ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Jo425 · 1992-01-27 00:00:00 — Det svenska yrkesfisket har sedan mycket lång tidtillbaka fått skatteåterbäring, s k restitution, på bensin somanvänds i yrkesmässigt fiske. Beslut om detta fattades redan1929. Förändringar i systemet har skett vid olikatillfällen.I yrkesfiske används bensindrivna motorer i kust- ochinsjöfisket. Dieselbränsle som förbrukas i yrkesfisket ärbefriat från skatt.I början av 1980-talet (regeringens prop. 1981/82:100)beslöts om den förändringen att bensinskatteåterbäringenskulle införas under ett särskilt anslag ''E 3 Främjande avfiskerinäringen'', där också inryms en del andra åtgärder förfisket. Anslaget heter numera D 2 men har i övrigt sammarubrik. Den del som avser bensinskatterestitutionenbenämns ''Bidrag till fiskarorganisationer''.Bidragen till fiskarorganisationer utbetalas till för fördelning mellan riksförbundetoch de regionala organisationerna och utgör ettutomordentligt värdefullt bidrag för att dessa skall kunnabedriva sin verksamhet på ett för medlemmarna, d v syrkesfiskarna, acceptabelt sätt. En del av anslaget somdisponeras av har dessutom utgått till SverigesFiskevattenägarförbund.Regeringen föreslår nu i budgetpropositionen attbidragen till fiskarorganisationer halveras för kommandebudgetår. Vidare har regeringen informerat om att manavser att dra in bidraget helt under därpå kommandebudgetår.Det är inte rimligt att yrkesfiskare som av olika skäl ärtvingade att använda bensinmotorer med högadriftskostnader i sitt fiske skall belastas med en''vägtrafikskatt'' för detta, vilket ej varit riksdagensursprungliga avsikt. Genom de företagna förändringarnahar skatteåterbäringen emellertid felaktigt med tidenkommit att benämnas ''bidrag'', trots attgrundförutsättningarna ej förändrats. De senaste årenskraftiga höjningar av bensinskatten har dessutom gjort att''bidraget'' ej motsvarar de avgifter som yrkesfiskarnaerlägger.Det är angeläget att de möjligheter som står till buds föratt stimulera ett kust- och insjöfiske tas tillvara.Yrkesfiskarna är till stor del verksamma inomglesbygdsområden där varje arbetstillfälle är av stort lokaltoch regionalt värde. Det beräknas för övrigt att varjeyrkesfiskare genererar mellan fem och nio ytterligarearbetstillfällen inom distribution, varv, verkstäder,redskapstillverkare, istillverkning, handel, beredning etc.Det är dessutom ett rättvisekrav att ingen grupp avyrkesfiskare diskrimineras, då det gäller beskattningen avdrivmedel som förbrukas inom fisket. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om främjande av fiskerinäringengenom återbäring av bensinskatt,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om oförändrat bidrag tillfiskeriorganisationerna med . /93genom omfördelning av budgeterade medel inom anslagetD 2.
mot · GF02Jo426 · 1992-01-27 00:00:00 — I finns två av världens tio insjölevandelaxstammar samt två insjölevande öringstammar. Störst ärGullspångslaxen och -öringen som kan uppnå vikter runt20--. Sportfiskarna har ett stort intresse av att dessastammar kan bevaras och utvecklas.Laxfond bildades som resultatet av ettflerårigt samarbete i länen runt . Stiftelsenshuvuduppgift är bl.a.:att bidra till god tillgång påavelsfisk av Vänerursprungatt anskaffa och sätta uthögkvalitativ lax och öring av Vänerursprungatt bidra tilluppföljning och utveckling av den fiskevårdandeverksamheten i Vänernatt bidra till förstärkt fisketillsyni Vänernatt informeraLaxfonden medverkar också till åtgärder så att dennaturliga reproduktionen av lax och öring underlättas iVänern och dess tillflöden. Vidare medverkar fonden tillanpassning av fiskebestämmelserna och till utveckling avsysselsättning och turism i Vänerområdet.Problemet har alltsedan bildandet av stiftelsen varit attfå en långsiktig finansiering. Vi har tagit uppdessa frågor i utan att få någon tillfredsställandelösning.I årets budgetproposition anmäls att någon allmänfiskevårdsavgift inte bör införas. Vi delar denna grundsynatt fiskevården i princip bör bäras av fiskevattenägarna ochfinansieras genom försäljning av fiskekort.När det gäller är denna väg inte helt framkomligeftersom består av allmänt vattenområde. Riksdagenbör därför hos regeringen begära en snabbutredning förfinansiering av fiskevårdsfrågorna i . En sådanutredning bör bl.a. pröva frågan om en särskildfiskevårdsavgift vid fiske av lax och öring i ,alternativt pröva om det erfordras några former avrestriktioner i det fria handredskapsfisket. Avsikten meddenna snabbutredning måste vara att lägga grunden för ettlångsiktigt arbete med finansiering och bevarandefrågor fördessa världsunika lax- och öringstammar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en snabbutredning avfiskevårdsfrågorna i i enlighet med vad som anförtsi motionen.
