mot · GF02L717 · 1992-01-27 00:00:00 — har stränga krav på den inhemskalivsmedelsproduktionen. Det är framför alltbestämmelserna om hänsyn till miljö, hälsa, djurskydd ochlivsmedelskvalitet som ger uttryck för en högambitionsnivå. Vid en internationell jämförelse kan detkonstateras att de svenska kraven går längre än i flertalet avde länder som exporterar livsmedel till Sverige.När det gäller vegetabilieproduktionen har de svenskakraven kommit till uttryck i ett program för omfattandeneddragningar av bekämpningsmedelsanvändningen ochövergång till mindre hälsofarliga preparat. Svenskaträdgårdsprodukter odlas med små insatser av kemiskamedel. I produktionen används i stor utsträckningbiologiska bekämpningsmedel för att komma till rätta medskadegörelse. Eftersom många bekämpningsmedel somtillåts i andra länder inte får användas i är det viktigtatt sjukdomar och skadegörare inte tillåts komma in iSverige via importerade trädgårdsprodukter. Som enkonsekvens härav är svenska produkter genomgående avhögre kvalitet än utländska när det gäller resthalter avbekämpningsmedel m m. I uppfödningen av djur förlivsmedelsproduktion får inte hormoner och antibiotikaanvändas i tillväxtbefrämjande syfte, hårda karensreglergäller efter medicinering, djurskyddsreglerna är merlångtgående än i andra länder och sjukdomar på djur somockså angriper människan, t ex salmonella, har genom ettkonsekvent arbete med hälsokontroll och smittskyddkunnat helt elimineras eller hållas på en lägre nivå än i någotannat land.Generellt sett finns det fog för påståendet att svensk matär säkrare och därmed av bättre kvalitet för konsumenternaän flertalet importerade livsmedel. Det framgår otvetydigtav livsmedelsverkets provtagningar. Svenskt köttkontrolleras regelmässigt på förekomst av rester avbekämpningsmedel, tungmetaller, hormoner, antibiotikaoch andra veterinärläkemedel (ca 30 000--35 000stickprov/år). Endast i ett 15-tal av dessa prover harresthalter över detektionsnivån konstaterats. sker en kontroll av importerat kött i mycket blygsamomfattning. Ca 400 prov undersöks med avseende på vissabekämpningsmedel, antibiotika, parasitmedel ochhormoner (zeranol). Resultatet av denna kontroll har ännuinte publicerats. Kostnaden för kontrollen belastar heltnäringen.På frukt- och grönsakssidan är det i huvudsakimportvarorna som uppvisar resthalter av ämnen som iSverige förbjudits av hälso-, miljö- eller arbetsmiljöskäl. Desvenska produkterna är genomgående anmärkningsfria,med några få undantag. Det är oacceptabelt för bådesvenska konsumenter och producenter att import tillåts avprodukter som i detta avseende inte motsvarar de krav somställs på den inhemska produktionen. Vad särskilt beträffarde hälsorisker som är förknippade med förekomsten avfrämmande ämnen måste det ställas högre säkerhetskrav änvad som sker i den svenska importkontrollen. Vidare ärdet angeläget att den nuvarande kontrollen, som främstbestår av stickprovsundersökningar, utökas så att manåstadkommer en effektiv kontroll av importeradelivsmedel.Djurhållningen avviker i många länder från de krav somställs i . Det gäller dels användningen av läkemedel,tillsatser av kemoterapeutika och antibiotika i fodret itillväxtbefrämjande syfte m m, dels de etiska frågorna kringdjurhållningen som kan exemplifieras med kraven påbetesgång för nötkreatur, lösgång för suggor ochrestriktioner för burhållningssystemet för värphöns. Vadavser djurhållningen är det omöjligt att kräva exaktöverensstämmelse, förhållandena är olika. Den humanaredjurhållningen i skall dock värderas. Däremot ärdet möjligt att ställa absoluta krav på importerade livsmedelvad avser användning av främmande ämnen i produktionoch livsmedelstillverkning. Exempel på preparat som fåranvändas i många producentländer men ej i äranabola steroider, sköldkörtelpreparat, neuroleptika,arsenikpreparat m m.Orsaken till att preparaten förbjudits i vårt land är derisker som en användning av medlen för med sig förmänniskorna och de krav på en någorlunda etiskdjurhållning som vi har i vårt land. Mot denna bakgrund ärdet anmärkningsvärt att importen av kött och köttkonserverinte omgärdas av en noggrannare kontroll. Konsumenternahar självklart ett berättigat intresse att få information ochkunskap om de skilda metoder som används idjurhållningen. Vidare är det ett naturligt krav attimportören garanterar att de importerade livsmedlen inte ärproducerade med sådana medel och metoder som ärförbjudna i i de fall det är omöjligt att analyseraförekomsten av vissa hormoner och andra preparat iimporterat kött.Kontrollen av livsmedelDen svenska