mot · GF02Sk352 · 1992-01-27 00:00:00 — InnehållsförteckningSammanfattning2 1.Inledning2 2.Vänsterpartiets principsyn3 2.1Två grundläggande uppgifter3 2.2Välfärd och skatter3 2.3Marknad, miljö och jämställdhet4 3.En rättvis reform4 4.Skatteomläggningen 1990--19915 5.Skatteomläggningen och budgetunderskotten6 6.Ny start för och skattepolitiken7 6.1Fort och väl följs inte alltid åt8 6.2 7 miljarder i sänkta skatter9 7.Måste skattetrycket sänkas?9 7.1Skattetryck och skattekvot9 7.2Skatterna och samhällsekonomin11 7.3Den svenska välfärden11 7.4Vänsterns väg till sänkt skattetryck12 8.Skatter och EG13 8.1Den globala ekonomiska integrationen13 8.2Sverige kontra EG14 9.Hemställan16SammanfattningI motionen redovisar förslag för en rättvisskattereform -- en skattepolitik byggd på principen om skattefter bärkraft. En sådan reform skall utgå bl.a. frånföljande:Ökad progression i skattesystemet. En enhetligarekapitalbeskattning, minskade avdragsmöjligheter och flersteg i skatteskalan. Grundavdragen slopas för högreinkomstskikt.Differentierade indirekta skatter. Lägre skatt påbasvaror och miljövänlig konsumtion.En samlad översyn av företagsbeskattningen,omfattande vinstbeskattning, arbetsgivaravgifter och miljö-och energibeskattning. Bolagsskatten skärps upp motEuropanivå, genom minskade reserveringsmöjligheter.Skatten på energi utformas efter miljöpolitiska mål.Skatter och avgifter ska styra i riktning mot minskatråvaruuttag och ökad återvinning.Sänkta och utjämnade kommunalskatter. Dettaförutsätter en breddad skattebas för kommunerna.Motionen i övrigtI motionen anvisas en väg till ett minskat skatteuttaggenom aktiv fördelningspolitik och ekonomisk politik för enekologiskt balanserad tillväxt.Vänsterpartiet visar att begreppet skattekvot inte kanbrukas för att göra raka jämförelser av skattetrycket mellanolika länder.Slutligen analyseras konsekvenserna på skatteområdetav den allt mer internationaliserade ekonomin.Vänsterpartiet konstaterar att regeringens påståenden omatt Europaintegrationen kräver en kraftig sänkning av detsvenska skatteuttaget huvudsakligen bygger på myter ochöverdrifter.1. InledningFör regeringen är skattepolitiken en av de mestcentrala delarna i regeringspolitiken. Redan undervalrörelsen formade moderata samlingspartiet ochfolkpartiet liberalerna ett gemensamt valprogram underbeteckningen Ny start för . anslöt siggenom detta i princip till den moderata skattepolitiken.I programmet Ny start för angavs sänkta skattersom ett av de viktigaste politiska målen. Den borgerligafyrpartiregeringen har under moderat ledning gjort dennamålsättning till sin egen. Även liksomkristdemokraterna har genom detta anslutit sig till denmoderata skattepolitikens huvudinriktning.Sänkta skatter skulle ge ekonomi en ny fart, ochhela skulle genom detta få en ny start.Vänsterpartiet delar inte detta synsätt. har etthögt skatteuttag, men i jämförelse med andra välfärdsstaterhar inte ett påfallande högre skatteuttag.Under valrörelsen deklarerade att det intefanns utrymme för någon sänkning av det totalaskatteuttaget. Däremot pläderade för etträttvisare uttag av skatterna efter principen ''skatt efterbärkraft''. varnade även i valrörelsen för attskattesänkningar skulle leda till ökade budgetunderskott.Idag kan vi tyvärr konstatera att våra farhågorbesannats. Regeringen har sänkt skatterna, men detta harinte resulterat i någon ökad tillväxt. Det enda som tagit nyfart är budgetunderskotten och de ekonomiska klyftorna.Den förda regeringspolitiken är inte barafördelningspolitiskt felaktig utan bromsar också tillväxten.Stora och växade budgetunderskott driver upp räntorna.Detta hämmar investeringsviljan och ökar arbetslösheten.Enligt behövs en genomgripandeomläggning av det svenska skattesystemet. Den formellaenigheten bakom den stora skatteomläggningen höll inteens för reformens första år -- 1991.Detta gör det naturligt för att intensifieraarbetet på att forma en ny skattepolitisk majoritet. I