mot · GF02Bo14 · 1992-05-11 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /93, m.m (kompletteringsproposition) Bostadsförsörjningen -- en samhällsangelägenhetRätten till en god bostad är grundläggande i ett samhällesom präglas av rättvisa, solidaritet och lika möjligheter ilivet. Den sociala bostadspolitiken har gjort att vi i Sverigekommit längre än i de flesta andra länder på vägen mot etträttvist och jämlikt boende. Vi har en hög boendestandardoch den är betydligt jämnare fördelad än i andra länder somförlitat sig på marknadsmekanismer inom bostadsplaneringoch bostadsbyggande.I själva verket är bostadspolitiken ett av de områden därden ideologiska skillnaden är allra störst mellan detsocialdemokratiska välfärdsbygget i och de länderdär olika konservativa och liberala idéer fungerat somledstjärnor för politiken.Den som menar allvar med ambitionen att barnen skallväxa upp med rättvisa förutsättningar i livet, att de äldreskall få en trygg och värdig ålderdom och att människor frånandra länder skall få en bra start i , kan aldrigacceptera ökade klyftor i boendet och segregeradebostadsområden där de sämre ställda får hålla till godo medde bostäder som andra ratat. Bostadspolitiken är ett avfundamenten för ett rättvist och rättfärdigt samhälle. Densociala bostadspolitiken kommer därför alltid att vara enviktig angelägenhet för socialdemokratin.Regeringspolitiken -- ett systemskifteDen borgerliga regeringens politik på bostadsområdetinnebär en total kursändring. Den sociala bostadspolitikenskall avskaffas. frågor har splittratsupp på sju olika ministrar så att ingen längre har överblicköver de samlade effekterna av olika grundskott mot denbostadspolitiken. Samhällets instrument för att klara en brabostadsförsörjning tas bort.Bostadsanvisningslagen och bostadsförmedlingarnaskall avskaffas. Mot kommunernas vilja har markvillkorettagits bort. Produktionskostnadsprövningen har avvecklats.De allmännyttiga bostadsföretagen skall säljas ut medsamma resultat som skapat allvarliga problem i bl.a.Storbritannien . Bostadskooperationenförhindras att motverka spekulation och hyresgästernaförbjuds att med kooperativ hyresrätt ta ansvar förförvaltningen av sina egna bostadsområden. Med nyaskatteregler för bostadsrättshavare skall solidariteten ochsammanhållningen inom bostadskooperationen sättasunder press och en slags ägarlägenheter skapas.Bostadsstödet har tekniskt haft olika utformning underolika perioder. Nya alternativ har utretts och prövats. Mendet har alltid varit en självklar förutsättning försocialdemokratin att inte släppa ansvaret till marknadenoch marknadskrafterna för att det skall finnas godabostäder också åt andra än de ekonomiskt välbeställda.Det förslag till bostadsfinansiering som redovisas ipropositionen innebär ytterligare ett nytt stort steg på denbostadspolitiska nedrustningens väg. Regeringen föreslårriksdagen att fatta beslut om att samhällets ansvar förbostadsförsörjningen avskaffas. Marknadskrafterna skallbestämma vad som skall byggas, var det skallbyggas, för vem det skall byggas, vad det skallkosta att bygga och vad det kommer att kosta attbo.Det är ett uttalat mål för regeringens politik på dettaområde att stat och kommun skall dra sig tillbaka och låtamarknadskrafterna ta över. Det är enligt den utredning somligger till grund för propositionen främst omsorgen om dekapitalvärden som finns på bostadsmarknaden, d.v.s.kreditinstitutens säkerheter, som motiverar attbostadsstödet inte avvecklas än snabbare.På detta sätt blir bostadspolitiken det område där denideologiska karaktären är allra tydligast på det systemskiftesom moderata samlingspartiet, folkpartiet-liberalerna,och kristdemokratiska samhällspartiet nu iregeringsställning är i full färd med att genomföra. Det är ensjälvklarhet för socialdemokraterna att säga nej till en