mot · GF02Sk328 · 1992-01-27 00:00:00 — Förslaget gör det möjligtatt sänka skattesatserna utan negativa fördelningseffekter.Genom förslaget kommer förmögenhetsskatten i högregrad att tas ut på större förmögenheter.Vi anser att förslaget bör kunna fungera som underlagför en omfattande reformering avförmögenhetsbeskattningen.8.3 Skatten på arbetande kapital i företagRiksdagen har på den borgerliga regeringens förslagbeslutat slopa förmögenhetsskatten på kapital i mindre ochmedelstora företag års taxering.Skattefrihet för dessa förmögenheter leder utan tvekantill kraftigt ökade möjligheter till skatteplanering och bidrartill inlåsningseffekter. Regeringen löser dessa problemgenom att successivt helt avskaffa förmögenhetsskatten till1994. Av skäl som framgått ovan i motionen får detta andraoacceptabla effekter.Vi anser att det finns skäl att ifrågasätta denäringspolitiska effekterna av lägre skatt på arbetandekapital i företag. Det finns risk för att en sådanskattesubvention leder till att lönsamhetskraven sänks påinvesteringar i dessa företag och att ineffektiva ocholönsamma verksamheter drivs vidare trots att dessa inteklarar sig av egen kraft.Vi anser emellertid att förmögenhetsskatten förarbetande kapital i företag bör belysas ytterligare. En sådanöversyn bör självfallet ta hänsyn till de förändringar somskett i samband med den stora skattereformen vad avserinkomst-, kapital- och företagsbeskattningen.Utformningen av den framtidaförmögenhetsbeskattningen måste ske genom en avvägningmellan en rad viktiga och delvis motstridiga intressen.Därvid bör särskilt beaktas kravet på internationelltkonkurrenskraftiga regler, som skapar gynnsammabetingelser för näringsverksamhet, inte minst försmåföretagen. bör strävan vara att åstadkommaså enkla och likformiga regler som möjligt, i syfte attminimera möjligheterna till skatteplanering och undvikainlåsningseffekter. Frågan om hur detta ska ske bör prövasi samband med att förmögenhetsbeskattningen läggs om.Med hänsyn till ovanstående föreslår vi att regeringensnarast återkommer med förslag till ett nytt reformeratsystem för förmögenhetsbeskattningen i enlighet med deriktlinjer som här har skisserats. Ett nyttförmögenhetsskattesystem bör kunna införas fr.o.m.taxeringsåret 1993.9. Arvs- och gåvobeskattningenGenom beslut har arvs- ochgåvobeskattningen sänkts främst på stora arv och gåvor.Förändringarna ger ett skattebortfall för statskassan pådrygt 400 milj.kr. Vi anser att de fördelningspolitiskaeffekterna av denna förändring är oacceptabla.Arvs- och gåvobeskattningen bör reformeras.Förändringar bör ske i överensstämmelse med de principersom gällt för den genomförda reformeringen avskattesystemet och samordnas med reformeringen avförmögenhetsbeskattningen. Statens intäkter från dennabeskattning bör i ett reformerat system i princip varaneutrala i förhållande till de regler som gällde 1991.Med hänsyn till ovanstående föreslår vi att arvs- ochgåvoskattereglerna fr.o.m. återgår till vad som gällde före riksdagenssenaste ändringar . Vi föreslår också attregeringen återkommer med ett förslag om enreformering av arvs- och gåvobeskattningen fr.o.m. 1993.10. Skatt på den finansiella sektornTjänsterna på den finansiella sektorn omfattas inte avmervärdeskatteplikt. Skattetekniska skäl och svårbedömdainternationella aspekter har varit de främsta skälen till attdenna sektor lämnats utanför momssystemet i sambandmed reformeringen av skattesystemet.Emellertid talar starka principiella skäl för att även denfinansiella sektorn på något sätt belastas med en kostnadsom motsvarar mervärdeskatten. I annat fall skapas bristeri konkurrens- och konsumtionsneutraliteten. Detta kan i sintur leda till en felaktig användning och styrning av resurseroch därmed också leda till samhällsekonomiska förluster.Ett undantag i detta avseende kan också ses som enskattesubventionering av denna sektor.Utredningen om beskattning av den finansiella sektornhar i betänkandet Särskild skatt i den finansiella sektorn(SOU 