ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02L305 · 1992-01-27 00:00:00 — Den statliga lönegarantin infördes och finansierasgenom en arbetsgivaravgift på . Under detsenaste budgetåret, till den sista juni1991, betalades det ut nära två miljarder urlönegarantifonden. Det är nära en tredubbling jämfört medföregående budgetår.I lönegarantin ingår också ersättning för olikalöneförmåner som fria luncher, fri bil, provision, risktillägg,ackordsersättning och traktamente. Får den anställde ett nytt jobbunder med lägre lön så betalar lönegarantinmellanskillnaden.Under det senaste året har det framkommit flerauppmärksammade fall som gör att det finns all anledning gör en översyn av regelverket. Ett av de meruppseendeväckande fallen var när en tidigaretryckerianställd fick ut en ersättning på imånaden genom den statliga lönegarantin.Det finns många fall där företag strax före en konkurshar anställt personal som sedan fått ut lönegarantin i sexmånader. En del företag har använt sig av lönegarantin föratt rekonstruera företaget. Man kan också driva företageller rörelser vidare utan lönekostnader ocharbetsgivaravgifter och på så sätt konkurrera ut andraföretag i samma bransch. Bra, eller snarare dåliga, exempelpå detta är taxinäringen i storstäderna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av en översyn avden statliga lönegarantins regelsystem.
mot · GF02L306 · 1992-01-27 00:00:00 — Genom beslut bemyndigadedåvarande regeringen chefen för atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda vissakonkursrättsliga frågor. Utredningen antog namnetinsolvensutredningen. överlämnadesutredningens delbetänkande skuldsaneringslagen (SOU1990:74).Betänkandet innehåller förslag till skuldsaneringslag.Lagen gör det möjligt för överskuldsatta fysiska personer,som inte driver näringsverksamhet, att under vissaförutsättningar genom beslut av tingsrätt få till stånd enlättnad i sin skuldbörda. Även fysisk person som tidigaredrivit en rörelse men upphört med den omfattas.Frågan om skuldsanering för fysiska personer har fåttökad aktualitet . Hushållens totalanettoupplåning var /90 bortåt 600miljarder kronor. Många hushåll klarar inte av att betala ensräntan på sina lån. Åtskilliga fysiska personer som drivitnäringsverksamhet får efter konkurs en betydanderestskuld som ofta blir en övermäktig börda. Antalet s.k.enskilda mål hos kronofogdemyndigheten har ökat kraftigt.Många utmätningsgäldenärer är föremål för indrivning ifem eller flera sådana mål samtidigt.Det måste anses ytterst angeläget att förslaget tillskuldsaneringslag som remissbehandlats föreläggsriksdagen för beslut möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts angående skuldsaneringslagen.
mot · GF02L307 · 1992-01-27 00:00:00 — Vid konkurser skyddas de anställda av en lönegaranti.Den anställde får en mjuk övergång till sin nya arbetsplats.Lönegarantin finansieras genom en avgift på av lönesumma.Konkursförvaltaren utreder bl.a. anställningsavtalet,krav på innestående löner och förmåner. Ett omfattandekontrollarbete utförs då löneförmåner varierar mycket,t.ex. pensionsförsäkringar, bil- och telefonersättning.För att klara av det ökande antalet konkurser harutredningsförfarandet förenklats. tvingas nu göra en summariskhandläggning av de anställdas löneanspråk.Länsstyrelsen sköter utbetalningen av lönegarantin viaseparata lönekontor. Detta sker till en personalkostnad av 6milj. Pengar tas från Kammarkollegiet somförvaltar lönegarantin och dess fondmedel. I oktober 1991utbetalades 280 milj. kronor i lönegarantier medaninbetalningarna till fonden endast var 101 milj. kronor.Underskottet blev 179 milj. kronor. På en månad!Lönegarantin måste omprövas. Dess behov ifrågasättsav personal och administration. Garantinanvänds nämligen till andra syften än avsett. Oseriösaföretagare utnyttjar den till att starta nya företag. Dennaosunda konkurrens leder till en överetablering med nyakonkurser som följd. Lönegarantin ger i sin nuvarande formupphov till onödigt mygel och byråkrati. Däremot måstegivetvis de anställda ha ett pålitligt skydd vid konkurser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av lönegarantin.
mot · GF02L308 · 1992-01-27 00:00:00 — ökade antalet personer medsvårigheter att betala sina skulder. Inte minst de generösalånemöjligheterna bidrog härtill. lockade med generösa krediter. Många hardärför ådragit sig så stora skulder att man ej förmår betalasina skulder.Det är av stor vikt att samhället vidtager åtgärder för attsanera dessa skulder. Förslag har tidigare väckts härom.Utredning har också skett. Det som behövs är ett förslagfrån regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en lag om sanering avskulder.