sådanorättfärdig politik och ett sådant steg bakåt från vad vihittills uppnått på bostadspolitikens område.Riksdagen bör avslå regeringens proposition.Avreglerad bostadsmarknad -- ett hastverkTill grund för propositionens förslag till stöd förbostadsfinansieringen ligger betänkandet (SOU 1992:24)Avreglerad bostadsmarknad. Utredningen framstår i alltväsentligt som ett hastverk och har utsatts för en förödandekritik från en rad tunga remissinstanser.Om förslaget genomförs hotar totalstopp förnyproduktionen av bostäder. De schabloner som läggs tillgrund för bidragsunderlaget saknar anknytning tillverkligheten. anför i sitt remissvar att detminskade stödet till ombyggnader ''kan leda till attangelägna ombyggnader i fortsättningen inte kommer tillstånd''. Detta är särskilt allvarligt eftersom det storabestånd av bostäder som byggdes under det s.k.miljonprogrammet kommer in i enomfattande och kostnadskrävande underhålls- ochombyggnadsfas.Förslaget är orättvist och brister i neutralitet mellanolika upplåtelseformer. Inom äganderättssektorn gessubventioner inom ramen för skattesystemet till helaproduktionskostnaden medan hyresgästerna får betala fulltut för kapitalkostnader ovanför de otillräckligaschablonbeloppen. Med propositionens förslag, placerasdet alternativ på bostadsmarknaden som står ungdomar,människor med svag ekonomi och många ensamstående tillbuds, i strykklass.Utredningen har genomförts på tre månader.Remissinstanserna har haft på sig attkonsekvensberäkna förslagen och lämna synpunkter. Dekalkyler som skall belysa konsekvenserna förboendekostnader, statsbudgeten o.s.v. är otillräckliga ochbygger på förutsättningar som kan ifrågasättas från olikautgångspunkter. Bl.a. förutsätts det egna kapitalet både iutredningen och i propositionen vara gratis, något somstrider mot varje vedertagen ekonomisk kalkylmetod.De konsekvensberäkningar som redovisas i utredningenbygger i långa stycken på ekonomisk-politisktönsketänkande och avviker kraftigt från vad tunga ochkompetenta remissinstanser som de storabostadsorganisationerna kommit fram till.Byggnadsentreprenörerna varnar för konsekvenserna av atti dagens konjunkturläge, genomföra så snabba ochdrastiska nedrustningar på detta område.Det är uppenbart att regeringens förslag i propositionenär otillräckligt berett och inte bör läggas till grund för beslutom den framtida bostadsfinansieringen. Statens stöd tillbostadsbyggandet lämpar sig synnerligen illa för dåligtgenomtänkta experiment.Alltför stora ekonomiska värden, alltför mångamänniskors arbetstillfällen och alltför många viktigasamhällsvärderingar påverkas av statsmakternas beslut pådetta område. Även bortsett från den oacceptablamålsättningen för förslaget att avskaffa samhälletsansvar för bostadsförsörjningen är det nödvändigt attriksdagen avslår propositionens förslag.RäntelånSocialdemokraterna har i motion 1991/92:Bo232 krävtatt räntelånesystemet införs fr.o.m. . Dettaförslag har avslagits (1991/92:BoU16). Vi föreslår nu atträntelånesystemet införs fr.o.m. och för helabeståndet fr.o.m. 1 januari 1993.Statens utgifter för bostadsstödet är starkt beroende avproduktionens omfattning och det allmänna ränteläget.Enligt långsiktiga bedömning behövs enproduktion på ca 400 000 lägenheter . Videlar denna uppfattning.I tabellen nedan redovisas en jämförelse mellannuvarande system och räntelånesystemet. Siffrorna förnuvarande system är hämtade från proposition 1991/92:150.Siffrorna för räntelånesystemet är desamma somredovisades i vår motion 1991/92:Bo232.Finansierings-BudgetårHelårsystem1992/931993 miljarder krmiljarder krNuvarande system31,8*32,5Räntelån28,822,6Propositionens förslag31,832,4 * Prop. 1991/92:150 anger 30,8 vilket enligtdepartementet är en felräkning, skall vara 31,8Som framgår av ovanstående sammanställning ärdifferensen mellan räntelånesystemet