mot · GF02Kr405 · 1992-01-27 00:00:00 — behandlade regeringens förslagom den framtida folkbildningen. De principiellt viktigaavsnitten i propositionen godkändes enhälligt av riksdagen.Riksdagens beslut var ett uttryck för samhällets tilltro tillfolkbildningen. Folkbildningen fick större möjligheter attsjälv planera och utveckla sin verksamhet.Riksdag och regering skall fastställa vissa övergripandemål som är giltiga för allt folkbildningsarbete. I övrigt skallstudieförbund och folkhögskolor fritt kunna välja hur manvill profilera sitt arbete.Ekonomiskt sett innebar beslut att en treårigbudgetram infördes för folkbildningen. Det statligabidraget skulle därigenom bli förutsebart. Det skulle årligenjusteras med hänsyn till den allmänna pris- ochlöneutvecklingen. Det samlade statsbidraget minskade isamband med omläggningen med ca 100 milj.kr. för1991/92. Omläggningen innebar alltså en väsentligbesparing i statsbudgeten.Från studieförbundens och folkhögskolornas synpunktvar den viktigaste ekonomiska fördelen med riksdagensbeslut att man fick möjlighet att planera sin verksamhet pånågra års sikt. De kommande årens prisomräkning avanslaget skulle visserligen kunna diskuteras, men störreekonomiska förändringar förutsattes inte för den treårigabudgetperioden. En utvärdering vid periodens slut skulleligga till grund för framtida anslagsberäkningar.Studieförbund och folkhögskolor välkomnaderiksdagens beslut. Man kände att nu fanns tillfälle att ge ettnytt lyft åt kurser, cirklar och kulturarrangemang. Underdet halvår som gått sedan beslut harstudieorganisatörer, kursanordnare och arrangörer avkulturverksamheter med stor entusiasm planerat denärmaste årens verksamhet utifrån de ekonomiskaförutsättningar som angavs i riksdagsbeslutet.Regeringens förslag i årets budgetproposition kommerdärför som en skopa kallt vatten. I strid med riksdagensbeslut föreslås en kraftig nedskärning av folkbildningensanslag. Som skäl till besparingen anger utbildningsministernatt medlen behövs för att förstärka högskolan. Med sammamotivering föreslår också regeringen en stor besparing påanslagen till den kommunala vuxenutbildningen.Slagorden och verklighetenDen borgerliga regeringen har sagt att den vill höjakunskapsnivån i samhället. Dess praktiska politik rimmarilla med denna ambition.Vid internationella jämförelser av utbildningsväsendetbrukar utländska betraktare alltid framhålla att haren unik fördel genom sitt väl utbyggda system förvuxenutbildning och folkbildning. Genom folkbildningen,folkhögskolorna och den kommunala vuxenutbildningenkan stora grupper av befolkningen få en återkommandeutbildning som är anpassad till individuella behov ochförutsättningar.För många korttidsutbildade är en folkhögkolekurs ellerdeltagande i en studiecirkel första steget till en vidareutbildning, antingen till en gymnasieexamen eller enhögskoleutbildning. Folkhögskolans fria studieformer görden särskilt attraktiv för dem som vill skaffa sig egnaperspektiv och förbättra sin allmänbildning. För mångaungdomar som av skoltrötthet eller annan orsak slutatgymnasiet innebär folkhögskolan en andra chans.För många kvinnor som varit hemma med barn och harsvårt att skaffa sig ett förvärvsarbete ger folkhögskolankompetens för ett framtida yrkesliv.För socialdemokratin är det självklart attutbildningsväsendet skall ses i sin helhet. Ett bra samspelmellan skola, högskola, vuxenutbildning och folkbildning ärförutsättning för att utveckla kunskap och kompetens i helasamhället.Folkbildningen i demokratinDagens samhälle är i hög grad expertstyrt. Till en del ärdet oundvikligt. Många samhällsfrågor är så kompliceradeatt endast ett fåtal specialister kan bedöma dem i alla delar.Den lavinartade kunskapstillväxten har lett till att politisktförtroendevalda, högutbildade administratörer ochtekniker tvingats specialisera sig på ett fåtal områden. Bådei offentlig och privat sektor fattas många beslut på grundvalav några fås bedömningar.Ur demokratisk synvinkel är detta förhållandeproblematiskt. Expertisens rekommendationer är oftastvälgrundade, men långtifrån alltid. Bara genom att erkännaatt problemet finns, kan vi hoppas på att kunna bemästradet. Välinformerade och kunniga medborgare, som förmåratt självständigt ta ställning i samhällsfrågorna, är avavgörande betydelse för en vital demokrati. Folkbildningenspelar här en stor roll.Folkbildningens klassiska uppgift är att ge kunskap liv. Istudieförbundens cirklar och andra arrangemang fårdeltagarna perspektiv på det som konstnärer, naturvetareoch samhällsdebattörer vill förmedla.Utmärkande för folkbildningen är att den ärdeltagarstyrd. Den enskilde väljer själv vad han anser varavärdefullt. Cirkelledaren eller läraren kan ge råd ochrekommendationer, uppmuntran och stimulans, men igrunden är det alltid deltagarna som avgör inriktningen.Folkbildningen är folkets kunskapsrörelse. Förfolkbildningen finns ingen av regeringen fastställd läroplan.För folkbildningen finns ingen av fastställdexamensordning. Folkbildningen bestämmer sin egen vägoch problemorientering. Folkbildningen garanterar därmedatt det i samhället