köttimporten sker från ett 15-tal länder.Största importen kommer från , , ,och (nöt). Importenav nöt-, lamm- och griskött var 1989 31,7 Mkg och 1990 31,8Mkg och 1991 prel 40 Mkg, vilket motsvarade , 7,5respektive av köttkonsumtionen i Sverige.Vilka regler gäller då för de slakterier som exporterar tillSverige? I några fall fordras att slakterierna är EG-godkända men beträffande flertalet länder (,, , , m fl) gäller enöverenskommelse mellan SLV och landetsveterinärmyndighet där accepterar de slakteriersom myndigheten har godkänt för hemmamarknaden ellerför separat. Dessa avtal är ofta mycket gamla.Detta innebär t ex att SLV har en betydligt liberalareinställning än till slakterierna i USA.EG har med hänvisning till bristande hygien, otillräckligveterinärkontroll m m inte kunnat godkänna fler än 2nötslakterier, 2 svinslakterier samt 4 fårslakterier i USA.Motsvarande EG-godkända slakterier i är f n 11nötslakterier, 12 svinslakterier och 8 fårslakterier. Desvenska slakterierna fyller alltså mycket högt ställda krav.Slappheten i SLV:s importkontroll framgår av att SLVgodkänt hundratals anläggningar i USA.SLV-inspektionen av de godkända slakterierna i''importländerna'' sker oregelbundet och i många fall medlånga tidsintervaller. Senaste inspektionen från SLV ägderum:Australien1984USA1970-taletJugoslavien1984England1982Irland1969 ?Polen1989Ungern1985Danmark1982Nicaragua-Costa Rica1960-taletHolland1991SLV förlitar sig för övrigt beträffande slakthygien, frihetfrån sjukdomsframkallande smittämnen, restsubstanser avläkemedel m m på de veterinärintyg som åtföljer importen.I många av de länder som exporterar kött till Sverigehormonbehandlas djuren för att få bättre lönsamhet genomsnabbare tillväxt och ökad muskelansättning. Detta ärförbjudet i . Stora partier sådant kött importerasdock. Så sent som skickade SLV en skrivelse tillsamtliga ''importländer'' för att få en försäkran att kött somsänds till inte kommer från hormonbehandladedjur. Trots att förbudet funnits länge finns inte avtal medmer än , och Nya Zeeland.Kontrollen när köttet kommer till är ocksåbristfällig. Kontrollen inskränker sig f n i första hand tillförekomsten av salmonella. För detta ändamål uttages provenligt principen ''2 x kvadratroten av antalet '' i partietimporterat kött. I övrigt görs en visuell bedömning av köttet(föroreningar m m) och enstaka bakteriologiska prov(totalantal bakterier, koliforma etc) analyseras.Livsmedelsverket har planer på att skärpa dessa reglerunder 1992 i samråd med övriga nordiska länder. Dettakommer i så fall att innebära framförallt attsalmonellakontrollen blir effektivare. Grossistförbundethar motsatt sig en skärpt kontroll, varför en behövligförbättring nu verkar osäker.Salmonella påvisas ofta (i 220 partier 1990), mendetta leder inte alltid till att partiet avvisas.Kontrollmyndigheten tillämpar ett inofficiellt tröskelvärdesom innebär att om fler än av proverna ur partiet ärsalmonellapositiva, avvisas köttet. Är antalet positiva provunder , godkänns partiet. Den verkliga förekomsten avsalmonella i importerade köttvaror kan mot dennabakgrund befaras vara större. Undantag vid förekomst avsalmonella typhimurium, då köttet alltid avvisas för import.Av de tidigare nämnda 220 salmonellapositiva partiernaavvisades på detta sätt endast 105 st, 43 p g a förekomst avsalmonella typhimurium.Kontroll av kött producerat i SverigeSLV:s besiktningsveterinärorganisation, bestående av ca80 veterinärer och 30 assistenter, besiktigar varendaslaktkropp på landets ca 50 kontrollslakterier. Kostnadenför denna kontroll, ca /år, eller ca /kg kött,bestrids helt av den svenska slakteriindustrin.Huvudändamålet med kontrollen är att tillförsäkraköttkonsumenterna ofarligt kött, utan sjukliga förändringaroch fritt från sjukdomsframkallande bakterier samtrestsubstanser av miljögifter, veterinärläkemedel m m.Påvisas salmonella i köttet, medför det alltid kassation (jfrimportkött där man accepterar en viss förekomst). Isamband med köttbesiktningen tas en mängd prover förrestsubstansanalys.