och nuvarandesystem för /93.Som framgår av propositionen får det nyafinansieringssystemet endast marginella effekter 1992/93och för helåret 1993.Vi föreslår på annat ställe i denna motion, att det avriksdagen fattade beslutet om en reduktion avräntebidragen med för /93och för , skall rivas upp. Vianser att de hyreshöjningar riksdagsbeslutet leder till ärorimliga.Kostnaden för detta finansieras genom att den ovanredovisade differensen reduceras med motsvarande belopp.Också de förslag, som redovisas i det följande finansieras påsamma sätt. Detta gör följande tabell:BudgetåretHelår 1992/931993 miljarder krmiljarder krOvan framräknade differens3,09,9Nej till minskade räntebidrag--1,7--3,4Övriga förslagu-1--0,2uu-1--1,1uDifferens1,15,4Boendekostnaderna för den enskilde redovisas ipropositionen på ett enligt vår mening felaktigt sätt. Bl.a.tas ingen hänsyn till kostnaderna för den egnakapitalinsatsen. I tabellen nedan redovisas de kostnadernaför en bostad i hyresrätt på 70 kvm i de olikafinansieringsalternativen. Marknadsräntan är i exemplet och inflationen . Bostaden ärinflyttningsklar 1994.FinansieringssystemÅrOktoberNuEnligtRäntelån 1991gällandeprop.19944 775 kr/mån5 /mån6 /mån4 /mån19995 /mån6 /mån7 /mån5 /månSom framgår av tabellen ger det föreslagnafinansieringssystemet en boendekostnad, som är 2 2l0kr/mån högre än den skulle varit med räntelånesystemet.Samma lägenhet blir dyrare medpropositionens förslag än med räntelånesystemet.Tabellen visar också, att de redan genomförda ochbeslutade åtgärderna har gjort samma bostad drygt 800 krdyrare jämfört med vad som gällde i oktober1991.Vi har velat visa denna utveckling, inte minst motbakgrund av de löften om sänkt hyra som företrädare förregeringspartierna gav i valrörelsen.Beräkningar av detta slag ger ett perspektiv på detstatsfinansiella problemet med bostadssubventionerna.Med en lugnare produktionsutveckling och en räntenivåsom är mer förenlig med vad som är långsiktigt sannoliktframstår utvecklingen som mindre dramatisk än vad denvanligen framställs när den borgerliga regeringen sökerargument för att skrota bostadspolitiken.En parlamentarisk utredningUnder fattade beslut om att ersättadagens räntebidragssystem med det s.k. räntelånesystemet.Syftet var bl.a. att minska statens utgifter för bostadsstödetmed en sådan teknik att boendeutgifterna inte skulle ökadrastiskt.Räntelånesystemet, som utarbetades i anslutning tillskattereformen, var noggrant genomarbetat. Detekonomiska utfallet redovisades under olika antagandenom inflations- och ränteutveckling. Systemet innehöll enserie ''fallskärmar'' för att skydda bostadskonsumenterna iperioder av hög realränta. Förslaget underkastades en bredremissgranskning och vann stöd från flertalet tungaremissinstanser. Stor hänsyn togs till de förslag tillförändringar som remissinstanserna då anförde.Ett betydande arbete och stora kostnader är nedlagdainom den bostadspolitiska administrationen och hosbostadsorganisationer, byggherrar och till vara räntelånens möjligheter. När regeringen ochriksdagsmajoriteten rev upp det redan fattade beslutet omräntelånen skapades osäkerhet och kaos.Bostadsinvesteringar är utomordentligt långsiktiga.Planerings- och projekteringstiderna är långa och tar storaekonomiska resurser i anspråk. Det är väsentligt attgrundläggande förutsättningar såsom finansieringsvillkorennormalt ligger fast över . Endast därigenomskapas förutsättningar för den långsiktighet ochplanmässighet som leder till att tillgängliga resurserutnyttjas effektivt.Dagens räntebidragssystem bör ersättas av en nybostadsfinansieringsreform som tar hänsyn tillbostadssektorns belastning på statsbudgeten och som bättreär ägnat att skapa en kostnadspress inombostadsbyggandet. Ett alternativt system måste samtidigtvara så konstruerat att det behandlar olikaupplåtelseformer rättvist