ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02So500 · 1992-01-27 00:00:00 — Information om tobakens skadeverkningar presenterade ett förslag tillnya varningstexter på tobaksprodukter, som skulle haplacerat främst i världen när det gällervarningstexternas storlek på cigarettpaketen (tre gångerstörre än tidigare), samt texter på cigarettlimpor medtobaksrelaterade sjukdomsbeskrivningar (saknas dessavarningstexter).För att höja uppmärksamheten är texterna illustrerademed symboler som dödskallar, kors, i rökandemammas mage, passivt rökande barn mm. Sammanlagtfinns 24 varianter av varningstexterna.På grund av fyra tobaksbolags (varav tre ärinternationella) kraftiga reaktion samt överklagande, harinte de nya varningstexterna trätt i kraft. Av ekonomiskaskäl försöker nu tobaksbolagen förhala ärendet. Det är avstörsta vikt att de nya större texterna nu införs, dåvi vid ett ingående i EG har mycket lättare att få behålla devarningstexter vi redan brukade innan ingåendet.Tobakens skadeverkningar är så kostsamma både förden enskilde och för samhället att en större del avkostnaden för information om skadeverkningarna bör bärasdirekt av tobaksprodukterna. 2 1/per cigarettpaket/snusförpackning/piptobaksförpackning bör därför gå tillriktad information till skolungdomar, den ålder i livet då detär lättast och viktigast att ändra attityder till att sluta röka,eller helst, aldrig börja. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införande avsocialstyrelsens nya, större varningstexter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avgift på 2 1/percigarettpaket för information om tobakensskadeverkningar, med skolungdom som målgrupp.1
mot · GF02So503 · 1992-01-27 00:00:00 — Information till nyblivna föräldrar om tobakens skadliga effekter väckte vi en motion om nödvändighetenav att ge blivande föräldrar information om tobakensskadliga effekter såväl för fostren som för de nyföddabarnen.Det är väl dokumenterat att framför allt rökning medförrisker för fostrens utveckling. Tobaksrökens 4 000 ämnen(varav ett fyrtiotal är cancerframkallande) passerar genommoderkakan. På grund av viss kärlsammandragande effektökar bl.a. nikotinet risken för för tidig födsel, för missfall,för för låg födelsevikt som fostrets andning ochblodcirkulation påverkas. Risken för graviditetsblödningarökar, hjärnfunktionen påverkas (läs- och skrivsvårigheter).Risken för plötslig spädbarnsdöd har angivits öka med 50--100 procent.Vid rökning övergår nikotinet fråncigarett till bröstmjölk.Under senare år har risker vid passiv rökninguppmärksammats alltmer. Alldeles speciellt gäller detta detspäda barnet. Vi vill hävda att barnet drabbas hårdare än viandra.Det har ingen valfrihet, kan inte undfly vare sig rökigamiljöer eller skadliga ämnen i bröstmjölken.Den s.k. sidoröken (den som av icke-rökaren)har t.o.m. högre halter av vissa skadliga ämnen änhuvudröken (den som rökaren får i sig direkt från tobaken).Vi konstaterar att det är absolut nödvändigt att dennainformation går fram till alla blivande och nyblivnaföräldrar. Det får inte vara så att dessa på grund avförsumlighet inte bereds tillfälle att ta del av det somforskare är eniga om. Effektiv och målinriktadinformation måste ges vid mödravårdscentraler och på BB-avdelningar. Tyvärr måste vi redovisa att den informationsom ges inte alltid fyller de krav som föräldrarna harrätt att ställa.Vidare vill vi framhålla vikten av att undvika passivrökning på arbetsplatsen i samband med graviditet elleramning. Det bör ankomma på arbetarskyddsstyrelsen att fåregering och riksdag att lägga förslag om hur man skallkunna undvika att fostret eller det nyfödda barnet påmödrarnas arbetsplatser drabbas av den passiva rökningensskadliga effekter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information om tobakensskadeverkningar i samband med graviditet och barnafödsel,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att gravida kvinnor ochammande mödrar på sina arbetsplatser skall skyddas frånpassiv rökning.1
mot · GF02So505 · 1992-01-27 00:00:00 — Arbetsterapeuter är snart den enda högutbildadeyrkesgruppen i hälso- och sjukvården som inte harbehörighetsföreskrifter eller legitimation.Riksdagen fattade beslut attbehörighetsföreskrifter skulle införas och gav regeringen iuppdrag att genomföra det.Den regeringsskrivelse till som blevföljden av beslut har fortfarande inte givit någotresultat, dvs. det finns fortfarande intebehörighetsföreskrifter eller legitimation förarbetsterapeuter.Den förnyelse och förändring som sker i hälso- ochsjukvården kräver personal som arbetar på egetyrkesansvar både som offentligt anställda och som friayrkesutövare. Därmed krävs än tydligare ett system avgodkännande av utbildningen i form avbehörighetsbestämmelser och/eller legitimation.Jag anser att det tidigare riksdagsbeslutet skallgenomföras med det snaraste och att det innebär attarbetsterapeuter kommer att få behörighetsbestämmelseroch/eller legitimation. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behörighetsbestämmelseroch/eller legitimation för arbetsterapeuter.