mot · GF02Jo428 · 1992-01-27 00:00:00 — Det svenska yrkesfisket har haft rätt attbegära restitution av bensinskatt. Denna rätt togs /83 och ersattes av ett särskilt bidrag''Främjande av fiskerinäringen'' /prop 1981/82:100, E3/.I prop 1991/92:100 /D2/ är för /93anslaget som avses för bidrag tillfrämjande av fiskerinäringen och för att betala kostnaderför forskning, utvecklingsarbete och försöksverksamhet påfiskets område via . Regeringen föreslåsomdisponera beloppet så att restitution kan begäras avenskilda fiskare istället för att fördelar medeltill fiskerinäringens olika organisationer. Onödig rundgång!Det är inte rimligt att yrkesfiskare, som av olika skältvingas använda bensinmotorer, skall ha andraförutsättningar än de som använder dieselmotor. De senasteårens kraftiga höjningar av bensinskatten har dessutomgjort att bidragen ej motsvarar de extra kostnader fiskarnaåsamkas. Det är angeläget att insjö- och kustfisketstimuleras eftersom de i huvudsak är verksamma i glesbygd,där varje arbetstillfälle är av stort lokalt värde. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om rätt tillbensinskatterestitution för licensierade yrkesfiskare medbensinmotorbåtar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om omfördelning av anslaget tillFrämjande av fiskerinäringen (nionde huvudtiteln, D 2).
mot · GF02Jo430 · 1992-01-27 00:00:00 — Med statligt stöd pågår ett omfattandearbete för bildande av fiskevårdsområden. I kan90 % av vattenarealen inom överskådlig tid komma attomfattas av fiskevårdsområden. Detta är positivt urfiskevårdssynpunkt och kommer att skapa tillgång tillfiskemöjligheter för en intresserad allmänhet.Sportfisket förutsätter en fungerande fiskevård som ennaturlig del av miljö- och naturvården. Förutom en bralagstiftning m.m. behövs kunniga och engagerademedborgare och fiskerättsägare.Det är därför viktigt att bredda intresset för en godfiskevård. Ett problem i samband med bildande avfiskevårdsområde kan vara att fiskerätten inte automatisktföljer strandrätt. Om strandägare, som saknar fiskerätt, fickrätt till del i fiske utanför sin strand skulle även dessaengageras i fiskevården. Då skulle också i vissa fall öppnasmöjligheter för fiskekortsinnehavare att fiska också fråndessa stränder.I vattenlagen har införts en möjlighet för strandägare attanlägga brygga eller mindre byggnad i vatten utan att rubbade grundläggande reglerna för vattenrätten.Enligt vår mening borde prövas ett liknande undantag ifiskelagen när det gäller fiskerätten. Strandägare skullesåledes kunna få del i fiskerätten vad avser strandredskaputanför sin strand utan att de grundläggande reglerna förfiskerätten rubbas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om sådanändring i lagstiftningen att strandägare får rätt till fiske ienlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GF02Jo432 · 1992-01-27 00:00:00 — har beslutat med anledning avjordbruksutskottets betänkande 1990/91:JoU22 att de somansökt om ombildning av fiskevårdsförening tillfiskevårdsområdesförening före skall medges statsbidrag även omförrättningen inte är avslutad vid utgången av år 1990.Utskottet anförde i sammanhanget att det är angeläget attfiskevårdsområdesbildandet fortsätter.Ett stort antal förrättningar för bildande av områden,vilka ansökt om bildande före , återstår att genomföra. Dessa ansökningarhar inlämnats under de villkor om statsbidrag som respektive i vissa fall bidrag.I bilaga 10 till budgetproposition 1992 anslag D9 anförföredraganden att kostnaderna för bildande avfiskevårdsområden får täckas av vattenägarna i störreutsträckning än . Enligt min uppfattning får detta inteinnebära att villkoren för dem som ansökt om bildande föreden ändras i förhållande till vad somgällde vid ansökningstillfället. Eftersom förrättningsarbetetkommer att dra ut är det viktigt attmedelsbehovet följs med stor uppmärksamhet så att intebildandet fördröjs på grund av brist på bidragsmedel. Dettabör ges regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om villkoren för statsbidrag förbildande av fiskevårdsområden samt framtidamedelsbehov.