och neutralt. Det är hushållensbehov och värderingar, inte skatte- och bidragsregler, somskall styra valet av upplåtelseform eller boendealternativ.Ett nytt system måste också bättre än dagens ordning skaparimliga kostnadsrelationer mellan nyare och äldre årgångar.Det är synnerligen viktigt att ettbostadsfinansieringssystem är så brett parlamentarisktförankrat att kommuner, byggherrar och entreprenörer kanplanera långsiktigt och räkna med att det inte ändrasständigt som ett resultat av ekonomiska och politiskakonjunktursvängningar.Både räntelånesystemet och det förslag som regeringennu lagt till grund för propositionen har utarbetats avenmansutredningar. För att skapa nödvändigparlamentarisk förankring bör ett nytt alternativ utarbetasinom en parlamentarisk utredning med bred representationfrån olika politiska partier i syfte att nå en politisktlångsiktig uppgörelse som inte ifrågasätts efter relativt småförändringar i majoritetsförhållandena.Förutsättningarna för en uppgörelse bör efter de senasteårens utredningsarbete vara goda. Remissyttrandena överbetänkandet ''Avreglerad bostadsmarknad'' visar att detfinns beredskap också från aktörerna på bostadsmarknadenatt konstruktivt bidra i arbetet med att utforma ett systemmed de egenskaper som krävs.Riksdagen bör med hänsyn härtill hos regeringen begäraatt en parlamentarisk utredning -- i vilken samtligariksdagspartier ingår -- bör tillsättas med uppgift att lämnaförslag till ett nytt, brett förankratbostadsfinansieringssystem som är så utformat att samhälletockså kan ta det övergripande ansvar som ärnödvändigt för att det skall finnas goda bostäder åt alla,även dem med begränsade ekonomiska möjligheter.BostadsbidragVi socialdemokrater anser att bostadsbidragen är enviktig del av den sociala bostadspolitiken.Som ett led i skattereformen höjdes bostadsbidragenkraftigt. Också familjer utan barn fick bostadsbidrag. Dettainnebar bl.a. att antalet bidragshushåll ökade ochutgifterna ökade med 2,31 miljarder kr.Genom regeringens åtgärder har boendekostnadernastigit väsentligt även därefter, utan att bostadsbidragen tillekonomiskt svaga hushåll har ökat.Bostadsbidragen har god fördelningspolitiskträffsäkerhet. En tredjedel av bidragen går till de avhushållen med de lägsta inkomsterna. Hälften av bidragengick till de av hushållen med de lägsta inkomsterna.De av de bidragsberättigade hushållen som hade dehögsta inkomsterna fick av de totala bidragen.Genom regeringens förslag om minskade subventionerhöjs hyrorna kraftigt . Regeringen redovisar själv engenomsnittlig höjning på /kvm. Det betyder för envanlig trerumslägenhet att hyran höjs med nästan permånad, enbart för kapitalkostnaden.Därför är det nödvändigt att bostadsbidragen höjs. Videlar regeringens uppfattning att den övrebidragsgrundande bostadskostnaden höjs. Däremot anservi det oacceptabelt att höjningen sker genom enomfördelning så att den nedre bidragsgrundandebostadskostnadsgränsen höjs med . I realitetenbetyder det att merparten av bidragshushållen får sänktabostadsbidrag, d.v.s. ökade boendekostnader.Vi föreslår därför att den nedre bidragsgrundandebostadskostnadsgränsen ligger kvar nivå och attden övre bostadskostnadsgränsen höjs i enlighet medpropositionens förslag.Jämn byggproduktionDet är ett samhällsekonomiskt intresse attbyggproduktionen blir så jämn som möjligt. Tväraomställningar med stora neddragningar i byggnadsindustrinleder till att produktionskapacitet slås ut, som kommer attdra stora merkostnader att på nytt bygga upp.Sett i ett internationellt perspektiv har enmycket hög bostadsstandard. Men är intefärdigbyggt. Det kommer alltid att behövas ytterligarebostäder. Det kommer alltid att finnas grupper vars behovär otillräckligt tillgodosedda.Som tidigare konstaterats kommer regeringensbyggpolitik att leda nära nog till ett totalstopp