mot · GF02U608 · 1992-01-27 00:00:00 — I olika riksdagsbeslut som ligger till grund för svenskasanktioner mot anges att det ärapartheidpolitiken som är orsak till att införtsanktioner.En del av apartheids viktiga lagar har numera slopats.Det gäller lagen om gruppområden, marklagen och lagenom separata bekvämligheter. deklarerade densydafrikanska regeringen att lagen som använts för att delaupp befolkningen i olika raser slopats. Vad som inteuppmärksammades var att Pretoriaregeringen gjorde etttillägg där man klargjorde att slopandet av lagen enbartgällde nyfödda och immigranter till . Regeringensade dessutom att alla andra lagar som har rasmässigindelning fortfarande gäller. Det är därför viktigt attkonstatera att det finns inte mindre än ett 20-tal nationellalagar som fortfarande har rasmässig indelning. Det rör sigom områden som har ett avgörande inflytande över svartamänniskors dagliga liv. Det är fråga om lagar som rör de s.k.hemländerna, medborgarskap samt landets utbildnings-,hälso- och pensionssystem. Den avgörande lagen för ettickerasistiskt styre är konstitutionen somuttryckligen utesluter afrikanerna från rätten att rösta ochdelta i landets styrelseskick.I proposition 1984/85:56 (sid. 12) samt proposition1986/87:110 (sid. 7-8) nämns hemlandspolitiken som enspeciellt avskyvärd del av apartheidpolitiken.Medborgarlagen (National States Citizenship Act från1970) gör afrikanerna till främlingar i sitt eget land. I principskall afrikanerna vara medborgare i något av de tio s.k.hemländerna. I lagen som reglerar hemländernas ''rätt'' attbli självständiga stater () från1971, tillåts den sydafrikanska presidenten att utsereservaten till ''självständiga stater''. Lagarna har inneburitatt över 7 miljoner redan har förlorat sitt medborgarskap isitt eget land -- Sydafrika.På begäran av Kwa Zulus regering instiftade regeringeni en lag 1980 som gav Kwa Zulus regering rätten attbilda en egen poliskår (Kwa Zulu Act).I lagen som reglerar administration av reservaten tarregeringen över rätten att utse vem som har rätt att blihövding inom de olika afrikanska traditionella stammarna(Act 1951). Lagen reglerarockså deras makt och uppgifter. Lagen om främlingar(1937) ger regeringen rätt att bestämma vemsom skall deporteras från till något av reservaten.Inom utbildningsområdet finns en rad lagar som reglerarden rassegregerade undervisningen (t.ex. NationalEducation Policy Act ). per varje vitt barns utbildning och . per varje svart barn.Lagen om generella pensioner (General ) anvisar hur regeringen kan avsätta olika mycketpengar till de olika rasgrupperna och hur detta skalladministreras.Inom hälsoområdet finns ett par olika lagar som anvisarrasmässig uppdelning för hur pengar skall fördelas och hursvartas och vitas hälsovård skall administreras (The HealthAct samt National Policy for Health Act från1990).I budgetpropositionen 1991/92:100 bil. 4, sid. 23 angesatt utvecklingen i kan medföra ''att sanktionernastegvis upphävs''. I anledning härav är det viktigt att noteraatt ett stort antal raslagar som nämnts ovan är ikraft och att regeringen F W de ännu inte varit villigatt slopa dessa apartheidlagar.Det är också i detta sammanhang viktigt att studera deförslag till ny grundlag som framlagts. Det förslag somNationalistpartiet presenterade föreslåringalunda ett demokratiskt och ickerasistiskt Sydafrika.Förslaget innebär bl.a. att minoritetspartier i praktiken kanblockera den politiska majoritetens beslut i parlamentet.Förslagen innebär att de tre största partierna gemensamtskall utse landets tre presidenter som i sin tur skall utse enregering. Det innebär i praktiken att äveni framtiden räknar med att politiskt kunna blockerabefolkningsmajoritetens vilja.Nationalistpartiets förslag innebär också att stor maktskall läggas hos kommunerna. Det mestuppseendeväckande är att föreslår attrösterna till kommunalvalen skall vara olika mycket värda.Det står