ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02Ju10 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:159 Sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälp Syftet med rättshjälpsreform beskrivs påföljande sätt i proposition 1972/73:4:Det ena är att rättshjälp ska kunna utgå i fråga om varjerättslig angelägenhet där behov av rättshjälp föreliggeroavsett om ärendet behandlas av domstol ellerförvaltningsmyndighet eller gäller rådfrågning eller biträdevid förhandling utan att ärendet är föremål för sådanbehandling.Det andra är att rättshjälp bör medges i sådanutsträckning att ingen av ekonomiska skäl hindras från atttillvarata sina intressen i rättsligt hänseende men att var ochen ska bidra till kostnaderna för rättshjälpen efter förmåga.Regeringen föreslår nu att inkomstgränsen för rätt tillallmän rättshjälp sänks från sju till fyra basbelopp förensamstående. Härigenom hoppas man spara 15 miljonerkronor. har rättshjälpen inskränkts på ettsådant sätt att det är tveksamt om man kan påstå att dennagrundläggande målsättning års reform verkligenuppfylls. Om godkänner regeringens förslag,vilket skulle innebära att den som tjänar mer än 10 600kronor helt ställs utanför systemet med allmänrättshjälp, är det ställt utom alla tvivel att målet om likaekonomiska möjligheter för alla att tillvarata sin rätt harövergivits. Utomordentligt hård kritik har riktats motförslaget från bl.a. ochrättshjälpsmyndigheten vilka ifrågasätter om inte degrundläggande syftena med rättshjälpen går förloradegenom de föreslagna nedskärningarna.Det är också synnerligen anmärkningsvärt att regeringenansett det möjligt att lämna detta viktiga förslag utan att detföregåtts av ett normalt remissförfarande i enlighet medbestämmelsen i 7 kap. 2§ regeringsformen.Vänsterpartiet avvisar de föreslagna ändringarna avrättshjälpen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1991/92:159 i sinhelhet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de ursprungliga syftena medrättshjälpen fortfarande har giltighet.
mot · GF02Ju11 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:159 Sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälp Rättshjälpslagen trädde i kraft 1 juli 1973.En av grunderna var att rättshjälp skulle ges i sådanutsträckning att ingen av ekonomiska skäl skulle varaförhindrad att ta tillvara sina rättsliga intressen.Omfattande nedskärningar i den allmänna rättshjälpenhar redan skett . Ur statsfinansiell synpunkt föreslagna besparingen på 15 miljoner ingen betydelse.En ytterligare försämring skulle mycket hårt drabba denekonomiskt svagare.Om förslaget blir verklighet kommer en stor gruppmänniskor i att bli rättslösa.I förslaget anges inkomstgränsen till 4 basbelopp, dvs134 enligt basbelopp.Detta innebär en månadsinkomst på . En ensamstående person utan andratillgångar och en inkomst på saknar möjligheter att utan allmänrättshjälp ta tillvara sina rättsliga intressen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1991/92:159.
mot · GF02Ju13 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:159 Sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälp Regeringen föreslår i prop. 1991/92:159 att den övregränsen för rätt till allmän rättshjälp sänks från nuvarandesju basbelopp till fyra basbelopp, dvs från 225 400 kronortill , räknat basbelopp.Rättshjälp beviljas den som behöver sådant bistånd irättsliga angelägenheter. Rättshjälpslagen omfattar fleraformer av bistånd: som allmän rättshjälp, dvs mestfamiljemål, rättshjälp åt misstänkt i brottmål, rättshjälpgenom offentligt biträde samt rådgivning.Genom den allmänna rättshjälpens utformning har dengrundläggande principen att ingen av ekonomiska skäl skallvara förhindrad att ta till vara sina rättsliga intressen kunnatupprätthållas.Enligt min mening finns det risk för att regeringensförslag kan komma att utestänga stora grupper av landetsinkomsttagare från rätten till allmän rättshjälp. Ytterst kandet också enligt min uppfattning komma att utgöra ett hotmot rättssäkerheten. Principen om allas likhet inför lagenkan med regeringens förslag komma att urholkas.Statens kostnader för rättshjälpen har stigit på ettoroväckande sätt. Detta kan utläsas bland annat avriksrevisionsverkets utvärdering av rättshjälpenseffektivitet. Jag delar därför regeringens uppfattning att detkrävs någon form av förändring i regelsystemet för attminska kostnaderna och därmed få de sökande merkostnadsmedvetna.Mot denna bakgrund föreslår jag att den övreinkomstgränsen sänks från sju basbelopp till fem basbeloppoch att finansieringen av detta sker genom att egenavgiftenför rättshjälp höjs. Detta bör ges regeringen till känna. Meden sådan lösning garanteras fler människor ekonomisktbistånd i rättsliga angelägenheter somkostnadsökningen kan dämpas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en sänkning av den övreinkomstgränsen för rätt till allmän rättshjälp från sjubasbelopp till fem basbelopp,e2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om höjd egenavgift för rättshjälp.