finns utrymme för det friakunskapssökande, som ytterst vårt demokratiskastyrelseskick vilar på.Massmedierna präglar offentligt meningsutbyteoch informationsförmedling allt starkare. Genommassmedierna får vi utblickar och insyn på ett sätt somtidigare inte var möjligt.I massmediesamhället går dock informationsflödet ihuvudsak i en riktning: från sändare till mottagare.Massmediebevakningen är hektisk och snabb. Det finns enrisk för att väsentliga samhällsfrågor drunknar i ett allmäntinformationsbrus.För att vi skall kunna tillgodogöra ossmassmediesamhällets fördelar krävs också tid förbearbetning, eftertanke och analys. Folkbildningen fyllerhär en viktig uppgift. I studiecirkeln eller påfolkhögskolekursen kan deltagarna tillsammans utbytatankar och åsikter. Folkbildningen bidrar till attupprätthålla det levande samtal förutan vilket demokratininte kan klara sig. I då många människor känner sigfrämmande för partiernas arbete är folkbildningen ettalternativt forum för diskussion om samhälls- ochlivsåskådningsfrågor.Folkbildningens uppgifter under 1990-taletFolkhögskolor och studieförbund befinner sig i ettintensivt utvecklingsskede. Med utgångspunkt från förraårets riksdagsbeslut har verksamhetsplaner för nittiotaletdragits upp. Att försöka sammanfatta alla idéer och planerär ogörligt. Några exempel får räcka.Folkhögskolorna och studieförbunden har fortfarandesom en av sina främsta uppgifter att ge korttidsutbildademöjlighet att skaffa sig en bred allmänbildning. Vid sidan avdetta har växt fram ett rikt kursutbud av musik- ochkonstnärliga utbildningar, mediekunskap och förberedandekurser för vidare studier på gymnasieskolan ellerhögskolan.Många folkhögskolor och studieförbund har ocksåspecialkurser som är anpassade för arbetslös ungdom,invandrare och handikappade. Folkhögskolan ochstudieförbunden är när det gäller dessa grupper inte bara ettkomplement till andra samhällsinsatser; för många av dessaelever är folkbildningen den enda utbildningsanordnaresom tillgodoser deras önskemål och behov. Dåfolkbildningen bygger på människors aktiva val nås i regelmycket goda resultat.Studieförbunden utvidgar f.n. sin verksamhet. Ett starktexpanderade område är amatörkulturen. På mindre orteroch i glesbygden svarar ofta detkulturutbud som finns. Studieförbunden genomför årligen100 000 kulturarrangemang, som ger kulturarbetare ochkonstnärer omkring 600 000 arbetstillfällen. Omkring 300 milj.kr. utbetalas i löner och ersättningar tillkulturarbetare, som är verksamma i studieförbundensverksamhet.När nationsgränser suddas ut och världskartan förändrasställs ökade krav på kunskaper om andra länders historia,samhälls- och kulturliv. Det ökade internationellaberoendet kommer att ställa stora krav på språkkunskaper.Ett utan nationsgränser kommer att krävakunskaper i flera språk än engelska. För studieförbundenkommer språkstudierna få ökad betydelse, både förnybörjare och för dem som vill förkovra sig i ett språk.För invandrare och flyktingar spelar studieförbundenredan en stor roll. Mycket av verksamheten istudieförbunden drivs och organiseras av olikainvandrarföreningar. Studieförbunden skapar mötesplatserför svenskar och invandrare. Denna gemensamma samvaroökar förståelsen och är ett av de mest effektiva sätten attmotverka främlingsfientlighet och rasism.En självklar uppgift för studieförbunden de närmasteåren är att öka kunskaperna om EG genom att ordnastudiecirklar och föreläsningar. Få andra politiska frågor ärlika betydelsefulla som beslutet om svenskt medlemskap iEG. Vi anser därför att studieförbunden bör ges särskildaresurser för att påbörja en studie- ochinformationskampanj som skall belysa konsekvenserna aven svensk EG-anslutning. Vi behandlar detta förslag i ensärskild motion.Oacceptabelt budgetförslagVi anser mot denna bakgrund att den borgerligaregeringens förslag att kraftigt minska anslagen tillfolkbildningen är oacceptabelt. har redananslagen från stat, kommun och landsting till studieförbundoch folkhögskolor dragits ned.Vi har förståelse för att alla statsutgifter i kärvtbudgetläge måste prövas noga, men regeringens förslag ärav den arten att det drabbar själva kärnan i folkbildningen.Följden av regeringens förslag skulle bli att tusentals cirklarställs in, tusentals kulturarrangemang aldrig kommer attäga rum och att folkhögskolan tvingas avvisa elever. Förlärare, fast anställd personal, konstnärliga yrkesutövere ochcirkelledare leder förslagen till arbetslöshet och förloradeinkomster.I regeringens budget föreslås att ca 338 milj.kr. avvuxenutbildningsavgiften skall överföras tillfolkbildningsanslaget. Vi anser av skäl som vi redogör för ivår vuxenutbildningsmotion att överföringen bara skalluppgå till ca 130 milj. kr. Förutsatt att detta förslag bifalls avriksdagen, anser vi att folkbildningsanslaget budgetteknisktskall räknas upp med ca. eller således med 250 milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit. Med hänvisning till det anförda hemställsatt till Bidrag till folkbildningen för budgetåret1992/93 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit eller således .