mot · GF02Ju818 · 1992-01-27 00:00:00 — Motionens huvudsakliga innehållI motionen redogöres rent allmänt till en början för deproblem och det behov av hjälp som behövs efter ettkriminellt övergrepp.Därefter redogöres skadeståndslag och deförändringar av denna som föreslås i denna motion.AllmäntDet är viktigt att vi politiker och andra beslutsfattaresamt en samlad brottsofferrörelse arbetar för attkriminalitetens offer behandlas med minst samma omtankeoch hänsyn som man visar kriminalitetens utövare.Denna motion är i första hand avsedd som stöd för de avkriminalitet direkt drabbade. Avsikten här är att förklaraoch normalisera reaktioner som uppträder hos den somdrabbas. Detta utgör motionens psykologiska del.Samtidigt är det viktigt att förmedla de rättigheter somtillkommer ett brottsoffer, en ambition som kan sägasutgöra motionens praktiska del.I den omfattande forskning som föreligger ombrottsoffrens behov och reaktioner pekar mångaundersökningar och gjorda praktiska erfarenheter på en såkallad sekundär traumatisering. Det vill säga ett traumasom uppstår till följd av att omgivningen reagerar på ett föroffret negativt sätt efter det att det kriminella övergreppetägt rum. Det är därför viktigt att människor i offretsomgivning, oavsett i vilken relation vederbörande står tilloffret, blir medvetna om hur han eller hon genom sittbeteende kan komma att underlätta eller försvåra ettåtergående till ett tidigare normalt liv.En målgrupp för motionen utgörs av våra beslutsfattare.Dessa har inte enbart möjlighet att underlätta brottsoffrenssituation, utan har även till uppgift att aktivt arbeta för attkriminella övergrepp inte inträffar eller återupprepas. I enavslutande idékatalog pekas på möjliga åtgärder.Kriminaliteten är en utmaning som berör oss allaantingen vi har drabbats direkt eller indirekt. Vi får allabetala ett pris för dess existens.I mitt arbete bland kriminalitetens offer har jag funnitdet vara av stort värde att låta offren bli medvetna om vilkareaktioner som kan komma att uppstå då man råkat ut förnågot plötsligt, oväntat och skrämmande -- att bli medvetenom att reaktionerna inte på något sätt är onaturliga.Eftersom vi inte når alla drabbade och eftersom ett avpsykets försvar utgörs av förnekande av hur vi mår kanmotionen medverka till en ökad kunskap om vad somfaktiskt sker då man råkar ut för en akut kris. Att intebearbeta sin sorg kan medföra att psykisk energi binds upptill att hålla sorgen på avstånd -- förnekande -- vilket kanmedföra att en lägre psykisk energinivå står till vårtförfogande i det dagliga livet. Konsekvensen kan bli ensämre livskvalitet.Ett kriminellt övergrepp drabbar inte enbart de direktberörda. Barn och övriga anförvanter, arbetskamrater ochvänner kan ofta bli berörda i större eller mindre omfattning.Motionens syfte är också att ge hjälp till dem som blirindirekt drabbade för att underlätta deras situation.Slutligen syftar motionen till att låta alla dem som i sittdagliga arbete kommer i kontakt med brottsoffer insebehovet av att brottsofferkunskap borde ingå igrund- och fortbildningen för respektive yrkeskategori.BrottsofferPsykiska reaktionerDe har ingen skuld i att de har drabbats av ett kriminelltövergrepp. Trots detta krävs i skadeståndslagen aktsamhetfrån den skadelidandes sida, som skall kunna bevisas ifallskadestånd skall kunna utlämnas.Många människor som har drabbats av kriminellaövergrepp upplever skuldkänslor till följd av det inträffade.Skuldkänslan i sig har en negativ inverkan på ett redaninstabilt psykiskt tillstånd. Det är viktigt att bli medvetenom varför upplevelsen av skuld inträffar. Denna skuldförstärkes av skadeståndslagens utformning och domstolenssätt att i enlighet därmed agera.En människa som har drabbats av en plötsligt oväntadnegativ händelse har ett starkt psykiskt behov av att såsnabbt det är möjligt få kontroll över framtida händelser.Detta i kombination med att söka en förklaring till detinträffade leder fram till att skuldbelägga sigsjälv: ''Om jag inte hade...'' ''Om jag istället...''