mot · GF02Ju212 · 1992-01-27 00:00:00 — Bevakningskostnaderna vid idrottsevenemang m.m. Med utgångspunkt från kostnaderna förpolisbevakningen vid innevarande år harjustitieministern hävdat att idrotten framöver bör betala ialla fall en del av kostnaderna för den polisstyrka sombehövs för att upprätthålla ordningen vididrottsevenemang.Socialdemokraterna vänder sig mot dessa förslag. Omen folkrörelse skall betala de kostnader som faller påordning och säkerhet vid internationella evenemang, såskulle några sådana sannolikt inte mer kunna förläggas tillSverige. Det må sedan gälla idrottsevenemang,internationella konferenser eller andra arrangemang somfolkrörelser vill genomföra.Det skulle naturligtvis vara helt orimligt. Inte minst i ettskede när internationaliseringen blir viktigare och viktigare.Då kontakter mellan människor i olika länder blir en alltstörre del av vardagen. Då är betydelsen av att svenskafolkrörelser kan genomföra arrangemang i Sverigenaturligtvis större än någonsin.Men vi vet också att behovet av polisiär övervakning ien orolig värld är större och större. Skulle då folkrörelsernaavkrävas kostnaden för det, skulle sådana arrangemangaldrig komma till stånd. Eller också skulle det innebära attfolkrörelser som har en ekonomisk styrka och därmedförutsättningar att betala skulle få genomföraarrangemangen, medan andra inte skulle få det. Ekonominskulle alltså bli utslagsgivande för om ett sådantarrangemang kan genomföras i eller ej. Inte värdetoch vikten av arrangemanget.Det skulle i grunden innebära att mötesfriheten kommeri kläm. Mötesfriheten skulle bli en fråga om tillgången påpengar eller ej.Ett av de första tillfällena då detta ställdes på sin spetsvar vid de s.k. tenniskravallerna i på 1960-talet.Sverige skulle spela en mot Rhodesia.Det väckte en stark opinion. Demonstranterna ville till varje pris stoppamatchen. Det ledde till att ett stort polispådrag drogssamman i . Polisstyrkorna lyckades inte garanteramatchens genomförande. Den fick flytta till neutral platsutanför gränser.Strax därefter sändes räkningen frånpolismyndigheterna till . Förbundethotades nära nog av konkurs. Då ingrep densocialdemokratiska regeringen och gjorde klart attsamhället skulle ta dessa kostnader eftersom det var enfråga om att upprätthålla just mötesfriheten.Sedan dess har det varit det som gällt. Detta oavsettvilken form av arrangemang det handlat om. Detta oavsettvilken folkrörelse som velat genomföra ett arrangemang.Det är denna grundläggande princip som regeringen nuuppenbarligen vill förändra.Dels är det de polisiära insatser som krävs för attupprätthålla ordningen inne på arenan, dels är det sådanainsatser som krävs för att upprätthålla ordningen på gatoroch torg före och efter evenemanget.Den mesta oron som vi upplevt i ärutanför anläggningarna. Det kan rimligen idrottsrörelseninte lastas för eller anses böra betala. Det som händer påanläggningen har naturligtvis den arrangerande föreningeneller organisationen ett ansvar för. Därför är det nödvändigtatt de idrotter, främst fotboll och ishockey, där detemellanåt är oroligt på anläggningarna gör allt för att stävjadetta. Det är också såväl fotbollsförbund somishockeyförbund medvetna om. Att det ändå behövs en visspolisiär bevakning när tusentals människor samlas äringenting som är specifikt för idrotten. Det gäller i allasammanhang.Men att därifrån ta steget till att kräva att folkrörelsernaskall betala kostnaderna för att få genomföra sinaarrangemang är att bryta mot grundläggande principer ochdärmed i praktiken omöjliggöra stora arrangemang iSverige. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om principen för fördelning avkostnader vid idrottsevenemang m.m.