uttryckligen att människor med ''egendom'' skall fåröster som är mer värda än för vanliga människor. Likasåföreslår att hälften av kandidaterna till dekommunala församlingarna skall väljas på en speciell lista.På listan kan endast människor med egendom få blikandidater.Inför de kommande förhandlingarna i slutet av 1991möttes ANC, regeringen och en rad andra grupper till enförsta förhandlingsomgång om skapandet av en nygrundlag. Mötet kallades för CODESA (Convention for aDemocratic South ).Trots att mötet innebar vissa framgångar för dendemokratiska rörelsen återstår de två stora knäckfrågorna.Den första frågan handlar om vem som skall ha denbeslutande makten under processens gång, regeringen elleren övergångsregering. Den andra frågan handlar om vilketforum som skall utforma den nya grundlagen: endemokratiskt vald församling som bl.a. ANC och denfackliga rörelsen vill eller vid själva förhandlingsbordet somregeringen vill. Regeringen har dessutom sagt att den nyagrundlagen skall godkännas via en folkomröstning där vita,enligt regeringens uttalande, skulle ha vetorätt.En annan oroväckande aspekt är det ökade våldet iSydafrika. Det rör sig om ett våld som främst drabbarmänniskor i de svarta samhällena, aktiva i olikaorganisationer som bekämpar apartheid.Under 1990 och 1991 har det kommit upp flera beläggför att militären och polisen varit ansvariga för att initieradetta våld.Under 1990 hävde F W de etthundraårigt förbud mot bärande av traditionella vapen.Hävandet av förbudet gällde enbart de zulutalande. Ipraktiken gällde det enbart för Inkatharörelsen. Det rör sigom vapen som brukats vid en stor del av de dödsfall sominträffat.Under 1990 tillsattes en statlig utredning om detutbredda våldet. Trots mängder av vittnesmål om hurstatliga organ deltagit i mord och terror valde F W de Klerkatt lägga rapporten i byrålådan. De militära och statligaterrororganen fortsätter att verka.I slutet på 1991avslöjade tidningen att den sydafrikanskamilitären driver speciella läger för medlemmar avInkatharörelsen. Det är fråga om läger för s.k.dödspatruller. Trots att militären tidigare under åretbekräftat att Inkatha både fått militär träning, beväpningoch finansiering av polis och militär kunde tidningen i slutetav konstatera att F W de Klerks regering inte stoppatdetta militära stöd till Inkathas dödspatruller (se WeeklyMail ).Sammanfattningsvis kan man konstatera att apartheidinte är borta i . förslag tillförhandlingar om ny grundlag kan inte karaktäriseras somickerasistisk eller demokratisk. Så längeNationalistregeringen fortsätter att underblåsa våldet kanavvecklandet av apartheid knappast karaktäriseras somoåterkalleligt eller grundläggande.Utrikesministern svarade på en frågafrån att det måste finnas ''klara beläggför djupgående och oåterkalleliga förändringar i ''innan sanktionerna kan hävas. Dessa klara belägg saknasännu. En annan förändring av grundläggande betydelse börvara att samtliga politiska fångar friges. Ett avsevärt antalpolitiska fångar finns fortfarande i sydafrikanska fängelser.Inför diskussionerna om att upphäva de svenskasanktionerna är det viktigt att ta fasta på dessa frågor. Vianser att sanktionerna inte bör upphävas förrän en bredövergångsregering kommit till makten. En sådan regeringbör ha som uttalat mål att upphäva apartheid och skapa ettverkligt demokratiskt . Först när en sådanregering kontrollerar polis, militär och valapparat kansituationen kallas för oåterkallelig. De svenskahandelssanktionerna och investeringsförbudet bör hävasförst när en sådan regering begär att sanktionerna skallhävas. I övrigt bör ANCs plan () för denfortsatta demokratiseringsprocessen beaktas då det gälleren stegvis svensk avveckling av våra sanktioner motSydafrika. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upprätthållande av de svenskasanktionerna mot samt om de förutsättningar ochvillkor som bör gälla för gradvis hävande av dem.