.Således kan man befria sig från skuldupplevelsen genomatt uttala följande inledande mening:''I en rättsstat har varje medborgare rätt att lämna sinbostad och återfinna densamma i samma skick som då manlämnade bostaden. I en rättsstat har varje medborgare rättatt vandra på gator och torg, att exempelvis besöka sinaanförvanter på kyrkogården utan att riskerapersonangrepp. I en rättsstat har varje medborgare rätt...''Detta kan ej verifieras med stöd av skadeståndslagen.Att bli föremål för ett kriminellt övergrepp är såledesinte den drabbades fel utan ett nederlag för rättsstaten.När ett kriminellt övergrepp har inträffat kan följandeemotionella tillstånd inträffa.känsla av övergivenhetsvårigheter med koncentration samt att tänka klartoverklighetskänslasvårighet med att förstå och tolkainformationförvirringstillståndblandade känslor avgråt, vrede och även allmän upprymdhetbehov avisoleringotrygghetskänslorallmän panikkänslaökadmisstänksamhetbehov av närhet och omtanke.Ovanstående utgör enbart exempel på några avreaktionerna som återfinns hos brottsoffer. Reaktionerna ärnaturliga och inte onormala. Varje individ är unik med enegen psykologisk bakgrund. Hos vissa individer återfinnsenbart några av de här ovan angivna exemplen medan hosandra kan en mångfald reaktioner uppträda. Styrkan ireaktioner avgörs dessutom av ytterligare tre aspekter:om man har en tidigare obearbetad kris har man troligtvismindre kraft för att bearbeta den nya krisen. Dessutom kanden gamla krisen återuppstå i den nya situationen --kriserna förstärker varandra.hur vi upplever en plötsligtoch oväntad negativ händelse påverkas av vår nuvarandetotala livssituation.ett kriminellt övergrepp kan ha ensymbolisk innebörd.Den som, innan det kriminella övergreppet ägt rum, ärutsatt för psykisk stress i en eller annan form har redan endel av sin psykiska energi uppbunden, vilket medför attmindre psykiska resurser finns tillgängliga för att kunnatackla den nyuppkomna situationen.En kvinna uppfostrad med en negativ självbild kan isamband med en misshandel uppleva den ytterstabekräftelsen på att hon är värdelös. Således symboliserar idetta fall övergreppet det egna nollvärdet.Sammanfattningsvis reagerar vi på en kriminell handlingmed utgångspunkt från vår nuvarande och tidigarelivssituation.Merparten av kriminalitetens offer drabbas lyckligtvis ejav kroppsskador. I de fall detta förekommer fördjupas ochförlängs vanligtvis det psykiska traumat.Fysiska reaktionerSamspelet mellan kropp och själ är väl dokumenteratäven om mycken forskning återstår. Psykiska reaktioner tillföljd av ett kriminellt övergrepp kan således gestaltas ifysiska reaktioner. Som exempel kan härvid angesföljandefysisk svaghetförlamningskänslatryck överbröstetandningssvårigheterhjärtklappningaptitlöshetodiffusa smärtupplevelsersömnsvårighetergråtattackerBåde psykiska och fysiska reaktioner återfinns vanligtvishos offren mer eller mindre uttalat. Dessa reaktioner kan isin tur komma att medföra ett förändrat beteende.BeteendeförändringarDet beteende som kan uppstå hos offret känns mångagånger helt främmande. Lugnet och den känslomässigabalansen har ersatts av lynnighet och ett växlande mellanöverdrivna skratt och gråtattacker. nyanseradebedömningar av andra människor kan komma att ersättasmed kategoriska uttalanden. Engagemang ersätts medointresse etc. -- ytterligare ett handikapp i domstolen!Att beteendet förändras är en konsekvens av dentraumatiska upplevelsen samt att psykiska resurserströmmar över från att hålla våra invanda beteenden påplats till att upprätthålla psykets försvar.Psykiska försvarsmekanismerEn krisreaktion följer vanligtvis ett visst bestämtmönster:chockfasreaktionsfasbearbetningsfasnyorienteringsfasTiden efter det att den kriminella händelseninträffat benämns