mot · GF02Ju12 · 1992-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1991/92:159 Sänkt inkomstgräns för allmän rättshjälp I propositionen föreslås att den övre inkomstgränsen förallmän rätthjälp sänks från nuvarande sju basbelopp till fyrabasbelopp, dvs. räknat i 1991års basbelopp.Allmän rättshjälp förekommer i huvudsak i de s kfamiljemålen, t ex äktenskapsskillnad, tvister om vårdnad,umgänge och underhåll. Familjemålen omfattas inte avrättsskyddet i hemförsäkringen. Det är inte heller möjligtatt teckna någon särskild försäkring som omfattar sådanatvister. En familjetvist är mestadels påfrestande ochuppslitande för de inblandade, inte minst barnen. De flestaklarar sig helt enkelt inte på egen hand. De behöversakkunnigt stöd och biträde. Ett juridiskt biträde kan geden nödvändiga rättsliga hjälpen. Genom förslaget vill mannu väsentligt begränsa möjligheten till att få sådan hjälp i enutsatt situation. Det är inte rimligt enligt vår uppfattning.Det är väl just i ett sådant utsatt läge som man behöversamhällets stöd.Om förslaget går igenom så blir det faktiskt bara de rikaoch de fattiga som har råd att processa. Mellangruppen blirklart missgynnad och det är där de flesta finns som kantänkas bli berörda av förslaget. Vi anser att det är direktstötande att missunna vanligt hyggligt folk hjälp i en utsattsituation. Många kommer sannolikt också att dra sig för attanlita advokathjälp på grund av det höga kostnadsläget ochförsöka klara processen på egen hand med risk förrättsförlust som följd.Vid domstolarna kan handläggningstiderna bli betydligtlängre när part processar själv utan rättsligt biträde. Denkostnadsökningen har man helt bortsett från ipropositionen.Samhället tillhandahåller domstolar för tvistlösning.Tvisterna bör lösas rättvist och utan rättsförlust för denenskilde. Rättvisa får inte heta pengar. Rättssäkerhet,rättstrygghet och rättvisa bör vara fundamentala och viktigaangelägenheter för samhället.Förslaget skulle innebära en mycket liten besparing, ca15 milj. kr. , enligt en beräkning som gjorts avriksrevisionsverket. Beräkningsunderlaget bygger påuppskattningar och får anses osäkert, vilket för övrigtframgår av verkets egen rapport. Kritik har riktats motberäkningen från , rättshjälpsmyndighetenoch advokatsamfundet.Dessa sakkunniga remissinstanser har även ifrågasatt ominte en sänkning av den övre inkomstgränsen till fyrabasbelopp medför att rättshjälpens syften går förlorade. Videlar den uppfattningen. Risken är uppenbar.I propositionen pläderas för att inkomstgränsen måstesänkas som ett led i strävandena att begränsa statensutgifter för rättshjälpen. Vi i Ny demokrati håller med omatt det är viktigt att begränsa statens utgifter och att detockså kan vara angeläget att minska de totala utgifterna förrättshjälp och annat som bekostas av allmänna medel isamband med rättegångar och rättstvister men anser att detär fel att göra det på bekostnad av den vanligemedborgarens självklara rätt att få samhällets stöd i ettutsatt rättsligt läge.Vi motsätter oss därför att nuvarande inkomstgränsersänks.Det är inte mindre rättshjälp som människor behöver iutsatta situationer i vårt komplicerade samhälle, utansnarare mer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår förslaget till lag om ändring irättshjälpslagen.