mot · GF02L401 · 1992-01-27 00:00:00 — Rättegångskostnader i mål om verkställighet av vårdnadsavgöranden bestämmelser om vårdnad ochumgänge syftar till att ge barnen nära kontakt med bådasina föräldrar, oavsett föräldrarna inte lever tillsammans.I enstaka fall händer det att bestämmelserna utgör ettslagträ mellan föräldrar i stället för en rättighet för barnen.Det är angeläget att lagstiftarna noga följer tillämpningenav bestämmelserna och effekterna av domstolarnashandläggning av vårdnads- och umgängesmål.Mål om vårdnad och umgänge avgörs av allmän domstol.I dessa mål gäller principen att vardera parten skall stå försin rättegångskostnad (FB 6:22).I förvaltningsdomstol (länsrätt) däremot, somhandlägger verkställighetsmål, skall den förlorande partenbetala motpartens rättegångskostnad. Den, som har en domom umgänge, och kan påvisa att umgänge nekats vid ettenda tillfälle, oavsett skäl, får dom på verkställighet ilänsrätten och anses därför som vinnande part.Skälen kan ibland vara att det varit svårt för modern(eller fadern) att övertala barnen att besöka sin förälder ochdärför avstått från att tvinga barnen till ettbesök, som barnen inte velat genomföra. Normalt sker dentypen av överenskommelser mellan föräldrarna utanprestige och med barnens bästa för ögonen, men i enstakafall går vuxnas prestige ut över barnen.Den förälder som, i formell mening, vägrat umgänge ochdärigenom betraktas som förlorande part, får iförvaltningsdomstol betala såväl sina egna som motpartensrättegångskostnader.De egna rättegångskostnaderna är inte så betungandeför en förälder med låga inkomster. De består oftast avrättshjälpsavgiften. Motpartens rättegångskostnad kandäremot bli mycket betungande. De avser delsrättshjälpsavgiften till motparten, dels resten av ombudetsräkning, som annars skulle betalts av statsverket.Socialarbetare och advokater kan redovisa fleraexempel, där fäder (och kanske också i några fall mödrar)satt ansökan om verkställighet i system för att försämraekonomin för mödrarna.Det är angeläget att denna typ av spel med rättsreglernainte underlättas av lagstiftningen, varför vi vill föreslå attsamma regler ska gälla i verkställighetsmål som i deursprungliga målen i tingsrätten, d.v.s. vardera parten stårför sin rättegångskostnad.De hårda vitesreglerna torde vara tillräckliga för atttillgodose krav på sanktioner mot föräldrar, som inte andre föräldern sin rätt i umgängesmål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kostnadsfördelningen mellanparterna i verkställighetsmål i förvaltningsdomstolavseende umgänge mellan barn och föräldrar.
mot · GF02L402 · 1992-01-27 00:00:00 — Barns rätt i mål om vårdnad och umgänge I proposition 1990/91:8 Vårdnad och umgängeunderstryks vikten av respekt för barns vilja.I FB 21:5 framhålls att verkställighet av beslut omumgänge inte får ske mot barnets vilja om det fyllt tolv år.Denna bestämmelse respekteras av domstolarna.I lagen framhålls vidare: ''Detsamma gäller om barnetännu inte har fyllt men har nått en sådan mognad attdess vilja bör beaktas på motsvarande sätt. ''I praktiken har domstolarna kommit att betraktatolvårsgränsen som en absolut gräns, där man först närbarnet fyllt tar hänsyn till barnet som en självständigindivid.För var och en av oss, som i mötet med barn i nio ålder möter små men kloka individer, upplevs denabsoluta tolvårstillämpningen som stötande och farlig.Lagen tillämpas nästan undantagslöst så, att om ett barnvägrar följa med fadern (eller modern) vid ett av domstolbeslutat umgängestillfälle så utdömer länsrätten vite om att betalas av modern (fadern), som anses tillfullo ansvara för att barnet följer med den förälder, som harrätten på sin sida.Detta trots att barnpsykologer i det enskilda fallet anseratt barnet upplever det som ett svek om en förälder i detläget medverkar till att den andre går iväg med ett gråtandeeller till och med gallskrikande barn.Det är synnerligen angeläget att domstolarna i linje medintentionerna i ovanstående proposition tar reda på detenskilda barnets behov i det enskilda fallet.Vi anser det nödvändigt att regeringen under hänvisningtill de erfarenheter, som redovisats av tillämpningen avaktuella lagregler, gör en uppföljning av tillämpningen avden så kallade tolvårsregeln och om så är nödvändigtåterkommer till med förtydliganden tilllagstiftningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av uppföljning avdomstolarnas tillämpning av bestämmelserna angåendehänsyn till barn i umgängesmål.
