mot · GG02Sf5 · 1992-11-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1992/93:30 Ändring av begreppet arbetsskada gällande arbetsskadeförsäkring (LAF) har varit ikraft . Den ersatte dåyrkesskadeförsäkringen (YFL) som gällt sedan 1954.Arbetsskadeförsäkringen innebar att det infördes ettgenerellt arbetsskadebegrepp och kraftigt höjdakompensationsnivåer.År 1980 var antalet anmälda arbetsskador 187 233 ochökade för att kulminera , då detanmäldes 257 398 fall. Därefter har antalet arbetsskador minskat ochvar 182 110 fall . Om man enbart ser tillarbetssjukdomarna är utvecklingen densamma. Antaletarbetssjukdomar, efter samordningstiden, var 1980 19 972för att 1989 vara 87 240 och 1991 79 101.Minskningen av antalet anmälda arbetsskador i slutet på1980-talet torde delvis ha sin förklaring i lågkonjunkturen,men den satsning på förbättrad arbetsmiljö ochrehabilitering som påbörjats har också bidragit.Kostnadsutvecklingen illustreras av arbetsskadefondensställning. Det fanns ett överskott i fonden ,som då utgjorde . Därefter redovisarfonden underskott, som uppgick till 20 miljarderkronor. Enligt prognos skulleunderskottet i arbetsskadefonden komma att bliungefär med oförändradeförutsättningar.Den socialdemokratiska regeringen beslutade i augusti1991 att tillkalla en kommitté för att göra en översyn av vissafrågor inom arbetsskadeförsäkringen. Avkommittédirektiven framgår att uppdraget avsåg enkartläggning och redovisning av hur praxis i arbetsskademålutvecklats. Vidare skulle kommittén överväga vem somskulle ha kostnadsansvar för de olika ersättningarna till dearbetsskadade. I kommittédirektiven slås fast två viktigaprinciper för utredningsarbetet.Grundprincipen, enarbetsskada skall ersättas med högre belopp än andraskador, borde behållas. Ingen principiell ändring avbevisregeln i 2 kap. § 2 i LAF skulle ske.Kommittén hann aldrig påbörja sitt arbete. Den nyaborgerliga regeringen beslutade att istället tillsätta en särskild utredare. Dennes uppdrag ärenligt direktiven följande.Föreslå förändringar iarbetsskadebegreppet i syfte att få ned antalet godkändaarbetsskador. Pröva förutsättningarna för att ersättanuvarande arbetsskadeförsäkring med en obligatoriskförsäkring som tecknas i privata försäkringsbolag.Överväga differentierade arbetsskadeavgifter för attstimulera arbetsmiljöförbättringar. Pröva hurarbetarskyddsverkets behov av information omarbetsskador och hälsorisker i arbetsmiljön skall klaras.Föreslå åtgärder för att nedbringaadministrationskostnaderna för prövning och utbetalningenligt äldre yrkesskadelagstiftning.Utredaren har i ett delbetänkande lagt förslag tillförändrat arbetsskadebegrepp och bevisregler.Nu har regeringen förelagt en proposition omändring av begreppet arbetsskada.Vårt förslagVi yrkar avslag på hela propositionen av följande skäl.Regeringen och Socialdemokraterna har kommitöverens om att tillsätta en beredning i syfte att genomföraen ny försäkringsmodell, som innebär att sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna flyttas ut ur statsbudgeten ochatt arbetsmarknadens parter ges huvudansvaret förförsäkringarna.Vi anser att det är fel att i detta läge förelägga riksdagenförslag som innebär stora förändringar iarbetsskadeförsäkringens villkor. Dessa frågor borde istället behandlas i samband med det övrigaberedningsarbetet. Om arbetsmarknadens parter inom kortskall överta ansvaret för arbetsskadeförsäkringen, är detenligt vår mening rimligt att parterna också får diskuteraförsäkringens innehåll. Arbetsskadeförsäkringen ochArbetsmarknadsförsäkringar har många beröringspunkteroch ses i praktiken som ett enda försäkringssystem. Enbartdetta förhållande borde motivera att frågan ingår i det storaberedningsarbetet.Dessutom saknas en analys av de totala konsekvensernaav de föreslagna förändringarna. En betydelsefull fråga idetta sammanhang är de föreslagnaövergångsbestämmelserna.