1990:46) lagt fram förslag till hur också denfinansiella sektorn kan påföras en skattebelastning som kanjämföras med den som ett inordnande av de finansiellatjänsterna och försäkringstjänsterna undermervärdeskatten skulle innebära.Med hänsyn till de problem som just nu finns inom denfinansiella sektorn anser vi dock att ett förslag om särskildskatt i den finansiella sektorn bör anstå. Vi lägger därföringet förslag om sådan skatt . Vi avser dock attåterkomma med förslag vid senare tillfälle, närutvecklingen inom sektorn åter stabiliserats och bättre kanöverblickas och bedömas.Den tidigare omsättningsskatten på aktier m.m. harslopats. Även om omsättningsskattens negativakonsekvenser starkt har överdrivits finner vi attövervägande skäl talar emot ett återinförande av en sådantransaktionsskatt. Sannolikt kommer en sådan skatt inteheller att vara förenlig med de regler skulle behövaanpassa sig till vid ett eventuellt medlemskap i . KapitalinkomstbeskattningenI samband med skattereformen genomfördesomfattande förändringar avseendekapitalinkomstbeskattningen. Den innebar att basenbreddades, skattesatsen sattes till , kvittningsmöjligheterna begränsades och ettränteavdragstak infördes. Syftet var att stimulera sparande,motverka hushållens lånekonsumtion och förhindra osundskatteplanering.De sänkningar som har genomförts avkapitalinkomstbeskattningen innebär klara brott motskatteöverenskommelsen mellan socialdemokraterna ochfolkpartiet-liberalerna. De innebär också viktiga avsteg frånflera av skattereformens principer. Kraftigt sänkta skatterpå kapital gynnar i högre grad hushåll med höga inkomster,vilka också har de största möjligheterna att spara och byggaupp stora förmögenheter.Genom sänkningar av skatten på kapital rubbas denviktiga balansen mellan arbete och kapital. En rubbadjämvikt i denna balans är inte bara orättvis. Den bidrarockså till en ineffektiv resursanvändning.Regeringens hänvisningar till kraven på internationellanpassning är inte ostridiga. Någon närmare analys av dettaanpassningsbehov har inte heller redovisats av regeringen.Vi föreslår att kapitalinkomstbeskattningen återgår tillde regler som bestämdes i samband med beslutet om denstora skattereformen. Vi vill framför allt framhålla följandeskäl för denna ståndpunkt:Vi har genomfört enomfattande förändring av kapitalbeskattningen. Det ärförändringar som i grunden påverkat människorsboendekostnader. Förändringarna har också haft visspåverkan på t.ex. villapriserna. Vi har ännu inte sett vilkaslutliga effekter dessa förändringar får för t.ex.bostadsmarknaden och de enskilda konsumenterna. Det ärrimligt att människor får för den anpassningsom de nya reglerna medfört.Sänkningen avkapitalinkomstbeskattningen är också olycklig samtidigtsom vi har en lågkonjunktur. Genom bl.a. minskat värde avunderskottsavdragen verkar åtgärden åtstramande ochförsämrar därigenom konjunkturen ytterligare.Skattereformen är en helhet. En förändring av reglerna förkapitalbeskattningen måste också ta hänsyn till reglerna förexempelvis inkomstbeskattningen.Det kan inte uteslutas att kapitalbeskattningen i enframtid behöver förändras, bl.a. mot bakgrund av denfortsatta internationaliseringens effekter för den svenskaekonomin. Vi vill i det sammanhanget peka på några frågorsom bör belysas och analyseras innan ytterligare åtgärdervidtas med avseende på kapitalbeskattningen:Graden avdet internationella beroendet i den svenska ekonomin(integrering av marknaden etc.)Befintliga skillnadermellan och andra effektiva skatterpå olika inkomster, sparformer och investeringar etc.Känsligheten hos olika produktionsfaktorer ochekonomiska aktiviteter för de skillnader i beskattningensom existerar mellan olika länderEG-medlemskapetsbetydelse rent faktiskt för de svenska skatterna. Vilka klarakrav på anpassning finns inom EG?Med hänvisning till vad som ovan sagts föreslår vi attkapitalinkomstskattesatsen ska vara fr.o.m. 1993.12. Reavinstskatt på aktier m.m.Med en kapitalinkomstskattesats på finns inga skäl för