mot · GF02Ju14 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:159 Sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälp Hitintills har många rättssökande varit berättigade tillallmän rättshjälp. Rättshjälpsavgiften har för ett stort antalav dem varit avgörande för om det lönar sig att anlitajuridisk hjälp. Om regeringens förslag godtas kommer enskarp, och i många fall orättvis, gräns att dras. De somhamnar på ena sidan har möjlighet till juridisk hjälp medande som hamnar på andra sidan i praktiken fråntas dennamöjlighet. Effekten är otillfredsställande och kan hotarättssäkerheten. Parter kan hamna på var sin sida av dennagräns. Effekten skulle inte bli lika drastisk omrättshjälpsavgiften istället höjdes för personer med godinkomst.Vi har i tidigare värnat om den enskildeindividens möjlighet att tillvarata sina rättsliga intressenoavsett ekonomisk ställning. Denna möjlighet skulle vidbifall till propositionen inskränkas på ett oroväckande sätt.Endast personer med mycket höga eller mycket lågainkomster kommer i så fall att ha en rejäl chansatt få hjälp i juridiska angelägenheter.På lite kan förslaget också vara negativt förrättstillämpningen. Det är möjligt att en viss typ av juridiskaärenden och mål är överrepresenterade i den grupp som nufråntas möjligheten att driva juridiska angelägenheter på ettfullgott sätt. Vissa rättsliga angelägenheter kommer attprövas sällan, varvid domstolarnas möjlighet att påverkarättstillämpningen begränsas. Brister och missförhållandenkommer då inte heller att på samma sätt uppmärksammas.Det är också möjligt att rättssaker inte prövas på ettjuridiskt godtagbart sätt. Juridiska angelägenheter kommeratt föras till domstol i ett ofärdigt skick och domstolarnakommer med största sannolikhet att få betydandesvårigheter med att klarlägga rättsförhållandena. Detta kanäven komma att föra med sig ökade kostnader fördomstolarna.I övrigt får vi hänvisa till remissyttranden avdomstolsverket, rättshjälpsmyndigheten ochadvokatsamfundet, som framfört tungt vägandeinvändningar mot regeringsförslaget.Det är orimligt att genomföra ett förslag därbesparingseffekterna beräknas till 15 milj.kr. med så storanegativa effekter. Besparingen står i uppenbar strid med derättsförluster som kan åsamkas stora delar av denrättssökande allmänheten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1991/92:159.
mot · GF02Ju15 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:159 Sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälp Regeringens förslag om ändring i rättshjälpslagen(1972:429) innebär att många som har möjlighet tillrättshjälp kan komma att förlora den rätten. Framförallthotar förslaget om sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälpkvinnors och barns rättssäkerhet.Förslaget innebär att rättshjälpen försvinner för en stordel av landets inkomsttagare. Enligt förslaget skall enbartde som innan rättshjälp begärs har en inkomstsom är mindre än fyra gånger basbeloppet (134 800 kronorper år) enligt lagen om allmän försäkring kunna fårättshjälp. gäller regeln sju gångerbasbeloppet (f.n. ).Kvinnors inkomster ligger ofta strax ovanför gränsenfyra basbelopp. Förslaget innebär att de inte kan komma iåtnjutande av juridiskt stöd, om de inte själva betalar. Enlön på är en inte ovanliginkomst för en kvinna med barn. Hon skulle således vidbehov bli utan rättshjälp. Den s.k. allmänna rättshjälpenomfattar familjemål som skilsmässor, vårdnadsmål m.m.Antalet sådana fall är cirka 48 700 per år.Stora grupper av människor, som redan befinner sig i ensvår situation, kan drabbas hårt av förslaget om sänktinkomstgräns för allmän rättshjälp. Det är därför angelägetatt ett beslut om den föreslagna sänkningen avinkomstgränsen för allmän rättshjälp följs upp. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av uppföljning av beslutom den föreslagna inkomstgränsen för allmän rättshjälp.
