomiska läget.Komplicerad övergångDet är emellertid besvärligt att övergå från ett system tillett annat. I praktiken är det omöjligt att av propositionenutläsa den samlade effekten för den enskilda kommunen avde förändrade reglerna. Det rör sig inte bara om förändraderegler för statsbidrag utan också om förändrade regler förkommunalskatteutbetalningen. Dessutom komplicerasbilden av att skattereformens effekter slår igenom fullt utför kommunerna först under 1993.SkattereformenÖvergångsreglerna är i och för sig bra,men de löser inte problemen för de kommuner som under1993 påverkas mycket påtagligt negativt av skattereformenseffekter.Dessa effekter beror framför allt på de förändradereglerna för kapitalbeskattningen. Särskilt i kommuner medlåg andel villaboende fick kommunerna tidigareskatteinkomster på grund av kapitalinkomster. Dessainkomster går till staten då kapitalbeskattningen ärstatlig.Eftersom den förändrade kapitalbeskattningen ärfördelaktig för de flesta kommuner höjdesavräkningsskatten så att kommunerna inte skulle vinna påförändringen. Denna avräkningskatt tvingas dock även dekommuner som förlorar på skattereformen att betala.Stockholms stad beräknar själv att skattereformeninnebär lägre inkomster och högre kostnader på drygt 2miljarder kr. Förlusten för beräknas1993/94 motsvara kr. 2.45 och 1995 1.89 per skattekrona.Motsvarande siffror för är kr. 3.36 resp. 2.29. Detkan knappast ha varit regeringens och avsikt attskattereformen skulle få sådana effekter för enskildakommuner.I propositionen redovisas dock att man är medveten omatt vissa negativa effekter av skattereformen uppstått. För1993 föreslås att den indragning som skedde 1992 genom entillfällig höjning av skatteutjämningsavgiften disponeras föratt ''reglera vissa effekter av skattereformen för de mestutsatta kommunerna''.Det är dock uppenbart att det belopp på 1,6 miljarderkronor som regeringen föreslår för detta ändamål under1993 inte är tillräckligt. Något underlag för en bedömningav anslagets storlek redovisas heller inte i propositionen.Någon redovisning av hur motsvarande kompensation skallutbetalas finns inte heller.I propositionen hävdas vidare att behovet avkompensation för skattereformen är tillfälligt (s. 128):Den inkomstutjämning som genomförs i den nyastatsbidragsmodellen innebär emellertid att kommuner somfår ett sämre utfall av skattereformen jämfört medgenomsnittskommunen kompenseras genom ett högrestatsbidrag, när systemet är fullt utbyggt.Inkomstutjämningen kommer inte att slå igenom under denärmaste åren för de kommuner som omfattas avspärreglerna. Jag bedömer det därför nödvändigt att medett kompletterande bidrag övergångsvis reglera effekternaav skattreformen för de mest utsatta kommunerna.Denna beskrivning stämmer möjligen på vissakommuner. Det finns dock kommuner som påverkasmycket negativt av skattereformen och som intekompenseras genom ett högre utjämningsbidrag. Det rörsig alltså inte om ett behov övergångsvis av kompletterandebidrag. Det är istället tvärtom. I och med attövergångsreglerna trappar ner bidraget ökar behovet avkompensation för skattereformen.I propositionen om skattereformen framhölls attregeringen noga skulle följa utvecklingen och ingripa omoförutsedda konsekvenser drabbade oskäligt. Vi förutsätteratt regeringen nu gör denna genomgång och återkommermed förslag till hur orimliga effekter skall kunna mildras förkommuner som kommit i kläm.Utbetalning av kommunalskattDe nya reglerna för utbetalning av kommunalskatt ärprincipiellt riktiga. Eftersläpningen upphör ochkommunerna får den verkliga kommunalskatt sominvånarna i kommunen betalar.Redovisningen av hur övergången till ett nytt systemskall ske är dock så bristfällig att det är omöjligt förkommunerna att bedöma vilka