chockfas och kan, beroende på styrkan avdet inträffade, pågå under någon eller upp tillnågot eller några dygn. Olika människor reagerar olika.Som exempel kan nämnas upprepade gråtattacker,tomhetskänsla, panik samt overklighetskänslor.Reaktionsfasen innebär att psyket utnyttjar olika försvarför att skydda sig mot den traumatiska händelsens totalainnebörd. Förnekande, intellektualisering ochundanträngande av upplevelser utgör exempel på hurpsyket söker lindra smärtan i den inträffade händelsen.Priset vi får betala för att hålla vår sorg, smärta, vrede m munder kontroll via våra psykiska försvar är att mindrepsykisk kraft återstår för att upprätthålla alla de aktivitetersom ingår i vårt dagliga liv.För många människor som har blivit utsatta förkriminella övergrepp och bearbetat det inträffade brukardock två förändringar ha inträtt. Grundtryggheten harförändrats och man har utvecklat en större misstänksamhetmot människor i sin omgivning.Behov av hjälpÄven om kriser och krisreaktioner följer vissa allmännalagar är varje individ unik i sin tolkning av den händelse somdrabbar vederbörande. Behovet av hjälp från omgivningenvarierar således.Den terapeutiska hjälpen bör sökas när manintelängre själv behärskar sina känslomässiga upplevelserupplever att man förändrat sitt beteendenär omgivningenomtalar att man på ett påtagligt sätt förändrats.Hjälpen kan sökas inom den allmänna sjukvården, densektoriserade psykiatrin eller bland privatpraktiserandeterapeuter.En speciellt utsatt grupp utgörs av misshandlade kvinnor(hustrumisshandel). Även om hon inte tror på att hon kanfå hjälp har samhället en klart uttalad skyldighet att hjälpahenne och därmed förhindra fortsatt misshandel.Hustrumisshandel faller numera under allmänt åtal. Honkan dessutom skyddas genom beslut om besöksförbud.Detta innebär att gärningsmannen kan dömas till upp till ettårs fängelse om han på något sätt kontaktar henne.I vissa fall har hon rätt att få reda på när gärningsmannenhar permission och beräknas friges från anstalt. Kontaktensker med i för närmareupplysningar.En man som slår behöver professionell hjälp att lösa uppsitt inre drama. Han har ingen möjlighet att göra dettagenom att stanna kvar som offer i ett destruktivtförhållande. I värsta fall gäller det kvinnans liv.Åtgärder efter det att ett kriminellt övergrepp inträffatEtt kriminellt övergrepp innehåller inte enbartemotionella störningar utan medför även praktiska problemsom i sin tur kan förstärka den emotionella pålagringen.Som exempel kan anges att stöld av minnessaker ellerinbrott i hemmet skapar stor sorg och otrygghet.Den som drabbas av ett brott och ej har psykisk kraft attsjälv vidtaga praktiska åtgärder bör få hjälp attpolisanmäla händelsentillse att erhålla en kopia påpolisanmälananmäla skadan till sitt försäkringsbolaganmäla eventuella skadeståndsanspråk tillåklagarmyndigheten innan brottmålet aktualiseras itingsrättenvid personskada yrka ersättning för sveda ochvärk, lyte och men, kostnader m mutnyttja sin rätt tillstödperson under rättegångenpröva huruvida dendrabbade äger rätt att erhålla juridisk hjälp--målsägarbiträde utan kostnadvid behov aktualiserarättshjälp eller rättskydd från din försäkringom det irätten tilldömts ett skadestånd, tillse att den drabbadeerhåller kopia på domen med stämpel angivande att domenhar vunnit laga kraftundersöka om försäkringsbolagetbetalar ut skadeståndet. Om så inte är fallet kontaktakronofogdemyndigheten för bevakning och indrivning avskadeståndetom den drabbade inte erhåller skadeståndetvia försäkringsbolaget eller kronofogden, vända sig tillBrottsskadenämnden i Stockholm.HjälpinstanserOm den drabbade behöver hjälp med praktiska frågor isamband med ett kriminellt övergrepp så har denne rätt tillkostnadsfri rådgivning frånpolismyndighetensittförsäkringsbolagsocialtjänsten med hänvisning tillsocialtjänstlagens 6§, den så kallade biståndsparagrafeniförekommande