dennamotion redovisar vi förslag för hur skattepolitiken bordeformas både på kort och lång sikt.Vänsterpartiet konstaterar att det intefinns majoritet för en ny rättvis skattepolitik, enskattepolitik för arbete och välfärd. För att bygga en sådanmajoritet fordras en aktiv opinion. Det är vänsterpartietsmålsättning att på alla samhällsområden göra störstamöjliga insats för att utveckla en bred opinion för en rättvisskattereform.Det är inte möjligt att i motioner låsa fast alla praktiskalösningar, och vissa alternativ fordrar ytterligareutredningsarbete. I motionen redovisar vi därför partietsprincipsyn och anger utgångspunkter för ett fortsattskattepolitiskt reformarbete.Vänsterpartiet föreslår att tillsätter enparlamentarisk utredning med uppgift att lägga förslag reformering av skattesystemet utifrån deställningstaganden som redovisas nedan under avsnitten 2och 3, ''principsyn'' och ''En rättvisreform''.2. principsyn 2.1 Två grundläggande uppgifterVänsterpartiet anser att skattesystemet har tvågrundläggande uppgifter.1. Skatterna skall finansiera de offentliga utgifterna.2. Skatterna skall utjämna skillnader i inkomster ochförmögenhet.Skatteintäkterna ger samhället medel att finansiera denoffentliga sektorns service och skydd. Skattemedlen gersamhället resurser till långsiktiga investeringar. Genomskatterna får stat och kommun pengar för att finansierainsatser som är en förutsättning för en ekologisktbalanserad och uthållig ekonomisk tillväxt.Skatterna ger samhället möjlighet att föra över pengartill personer och hushåll med låga inkomster. Skatterna ärdet viktigaste verktyget för den fördelningsprocess, som tarsikte på att ''dela det goda'' i samhället.2.2 Välfärd och skatterSverige är internationellt sett ett välfärdssamhälle. Ettvälfärdssamhälle kräver en stark ekonomi. En starkekonomi kräver ett näringsliv som producerar braprodukter, till rimliga priser utan att förbruka människoroch miljö. Det är människornas samfällda arbetsinsatsersom skapar välfärd och ekonomisk tillväxt.Skatterna finansierar insatser som skaparförutsättningar för produktion och utveckling.Skattefinansierade investeringar bl.a. på infrastruktur --kommunikationer, samt utbildning och forskning, ärnödvändiga för den ekonomiska tillväxten.Genom politiska beslut kan produktionens resultatanvändas på ett miljö- och fördelningspolitiskt riktigt vis.Utan en rättvis fördelning skapas konflikter som hotarförutsättningarna för produktion och tillväxt.Sverige har internationellt sett ett högt skatteuttag. Detsvenska skatteuttaget ligger på ungefär samma nivåsom i andra utvecklade välfärdsländer. Skatteuttaget är endel av vår välfärdsmodell. Att finansiera offentliga utgiftervia lån istället för via skatter hämmar denekonomiska utvecklingen.Ett högt skatteuttag är inget självändamål. Genomekonomisk tillväxt och en rättvis fördelningspolitik blir detmöjligt att minska skatteuttaget. Skatteinstrumentetkan dessutom användas för att stimulera ekonomin inedgångar och bromsa takten vid alltför snabba uppgångar.Möjligheten att använda skatterna somkonjunkturregulator begränsas dock av en rad faktorer,bl.a. budgetläget och internationella ekonomiskaförhållanden.2.3 Marknad, miljö och jämställdhetAlla skattesystem påverkar produktionensförutsättningar, och om möjligt bör störande påverkanundvikas. Det är därför viktigt att utforma skattesystemetså att det blir enkelt och överblickbart. Enkla och rakaregler försvårar fusk och osund konkurrens.Till välfärdens viktigaste delar hör en god livsmiljö attleva och arbeta i. är de ekologiska sambanden hotadeav det moderna industrisamhället. Skattesystemet måstedärför utformas så att produktion och efterfrågan tvingas tahänsyn till miljön och ekologiska samband.I ett gott samhälle rådet det jämställdhet. I dagensSverige tjänar kvinnor i genomsnitt mindre än männen. Ettnytt skattesystem som tar sikte på att utjämna ekonomiskaskillnader kommer därmed också att gynna denekonomiska