mot · GF02K22 · 1992-04-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:123 Slopande av intresserepresentation i vissa statliga myndigheters styrelser I propositionen föreslås att intresserepresentationenslopas i vissa statliga myndigheters styrelser främst inomarbetsmarknadsområdet och i socialförsäkringsnämnderna.Intresserepresentation förekommer i fleradomstolar och i andra domstolsliknande organ medrättstillämpande funktioner. Propositionen innehålleremellertid inte något förslag om att intresserepresentationbör avskaffas i sådana organ.Ny Demokrati, vars grundinställning är att detkorporativistiska samhället som utvecklats i måstebrytas upp, menar att intresserepresentation helt böravskaffas i myndigheters styrelser, i domstolar eller idomstolsliknande organ eller i vart fall komma tillanvändning endast i sådana fall där det befinnesoundgängligen nödvändigt. Regeringen bör snaraståterkomma till med ett förslag på avskaffande avintresserepresentationen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att intresserepresentationensnarast bör avskaffas i myndigheters styrelser, i domstolareller i domstolsliknande organ.
mot · GF02Kr2 · 1992-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:156 Högre maximiinsatser i spel Propositionens förslag innebär att insatser om 5 kronorskall accepteras i roulett- och tärningsspel samt att insatseni kortspel skall höjas till 50 kronor.Förslaget grundar sig på lotteriutredningens förslag ochatt insatserna inte höjts . Lönsamheten i spelenär också låg. Förströelsekaraktären skall behållas i spelen.Det verkar då något ologiskt att man bör effektiviserakontrollen av spelverksamheten. Detta kan inte tyda påannat än att det förekommit övertramp mot gällande reglerredan vid dessa låga insatser. Propositionen anger inte vilkaregler som överskridits, vilket är en svaghet.Möjligheten för personer att satsa i ävendessa spel måste förbjudas. Det finns inte någon sådan lagutan det handlar om en policyöverenskommelse att de ungainte skall tillåtas att delta i dessa och andra spel med pengarsom insats. Kontrollerna är inte tillräckliga för att förhindraunga att satsa pengar i dessa spelformer. Jag antar att detbland annat är denna kontroll som måste effektiviseras.Propositionen föreslår en möjlighet förtillståndsmyndighet att medge att värdet på en vinst ibingospel får överstiga högst tre basbelopp. Skälet för dettahar varit att marknadsföra bingospel som spelform för attnå nya spelare. När man ser att departementet formulerarsig på detta sätt inser man att varje kunskap ombingospelandets baksida saknas. De dag- och kvällsöppnabingohallarna utgör inte något ställe för social gemenskapoch samvaro. Där finns en stor grupp främst äldre kvinnorsom dras till bingospelandet. Genom att dessa insatser kanuppgå till , får många en starktförsämrad ekonomi, ångest och skamkänslor. Av denanledningen bör det inte medges högre vinster på bingospelän det som är möjligt med ett halvt basbelopp. Jag yrkardärför avslag på propositionens förslag i denna del.Jag kan inse att staten önskar högre inkomster fråndenna verksamhet, men då måste även åtgärder vidtas fördem som drabbas av spelberoende. Sådana saknas i stortsett . De få behandlingsplatser som finns räcker inte fördet stora behovet av hjälp som visat sig. Den länkrörelsesom bildats drivs med alltför små ekonomiska resurser föratt kunna planera för någon framtida verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förslaget till ändring av 12 §lotterilagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av särskilda åtgärder för att förhindra och kommatill rätta med spelberoende.