Årligen stickprovsundersöks på detta vis ca 32 000slaktkroppar med avseende på antibiotikaförekomst. Avdessa är ca 0,4 " (ett 15-tal slaktkroppar) positiva ochkasseras. Ett stort antal prover analyseras därutöver medavseende på miljögifter (tungmetaller, klor- ochfosforpesticider m m), hormoner (zeranol, trenbolon,stilbener, östrogen, testosteron och tyrostatika), speciellaantibiotika (kloramfenikol, tetracykliner, sulfa),parasitmedel (ivermectin, benzimidazol, ß-agonister(clenbuterol), blockare (carazolol) samt lugnande medel(acepromazin). Av dessa ca 1 300 prov har ett (1) legat överde känsliga analysmetodernas detektionsnivå. Dessutomplaneras analyser av antibiotikat Olaqindox (Bay-o-nox)samt parasitmedlet Paratect. Allt detta till en kostnad av ca3 milj kr/år som bestrids av de svenska slakterierna.Svenska slakterier utsätts för en intensiv kontroll från EGoch för att få behålla exporttillstånd. EG kontrollerarde godkända slakterierna , kommer två gångerårligen.Av jämförelsen framgår att påståenden att importeratkött och köttprodukter skulle kontrolleras på samma sättsom svenskt inte vilar på saklig grund.Genom en organiserad hälsokontroll på besättningsnivåoch en rådgivning baserad på sjukdomsinformation frånköttbesiktningen vid slakten har ett unikt system föratt bekämpa sjukdomar bland slaktdjuren. Svenskt nöt-,gris- och fjäderfäkött är i praktiken salmonellafritt. InomEuropa är 40--salmonellainfekterat. Motsvarandegäller för andra infektionssjukdomar. Smitta viaimporterade djur eller livsmedel måste förhindras omhälsoläget i inte ska försämras.KonsumentkravRiksdagen beslutade att konsumentkrav skallkunna utgöra laglig grund för förbud eller restriktioner påimporterade livsmedel. Import av livsmedel somproducerats med metoder som underskrider svenskanormer bör förhindras. Givetvis bör föra fram sinakrav på livsmedelsproduktionen i internationellaförhandlingar. Över huvud taget är det viktigt att söka nåökad internationell förståelse för ett vidgatkvalitetsbegrepp. Det finns dock anledning att klartmarkera den svenska positionen genom att förbjuda importav livsmedel som producerats på ett sätt som förbjudits iSverige av , regeringen och dess myndigheter. Härmåste råda konkurrens. Motsatsen uppfattas avkonsumenten som inkonsekvent och absurd.En ur hälso-, djurskydds- och miljösynpunktlikabehandling av svenskproducerade och importeradelivsmedel har i en del fall beskrivits som en form förimportbegränsning. Detta måste baseras på en föreställningatt livsmedel i andra länder inte skulle kunna konkurreramed svensk produktion om den skulle beläggas medbestämmelser motsvarande dem som enligt ovan gäller förden svenska livsmedelsproduktionen. Det finns ingen grundför en sådan förmodan. Analogt skulle i annat fall avsiktenmed de svenska bestämmelserna vara att försätta densvenska livsmedelsproduktionen i ett sämre konkurrenslägeför att därmed öka importen. Det kan väl knappastförmodas vara avsikten.Uppsätter ett köparland regler som anges vara ettkonsumentintresse så måste naturligtvis säljaren anpassa sigtill detta. Kravet på EG-godkännande av slakterier ochannan köttförädling för att få exportera till är ettexempel på detta. Skillnaden är att deras krav på säljarenär högre än på motsvarande livsmedelsproduktioner inomEGländerna.Andra importkravI propositionen om lag om vissa dryckesförpackningar(1990/91:71) anför regeringen följande vad gäller import avi förbjudna flaskor:En import av varor av engångskaraktär, t.ex. avdryckesförpackningar, på vilka det inte skulle ställas sammamiljökrav som på de inhemska, skulle enligt vad jag har fåttveta, leda till en priskonkurrens, där engångsflaskornaskulle kunna vinna prismässiga fördelar. De miljövinstersom sålunda kan åstadkommas genom att svenskabryggerier upphör att tappa dryck på engångsflaskor avPET kan alltså riskera att försvinna genom att importeradeprodukter tar över marknadsandelar. Ett sådant resultat ärgivetvis oacceptabelt.Med detta som grund föreslår regeringen att import avengångsflaskor av PET skall förbjudas. Detta är helt iöverensstämmelse med uppfattning i denna fråga.Centern har samma syn vad gäller livsmedel. Demiljövinster och de djurhälsovinster som kan åstadkommasom det svenska jordbruket upphör med vissa former avdjurhållning eller användningen av vissa kemikalier riskeraratt försvinna genom att importerade produkter som ejunderställs samma krav tar över marknadsandelar.Centern har vid upprepade tillfällen fört fram liknandekrav som vi gör i denna motion. Dessa krav är enligt våruppfattning naturliga och nödvändiga för att gekonsumenten säkra och bra produkter.Att ställa samma krav på importerade varor som påinhemskt producerade kan inte uppfattas som etthandelshinder eller försvåra förhandlingar inom tex . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de krav som skall ställas påimporterade livsmedel,2. att hos regeringen begär förslag på eneffektivare kontroll av importerade livsmedel,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frågan om epizootiskyddetbör hävdas i ljuset av ökad internationell integration för attbibehålla det goda djurhälsoläget i Sverige.1