fall lokal Brottsofferjour.Mot ersättning kan den drabbade även vända sig tilladvokat.Den rättsliga processenEtt brott anges med utgångspunkt från denrättsuppfattning som är rådande i samhället vid en visstidpunkt. Förutsättningarna för att ingripa mot misstänktagärningsmän, att väcka åtal, att föra en brottmålsprocess etcär noggrant reglerat i . Ett brottsofferkänner sig främmande och något osäker införvad som kommer att hända med hans/ hennes speciellaärende. Det är viktigt att man upplever sig ha kontroll övervad som händer för att om möjligt kunna påverkahändelseförloppet. Följande påpekanden kan underlättakontakten med rättsapparaten.Den närmaste familjenAtt en nära anförvant make/maka, far/mor, son/dotterdrabbas av ett kriminellt övergrepp kan, beroende påbrottets art, utgöra ett allvarligt trauma för den drabbadesfamilj. Rädslan, ångesten och vreden kan således återfinnashos en större grupp i den drabbades närhet. Den vrede somfamiljen känner mot gärningsmannen kan omvandlas tillförebråelser som riktas mot den drabbade. -- ''Du borde haundvikit...'' Då vi har svårt att acceptera att var och en avoss är ett presumtivt brottsoffer, tror vi att den drabbade pånågot sätt, genom sitt uppträdande, har medverkat till detinträffade. Detta förstärks av intentionerna iskadeståndslagen. På så sätt skapar vi en förklaring till detinträffade och tror att risken för att vi själva skall råka isamma situation blir mindre. Vårt psykiska försvar hardärmed också spelat oss ett spratt.Arbetskamrater och vännerBeroende på hur offrets totala livssituation gestaltar sigkommer det kriminella övergreppets effekter att påverkaindividen i större eller mindre utsträckning. För att mildraupplevelsen av det inträffade använder offret sig av såkallade försvarsmekanismer. Detta kräver dock psykiskenergi, vilket kan medföra att offret blir lågpresterandeunder en längre eller . Intresset för det dagligaarbetet och vännerna kan minska, vilket av arbetskamraterkan upplevas såsom besvärande och för vännerna direktstörande.Myndigheter och stödpersonerEtt allmänt råd till alla dem som genom sintjänsteutövning kommer i kontakt med brottsoffer är attbehandla kriminalitetens offer med respekt och beakta densituation som föreligger. Den aggressivitet somomgivningen emellanåt drabbas av utgår från den avbrottsoffret upplevda traumatiska händelsen.Ett brottsoffer har behov avatt få sitt lidande ellerproblem accepteratatt få kontinuerlig information omärendets handläggningatt så snart det är möjligt få sittärende avslutat.Olika funktionärer har olika uppgifter i den totalaverklighet den brottsdrabbade möter efter det att gärningenägt rum.Kriminalitetens utövare representerar de destruktivakrafter som är verksamma i samhället. Mötet medpolispersonal utgör en kritisk punkt hur brottsoffret iframtiden kommer att hantera den uppkomna situationen.Mötet med polisen utgör således början på enupprättelseprocess, där man knyter förhoppningar om attdet goda samhället har resurser att hantera de kriminellakrafterna. Det är därför olyckligt om polispersonal saknartid och intresse för brottsoffrets berättelse, upplyser dendrabbade att resurser saknas för en effektivbrottsbestämning eller att bristen på resurser troligtviskommer att medföra att det aktuella brottet ej kommer attkunna beivras. Att erhålla denna upplysning, hur sann denän må vara, är ur ett psykologiskt perspektiv klart negativt.Under förundersökningsfasen är det viktigt attförhörsledaren håller offret väl informerat om den fortsattautvecklingen. Om ärendet avskrivs är det än viktigare attredovisa på vilka grunder så sker. Då åklagare har beslutatom att väcka åtal vore det önskvärt att åklagarensammanträffar med målsägaren för att behandlamålsägarens skadeståndskrav. Åklagaren bör också införkommande rättegång presentera uppläggningen av vad somkommer att ske i rättssalen med en redovisning för deinblandade