mot · GF02T632 · 1992-01-27 00:00:00 — Den reguljära sjöfarten mellan och Vänernär mycket betydelsefull för . fraktasmellan tre och gods längs den 82 km långaTrollhätte kanal, vilket motsvarar kapaciteten hos ca 150000--200 000 tvåaxlade järnvägsvagnar eller ca 100 000--130000 lastbilar med släp. Vissa dygn kan den befintligagodstrafiken via kanalen översättas till mer än tusenlångtradare. fördjupades kanalen och öppnadesäven för vintersjöfart. Skytteltrafiken mellan ochVänerhamnarna, bulk- och petroleumtransporterna ochlinjetrafiken på , kontinenten och gerregelbundna och snabba leveranser.Utvecklingskapaciteten är väsentlig och sjövägen blir alltmer miljövänlig i takt med att nya fartyg byggs tillmiljösäkrare klass.I den nuvarande lågkonjunkturen har blickar riktats motde statliga subventionerna på 70 miljoner, som anslagits tillKanalverket i årets budget. Successivt kan de komma attdras in i takt med att kanalverket t.ex. kan omvandlas tillett aktiebolag. Kostnadsutvecklingen för kanaldriften ansesotillfredsställande hög, och alternativa transportsätt skallundersökas genom ytterligare en utredning.Inför utredningen vill vi varna för att en förändring av dereella förutsättningarna för Vänertransporterna skulle få enrad olyckliga konsekvenser, av vilka en del är omätbara ikortsiktiga ekonomiska kalkyler. Vid en påtvingadavveckling av väsentliga delar i en fungerande infrastrukturi hotas Vänerhamnarna till sin existens. Enpulsåder till inlandet klipps av. De mindre rederierna, inteminst på , förhindras i sin utveckling, vilket slårhårt mot den mindre sjöfarten. Eftersom all Vänertransportmed tanke på växlande avstånd, tonnage och frekvens inteär av det slag som ens lämpar sig för järnväg, kan det varaen rimlig uppskattning att transporterna skulle komma attdelas mellan järnväg och landsväg med svåra följder förbl.a. trafiksäkerhet och miljö och med en hårdarebelastning och större slitage på ett redan utsatt vägnät.Det finns goda anledningar att se på sjöfartens framtidmed tillförsikt och i ett större perspektiv. I takt med EG-integrationen kommer säkerligen sjötransporternaskonkurrenskraft att öka. En kalkylerad 50-procentigtrafikökning i höjer riskerna än mer förtransportinfarkter på vägnätet och det är sannolikt medkontinentala prioriteringar vad gäller järnvägsnätet på öst--väst-förbindelser. Till detta kommer avgifter ochmiljöhänsyn. Vidare kan Östersjöfarten gå mot enrenässans i kölvattnet på tövädret i öst.Vänersjöfarten behöver klara, stabila och långsiktigaplaneringsförutsättningar och även andrum och ro efterUlf Adelsohns utredning, Vänersjöfarten 91:73. Denföreslagna femårsperioden har knappt påbörjats förrän nyasignaler hörs från . En snävoch kortsiktig ekonomisk kalkyl i kärva tider riskerarsåledes att underminera stora värden för hela Västsverige.Sannolikheten är stor att situationen har förändrats inom ensnar framtid. En realistisk framtidsbedömning manar vidsidan av rena arbetsmarknadsskäl snarare till en tuff ochoffensiv satsning med kapacitetsökning genom t.ex.breddning av slussportarna i stället för indragnasubventioner. Om det skall råda fri konkurrens mellan bil,tåg och fartyg är det synnerligen viktigt att inte de reellaförutsättningarna för konkurrensen ändras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om .