att ha en lägre skattesats påreavinster. Vi föreslår därför att reavinstskatten på aktiersätts till redan från 1 juli 1992.13. Skattesatsen för andra privata sparformerKraven på skattemässig neutralitet medför attskattesatsen för olika former av kapitalavkastning beskattasi princip lika. Vi föreslår därför att avkastning påkapitalförsäkringar och för värdepappersfonder återgår till30 % fr.o.m. 1 januari 1993.Då det gäller skatten på avkastningen på privatapensionsförsäkringar vill vi framhålla följande.Med hänsyn till pensionssparandets långsiktiga karaktäroch för att stimulera sparandet i ekonomin accepterade mani skattereformen en lägre skattesats för denna del avsparandet. För att tillgodose kraven på skattemässigneutralitet borde egentligen även pensionssparandetbeskattas med en skattesats på . De skillnader i skattesats som finns mellan privatpensionssparande och löntagarnas tjänstepensionermotiverades av olikheter i de båda sparformernasutformning.I tjänstepensionssystemet får den enskildepensionstagaren ett pensionsbelopp enligt arbetsgivarensutfästelse (+den värdetillväxt som utgör värdesäkring). I dettasystem tillfaller försäkringsföretagets avkastning, utöverpensionsutfästelsen, arbetsgivaren i form avpremiereduktion.Den som däremot köper en privat pensionsförsäkring fårett resultat som tydligare är knutet till avkastningen.Vederbörande får nämligen ut huvuddelen av premienjämte all den avkastning som kapitalet givit.Att som nu har beslutat sänka skattesatsen till10 % på privata pensionsförsäkringar är enligt vår meninghelt oacceptabelt. Det finns inte några principiella skäl tillvarför privat pensionssparande, som även efterskattereformen är ett skattemässigt gynnat sparande,ytterligare ska subventioneras via skattesystemet.Beskattningen av privata pensionsförsäkringar är ipraktiken starkt progressiv och var därför ett viktigt inslagi strävan efter fördelningspolitisk rättvisa i skattereformen.Sänkningen av denna skatt har därför inneburit enförsvagning av skattesystemets fördelningseffekter.Vi föreslår av ovanstående skäl att skattesatsen föravkastning från privat pensionsförsäkring återgår till fr.o.m. 1 januari 1993.14. RänteavdragsbegränsningEn grundtanke i det nya skattesystemet är attlånefinansierad konsumtion inte ska främjas.Skattekrediter genom lånefinansierade placeringar som geren låg löpande avkastning ska motverkas.De tidigare reglerna om ränteavdragsbegränsning ochgränsdragningen mellan ränta respektive utdelning ochreavinst innebar också en rimlig avvägning mellanönskemålet att förebygga skatteplanering och målen omrimliga boendekostnader.Genom beslut har återigenmöjligheter till skatteplanering ökat, utan att förändringenger någon påtaglig ökning av tillgången på riskkapital. Viföreslår av ovanstående skäl att de regler förränteavdragsbegränsning och gränsdragningen mellan räntarespektive utdelning och reavinst som gällde föreriksdagens beslut återinförs fr.o.m. 1 januari 1993.15. Beskattningen av delägare i fåmansföretagGenom beslut ändradesdelvis reglerna för beskattningen av delägare ifåmansföretag. Det gällde reglerna för bestämningen av detförmögenhetsmässiga ingångsvärdet för aktier somanskaffats före år 1990.Vi anser att de tidigare gällande reglerna innebar enrimlig avvägning mellan kraven på korrekt skatteuttag ochönskemålet att motverka osund skatteplanering. De nyareglerna innebär en omotiverad skattemässig favorisering idetta avseende av delägare i fåmansföretag.Vi föreslår därför att de tidigare gällande reglerna förbeskattning av utdelning och reavinst som härrör frånfåmansföretag vad avser beräkningen av detförmögenhetsmässiga ingångsvärdet för aktier återinförsfr.o.m. 1 juli 1992.16. Allmänna löneavgiften m.m.I samband med genomförandet av skattereformensänktes den allmänna löneavgiften. För att åstadkomma enansvarsfull och fördelningspolitiskt väl avvägd reformbehölls dock en mindre del av den allmänna löneavgiften.Samtidigt infördes en särskild löneskatt på vissaförvärvsinkomster.Genom