mot · GF02Jo436 · 1992-01-27 00:00:00 — har beslutat att de genom ägdajord- och skogsegendomarna skall säljas. Inom de markersom ägs av staten finns en fjärdedel av landets fiskevatten.En försäljning av statens egendomar aktualiserar frågan omhur de statligt ägda fiskevattnen skall förvaltas.Ett smidigt sätt att få en fortsatt god vård av fiskevattnenoch ett organiserat fritidsfiske är att Domänverketarrenderar ut fiskevattnet till Sportfiske- ochFiskevårdsförbund.Det skulle innebära att en stor del av den fiskevård ochtillsyn som nu bedriver fortsättningsvis skullekunna ske genom ideella insatser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att domänverket och andrastatliga förvaltare av jord- och skogsegendomar förhandlarom och skriver avtal med sportfiske- av skötsel och uthyrningav statligt ägda fiskevatten till denna förening.
mot · GF02Jo439 · 1992-01-27 00:00:00 — Det svenska yrkesfisket arbetar under pressadeförhållanden. Fiskegränser, fångstkvoter samt övergödningoch andra miljöstörningar i både insjöar och havsvikar ärnågra av de problem som yrkesfiskarna brottas med, liksommånga andra inskränkningar i deras möjligheter att uppnåen skälig inkomst av sitt arbete.Ett allvarligt problem som många s.k. hemmafiskare,som med små båtar skall klara sin försörjning, upplever ären oseriös konkurrens från icke yrkesfiskare som bedriverfiske i stor skala med yrkesredskap och saluför sina fångster.En begränsning av antalet yrkesredskap för personersom ej är beroende av fisket för sitt uppehälle bör därförövervägas.Ett sätt att reglera detta finns i t.ex. där s.k.fritidsfiskare får licens för ett visst antal nät, ryssjor ochburar. Licensen har en sådan omfattning att det väl räckerför att förse det egna hushållet med fisk, men medger inteutrymme för försäljning av fångsten.Regeringen bör därför göra en översyn avfiskeriförordningen, i syfte att pröva möjligheterna attinföra någon form av begräsning i antalet fiskeredskap föricke yrkesverksamma fiskare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt begär att regeringen utrederförutsättningarna för en begränsning i antalet fiskeredskapför icke yrkesverksamma fiskare i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GF02Jo501 · 1992-01-27 00:00:00 — Den svenska pälsdjursnäringen har under de senasteåren varit drabbad av allvarliga problem. Enöverproduktion i världen av farmade pälsdjursskinn ikombination med milda vintrar har gjort efterfrågan starktbegränsad. Detta har lett till starkt försämrad lönsamhetvilket har bidragit till en pågående reducering avproduktionen. Denna reducering av produktionen har skettsåväl inom som i andra länder. Den nuvarandesituationen visar en tendens till balans i förhållandetproduktion -- konsumtion.Dock är situationen fortfarande sådan att lönsamheten inäringen är starkt begränsad och den ekonomiskabelastningen av i stort sett alla företag inom näringen ärmycket oroande. Dessutom tillkommer att dennaminskning av produktionen också har lett till en minskadefterfrågan på avfallsprodukter från fisket (av den landade fisken går till pälsdjursfoder), liksomfrån slakten när avfallet därifrån måste avyttras till annat äntill foder för mink och räv.Förhållandet har givetvis lett till en minskad verksamhetinom näringen och då åtskilliga farmer lagts ner inneburiten mängd förlorade arbetstillfällen. Detta