skatteinkomster de kommeratt få . De riktlinjer som anges i propositionen ärför oklara. Vi har förståelse för att det inte nu går att i alladetaljer ange exakt hur övergången skall ske, men det ärinte rimligt att lämna kommunerna i en så stor ovisshet somnu sker. Den oklarhet som sammantaget råder är så stor, attdet kommunala budgetarbetet måste bedrivas underorimliga villkor. För rör det sig omoklarheter i storleksordningen flera miljarder kronor.Liknande förhållanden råder i och Malmö.Kommunerna skall enligt propositionen under 1993erhålla de statsbidrag som avser verksamhet mensom utbetalas . Dessa statsbidrag intäktsförs enligtgällande lagstiftning och redovisas alltså ikommunernas bokslut som en fordran på staten.För 1993 har kommunerna också räknat med att erhållaslutavräkningen på skatten . För kommunerna ärbåde dessa statsbidrag och slutavräkningen på skatten attbetrakta som fordringar på staten.I propositionen föreslås dock att staten skall minskaslutavräkningen på skatten med statsbidragen.Slutavräkningen skall vidare minskas med nivåhöjningen påskatten och del av avräkningsskatten.Enligt propositionen skall detta ske på ett sådant sätt attdet blir budgetmässigt neutralt både för staten ochkommunerna. Detta är, såvitt vi kan förstå, omöjligt attuppnå bl.a. beroende på att staten och kommunernatillämpar olika redovisningsprinciper. Den valda modelleninnebär att det blir budgetmässigt neutralt för staten meninte för kommunerna.Den aviserade propositionen om slutavräkningenpå skatten bör om möjligt innehålla en lösning på dettaproblem. bör ge regeringen detta till känna.ExpertgruppenDet redovisas en betydande osäkerhet i propositionenom det korrekta i det föreslagna systemet för att fördela detnya statliga utjämningsbidraget till kommunerna. Ensärskild expertgrupp kommer också att tillsättas för attlägga ett nytt förslag som ska gälla från 1995.Det är positivt att regeringen har tagit intryck av denkritik som har riktats mot kommunalekonomiskakommitténs förslag.Enligt vår mening finns det ett flertal faktorer som manbör ta hänsyn till:1. Det lokala kostnadsläget påverkar givetvis kostnadenför den service som kommunen erbjuder. Istorstadsområdena tenderar kostnaderna att bli högre bl.a.beroende på högre markpriser och högre löner. Den högrelönenivån leder givetvis också till högre skatteinkomster,men i det nu föreslagna systemet innebär en hög skattekraftatt det statliga utjämningsbidraget blir lågt. För kommunenär det endast en nackdel att ha höga skatteinkomster och ettdärmed sammanhängande högt kostnadsläge.2. Det finns en omfattande forskning som visar att detfinns en rad fördyrande storstadsfaktorer beroende påsärskilt stora behov av sociala insatser, liksom av trafik-,kultur- och fritidsservice.I flera andra länder erhåller storstäderna kompensationför detta.3. En väl utbyggd barnomsorg leder till ökadeskatteinkomster och därmed till en sämre position försådana kommuner i beräkningarna av konsekvenserna avdet nya statsbidragssystemet. Ingen hänsyn tas dock tilldetta i det föreslagna systemet. I storstadsregionerna visardet sig att kommuner med flest inskrivna barn ibarnomsorgen också får sämst utfall och tvärtom. Detbetyder i praktiken att kommuner med hög kvinnligförvärvsfrekvens drabbas hårdast i det nya systemet. Ensådan effekt kan inte ha varit utredarnas avsikt.Vi anser att den expertgrupp som skall tillsättas särskiltskall belysa de faktorer som nämns ovan. bör geregeringen till känna vad som anges i motionen omexpertgruppens arbete. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen i den till höstenaviserade propositionen om möjligt bör finna en lösning påproblemen med slutskatteavräkningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av expertgruppensarbete.