jämnställdheten mellan män och kvinnor.3. En rättvis reformVänsterpartiet menar att ett rättvist skattesystem skallutgå från följande utgångspunkter:Progressiv beskattning av arbetsinkomster. Ettriktmärke bör vara att normala inkomster inte träffas av enhögre marginaleffekt än . Höginkomsttagare skallbetala en högre marginalskatt än 50%.En effektivare kapitalbeskattning. Inkomsterna frånkapitalbeskattning kan ökas genom en enhetligarekapitalbeskattning. Avdragsmöjligheterna bör begränsasoch skall hushållens avdragsrätt för ränteutgifteravvecklas. Detta förutsätter ett nytt system förboendefinansiering. Sparande gynnas när ränteavdrag ejmedges.Differentierade indirekta skatter. Lägre skatt påbasvaror och miljövänlig konsumtion t.ex. kollektivtrafik.De indirekta skatterna kan då tas ut på ett brett underlagvad gäller varor och tjänster.Ökad skatt på produktionen. Ett rakt och enhetligtsystem för företagsbeskattning utan reserveringssystem.Frågan om skatt på företagens nyttjande avproduktionsresurser bör prövas vidare.Skatten på energi skall utformas efter miljöpolitiskamål. Energiskatterna utgör en del av den samladeskattebasen, medan miljöavgifter viks för satsningar inommiljöområdet. Skatter och avgifter ska styra i riktning motminskat råvaruuttag och ökad återvinning när det gällerproduktionen.Nya finansieringsformer för kommunsektorn, sänktaoch utjämnade kommunalskatter. Detta förutsätter enbättre skatteutjämning och ökade statsbidrag tillkommunsektorn, liksom en breddad skattebas förkommunerna.Skattesystemet bör grundas på reala principer. En realkapitalbeskattning gör att skalan kan höjas och sparandetskyddas mot inflation.4. Skatteomläggningen 1990--1991Direkt efter valet presenterade dåvarandefinansminister förslag till ett nytt skattesystem. Feldtsförslag gjorde att sittande skatteutredningar snabbt ladeförslag i enlighet med hans direktiv. Efter en uppgörelsemellan socialdemokraterna och antog riksdagenockså utredningens förslag i alla väsentliga delar.Skatteomläggningen genomfördes i två steg under åren1990 till 1991. Omläggningen gjorde att marginalskatternasänktes från till för de högsta inkomsterna ochfrån ca 61--till för lägre inkomstskikt.Skatteomläggningen skulle finansieras med breddadmoms och en mer enhetlig kapitalbeskattning, samtminskade möjligheter till avdrag underinkomstbeskattningen. Till en del tänkte man sig också attfinansiera omläggningen med s.k. dynamiska effekter, dvsökade skatteinkomster genom ökade arbetsinsatser.Det är mening att det var riktigt attminska beskattningen av arbetsinkomster och dämpamarginaleffekterna i låga och normala inkomstlägen. Detvar likaledes riktigt att försöka finansiera den sänktainkomstbeskattningen.Vänsterpartiet var och är dock skarpt kritiskt till dedåliga fördelningseffekter som skatteomläggningeninnebar. Detta var illa nog vad gäller jämlikhet ochfördelningspolitik, men omläggningen förde även med signegativa konsekvenser för samhällsekonomin i stort.Genom en alltför långtgående sänkning avinkomstbeskattningen krävdes en för stor ökning avskatteuttaget från andra skattebaser, indirekta skatter --moms, boende etc. Detta kombinerat med snedafördelningseffekter och stegrad inflation ledde till attskatteomläggningen fick en åtstramande verkan i deinkomstgrupper som vann lite eller inget påskatteomläggningen. Skatteomläggningen bidrog därmedtill att förstärka den pågående lågkonjunkturen genom enminskad efterfrågan från dessa inkomstgrupper.5. Skatteomläggningen och budgetunderskottenGenom skatteomläggningen sänktesinkomstbeskattningen kraftigt. Skatteomläggningenförutsattes bli finansierad genom breddad moms ochkapitalbeskattning, samt s.k. dynamiska effekter. Mångatecken tyder nu på att skatteomläggningens finansieringslagit fel, och att väsentliga delar av de växandebudgetunderskotten är en följd av skattereformen.Under budgetåren 1988/89 och 1990/91 gavstatsbudgeten påtagliga överskott. I media rubriceradesdetta