ofta i glesbygderoch på landsbygd där möjligheterna till andra arbeten ärstarkt begränsad eller saknas. I det nuvarande krisläget kanytterligare hundratals personer tvingas sluta medpälsdjursuppfödningen, och en konsekvens av detta kandirekt bli en dramatisk ökning av arbetslösheten i redanhårt drabbade regioner.Den svenska pälsdjursnäringen, liksom näringen i övrigti , har utvecklats till världsledande på olikaområden. Detta gäller förutom själva uppfödningen ocksåfarmteknologi, djurskyddsfrågor, miljöaspekter osv. Det ärsåledes inte bara skinnen som tas tillvara och används utanäven avfallet i form av gödsel, fett och slaktkroppar. Dessaavfallsprodukter utnyttjas så att de främjar god miljö ochersätter miljöfarliga produkter.De skinn som produceras i går i huvudsak påexport och ger exportinkomster till landet. Inför ettnärmande till EG är det också viktigt att denna näringsframtidsmöjligheter noga blir analyserade. I EG-ländersom exempelvis utgår ekonomiskt stöd tillnäringen i form av lönestöd och i form av reduceradarbetsgivaravgift för exporten. Även i och Finlandförekommer stöd av skilda slag och storlekar.Under normala betingelser är pälsdjursnäringen starknog att klara sig själv. Förhoppningsvis kommer den ocksåatt vara en stark exportnäring . Dock kommerproblemen att kvarstå under en övergångstid till dess att enkorrekt balans har skett mellan världsproduktion ochvärldskonsumtion.För att svensk pälsdjursnäring skall kunna kvarleva ochstå konkurrenskraftig som exportindustri är detviktigt att samhället uppmärksammar näringens problem.Det vore därför lämpligt med en översyn av möjligheternaatt bistå näringen med tillfälligtstöd. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning ommöjligheterna att bistå svensk pälsdjursnäring med stöd ienlighet med vad i motionen anförts.
mot · GF02Jo502 · 1992-01-27 00:00:00 — har ansökt om medlemskap i deneuropeiska gemenskapen. Den svenska lagstiftningen ochden som har varit eniga om är på någraområden olika. Ett område där bör ta efter EG ärfrågan om lagstiftning om vaccination av hundar mot rabies.När det gäller rabiesfrågan i vårt land upplevs den avhundägare som allt mer verklighetsfrämmande ochmotsägelsefullt. Den har ingen framförhållning gentemotEuropagemenskapen när det gäller att öppna gränsen motövriga . Många medborgare i vårt land uppleverhunden som en familjemedlem. Den är barnens vän ochmånga gånger också deras lekkamrat. Gamla ochensamstående har hund för att få ett trevligt sällskap påpromenaden, i hemmet och på semestern.Många svenskar semestrar gärna utomlands. Dettainnebär att man snällt får finna sig i att inte kunna resa medhela familjen, därför att hunden inte kan följa med på grundav karantänbestämmelserna som vi har för införsel avhundar. Hade vi haft obligatorisk vaccination mot rabieshade vi inte varit tvingade att lämna hunden i karantän närvi återvänder från semesterresan, eller vid tävlingarutomlands där hunden förtjänstfullt medverkat.Det är hög tid att vi i vårt land anpassar våra regler förrabiesvaccinering till . I en nyligenutkommen utlåtande över rabiesvaccinetslås fast att detta ger ett fullgott skydd mot sjukdomar.Även svenska veterinärer nämner numera att dagensrabiesvaccin är att lita på. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om obligatorisk vaccination avhundar mot rabies.