mot · GF02L403 · 1992-01-27 00:00:00 — Utgångspunkten för vår motion är ett bekymmer och enoro för de höga skilsmässotalen i vårt land. Beprövaderfarenhet bekräftad av sociala forskningsrön visar att enskilsmässa är en svår upplevelse som sätter djupa spår hosalla inblandade. Den svagaste parten är barnen och dedrabbas hårt.Det finns naturligtvis fall där en skilsmässa är den endamöjliga lösningen av en för alla parter oacceptabel relationmellan makar. Det förhållandet kan ändå inteundanskymma en stark misstanke om att många skilsmässoroch separationer är både olyckliga och onödiga och skullekunnat undvikas om människor inte lämnats i en såförtvivlad ensamhet som ofta är fallet hos oss när krisen slårtill.Det är sannolikt att människor som upplever en situationav söndring i sina äktenskap skulle behöva hjälp att se sinsituation analyserad utifrån det perspektiv som en objektiv,kunnig, varmhjärtad person kan anlägga. I vårt samhälle ärvi angelägna om att människor i behov av hjälp får den, menvarför hjälpen är så långt borta för makar i skilsmässokrisär gåtfullt.Vi är övertygade om att hindren för en någorlundadräglig gemenskap i äktenskapet kan vara många. Blanddem finns säkert praktiska problem såsom ekonomi,fördelning av arbete i hemmet, barnens uppfostran etc somskulle kunna röjas undan om hjälp i form av rådgivning ochsamtal stod till buds.Om ändå det mönster kunde etableras som innebär att ien svår livskris, dit en skilsmässa hör, får man hjälp, att nären kris mellan makar värker ut i en söndring som börjar blivaraktig så löser inte parterna den själva, lika lite somnågon lyfter sig själv i håret.Mellanstatliga konflikter som hotar att stelna i aggressivoch obändig fiendskap kräver en medlande part. Att enenskild människa med många svårartade inre konflikter harbehov av stöd och hjälp inses lätt.Vad som gäller i konflikter mellan stater och i konflikterinom den enskilda människan måste rimligen också gälla ikonflikter mellan människor. Samhället kan inte längreavstå från att vidta kraftfulla åtgärder i avsikt att hindraskadeverkningarna. Det måste göras för alla inblandadeparters skull och dit hör, det inser man mer och mer,samhället självt.Familjen är trots alla sina brister den bästainnefattningen kring barnens uppväxt, fostran och mognad.Barnen har en rätt som de inte själva kan hävda. Detlidande som barn åsamkas bärs i tysthet men sätter i tidenslängd sina spår. Samhället som helhet borde för barnensskull främja deras rätt till en så harmonisk uppväxttid sommöjligt. Därför kan samhällets passivitet inför påfrestningari familjer som hotas av splittring inte försvaras. Vi anser attett medlande samtal skall gälla alla som står inför det svåraavgörandet att begära skilsmässa och där barn finns med. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbete för att medling införs förmänniskor som är på väg att skiljas i de fall där barn ärinblandade.
mot · GF02L406 · 1992-01-27 00:00:00 — Jävsregler om bevittning av testamente reglerar i 10 kap 4 § vem som kan bevittnatestamenten. Här framgår klart att den som själv är ellerskulle kunna vara arvsberättigad inte får delta som vittne.Dock hindrar detta inte att personer iförtroendeställning eller därmed jämförbar ställning iorganisation genom testamente blir förordnade somarvtagare.Den nuvarande lagtexten utgör inget hinder för JehovasVittnens med fleras testamentsverksamhet. Denna sektupprättar testamenten där sekten är universelltestamentstagare och där två sektmedlemmar bevittnartestamentet. Originaltestamentet förvaras därfter i Jehovasvittnens fall i på deras huvudkontor.För att minska möjligheterna till otillbörlig påverkan börtillägg göras i 4 § 10 kap . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om följande tillägg till 10 kap. 4 §ärvdabalken: Ej heller må någon tagas till vittne vidförordnande till förening, trossamfund, företag ellerdärmed jämförbar organisation i vilken han är verksam.
