mot · GF02A467 · 1992-01-27 00:00:00 — Trots regionalpolitiska insatser ärutflyttning och en allmän försvagning av de glesbeboddadelarna av inland ett faktum. Effekterna av dettagör sig särskilt påminda i tider av lågkonjunktur. Om änavfolkningen av inland inte är lika dramatisk somunder 60-talet då exempelvis inte , dvs 20 000människor lämnade , förblir ändå glestbefolkade trakter glesbygd.Avfolkningen av norra inland är en realitet.Jag anser att det behövs en rad generella åtgärder för attregionalpolitiken skall bli framgångsrik och vändaflyttströmmarna. Syftet skall vara att skapa miljöer som kanstimulera kreativitet, enskilda initiativ och lokalmobilisering av resurser. Regeringen har också, inte enbarti regeringsdeklarationen, uttalat att ''Hela skallleva'' samt även med en rad åtgärder visat ansvar för detta.Det finns en rad basfunktioner i glesbygden som måsteupprätthållas med samhällets gemensamma resurser liksomför övriga delar av landet. Skolor, sjukvård,kommunikationer, försvar och rättsväsende exempelvis.För glesbygden tillkommer dessutom behovet av att stödjaservicefunktioner som handeln, som har stor betydelse förmänniskorna. De upplevs som insatser för överlevnad.Butiken är i de flesta byar en livsnödvändig förutsättning föratt kunna bo kvar. Men det är inte enbart glesbygden iNorrland som har behov av handel och service utan även iskärgårdsområden exempelvis Stockholms skärgård.Den spridda bosättningen i glesbygder medför ett behovav ytmässigt stora underlags- och försörjningsområden föratt ekonomiskt vara lönsamma. För konsumenten innebärdetta i sin tur stora nackdelar med långa avstånd ochbetydande kommunikationssvårigheter. Vi måste finnalångsiktiga lösningar för både kommersiell och samhälleligservice för att lösa problemen.Folkpartiet liberalerna har, sedan det statliga stödet tillkommersiell service tillkom, slagit vakt om detta.Erfarenheterna av stödet har varit goda. Minst 500 avkvarvarande 870 butiksorter, där stöd till dagligvaruservicehar lämnats skulle ha mist sin närservice om inte särskildainsatser gjorts från samhällets sida. Butikerna har ocksåunder senare år tagit på sig andra viktiga servicefunktionersom t.ex. postservice, utlämning av gods, apoteksvarorm.m. Därför vill jag understryka vikten av att samhälletsinsatser även fortsättningsvis uppehålls. Det är välbetänktatt det stöd som i första hand är avsett att avhjälpatillfälliga lönsamhetsproblem nu höjs från /år tilll00 /år.I arbetsmarknadspropositionen föreslås nu att dengeografiska omfattningen med nedsättning avsocialavgifterna ytterligare utökas. Det kommer att avsekommuner eller delar av kommuner i stödområde II, bl.a.en rad kommuner i , där socialavgifterna nukommer att sänkas med l0%. Nedsättningen omfattar dockinte alla branscher.Detaljhandeln blir med nuvarande förslag nära nog denenda näringsgren, där småföretagen får fortsätta med denhöga avgiftsnivån. Det drabbar glesbygdsbutikerna somkommer att gå miste om en behövlig l0 procentenheterssänkning av socialavgifterna, som skulle leda till bättrelönsamhet och ökade chanser till överlevnad. Ett beslut somi sista hand kommer konsumenten till godo. Jag anser attsystemet med nedsatta socialavgifter är ett regionalpolitisktinstrument vars effekter kan avläsas först på lång sikt.Dessvärre kan nu uteblivna insatser leda till förluster förglesbygdshandeln och i sista hand för konsumenten, somsvårligen kan tillrättaläggas senare när bygden redan äravfolkad. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om långsiktiga lösningar förglesbygdshandeln samt att nedsättning av socialavgifter i deav arbetsmarknadspropositionen föreslagna områdenaäven skall omfatta glesbygdsbutikerna inom ramen förarbetsmarknadsåtgärder.