mot · GF02Jo503 · 1992-01-27 00:00:00 — Åtgärder vid sjukdomar i bisamhällen En ny och smittosam sjukdom, varroa, har under senareår uppmärksammats på bisamhällen i de södra delarna avlandet.Enligt uppgifter fanns 1986 en katastrofplan förbekämpning av varroa, vilken också regleradeersättningsfrågan vid inträffad smitta. I avsaknad av en i dagverksam katastrofplan, då en katastrof snabbt kan vara ettfaktum, finns inte någon plan eller marknadsmässigersättning åt drabbade biodlare. Detta att ersättningsfråganinte är godtagbart löst kan leda till att biodlare, som fåttsmittan i sin bigård, inte åtgärdar det inträffade med enstörre katastrof som följd. Detta, att inte närsmittan blivit känd, bekämpa densamma, kan bidraga till attvarroakvalstret sprider sig i övriga landet men även tillomkringliggande länder.En annan smittosam sjukdom, som också drabbarbisamhällen är yngelröta. Här kan biodlarna också fåvidkännas ekonomiska förluster när yngelrötan angriperbisamhällena. Även här bör ersättningsfrågan ses över ochen plan fastställas för att komma tillrätta med sjukdomen.Både varroa och yngelröta bör bekämpas på ett effektivtsätt. Detta kan låta sig göras bland annat om ersättningentill biodlare står i rimlig proportion till den kostnad sombisamhället betingar liksom den uteblivna vinsten förförlorad intäkt av försäljningen av produkten frånbisamhället. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om katastrofplaner ochersättningsfrågor för de bisamhällen som berörs avsjukdomar.
mot · GF02Jo505 · 1992-01-27 00:00:00 — Etiskt förhållningssätt mot djuren Endast människan kan bedömas från etiskautgångspunkter, eftersom hon ensam av alla levandevarelser förmår reflektera rationellt och handla målinriktat.Endast hon kan väga mellan olika värden, mellankortsiktiga och långsiktiga mål. Hon äger gåvan att se tillhelheten och ställa kvalitet mot kvantitet.Att omfatta dessa grundläggande fakta om människaninnebär ingen dispens från etiskt och moralisktförhållningssätt gentemot djur och natur.Det finns ett uråldrigt samspel mellan människorna ochdjuren. Genom att ta djuren i sin tjänst har människanbegränsat deras rörelsefrihet, påverkat deras liv, stört derasavel.Människan har gjort sig beroende av djuren isamfärdsel, arbete och näringsfång. Djuren å sin sida harblivit både positivt och negativt beroende av människan.Positiva exempel är det skydd människan ger dem genommat, djurhållning och medicinsk vård. Negativa aspekterkan vara jakt, utrotning, djurplågeri och djurförsök.Ingen människa med en humanistisk inställningaccepterar mänsklig rasförädling. Spåren av tankegångaroch handlingar i nazismens avskräcker. Manvänder sig med avsky bort från alla former avrasförtryck och rasdiskriminering. Men inom djuraveln ärrasförädling godtagen. Det är accepterat attförsöka få fram bättre och ändamålsenligare raser. Dockinte till varje pris.Mest svårbemästrat ur etisk synpunkt är naturligtvisdjurförsöken. Lyckligt vore om de kan minimeras och helstersättas av andra metoder. Endast om högre värden inte kantillvaratas på annat sätt är de berättigade. Metoderna börvara så skonsamma som möjligt och ständigt omprövas.Vad som är viktigt att belysa är apornas förhållanden påinstitutionerna. Det är inte bara inom aids-forskningen utanockså inom annan forskning som man utnyttjar apor. Förraåret fanns det 496 apor på har lätt att förstå den oerhörda påfrestning och detlidande de utsätts för när de ()förvaras isolerade och med mycket begränsaderörelsemöjligheter. Den sterila miljön är dessutomfrämmande och erbjuder ingen stimulans.Allt för lite görs för att ge djuren en drägligare tillvaro.För det mesta skyller man på brist på resurser som försvarför den dåliga miljön.Vi är åtminstone skyldiga att så länge som vi ''måste''ägna oss åt djurförsök göra allt för att markant förbättradjurens livsmiljö genom att kontinuerlig kontroll görs påinstitutionerna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontinuerlig kontroll påinstitutionerna för djurförsök så att en markant förbättringav djurens livsmiljö görs.