beslut har denallmänna löneavgiften slopats med utgången av 1991.Samtidigt sänktes den särskilda löneskatten till fr.o.m. 1992.Med hänsyn till skattereformens finansiering och avstatsfinansiella skäl bör den allmänna löneavgiftenåterinföras och bestämmas till fr.o.m. . Till följd härav bör den särskilda löneskattenbestämmas till fr.o.m. 1 juli 1992.17. Socialavgifter på vinstandelsmedel m.m.Genom beslut slopadesuttaget av socialavgifter på vinstandelsmedel m.m.En huvudprincip i skattereformen är att olika typer avinkomster ska beskattas lika. Olika löneformer ska frånbeskattningssynpunkt behandlas lika. Att vissa löneformerskulle skattesubventioneras strider dessutom motgrundläggande krav på ekonomisk rationalitet. Om en visslöneform anses vara bra ska den kunna införas utan attskattesystemet gynnar eller missgynnar denna.Det kan också konstateras att vinstdelning inteförekommer i alla företag. Det ligger i sakens natur att t.ex.anställda inom den offentliga sektorn inte alls ingår i någotvinstdelningssystem.Att inte ta ut socialavgifter på vinstandelsmedel leder tillorättvisa fördelningseffekter mellan löntagare i olikabranscher.Vi föreslår därför att socialavgifter ska tas ut påvinstandelsmedel fr.o.m. 1 juli 1992.18. Egenföretagarnas beskattning m.m.I finansplanen aviserar regeringen att man avser attåterkomma med förslag om nya skatteregler för enskildnäringsverksamhet . Som underlag för dennareformering ska ligga utredningsförslagen i Neutralföretagsbeskattning (SOU 1991:100).En skattemässig likformighet mellan olikaföretagsformer är ett viktigt mål för en reformering avbeskattningen av enskild näringsverksamhet. Men det ärockså viktigt att en rationell skattemodell för företagare intebidrar till ökade skatteskillnader mellan företagare ochlöntagare.Vi avser att återkomma till vår inställning till dessafrågor i samband med att regeringen lämnar förslag tillriksdagen. Vi vill dock redan nu framhålla att vi inte kanacceptera en reformering som leder till ökade möjlighetertill skatteplanering och omotiverade skattelättnader förenskilda näringsidkare utan hänsyn till verksamhetensomfattning, ägarens engagemang i företaget och dessinvesterings- och konsolideringsbehov.En reformering av egenföretagarnas beskattning måsteockså ta hänsyn till krav på en rättvis fördelning mellanlöntagare och egenföretagarna. Det är också viktigt att tahänsyn till de statsfinansiella kraven för att upprätthållavälfärden.19. Skattereduktion för fackföreningsavgift m.m.Skattereduktion för fackföreningsavgift infördes isyfte att skapa skattemässig jämställdhet mellanarbetsgivarnas och löntagarnas kostnader för fackligverksamhet. Skattereduktionen utgjorde då av erlagd avgift, dock högst 480 kr.I samband med skattereformen justerades reglerna förskattereduktionen. Underlaget för beräkning avskattereduktion var den medlemsavgift samt mätnings- ochgranskningsavgift som den skattskyldige under inkomstårethar erlagt till arbetstagarorganisation. Skattereduktionenuppgick till av underlaget. Den tidigare begränsningen med enhögsta skattereduktion slopades.Fr.o.m. har skattereduktionen förfackföreningsavgift slopats. För att uppnå skattemässiglikformighet vill regeringen också avskaffa avdragsrättenför arbetsgivares kostnader för organisationsverksamhet,till den del dessa inte avser konfliktändamål. Någotpreciserat förslag avseende arbetsgivares avdragsrätt harännu inte lagts fram.Frågan om avdragsrätt för fackföreningsavgift har varitföremål för överväganden i olika sammanhang sedan mittenav . Införandet av denna avdragsrätt är alltsågrundligt utrett och övervägt.Medlemsavgifter betraktas i skattelagstiftningen i regelsom privata levnadskostnader. Privata levnadskostnader äri princip inte avdragsgilla.Det är dock rimligt att betrakta löntagarnas fackligaavgifter som en regelrätt utgift som har ett direkt sambandmed tjänst. Lagstiftningen på framförallt arbetsmarknadenhar medfört ökade uppgifter för löntagarnas fackligaorganisationer. De