förnyproduktionen av bostäder. Inte heller kommer det storabehovet av ombyggnad, främst av det s.k.miljonprogrammet, att kunna tillgodoses. Det betyder intebara att människor kommer att bo sämre framöver.Resultatet kommer också att bli en betydandekapitalförstöring. Det är mycket dålig ekonomi -- både församhället och för bostadskonsumenterna -- att bygga utanatt därefter underhålla bostäderna.Med hänsyn till det mycket svåra läget inom byggsektornär det nödvändigt att snabbt få igång arbeten så attsysselsättningseffekten infaller då den bäst behövs. I vårpartimotion om sysselsättningen föreslås en rad åtgärder föratt få igång angelägna ny- och ombyggnader i syfte attminska arbetslösheten.Nej till höjning av garanterade räntan 1993Propositionen redovisar hur beslut ombesparingar på statsbudgeten på totalt förhelår skall genomföras genom olika upptrappningar av dengaranterade räntan.Socialdemokraterna har i motion 1991/92:Bo232 avvisatregeringens förslag. Vi återupprepar vårt ställningstagandeoch motsätter oss att bostadskostnaderna ökar ytterligare.Anpassat boende 1990-talets stora bostadsutmaning blir att klara de äldresoch handikappades behov av ett mer anpassat boende.Äldre och handikappade skall i största utsträckning kunnabo kvar i sin invanda bostad eller bostadsområde. Detställer krav på en hög nybyggnation men också att äldrelägenheter byggs om så att de bättre passar personer mednedsatta funktioner.Det är viktigt att landets kommuner nu med förtur löserde äldres och de handikappades bostadsproblem. De reglersom gäller för bidrag till t.ex. nybyggnad och ombyggnadav gruppbostäder måste vara flexibla. Det bör i huvudsakankomma på respektive kommun att utifrån lokalaförutsättningar och vissa angivna funktionskrav fatta beslut.En annan utgångspunkt måste vara att det inte får bli enåtergång till tidigare institutionsboende. Av denanledningen anser vi att det bör införas krav om minstkokskåp i varje gruppbostad.Ungdomars boendeEtt högt bostadsbyggande är den långsiktiga garantenför ungdomars möjlighet att flytta hemifrån till egen bostad.Men det behövs ändå speciella insatser för att underlättaungdomars inträde på bostadsmarknaden.Den senaste tidens minskade efterfrågan av bostäder harinte nämnvärt förbättrat ungdomars möjligheter att få enbostad. är av de bostadssökandeungdomar, som bor kvar hos sina föräldrar.Ungdomar saknar förankring på bostadsmarknaden ochde har ofta svag betalningsförmåga. Därför kommerungdomar alltid att ha ett utsatt läge jämfört med andrabostadssökande. Det finns därför skäl att ävenfortsättningsvis genomföra särskilda åtgärder för attunderlätta för ungdomarna att tillgodose sitt behov avbostäder.Vi föreslår därför att det särskildaungdomsbostadsstödet till kommuner för bostäder som hyrsut till ungdomar återinförs.Vi anser också att det även fortsättningsvis behövs ensamlad instans som agerar gentemot kommunerna för att fåfram lämpliga bostäder för ungdomar. Därför börregeringen återupprätta den ungdomsbostadsdelegation,som den socialdemokratiska regeringen hade inrättat.BosparandeRegeringen aviserar förslag om bosparande. I detsammanhanget vill vi aktualisera frågan om att gehyresgästerna liksom de boende inombostadskooperationen möjligheter till bosparande. Bådehyresgäströrelsen och de allmännyttiga bostadsföretagenhar funnit idén intressant.Principen skulle vara att varje hyresgäst får möjlighet attsätta in valfritt belopp på ett eget lägenhetskonto.Avkastningen, som skulle vara förmånligare än i bank,kan sedan användas till att sänka hyran eller förbättralägenheten. För bostadsföretagen ökar möjligheten tilltillgång på billigt kapital, då ökad kapitalbildning är enstrategisk fråga för de allmännyttiga bostadsföretagenunder 1990-talet.Både bostadsföretag och hyresgäster har mycket attvinna på att företagen lånar pengar