mot · GF02Jo506 · 1992-01-27 00:00:00 — Avveckla pälsdjursfarmerna 1988 beslutade riksdag om ny djurskyddslag.En grundläggande tes i lagen är att djurhållning skabedrivas på ett sådant sätt att djuren kan leva i enlighet medsitt naturliga beteende. Den nya lagen har gjort tillett föregångsland när det gäller djurskydd. Tyvärr är detlångt ifrån allt, som i verkligheten motsvarar lagens högaambitioner.Pälsdjursfarmning är ett exempel på hur en oacceptabeldjurhållning kan fortgå år trots den nya lagen. Detär framför allt mink och räv som farmas, men även andradjur som iller och chinchilla förekommer.På senare år har pälsdjursuppfödningen minskatdrastiskt, men inte som en effekt av djurskyddskraven utanav ekonomiska och andra skäl. De nya föreskrifter som skatillämpas förändrar endast marginellt djurenslevnadsvillkor. För rävar i djurparker rekommenderas 600kvadratmeter, men för rävar i pälsdjursuppfödning ansesdet tillräckligt med en kvadratmeter. Rävar och andra djursom föds upp för pälsproduktion är rovdjur, som i frihet ärmycket aktiva och rör sig i stora revir. Det är helt enkelt inteförenligt med djurskyddslagen att föda upp dessa djur iburhållningssystem.Pälsdjursfarmningen måste därför avvecklas. har också i en utredning kommit till dettaresultat i en utredning där man konstaterat att rävfarmningklart strider mot paragraferna 2 och 4 i djurskyddslagen.En avveckling måste genomföras på ett ansvarsfullt sättgentemot de uppfödare, som givit sig in i näringen, underde tidigare förutsättningarna. måste det finnas enstimulans till en snabb avveckling. En tänkbar lösning pådetta problem kan vara inrättandet av en fond för inlösenav pälsdjursfarmer och omställning till annan verksamhet.Fonden bör vara konstruerad så att ersättningen blir högreju tidigare pälsdjursfarmningen avvecklas.Närmare utformning av en sådan fondkonstruktion samtfinansiering av den bör omgående utredas, så att ett förslagkan föreläggas . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av att avvecklapälsdjursfarmning,2. att hos regeringen begär förslag angående enfond för finansiering av avveckling av pälsdjursfarmer.
mot · GF02Jo507 · 1992-01-27 00:00:00 — Antalet pälsdjursfarmer i har minskat drastisktunder senare år, men fortfarande finns ca 400 farmer kvar.Djuren lever i små burar. golvyta är t ex 0,24m2 och rävens . Dessa ytterst aktivarovdjur rör sig i frihet över stora markområden. Detenformiga och onaturliga liv som pälsdjuren lever påfarmerna är på intet sätt i överensstämmelse meddjurskyddslagen.De nya regler för uppfödning av pälsdjur som kommeratt gälla kommer endast att innebäramarginella förändringar för djuren.Sveriges Veterinärförbund presenterade 1990 enutredning om farmning av mink och räv, som fastslår att denrävfarmning som bedrivs klart strider motdjurskyddslagen. Bl.a. pekas på att nuvarandeuppfödningsform leder till rädsla och apati hos djuren.Även minkhållningen anses strida mot djurskyddslagen ivissa delar.I djurskyddslagen framhålles att djuren ska ha möjlighetatt bete sig naturligt. Det kan aldrig vara möjligt så längedjuren är hänvisade till ett liv i bur. Någon annan form avuppfödning är dessutom svår att föreställa sig utifrånekonomisk synpunkt. Därför är enda alternativet enavveckling av pälsdjursfarmning.Ett beslut om avveckling kommer att drabba aktivafarmare och därför bör denna ske på ett ansvarsfullt sättgentemot farmarna. Möjlighet för inlösen måste ges underen avvecklingsperiod på förslagsvis . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avveckling avpälsdjursuppfödning i bur.