parternas skilda roller. Dessutom är det specielltviktigt att redovisa innebörden och konsekvensen av rättenseventuella beslut om att låta den misstänkte genomgå rättspsykiatrisk utredning. Domstolens tjänstemän börtillse att domstolslokalerna är så utformade att de möjliggörför de brottsdrabbade att under förhandlingsuppehåll fåvistas i lokaler som är avskilda från den misstänkte ochdennes släktingar och vänner. Denna ambition bör ävenomfatta de vittnen som har kallats för att styrkamålsägarens berättelse.Under rättegången bör rättens ordförande varaobservant på målsägandens eventuella behov av pauser. Detkan finnas skäl för att låta målsäganden avge sin berättelsei frånvaro av den misstänkte. Förhandlingarna bör förasunder sådana former som inte kan anses kränkande för dendrabbade. Många offer anser att rättegången till vissa delarvar värre än själva det kriminella övergreppet.I kontakten med bör en generös prövningske i de fall behovet av trygghetslarm eller färdtjänst begärsav offret. Ett kriminellt övergrepp är ett nederlag förrättssamhället och ett offer bör så långt det är möjligt hållasskadeslöst.Försäkringsbolagens handläggare är en för brottsoffretsrehabilitering mycket viktig grupp. En snabb och effektivinledande skadereglering underlättar brottsoffretsåterkomst till det kvalitativa liv vederbörande levde innanövergreppet inträffade. Att meddela en svårt ryggskadadkvinna vars skador uppkommit då hon hoppat ut genomfönstret för att undkomma en svår misshandel att det ejföreligger adekvat kausalitet mellan gärningsmannensuppsåt och uppkomna skador underlättar ej situationen förden drabbade. Detta synsätt har inget stöd iskadeståndslagen.I de fall frivilliga medarbetare engageras via lokalaBrottsofferjourer är det viktigt att dessa jourer erbjuderstödpersonerna utbildning och handledning, som klargörgränsdragningen mellan praktiska och terapeutiskainsatser. Förutsättningar och begränsningar i vad som avserarbetet bland kriminalitetens offer måste tydligt klargöras.Under förutsättning att sjukvårdspersonal är observantaoch beredda att påbörja en dialog med den skadade, därskadans uppkomstbetingelser är oklara, kan många gångerett pågående kriminellt övergrepp avbrytas. Exempelvisfaller numera hustrumisshandel under allmänt åtal. Det ärsåledes av stor vikt att sjukvården utvecklar en välfungerande praxis i vad som avser den typ av skador somhär åsyftas och att samtlig sjukvårdspersonal är välförtrogna med gällande rutiner och förhållningssätt. Attlåta hustrumisshandlaren exempelvis närvara iundersökningsrummet, och förklara de skador som hustrunuppvisar, förhindrar helt uppenbart kvinnan från att kunnai förtroende berätta om en brutal verklighet. Vi som arbetarmed brottsoffer får aldrig försvåra eller förlänga ettbrottsoffers lidande med hänvisning till sekretess ochrutiner. Vi måste inse att kriminella övergrepp är en realitetsom existerar i samtliga samhällsklasser och vars utövare ärmänniskor inom skilda sociala grupperingar.BeslutsfattareSom politiker har vi det yttersta ansvaret för attgarantera de enskilda medborgarnas rätt till trygghet tillperson och egendom. En alltmer ökad kriminalitet utgör iförlängningen dessutom ett hot mot det öppnademokratiska samhället. Människor som drabbats av brotthar rätt att erhålla all den kvalitativa och kvantitativa hjälpde behöver för att kunna återgå i ett normalt liv.Hjälp och stöd till brottsoffer handlar inte enbart om dendirekta hjälpen som tidigare här har redovisats. Det handlaräven om brottsförebyggande insatser samt att utvecklasådana behandlingsåtgärder som antas kunna förhindraåterfall bland kända gärningsmän.