Övergångsbestämmelserna innebär att en försäkrad somanmäler en skada efter lagändringen och som får avslag påsin anmälan har möjlighet, om skadan inträffat förelagändringen, att vända sig till trygghetsförsäkringen medsitt ersättningsanspråk. AMF-trygghetsförsäkring blirdärmed skyldig att pröva skadan i enlighet med de förskadeåret gällande, gynnsammare, villkoren. Detta kankomma att medföra en övervältring av stora kostnader påtrygghetsförsäkringen. Beräkningar som gjorts inom AMF-trygghetsförsäkring pekar på att ersättningen förinkomstförluster i dessa äldre skador kan komma att uppgåtill mellan 10 och 20 miljarder kronor.Vid fastställandet av tidigare års har det intefunnits anledning att förutsätta en retroaktiv förändring avkostnadsfördelningen mellan arbetsskadeförsäkringen ochtrygghetsförsäkringen. Erforderliga reserver saknas därförför att täcka de väntade kraven på ersättning förinkomstförlust i de äldre skadorna. Frågan om detekonomiska ansvaret för tidigare inträffade, men ännu inteanmälda, skador bör därför, tillsammans med frågan omarbetsskadebegreppets utformning, överlämnas tillkommande beredning.Vi socialdemokrater delar inte den borgerligaregeringens syn på hur utvecklingen inomarbetsskadeförsäkringen skall angripas. Orsaken tillarbetsskadorna och arbetssjukdomarna måste angripas istället för att försämra försäkringen. Försämrad ersättningminskar inte antalet olycksfall eller skador; det försämrarendast levnadsvillkoren för dem som drabbas. Det är enbartom man angriper grundproblemet, dvs försöker förebyggaatt skador sker, som en långsiktig förändring till det bättrekan ske. Bakom den dystra statistiken finns enskildamänniskor som utsätts för lidande och som berövats densociala trygghet som det innebär att ha ett arbete.Antalet skador måste minska men detta får inte skegenom att de ''definieras'' bort.Tolkningen av vad som skall betraktas som arbetsskadahar emellertid blivit allt mer generös. Det finns behov av enöversyn och analys av hur domstolarnas praxis harutvecklats. Utifrån detta underlag kan en viss åtstramningav arbetsskadebegreppet behöva ske.Med en massiv satsning på arbetsmiljö och rehabiliteringskulle antalet inträffade arbetsskador och sjukdomarminska mycket kraftigt. På så sätt skulle också samtidigtkostnaderna sjunka. Det är det rätta sättet att angripaproblemet. Förbättra arbetsorganisationen, jaga skadligaämnen, ta bort monotona och tunga moment liksombullriga och dragiga miljöer. För att ge arbetsgivarna ettincitament till insatser för bättre arbetsmiljö, bördifferentierade avgifter prövas.Vidare bör människornas inflytande över sin egenarbetssituation öka. Att ge ökat ansvar till den enskilde, ochtillåta initiativ och kreativitet är fler exempel på åtgärder irätt riktning.Genomförandet av det nya systemet för rehabiliteringmåste fullföljas. Med en bättre rehabilitering skulle en stordel av de långtidssjuka kunna återgå till ett arbete. Där börföretagshälsovården spela en viktig roll. Därför börföretagshälsovården upprätthållas och utvecklas i stället föratt som sker, rustas ned. Vi står fast vid vårt tidigareframförda förslag att arbetsgivarna bör ges en lagstadgadskyldighet att ansvara för företagshälsovården.Försäkringskassorna bör ges större resurser förrehabiliteringsinsatser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1992/93:30 om ändringav begreppet arbetsskada.