ibland som ''felräkningar'' från finansdepartementet.Budgeten hade baserats på antaganden (förhoppningar) omen mycket blygsam löneutveckling och låg inflation. Iförutsättningarna räknade man med en löneutveckling på ca4%. När dessa i och för sig orealistiska antaganden ejstämde in så blev naturligtvis skatteintäkterna större ochdetta resulterade i ett budgetöverskott.Tendensen till bättre överensstämmelse mellan budgetoch budgetutfall borde också ha förstärkts av att inflationendämpades . En orsak till den sjunkandeinflationen var att inflationen blevkonstlat hög genom en rad indirekta skattehöjningar dettaår i avsikt att finansiera marginalskattesänkningarna.I verkligheten gav budgeten /91 ett underskottpå 34 miljarder. /92 pekar prognoserna på ökadeunderskott från 5 miljarder i propositionen till ungefär dettiodubbla i verkligt utfall.I första finansplan 1992 beräknas underskottetför kommande budgetår 1992/93 till hela 78 miljarder. Detunderliggande underskottet, d.v.s. det verkligaunderskottet rensat från tillfälliga förändringar, beräknas ifinansplanen till dryga 93 miljarder.Varför växer underskotten så snabbt?Regeringen hänvisar till den förra regeringen ochlågkonjunkturen. Regeringsföreträdare hävdar attunderskotten är en naturlig följd av skiftet från hög till låginflation. Till en del är dessa påpekanden riktiga.Underskottsarvet från den avgående regeringen berordock inte på någon utgiftsexpansion. De ingåendeunderskotten skapades genom (för stora) sänkningar avinkomstskatten. Fakta är att statens inkomster fallit mycketsnabbt . Enligt RRV:s,, redovisning började minskningenunder /91, då inkomstökningen sjönkkraftigt gentemot föregående år. För kommande budgetår1992/93 beräknas inkomsterna minska eller med28.7 miljarder.Och det är inkomstskatterna som står förinkomstminskningarna. Från budgetåret 90/91 till 91/92minskade inkomstskatten enligt RRV med 37.7 miljarder,och från 91/92 till 92/93 beräknas inkomstskatterna minskamed 21.5 miljarder. Således en minskning avstatsinkomsterna med ca 59 miljarder under två år.Minskningen är så stor att posten inkomstskatt ger ettnegativt utfall för staten under /93. Dettaberoende på statens utbetalningar av kommunalskatt somsker med en viss eftersläpning.Den sänkta inkomstskatten skulle till stor del hafinansierats genom breddad och delvis höjd moms.Momsintäkterna har också ökat . Från1990/91 till 1991/92 steg momsintäkterna med 12 miljarder,och /92 till 1992/93 beräknas de stiga med drygt 5miljarder. Således en ökning av momsintäkterna under tvåår med ca 17 miljarder. Då skall man dock minnas attmomsintäkterna varit extra stora på grund av den ''extratillfälliga momshöjningen''.Det är svårt att exakt beräkna i vilken utsträckningskatteomläggningen finansierats. Omläggningensanhängare menade att den var fullt finansierad. Andradebattörer har hävdat att underfinansieringen skulle kunnaligga på uppemot 30 miljarder. En sådan uppskattning kantyckas väl hög men det torde stå helt klart attskatteomläggningen är underfinansierad.De dynamiska effekterna har uteblivit, ett bortfall på ca5 miljarder.Momsbreddningen-höjningen har uppenbart givit sämreintäkter än väntat. Det har ifrågasatts om vissa höjningarrentav gett ett negativt tillskott. Den höjda momsen hardessutom ökat kostnader och underskott bl.a. förkollektivtrafik, byggande etc. Detta har tvingat fram ökadeoffentliga bidrag och transfereringar.Skärpt reavinstbeskattning av aktier skulle ge 5miljarder i intäkter. Denna inkomstpost är mycketdiskutabel med tanke på börsutveckling och nyligenantagna lättnadsregler. Det är likaså osannolikt med tankepå fastighetsmarknadens utveckling attreavinstbeskattningen av fastigheter ger 2 miljarder extra iintäkter.Basbreddningarna under tjänst gjorde flera ersättningarskattepliktiga. blev ersättningarna ocksåförmånsgrundade för sjukförsäkring och pension. Dettahöjer utgifterna inom socialförsäkringssystemet, och någonjustering för detta gjordes