direkt av sinahyresgäster och hyresgästerna sparar i sitt boende.Vi föreslår att hos regeringen begär förslag omhur ett sådant sparande kan möjliggöras.Krav för statligt stöd till bostadsbyggandetAvgörande för en framgångsrik bostadspolitik är att denär väl förankrad där den skall förverkligas, dvs ikommunerna. Markvillkoret och den kommunalabostadsanvisningsrätten var två viktiga medel förkommunerna att bedriva den bostadspolitik som svarar motkommunernas önskemål. Dessa instrument har riksdagenbeslutat avskaffa.Markvillkoret syftade till att dämpa den prishöjandekonkurrensen om marken och därigenom dämpaprisutvecklingen. Därför ville av samtliga kommunerha kvar markvillkoret. Kommunerna användemarkfördelningen för att styra var nya bostäder skullebyggas. Slopandet av markvillkoret innebär attkapitalstarka byggbolag kan köpa upp mark och självaförbehålla sig rätten att bygga på den.Vi föreslår att markvillkoret återinförs som krav förstatligt stöd.Syftet med den kommunala bostadsanvisningsrätten varatt åstadkomma en rättvis och behovsanpassad fördelningav ny- och ombyggda bostäder. Om målet om allas rätt god bostad skall kunna upprätthållas, är det viktigt att debostäder som produceras kan komma alla till del. Dettasker bäst genom samhällets medverkan.Vi föreslår att den kommunala bostadsanvisningsrättenåterinförs som krav för statligt stöd.I en tidigare motion har vi konstaterat att det finns behovav en produktionskostnadsprövning. Vi förordade att enförsöksverksamhet startar som innebär ett ökat ansvar förde kommuner som själva har förutsättningar att genomföraen produktionskostnadsprövning. beslutade attavslå vårt krav.Vad som anförts om behovet avproduktionskostnadsprövning samt kommunernasbeslutanderätt för densamma bör ge regeringentill känna.Vi är öppna för att genomföra förenklingar ochförändringar i låne- och byggbestämmelser. Ett sådantarbete inleddes också av den socialdemokratiskaregeringen. är vi oroliga för att avsaknaden avvissa funktionskrav kan ge sämre bostäder till högrekostnader och avsaknaden av styrinstrument riskerar attskapa en orättvis fördelning av bostäder.Vi motsätter oss regeringens förslag attlänsbostadsnämnderna skall avvecklas. Enligt vår meningbehövs länsbostadsnämnderna, eller annat regionalt organ,också fortsättningsvis. Den organisation för nämnderna,som efter utredning förordats och överlämnats tillregeringen, bör läggas till grund för nämndernas fortsattaarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den sociala bostadspolitiken,2. att beslutar att införa räntelånen i enlighetmed beslut och 12 juni1991 och därmed upphäva beslut av den 17december 1991 och ,3. att hos regeringen begär att enparlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att föreslå ettlångsiktigt bostadsfinansieringssystem,4. att beslutar att nedrebostadskostnadsgräns för bostadsbidraget skall kvarståäven 1993,5. att beslutar att återinföra anslagetUngdomsbostadsstöd samt medger att anslaget tillförs 25milj.kr. för ungdomsbostadsstöd,6. att beslutar att upphäva tidigarebeslut om att höja den garanterade räntan omsammanlagt per helår,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att markvillkoret och denkommunala bostadsanvisningsrätten skall hävdas som kravför statligt stöd i bostadsfinansieringssammanhang samt atten försöksverksamhet med kommunalproduktionskostnadsprövning skall påbörjas,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en regionalorganisation för bostadsförsörjningen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flexibilitet med bibehållande avfunktionskraven vid byggande av gruppbostäder,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ungdomsbostadsdelegationenbör återupprättas,11. att hos regeringen begär förslag sommöjliggör bosparande för hyresgäster i de allmännyttigabostadsföretagen.