mot · GF02L407 · 1992-01-27 00:00:00 — Det har i olika sammanhang redovisats att barn med våldlyfts iväg, gråtande och skrikande, för att umgås med denandra föräldern. Det framgår av rapporter från ROKS,för Kvinnojourer i , och ,Barnens Rätt i Samhället, samt av uppgifter lämnade avenskilda föräldrar och familjerättsadvokater.Detta måste av barnen upplevas som synnerligenkränkande och det finns anledning att fråga sig om en godäkta relation kan byggas på sådan grund. Skälet till att denandra föräldern inte kan hjälpa barnet i denna situation äratt den förälder som utövar våldet (psykiskt/fysiskt) hotarmed att lagen i annat fall ger honom/henne möjligheter attta ifrån vårdnadsföräldern vårdnaden om barnet/barnen.Lagens syfte är givetvis att se till barnets bästa. Barnetsbästa är normalt att ha närhet till båda sina föräldrar ochbarn behöver båda föräldrarna. Men givetvis behöverbarnets båda föräldrarna endast om det är bra för barnet.Skulle förhållandena faktiskt inte vara till barnets bästa,måste barnets väl gå före barnets fastställda behov av bådasina föräldrar.Om lagens formulering faktiskt möjliggör eller ipraktiken bidrar till att barn skrikande och gråtande medmer eller mindre våld förs bort bör lagen ändras ellerkompletterass så att den på ett bättre sätt bidrar till attbarnets integritet respekteras.Barn som drabbas av skilsmässa skall inte dessutom medlagens hjälp behandlas så att deras integritet ochrättställning upplevs svagare än barn till gifta föräldrar. Attdrabbas av skilsmässa är inget brott, utan snarare en olyckai ett barns liv. Lagen måste stödja ett umgänge med bådaföräldrarna, men inte gå så långt att den riskerar göra ontvärre genom att bidra till en situation som ödeläggermöjligheterna att upprätta en kärleksfull relation. Kärlekbygger på förtroende och det riskerar att förstöras omförutsättningen för umgänget är att ena parten kränksfysiskt eller psykiskt. Myndigheternas huvudsakliga uppgiftmåste vara att stödja och bidra till att återupprättaförtroendet mellan parterna. Då måste båda parters fysiskaoch psykiska integritet respekteras.Det kan finnas anledning efter de rapporter, artiklar ochenskilda inlägg som förekommit att nu utvärdera hur lagenom vårdnad och umgänge fungerar i praktiken. Enordentlig utvärdering bör genomföras, i vilken givetvisBRIS, barnens organisation, och ROKS, som väl kännerfamiljer i kris, samt familjerättsadsvokater bör delta.En sådan utredning kan leda till slutsatsen att lagen börkompletteras så att barnens ställning stärks. Med hänvisning till det anförda hemställsatt av regeringen begär en utvärdering av lagenom vårdnad och umgänge i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GF02L409 · 1992-01-27 00:00:00 — Att få sitt barn kidnappat av dess utländska pappa är ettmycket stort och allvarligt problem för de svenska kvinnorsom drabbas. Förståelsen från svenska myndigheter är intestor. Trots att kvinnan tilldömts vårdnaden så finns detalltför många fall där mannen tagit barnen och rest till sitthemland. Möjligheten för kvinnorna att återfå vårdnadenär mycket liten. Många har inte ens en möjlighet att få träffabarnen.Det är vanligt att männen överlämnar barnen till sinasläktingar i hemländerna och återvänder till för attbo här. Männen som har kidnappat sina barn har begåttbrott enligt svensk lag, men de får fortfarande vistas i vårtland. För att utvisas från krävs att brottet är grovt.Vi menar att detta brott är grovt. En del av männen harbeviljats svenskt medborgarskap efter att de kidnappatbarnen. Det kan inte vara tanken med att få svensktmedborgarskap när man begått, i vårt tycke, grovt brott.Förståelsen och kunskapen om denna problematik ärofta allt för ringa. Det behövs mer information ochutbildning till olika myndigheter för att kunna hjälpa dedrabbade kvinnorna. Kunskap är viktig i dessa ärenden,men förändrad lagstiftning krävs också.Initiativ från regeringen till förnyade konventioner medandra länder i dessa ärenden är nödvändiga. Förutomgrundfrågan omvårdnaden, är det viktigt att skapakonventioner kring umgängesrätten, så att kvinnorna fårmöjlighet att träffa barnen ensamma. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av stöd och hjälp tillkvinnor vilkas barn kidnappats och förts utomlands,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av konventionermed andra länder i dessa frågor.