ökade uppgifterna har i sin tur ställt kravpå en viss höjning av de fackliga medlemsavgifterna.I ljuset av denna utveckling finns det fog för att betraktaavgifter till löntagarnas fackliga organisationer som enutgift för inkomsternas förvärvande. Fördelarna av denfackliga verksamheten omfattar alla arbetstagare, medanverksamheten finansieras av enbart de fackligtorganiserade. Det är ett vitalt samhällsintresse med starkaparter på arbetsmarknaden. Dessa båda skäl talar också föratt ett stöd via skattesystemet lämnas för löntagarnas ocharbetsgivarnas fackliga kostnader.Ett huvudmotiv för avskaffandet av skattereduktionenvar rent statsfinansiellt. Genom slopandet beräknadesstatsinkomsterna öka med ca , varav ca . faller på slopandet av avdragsrätten förfackföreningsavgifter.När man bedömer de statsfinansiella effekterna är detintressant att se till förslagets fördelningspolitiska effekter.Andra skattesänkningar för höginkomsttagare och hushållmed stora förmögenheter har genomförts. Dessaskattesänkningar ska bl.a. finansieras med det slopadefackavdraget.För en heltidsarbetande industriarbetare som är fackligtansluten innebär den slopade skattereduktionen enskattehöjning med ca . Särskilt betraktat i ljuset av andraförsämringar av den sociala välfärden och nämndakapitalskattesänkningar innebär det slopade fackavdrageten helt oacceptabel omfördelning till löntagarnas nackdel.Mot bakgrund av vad som ovan anförts föreslår vi att dentidigare skattereduktionen för fackföreningsavgifteråterinförs fr.o.m. 1 januari 1993.20. Förmånsbeskattningen m.m.Skattereformen innebär att förmånsbeskattningenjusterats så att löneförmåner av olika slag i princip beskattaspå samma sätt som kontant lön. Härigenom harlikformigheten och neutraliteten i skattesystemet ökat.Tidigare lågbeskattade eller helt obeskattade förmåneringår numera i basen för beskattningen på motsvarande sättsom vanliga löneinkomster.Genom förändringarna har vi fått en effektivarebeskattning som resurserna används på ettekonomiskt rationellt sätt. Även från fördelningssynpunktinnebär det nya skattesystemet klara förbättringar.I arbetet på skattereformen har en viktig ledstjärna varitförenkling av regelsystemet. Tillämpningen ska vara enkeloch skattebetalarna ska lättare förstå hur och varförbeskattning sker i den enskilda fallet.För vår del anser vi det angeläget att reglerna iskattesystemet kontinuerligt följs upp med avseende påtillämpnings- och effektivitetsaspekter m.m. Lika angelägetär det att även fördelningspolitiskt betingade justeringargörs kontinuerligt av skattesystemet.Vi vill i detta sammanhang framhålla att en sådanöversyn också måste omfatta konsekvenser med avseendepå olika reglers tillämpning. Det gäller t.ex. tillämpningen ivissa fall av reglerna för förmånsbeskattning avlunchsubventioner. Tillämpningen har ibland medförtsvårbegripliga konsekvenser för exempelvis anställda inomrestaurangnäringen.21. Frequent-flyerrabattenRiksdagen beslöt att undanta s.k.frequent flyer-rabatter från skatteplikt.Ett sådant undantag strider enligt vår mening motgrundläggande principer vid beskattningen. Vi anser attundantaget är synnerligen betänkligt både med avseende påkraven på neutralitet i beskattningen mellan olikaarbetsinkomster och kraven på fördelningspolitisk rättvisa.De aktuella förmånerna kommer i stor utsträckning att utgåtill personer som redan av andra skäl kan anses somprivilegierade.Undantaget innebär också att skattelagstiftningensanktionerar en affärsmoral som tangerar gränsen motmutbrott och bestickning och vad som är otillbörligt enligtmarknadsföringslagen och konkurrenslagstiftningen. Detaktuella undantaget innebär enligt vår mening att de mindreföretagens konkurrenssituation försvåras.I och för sig har vi förståelse för önskemålet atttillgodose SAS önskemål att kunna upprätthållakonkurrensen på de marknader där vissa utländska bolagerbjuder sina resenärer förmåner av olika slag. Dessa frågormåste emellertid lösas på annat sätt än som skett. I förstahand