mot · GF02So472 · 1992-01-27 00:00:00 — Psykologers ansvar inom hälso- och sjukvården Vuxen- respektive barn- och ungdomspsykiatrin vilar påfrämst två vetenskaps- och kunskapsområden, detmedicinskt/biologiska samt det psykologiska -- inklusivesocialpsykologin.Vetenskaperna tillämpas av alla inom verksamhetenanställda, men garanteras främst av två yrkesgrupper,läkare och psykologer, med likvärdig utbildning vad avsersåväl bredd som fördjupning och omfattning inom sinarespektive grundvetenskaper.Läkaren har genom sin formaliseradespecialistutbildning till synes en längre utbildning -- menpsykologen har oftast en väl så omfattande vidareutbildninginom relevanta områden, om ej alltid formaliserad. Bådakompetenserna är oundgängliga i de nämndaverksamheterna för att bibehålla och utveckla såväl innehållsom kvalitet i utrednings-, behandlings- och vårdarbetet.Enbart de individuella patientärendena kan utgöraindikator på vilken av kompetenserna som bäst lämpar sig --oftast i kombination med den andra -- att utnyttjas i detenskilda fallet.För att fortsatt utveckla inriktningen av den psykiatriskaverksamheten liksom för att säkra och förbättra kvalitetenoch därvid ansvara för såväl patienters som medarbetaresväl och ve är ledningsfunktionen av utomordentligt storbetydelse. Den av beslutade förändringen iHälso- och sjukvårdslagen (HSL), vilken trädde i kraft 1 juli1991, syftade bl.a. till att ledningsansvaret skulle kunnasamlas hos den som bäst var lämpad att bära ansvaret försåväl patienter som verksamhetsadministration samtutveckling av densamma.Ur socialutskottets utlåtande kan följande citeras:Också inom psykiatrin kan det finnas enheter som intenödvändigtvis måste ha en läkare i ledningsansvar förverksamheten.Utskottet konstaterar vidare att en stor del av denoffentliga hälso- och sjukvården enligt förslaget intekommer att omfattas av något lagreglerat ledningsansvar.Under utfrågningen har nämnts att hälften av allaslutenvårdsplatser kan förväntas falla utanför detlagreglerade området. Inom den i detta avseende sålundaoreglerade delen av hälso- och sjukvården kan alltså andrapersonalkategorier, t.ex. sjuksköterskor och psykologer,komma ifråga för ett samlat ledningsansvar.Farhågor fanns inför förändringarna i HSL att resultatetskulle bli en ökad betoning av den medicinskt/biologiskakompetensen genom att enbart läkare gavs det samladeledningsansvaret. Dessa farhågor besannas nu när vi serutvecklingen inom psykiatrin efter 1/7 1991. De relativt fåmen fungerande självständiga ledarskap som utövades avt.ex. psykologer har övertagits av läkare i nästan totalomfattning. Konsekvensen för verksamheterna är ännu ejmöjlig att överblicka.Klart är att plattformen för den psykologiskavetenskapen och tillämpningen inom psykiatrin -- med desskort- men främst långsiktiga konsekvenser förverksamhetsinnehåll och utveckling -- kraftigt försvagas.Socialutskottets förhoppningar om en breddning avkompetensurvalet för ett samlat ledningsansvar kan såledesför psykiatrins del redan nu anses ha kommit på skam.Än större blir denna betoning av en vetenskapmed införandet av patientansvarig läkare då psykologermed ett direkt behandlingsansvar ej kan ges detövergripande och kontinuitetsskapande ansvar som deraspatienter har rätt att få erfara och har erfarit. ''Tillsyn'' av patienten utövas av en företrädare för en annanvetenskaplig tradition och kunskap. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsekvenserna av dengenomförda ändringen i HSL avseende ett samlatledningsansvar,2. att hos regeringen begär en utredning avfrågan om psykologers ansvar enligt vad i motionen anförtsom förhållande till detta samlade ledningsansvar och tillpatientansvarig läkare inom främst de psykiatriskaverksamheterna.