mot · GF02L410 · 1992-01-27 00:00:00 — Placeringen av det som tidigare kallades tilläggsnamnsom mellannamn har lett till att detta ofta uppfattas somefternamn. Detta leder lätt till missförstånd och därmedolika svårigheter för namninnehavare och andra.Namninnehavaren går miste om viktiga kontakter och desom söker vederbörande får inte sina ärenden utförda.Dessa problem har accentuerats sedan våra kontakterinternationaliserats. Detta är även belyst iriksdagstidningen ''Mitt i Strömmen'' vid EG-besök frånden svenska . EG-medborgare kan inte skilja påmellannamn och efternamn och även många svenskamedborgare är okunniga om namnens funktion. Därför börefternamnet placeras så att det blir tydligare vad som ärefternamn och vad som är förnamn. Placeringen medtilläggsnamn istället för mellannamn hade många fördelar.Inför förestående internationalisering ocheuropeisering i synnerhet finns anledning att närmarestudera namnlagens regler ur ett internationellt perspektiv.Placeringen av patronymikon och metronymikon bör isammanhanget studeras. Idén med patronymikon ochmetronymikon är just att det är förfädernas förnamn sommed appendixet ''son'' eller ''dotter'' förs vidare.Detta är en hävdvunnen kulturell sed som borde få levavidare i ett europeiserat . Denna tradition ger denordiska namnen en särskild och mer lättförståeligbetydelse även för andra länders medborgare och kommeratt ge även namn som , och särskilt uppskattat nordiskt skimmer.Patronymikon och metronymikon skall ges bättremöjligheter att utvecklas än de i praktiken har . De börha ett rättsligt skydd som särskild namnenhet. Rätten attföra vidare förfäders traditioner bör stärkas, vilket inteminst skulle ha betydelse för Dala-släkter där man förgårdsnamnen vidare oavsett vad lagen från Stockholmsäger. Men det är ju alltid trevligt när bruket ävenöverensstämmer med lagstiftningen inte endast medallmänna uppfattningen.Patronymikon överförs som det är till barnen.Situationen blir ganska löjlig när sonen övertar sinmors efternamn . är ingen dotter, änmindre dotter ty är hans morfar.Sådan situation kan uppstå och förvirrar helt bruket avden vackra nordiska seden patronymikon ochmetronymikon. Idén med detta är just att namnet skall växlamellan generationerna. Patronymikon bärs både somförnamn, mellannamn och efternamn. Även denna frågaförefaller att behöva ses över. Inte minst det faktum att mantvingats göra undantag för isländska medborgare i Sverigevisar att frågan inte lösts på ett helt tillfredsställande sätt.Den visserligen väl genomarbetade namnlagen kanbehöva förnyas i vissa detaljer mot bakgrund av det starkainternationella och europeiska perspektiv som är såviktigt för oss och som inte stod riktigt klart när nuvarandenamnlag kom till. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning meduppgift att göra en begränsad översyn av namnlagen vadavser de båda områden som berörs i motionen ommellannamnets placering och patronymikon/metronymikonur ett internationellt perspektiv.
mot · GF02L412 · 1992-01-27 00:00:00 — Villkor för ensamstående fäder Det finns ett par hundratusen ensamstående fädersom har försörjningsplikt för sina barn och/eller sinatidigare fruar. Eftersom försörjningsplikten kopplas tillbarnen kan det mycket väl hända att den tidigare frun somenligt definition i detta sammanhang också ärvårdnadshavare för barnen får stora bidrag till barnen ävenom hon själv gifter om sig, själv har välavlönat arbete ochlever på en hög standard.För den ensamstående fadern kan försörjningsbördan bliytterst betungande. Om han får högre lön försvinner helatillskottet och går till vårdnadshavaren. Kvar står mannenmed inkomster motsvarande existensminimum.Detta ute i verkligheten välkända förhållande ledergivetvis till dels att ensamstående fäder fastnar i en ganskahopplös försörjningsfälla,dels att de i ökande grad skaffar sig inkomster påden svarta sektorn dvs. inkomster de har möjlighet att fåbehålla för egen konsumtion.I rättvisans och jämställdhetens tecken har man enligtvår uppfattning helt enkelt glömt bort jämställdheten för deensamstående fäderna!Lagstiftningen måste därför ses över så attförsörjningsbördan får en rättvisare fördelning ochomfattning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i och att enrättvisare fördelning av försörjningsansvaret förgemensamma barn kan uppnås i enlighet med vad som imotionen anförts i denna fråga.