ej vid finansieringskalkylerna.Då det är av stor vikt att följer upp alla sinabeslut bör en parlamentarisk utvärdering skyndsamt görasså att kan få en bättre uppfattning om i vilkengrad skatteomläggningen har bidragit till de ökandebudgetunderskotten. bör ge regeringen dettatillkänna.6. Ny start för och skattepolitikenUnder lade regeringen fram en radskattepropositioner, bl.a. proposition 1991/92:60Skattepolitik för tillväxt. I denna angav regeringen attSveriges skattetryck är en viktig orsak till landetsekonomiska problem. Regeringen förutsatte att sänkt skattskulle skapa tillväxt, och som målsättning angav manskattesänkningar på 10 miljarder fram till mitten av1990-talet.Denna inställning påminner om propåer från olikasärintressen och lobbyistgrupper, t.ex. , , eller stiftelsen ''Den nyavälfärden''. Även om denna hållning i skattepolitiken är välrepresenterad på vissa håll så är den ingen vetenskapligsanning utan mer en ideologisk tro.Regeringen hävdade i proposition 1991/92:60 ''att degrundläggande principerna bakom skattereformen liggerfast'' (prop. 60 sid 61). Å andra sidan skrev samma regeringi samma proposition att ''i propositionen föreslåsgrundläggande förändringar av den svenskaskattepolitiken'' (prop. 60 sid 1).Vänsterpartiet är berett att dela den senare avregeringens två bedömningar. stod intebakom det som har kallats ''århundradets skattereform'',skattepakten mellan socialdemokraterna och . Vikan dock konstatera att den stora reformen inte överlevdesitt första levnadsår.6.1 Fort och väl följs inte alltid åtRegeringen har velat demonstrera sin handlingskraftgenom att mycket snabbt lägga en rad förslag tillskattesänkningar . Detta har dockresulterat i att beslutsunderlaget till blivitknapphändigt i stora skattefrågor. Detta gäller t.ex.propositionen om slopandet av förmögenhetsskatten,liksom förslaget om sänkt kapitalbeskattning och minskadavdragsrätt, för att bara ange några exempel.Normalt brukar beslut som betyder ''grundläggandeförändringar av den svenska skattepolitiken'' (prop.1991/92:60 sid 1) föregås både av ett visst utredningsarbeteoch remissomgångar. Så skedde ej vad gällerskattepropositionerna , och detta ställersig kritiskt till.Vänsterpartiet är vidare kritiskt till att regeringensskattepropositioner brast i redovisningav propositionernas samhällsekonomiska,fördelningspolitiska och miljömässiga konsekvenser.Då flera av de nuvarande regeringspartierna ioppositionsställningen var mycket kritiska till att dentidigare socialdemokratiska regeringen bröt mot dessa kravär det anmärkningsvärt att regeringen brister i dessaavseenden.I en avvikande mening i skatteutskottet den 12 mars1991 angående konsekvensanalyser anförde t.ex. ledamöterfrån , , ochvänsterpartiet följande.Skatteutskottet vill understryka att det är av vikt attregeringens propositioner i tillräcklig utsträckninginnehåller en redogörelse för det utredningsmaterial somligger till grund för de aktuella förslagen. I de propositionersom utskottet haft att behandla har vissa av de angivnapunkterna tillgodosetts. Ofta redovisas emellertid endast desamhällsekonomiska konsekvenserna vad beträffar utfalletpå statsbudgeten och för kommunerna utan fördelning pådelposter och utan bakgrund till beräkningarna.Kompletterande och mera specificerade uppgifter,exempelvis beträffande utfallet för skattebetalarna,miljökonsekvenser, utfallet för olika regioner, följderna förrättssäkerheten etc., är i många fall nödvändiga. Sådanauppgifter behövs ofta som underlag redan undermotionstiden. Enligt skatteutskottets uppfattning börpropositionerna därför där detta är påkallat innehålla enmera utförlig konsekvensanalys i de hänseenden som ovanangivits. Analysen bör kompletteras med uppgifter om detaktuella underlaget och de bedömningar i övrigt som liggertill grund för beräkningarna.Vad utskottet ovan anfört bör ges regeringen till känna.Vänsterpartiet står fast vid denna uppfattning och menaratt denna kritik som