Även om kriminalpolitik som tidigare påpekats yttersthandlar om insatser inom ett antal olika samhällssektorer,exempelvis familjepolitik, existerar kriminalpolitik som ettavgränsat politiskt intresseområde som borde ges sammadignitet som exempelvis arbetsmarknadsfrågor,utbildningsfrågor etc. Vi kräver att en funktion somBrottsofferombudsman tillskapas med uppgift attlagstiftningsvägen och på andra sätt föra offrens talan.Det är viktigt att vi politiker och andra beslutsfattaresamt en samlad brottsofferrörelse arbetar för attkriminalitetens offer behandlas med minst samma omtankeoch hänsyn som man visar kriminalitetens utövare.Detta kan bl a ske genom att i skolutbildningen införamomentet brottsofferkunskap. Genom att förlägga enpraktikperiod till en närbelägen brottsofferjour skapasdessutom ytterligare förståelse för brottsoffrens situation.Med hänvisning till vad som ovan anförts sammanfattasmotionskravet i denna del enligt följande (återkommerunder motionskrav).Regeringen bör inrätta enbefattning som brottsofferombudsman.Regeringen börförordna om att tillser att det på varjepolisstation i landet finns särskild personal för adekvatomhändertagande av brottsoffren och att särskildutbildning anordnas vid för dettaändamål.Att rätten till juridiskt biträde utökas till attavse även före åklagar- eller domstolsinträde i brottmål.Således skall även polismyndighet medges rätten attförordna/utse målsägandebiträde till brottsoffer somsvårligen kan föra sin egen talan. Detta torde avseanmälningsstadiet t ex vid våldtäkt som för många är denbesvärligaste delen i hela processen.Förslag om översyn av skadeståndslagUnder den s k Lidbomska eran tillkom 1972 årsskadeståndslag. Denna lag får anses vara ett hafsverktillkommen då samhällets ''alla'' normer skulleifrågasättas. Tanken om individualpreventionen som denenda vägledande rättsnormen slog undan benen helt på alla''gamla hederliga'' begrepp om rättssamhällets skyldigheteratt värna medborgarna mot förbrytare av alla slag.Den allmänpreventiva synen på rättsskipning ansågsförlegad och en akademisk analys ''in absurdum'' ansågsbehöva föreligga vid varje sanktion från samhället gentemoten brottsling. Man kan, om man så vill, säga att 70-talet vardet årtionde då ''rättsstaten'' föll samman i . ''Alla''lagar skulle ändras! Den nya expropriationslagen 1972 vardet så bråttom med att förfarandereglerna kom ut först ettår senare!Skadeståndsrättens dominerande grundsats som den tarsig uttryck skadeståndslag är den s k culparegeln.Den tar sikte på person- och sakskada och innebär attskadestånd endast skall utgå om skadegöraren handlat meddolus (avsikt) eller culpa (vårdslöshet). Vid casus(olyckshändelse, våda) går skadegöraren däremot fri enligtculparegeln.Enligt äldre rätt på området inträdde skadeståndsansvarför skadegöraren så snart ett yttre samband mellan handlingoch skada förelåg, d v s ett ''kausalitetsansvar''. Ser vihistoriskt på utvecklingen av skadeståndsrätt och straffrätthar terminologin långt ifrån varit enhetlig eller konsekvent.I denna motion åsyftas dock med culpabedömningbedömningen av den grad av aktsamhet som medförskadeståndsskyldighet.Den klassiska uppfattningen, åtminstone årsskadeståndslag, var att skadeståndsgrundande oaktsamhetbestod i underlåtenhet att iakttaga den grad av aktsamhetsom kännetecknar ''en god familjefar''. ''Moderna profeter''har emellertid ''dissekerat'' denna tes och skadeståndsrätteni sin helhet i dess minsta beståndsdelar och kommit fram tillatt en sådan rättsgrundsats eller tidigare klara och enklarättsprinciper inom skadeståndsrätt och straffrätt ej passadein i ett samhälle där varje norm kunde ifrågasättas!Det skadeståndsrättsliga kravet på aktsamhet angesnumera med minst fyra faktorer: risken för skada, densannolika skadans storlek, möjligheterna att förekommaskada och den handlandes möjligheter att inse risken förskada. Domstolen gör sedan, utifrån den ''friabevisprövningen'' och med den ''fria bevisvärderingen'' avbl a dessa faktorer en helhetsbedömning av situationen ochväger de olika omständigheterna mot varandra. Domstolenavgör sedan om dessa omständigheter krävde ett annathandlande än det som förekommit.