mot · GF02K230 · 1992-01-27 00:00:00 — Samerna i uppskattas till ca 17 000 personer, varav 2 000 i sameby, 8 000 utanför sameby i norr och resten 7 000 utanför sameby i andra delar av landet. Någonverklig folkräkning finns ej.För samekulturens bevarande behövs rätt till land ochvatten, som verkligen kan utövas. Här kommer de nyssnämnda 8 000 samerna i norr främst i blickfältet. Huvuddelen avdem har urminnes hävd till jakt och fiske. Genom ennäringsreglering har dessa samer utanför renskötselnberövats rätten att utöva sin urminnes hävds rätt.Av rättsfallet i ,./.Sverige, framgår att en same utanför samebyäger rätten till bl.a. jakt och fiske som en del av sittskyddade kulturarv, ett arv som han ej kan förvägras attutöva. undgick i enär Kitok dockhade en prekär rätt att -- visserligen mot sköteslega -- harenar, jaga och fiska. Det finns nu parallella fall där ej ensen sådan prekär rätt till rättsutövning föreligger, och denproblematiken kan ånyo komma upp i om rätten ejblir tillgodosedd genom svenskt reformarbete. Principernai konventionen 169 talar även för att här skallfölja internationell rätt.Kritiken mot den nuvarande ordningen har varit stark.Bl.a. förre diskrimineringsombudsmannen hari sin fyraårsredogörelse skarpt klandrat förundermålig same- /lappolitik av kolonialt slag.HDs dom 1981 i skattefjällsmålet resulterade i att enutredning tillsattes -- samerättsutredningen -- med uppgiftatt bl.a. undersöka möjligheterna att stärka samernasrättsliga ställning som urbefolkningen.Samerättsutredningen har lagt fram tre betänkanden,SOU 1986:36 om samernas folkrättsliga ställning, SOU1989:41 om samerätt och sameting, SOU 1990:91 omsamerätt och samiskt språk.En arbetsgrupp vid lantbruksstyrelsen överlämnade iapril 1989 ett förslag om samebyarnas organisation,funktion och ekonomi.Dåvarande regeringen lade fram ett förslagom ändringar i rennäringslagen (proposition 1990/91:4).Riksdagen biföll yrkanden om avslag på propositionen.Jordbruksutskottet (1990/91:JoU12) uttalade bl.a.:Utskottet har vid behandlingen av föreliggandeproposition om ändringar i rennäringslagen m.m.konstaterat att det visserligen finns ett behov av åtgärder föratt lösa olika problem som har anknytning till rennäringenresp. andra näringar som bedrivs inom renskötselområdet.Samtidigt måste det understrykas att de förslag somsamerättsutredningen lagt fram och avser läggafram är av stor betydelse för att bevara och utvecklasamernas egenart och samhällsliv. Med hänsyn främst tillrennäringens betydelse i dessa sammanhang anser utskottetatt starka skäl talar för att de frågor som omfattas avpropositionen behandlas inom ramen för ett mersammanhållet förslag angående samernas ställning, däräven förslagen från samerättsutredningen kan bli föremålför en samlad bedömning.Nuvarande regeringen (utbildningsminister ) hari som svar på en fråga i ämnet lämnat beskedetatt en samlad proposition om samefrågor avses presenterasunder år 1992.Vid arbetet med en sådan proposition är det av vikt attde civilrättsliga frågorna behandlas på ett vida mer grundligtsätt än samerättsutredningen gjort och som skett iproposition 1990/91:4. Sistnämnda proposition talar iinledningen uppskattande om urminnes hävd, dock utananalys av det av bl.a. grundligt behandladecivilrättsinstitutet. I fortsättningen träder emellertid framen önskan i propositionen att ersätta civilrätten för samernamed den på vida lägre rättslig nivå ståendenäringsregleringen.När det gäller jakt- och fiskeupplåtelser är det enligtpropostionen möjligt för hotell, fiskeföreningar etc. attupplåta sådana rättigheter med förbigående avrättigheternas ägare, samerna.I fråga om framtida rekrytering till ''samebyn'' villpropositionen tillåta rekrytering även med icke-samer,alltså personer utan urminnes hävd.Dessa förslag innebär ett eliminerande av urminneshävden, en rätt som är ärftlig, överlåtbar och oberoende avregistrering eller påtvungen föreningstillhörighet.Samepolitiken bör främja likställigheten och det likabevarandet av ärvda och hävdvunna rättigheter (urminneshävd).Givetvis måste rösträtten i samebyn demokratiseras ochden enskildes obegränsade ansvar för samebyns skulderupphävas.I skattefjällsmålet hade samerna allmän rättshjälp ochriksdagen befriade efter särskild proposition samerna frånatt gottgöra staten rättegångskostnader med 1,5 milj.kr.Allmän rättshjälp torde ej längre kunna erhållas i dylikamål och risken finns att samer vid en process får betala bådesina egna och motpartens rättegångskostnader, vilka måstebli höga på grund av ämnets komplicerade natur.Ytterligare processer är ingen bra utväg att lösa återståendeproblem och tvister.Efter de rättegångar, särskilt skattefjällsmålet, somslutförts borde inte erfordras mer än släktutredning för attsamerna skall få sin rätt tillgodosedd antingen genom attkunna utöva sina rättigheter eller genom skälig ekonomiskgottgörelse.Staten bör -- främst efter företagna släktutredningar --kunna framlägga förslag till en slutlig reglering med härangiven inriktning. Härigenom borde ytterligare processerkunna undvikas.I övrigt bör det vara möjligt att beakta följandeanspråk:1. Åtskilliga regler rennäringslag kaninte godtas i den mån de strider mot urminnes hävd.2.Alla samer som äger renskötselrätt på grund av urminneshävd bör få utöva rätten.3. Jakt- och fiskeupplåtelser börinte ske med förbigående av rättigheternas ägare, dvs.samerna.4. med rätt -- grundad på urminneshävd -- till land och vatten bör ha rätt att utöva den.5.Icke-samer bör inte kunna rekryteras till sameby.6.Rättsförluster p.g.a. tvångsförflyttning av nordsamer börgottgöras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att förslag framläggstill slutlig reglering av samernas förhållanden enligt vad imotionen anförts och som tillgodoser samernas krav attutöva sina hävdvunna rättigheter.