riktades mot den föregåendesocialdemokratiska regeringen i lika hög grad gäller dennuvarande regeringen. föreslår därför attriksdagen ger regeringen tillkänna vad som ovan anförtsangående kravet på konsekvensanalyser etc i regeringensskattepolitiska propositioner.6.2 7 miljarder i sänkta skatterTyngden i regeringens skattepolitik ligger hos moderatasamlingspartiet. Regeringens huvudlinje i skattepolitiken äratt sänkta skatter ger ny start för . Regeringen tycksinte ens tillmäta statsfinansiella intressen någon avgörandebetydelse i skattepolitiken.Under hösten 1991 drev regeringen igenom ett flertalskattesänkningar. Det gäller bl.a. sänkt reavinstbeskattningav aktier, sänkt skatt på kapitalförsäkringar, sänkt skatt påvärdepappersfonder, slopade ränteavdragsbegränsningar,avskaffande av den allmänna löneavgiften, slopadesocialavgifter på vinstandelar, sänkt arvsskatt m.m.För 1992 kostar dessa skattesänkningar enligtregeringens egna beräkningar statskassan drygt 5 miljarder.Sänkningarna fördelar sig enligt följande för 1992.nSänkt förmögenhetsskatt=1 000 mkrSänkt skatt på kapitalinkomster=2 370 mkrSänkt arvs- och gåvoskatt=420 mkrSänkt företagsbeskattning=1 570 mkrSumma ovan=5 360 mkrTill detta kommer beslut om att slopaomsättningsskatten på aktier, vilket kostar statskassan drygt2 miljarder kronor . Totalt ligger enbart dessaskattesänkningar på över 7 miljarder.Vänsterpartiet har upprepade gånger påtalat attskattesänkningar måste finansieras. I ord tycks regeringendela denna ståndpunkt och man skriver ''måsteskattesänkningar finansieras med minskade utgifter'' (Prop.1991/92:38 sid 43). I praktiken har regeringen intevisat prov på denna insikt.7 . Måste skattetrycket sänkas?7.1 Skattetryck och skattekvotOrdet skattekvot används flitigt i skattedebatten menmissbrukas av många debattörer. I den enklare agitationenförsöker man ibland framställa det som att skattekvoten ochutrymmet för privat konsumtion och investeringar är direktavhängiga av varandra. Detta resonemang är inte korrekt.Skattekvoten är inte ett mått på skatternas andelav BNP. Skatter och BNP är två helt olika saker. Skatternaär ett betalningsflöde medan BNP visar storleken påproduktionen i landet av varor och tjänster.Följande citat kan belysa det rätta förhållandet. ''Teoretiskt sett är det fullt möjligt att tänka sig en ekonomidär skattekvoten överstiger av BNP men denprivata konsumtionen ändå är omfattande'' (DanielTarschys, Ekonomisk debatt 4/90, sid 357).Skattekvoten är således inget bra mått på skatternasbetydelse i ekonomin och det finns en rad andra skäl tilldetta.En stor del av de offentliga transfereringarna tillhushållen är t.ex. beskattningsbara. Detta skapar enrundgång i systemet. ''En transfereringsutgift finansieras tillviss del med den skatt mottagaren betalar för dennatransferering. Detta överdriver skattetryckets nivå. sjukpenningen övergick från obeskattad till beskattadtransferering steg skatterna som andel av BNP utan att varesig de offentliga utgifterna netto eller hushållens inkomsterpåverkades.'' (, sid 90--91. )Det är också fullt möjligt att sänka skattekvoten utan attsänka det totala skatteuttaget. Om man sänkerinkomstbeskattningen och finansierar det genom höjdmoms, så sänks skattekvoten. Den höjda momsen kommernämligen att höja priserna och därmed BNP, medan densänkta inkomstskatten enbart registreras som enskattesänkning.Direkt vilseledande blir det då man med utgångspunktfrån skattekvoten uttalar sig om skillnader i skattetryckmellan olika länder.Förklaringen är att olika länder har olika skattesystemvilket gör jämförelserna missvisande. En viktig skillnad ärt.ex. om man har beskattade transfereringar, bidrag eller ej.Andra faktorer man bör ta hänsyn till är skillnader ibefolkningsstruktur. Ett land med en stor andelyrkesverksamma och få åldringar och barn kan t.ex. tillåtasig ett förhållandevis lågt skattetryck. Skattekvoten kanockså hållas nere genom att man lånar till en del avutgifterna.