mot · GF02Kr3 · 1992-04-01 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:140 Den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--1996 m.m. I propositionen påpekas att insatserna inomhandikappområdet ökat under de båda avtalsperioderna.Detta är sant, men än återstår mycket att göra. Dessutominnebär den utveckling på framför allt TV-området somskett genom att människor fått tillgång mängd nya TV-kanaler att klyftan mellan människormed och människor utan funktionshinder sannolikt ökat,trots utvecklingen inom Radio.Som ett avgiftsfinansierat företag med ett public service-uppdrag har ett särskilt ansvar för att såmånga program som möjligt blir tillgängliga för så mångasom möjligt. Ambitionen att de totala resurserna tillinsatser för handikappade minst bör vara oförändrade ijämförelse med vad som gäller under verksamhetsåret 1992är på tok för låg. De totala resurserna till insatser för olikagrupper av funktionshindrade måste successivt öka underavtalsperioden för att inte klyftan mellan funktionshindradeoch icke-funktionshindrade ytterligare skall öka. Dennaökade ambition beträffande insatser förfunktionshindrade blir speciellt viktig därför att någravillkor om handikappinsatser inte skrevs in i avtalet medden nya markbaserade TV-kanalen.Tidigare har moderbolaget inom haft ettsamordnat ansvar för insatserna för funktionshindrade.Erfarenheterna av detta samordnade ansvar är goda. Enplan för handikapparbetet har upprättats och följts uppunder innevarande avtalsperiod. Bäst hade varit ommoderbolaget fick vara kvar och ha detta samordnandeansvar, om inte så blir fallet är det viktigt att något avprogrambolagen får ett samordningsansvar för insatser förolika grupper av funktionshindrade. En plan för arbetet börupprättas i samråd med berörda handikapporganisationer.Denna plan bör följas upp.Det är väsentligt att ta till vara synpunkter och önskemålpå programverksamheten från grupper avfunktionshindrade. Därför är det viktigt att dehandikappgrupper som är beroende av särskilda insatserfrån programföretagen blir representerade i publikrådet.Ambitionen bör vara att all FoU-verksamhet inomområdet bland annat måste präglas av att aspekter läggsbeträffande tillgängligheten för människor medfunktionshinder. Ny teknik måste innebära atttillgängligheten ökar. Med hänvisning det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det i avtal med Radioskrivs in att insatserna för olika grupper medfunktionshinder successivt skall öka ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att moderbolaget bör bli kvareller i andra hand att ett av programbolagen bör få ettsamordningsansvar när det gäller insatserna förfunktionshindrade,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att de handikappgrupper som ärberoende av särskilda insatser bör bli representerade ipublikrådet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att FoU-verksamheten inomområdet bör innefatta aspekter på tillgängligheten förmänniskor med funktionshinder.
mot · GF02Kr4 · 1992-04-01 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:140 Den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--1996 m.m. I behövs en väl fungerande radioverksamhetmed public service-inriktning inte bara på riksplanet utanäven på lokal och regional nivå. Regeringens proposition1991/92:140 innehåller förslag till villkor och riktlinjer förföretagen inom den nuvarande Radio-koncernenunder den kommande avtalsperioden.För det s.k. lokala radiouppdraget fastlägges särskildariktlinjer. Den lokala radioverksamheten ska tillerkännasstor frihet och självständighet samt innefatta bl.a. lokalprogramproduktion och lokal sändning. Dessutom skaverksamheten vara av minst samma omfattning som förnärvarande inom de 25 lokalradiodistrikten.Det nybildade ljudradiobolaget ,bildat genom sammanslagning av Riksradion ochLokalradion, ska bedriva den samlade radioverksamheten.Verksamheten ska i huvudsak finansieras genom medel frånrundradiokontot och genom sponsring. Därvid utgör reformramen150 milj.kr. samtrationaliseringskraven 100 milj.kr. Av tillgängliga resurser för public service-företagenskall erhålla eller förnärvarande nästan . under den kommandefyraåriga avtalsperioden.Det torde uppenbarligen och ofrånkomligen uppkommastora problem med att inrymma den föreskrivna lokalaradioverksamheten inom de angivna ekonomiska ramarna.Dessa problem kommer med säkerhet att förstärkas i detnya radiolandskap som bildas genom tillkomsten av de friareklamfinansierade lokala radiostationerna.nSlutsatsen blir att det i högsta grad torde vara angelägetatt lägga in en s.k. kontrollstation under avtalsperioden.Avsikten är att utvärdera verksamhepten och avstämmaekonomin samt vid behov aktualisera förändringsåtgärder.Så bör ske mitt i avtalsperioden, exempelvis under våren1995. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontrollstation beträffandeSveriges Radio AB:s verksamhet.