måste det ske genom att man på det internationellaplanet arbetar för en ordning där ifrågavarande form avmarknadsföring motverkas.Av ovanstående skäl anser vi att undantaget för s.k.frequent flyer-rabatter avskaffas.22. Beskattning av utlandstraktamentenGenom skattereformen har reglerna för avdrag avseendeökade levnadskostnader vid tjänsteresa i förenklats.Reglerna innebär vidare att avdraget endast avses täckamerkostnader för kost och småutgifter samt faktisklogikostnad alternativt enligt schablon.Vid tjänsteresa i utlandet har de gamla reglerna i alltväsentligt behållits. De högsta avdragsbeloppen harfastställts av . Reglerna för beskattning avutlandstraktamenten är mer generösa än motsvarandetraktamenten inom Sverige.En sådan ordning rimmar illa med strävan efter ökadlikformighet och neutralitet i skattesystemet. Reglerna kanockså komma att medverka till att ytterligare ökaföretagens konferens- och utbildningsverksamhet utanförvårt lands gränser. En sådan utveckling kan leda till ökadesvårigheter för svenska hotell- och konferensanläggningar.Vi anser att reglerna för utlandstraktamenten snarastbör ses över i syfte att skapa ökad likformighet ochneutralitet med reglerna för tjänsteresa i bör återkomma med förslag så att nya reglerkan träda i kraft fr.o.m. 1993.23. Reavinstbeskattning av bostadsrätterEn uttalad målsättning i skattereformen är attbostadsbeskattningen av egnahem och bostadsrätter skavara enhetlig och likformig. Reavinst ska behandlas påsamma sätt oavsett om den hänför sig till egnahem eller enbostadsrätt.Det var mot denna bakgrund som den s.k. genomsynenvid reavinstbeskattningen av bostadsrätter infördes. Deninnebär att vinsten ska beräknas med beaktande avbostadsrättsföreningars nettoförmögenhet eller nettoskuld.Genomsynen innebär också att det i vinstberäkningensaknar betydelse om lånen fördelas hos föreningen eller hosden enskilde bostadsrättsinnehavaren.Genomsynsreglerna är principiellt korrekta ochnödvändiga för att klara en likformig beskattning avbostadsrätter och egna hem. kan reglernamedföra betydande praktiska och administrativa problem.Dessa praktiska svårigheter gör sig främst gällande vidtillämpningen av huvudregeln. beslut att slopagenomsynen vid tillämpningen av huvudregeln hartillstyrkts av oss socialdemokrater. De problem som kanuppstå bör kunna lösas inom ramen för nuvarandecivilrättsliga regelsystem för bostadsrätter eller genomjusteringar av beskattningen av självabostadsrättsföreningen. Vi konstaterar attbostadsrättsvärdekommittén har till uppgift att både belysaoch föreslå lösningar på aktuella problem.Då det gäller genomsynsreglerna vid tillämpning avtakregeln föreligger inte de ovan omtalade praktiskakomplikationerna. I detta fall handlar det endast om attbestämma nettoförmögenheten eller nettoskulden vidförsäljningstillfället. Frågan om föreningensförmögenhetsförhållanden vid anskaffningstillfälletbortfaller. Detsamma gäller uppgifter om föreningensutgifter för ny-, till- eller ombyggnad av fastigheten underinnehavet och värdehöjande reparationer och underhållfrån de senaste fem åren.En annan omständighet som talar för genomsyn vidtillämpningen av takreglerna är att dessa eljest blir avsevärtmer förmånliga än motsvarande regler för egnahem.Slutligen är det också nödvändigt att se till defördelningspolitiska och statsfinansiella konsekvenserna avett slopande av genomsynsreglerna. Vi föreslår därför attreglerna om genomsyn vid tillämpningen av takregelnåterinförs fr.o.m. 1 juli 1992.24. Skatterna och miljöpolitikenEtt av syftena med den genomfördaskattereformen var att ge skattesystemet ''en skarparemiljöprofil'' (prop. 1989/90:11). Bland annat infördeskoldixoid- och svavelskatt. En renodlad kväveoxidavgiftinfördes också. Tillsammans med införandet av moms påbränslen innebar reformen att sammanlagt 18 miljarderflyttades från inkomstbeskattning till beskattning av energioch av miljöpåverkan.Miljöavgifter och skatter har införts eller finnssedan länge på ett flertal olika områden.