mot · GF02Kr5 · 1992-04-01 00:00:00 — Omprövningen av finansiering somskulle ske inför beslut om medelstilldelningen föreslåssamtidigt flyttas fram i tiden.Några sakskäl till att frångå riksdagsbeslutet om ensexårig avtalsperiod med en kontrollstation avfinansieringen redovisas inte av regeringen. Vianser därför att bör hålla fast vid tidigare beslut. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om public service-uppdraget underen ny avtalsperiod,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt kvalitetsvillkoret i avtalen för public service-företagenskall kombineras med ett i avtalen fastställt ansvar förförnyelse av olika programkategorier,3. att avslår propositionens förslag ominrättandet av ett publikråd för public service-företagen,4. att avslår propositionens förslag omägarskap och företagsform och programföretagens styrelserför public service-företagen,5. att avslår propositionens förslag om attSveriges skall träda i likvidation,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det framtida ägandet av ,7. att som sin mening ger regeringen till kännaatt skall kvarstå som moderbolag iSveriges ,8. att hos regeringen begär att överläggningarupptas med ägarna av om den framtidaägarstrukturen i företaget och att resultatet avöverläggningarna redovisas för ,9. att med ändring av regeringens förslagbeslutar att avtalsperioden för och dei koncernen ingående programföretagen skall vara ienlighet med förra årets riksdagsbeslut,10. att som sin mening ger regeringen till kännaatt i enlighet med förra årets riksdagsbeslut avtal skallträffas för en kommande sexårig avtalsperiod mellan statenoch , mellan staten och , mellan staten och Utbildningsradion ABsamt mellan staten och ett nytt radioföretag bildat avRiksradion AB och , i enlighet med förraårets riksdagsbeslut,11. att som sin mening ger regeringen till kännaatt styrelserna i , för en kommande avtalsperiodskall utses enligt de regler som gäller i resp.företags bolagsordningar,12. att som sin mening ger regeringen till kännaatt styrelserna i och skallutses efter de regler som gäller i resp.företags bolagsordning och att styrelsen efter de tvåprogrambolagens samgående skall utses i enlighet med vadsom angetts i förra årets riksdagsbeslut,13. att avslår propositionens förslag att publicservice-företagens aktier skall hembjudas till staten,14. att som sin mening ger regeringen till kännaatt distriktsproduktionen av riksprogram i skall ha minst samma omfattning och nivåsom ,15. att med ändring av regeringens förslagbeslutar att nyhetsverksamheten i ABskall i avtal regleras i enlighet med de riktlinjer som anförtsi motionen,16. att beslutar att medelstilldelningen för skall fastställas för den kommande sexårigaavtalsperioden i enlighet med de riktlinjer som angavs iförra årets riksdagsbeslut,17. att med ändring av propositionen i dennadel beslutar att en omprövning av Radio-koncernens finansiering skall ske inför beslut ommedelstilldelningen och senare i enlighet med deriktlinjer som angavs i förra årets riksdagsbeslut.
mot · GF02Kr8 · 1992-04-01 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:140 Den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--1996 m.m. Insatserna på handikappområdet har ökat framföralltunder de båda senaste avtalsperioderna. Detta ärglädjande, men mycket återstår dock att göra.Erfarenheterna av ett samordnat ansvar inom för insatser för funktionshindrade är goda. Enplan för handikapparbetet har upprättats och följs underinnevarande avtalsperiod. Detta har bland annat medverkattill ökade insatser för funktionshindrade.Mot denna bakgrund är det viktigt att se övermöjligheterna att kunna ålägga ett av programbolagensamordningsansvaret för insatser för olika grupper avfunktionshindrade. I detta uppdrag bör ingå upprättandetav en plan för insatserna i samråd med berördahandikapporganisationer. Det programföretag som åläggssamordningsansvaret bör redovisa de samladeinsatserna för funktionshindrade enligt förslaget ipropositionen.Som nämnts ovan återstår en hel del insatser förfunktionshindrade innan programbolagens olikaverksamheter kan sägas vara tillgängliga förhandikappgrupperna. Ökade insatser på detta områdekommer att krävas under kommande avtalsperiod. Därvidbör nivå vara utgångspunkt, vilket innebär attbland annat delar av föreslagna reformmedel måste tas ianspråk för att uppnå ökad tillgänglighet.De handikappgrupper som är beroende av särskildainsatser från programföretagen för att kunna ta del avverksamheten bör bli representerade i det publikråd somföreslås inrättas, för att på så sätt kunna komma medsynpunkter och önskemål.Den nya digitala tekniken innebär framtida möjlighetertill ökad tillgänglighet, men även dagens teknik kan, rättanvänd, öka tillgängligheten.All FoU-verksamhet inom området måste därför präglasav aspekter på tillgänglighet för olika grupper avfunktionshindrade, så att inte teknik tas i bruk somförsämrar tillgängligheten eller utestängermedborgargrupper. Ambitionen måste i stället vara att denska öka. FoU-insatser inom handikappområdet börprioriteras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samordningsansvaret för insatserför olika grupper av funktionshindrade.