mot · GF02So506 · 1992-01-27 00:00:00 — beslutade /91 att ett folkhälsoinstitutskulle inrättas . Beslutet har senareändrats så att tidpunkten har framflyttats till den 1 juli 1992.En organisationskommitté har utrett möjligheterna tillsamverkan med och avgränsning mot vissa andraorganisationer och övervägt om institutet börsamlokaliseras med någon annan myndighet, organisationeller institut. Kommittén har föreslagit placering iStockholmsområdet.Det är märkligt att de som föreslår och bestämmerlokalisering har så svårt att vidga blicken och se fördelarmed andra platser i landet. Utlokaliseringar av verk ochmyndigheter som är rotade i kanvara besvärligt ur många synvinklar. Det har jag förståelseför. Men när nya institut skall bildas borde man verkligenanstränga sig att sprida verksamheter över landet.Men det kanske inte är så märkligt att slutresultatet blirStockholm ändå. Utredarna arbetar mestadels i Stockholmoch där finns starka krafter som trycker på ilokaliseringsfrågor.Och det är naturligtvis inte svårt att finna skäl tillplacering i eftersom det mesta av myndigheterredan finns där. Av den anledningen går alltid att peka pånärhetsoch samordningsbehov med redan befintligverksamhet i området. Med detta som skäl blirStockholmslokalisering bara mer och mer angelägen förvarje nytt institut eller liknande som skall bildas. Detta skerhelt klart på övriga landets bekostnad.Men det finns faktiskt skäl att se även på andraplaceringar av folkhälsoinstitutet.Örebro län är ur många synpunkter intressant idemografisk struktur och näringsliv. Det finns även iÖrebro ett utvecklat samarbete mellan olika myndigheteroch det finns inom hälso- och sjukvårdensamhällsmedicinska och miljömedicinska resurserutvecklade. har landets enda regionsjukhus somligger utanför universitetsorganisationen. Vid sjukhusetbedrivs en omfattande kliniskt tillämpad forskning.Högskolan i har en profil inomsamhällsvetenskapen och ett utvecklat samarbete medhälso- och sjukvården. Man bedriver där denmest omfattande utbildningen i hälso- ochsjukvårdsadministration i landet.Vidare kan påpekas att har sin regionalatillsynsmyndighet lokaliserad till . Även statistiskacentralbyrån har en mycket betydande del av sinverksamhet förlagd i , där stor kompetens förstatistiska och registerfrågor redan finns, och där man harutarbetat system för enkätundersökningar.Sysselsättningsläget i län är minst sagt svårt.Allra värst drabbade är länets Bergslagskommuner samtKarlskogaregionen på grund av försvarsindustrinsnedskärningar. En lokalisering av tillÖrebro län skulle betyda arbetstillfällen som länet mer änväl behöver. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att är en lämpliglokaliseringsplats för .
mot · GF02So508 · 1992-01-27 00:00:00 — Ledningsansvaret inom hälso- och sjukvården Enligt hälso- och sjukvårdslagens 14 § skall läkare i vissafall ha ett s k samlat ledningsansvar vilket innebär både detmedicinska och administrativa ledningsansvaret. Motivettill beslut var bl a att det ökade säkerheten förpatienterna. När fattade beslut om dettauppskattades att behovet av samlat ledningsansvar endastskulle behövas för ca hälften av slutenvårdsplatserna.Riksdagen avsåg med beslutet att skapa stor frihet förhuvudmännen/ landstingen att själva bestämma inom vilkaområden man ansåg att patientsäkerheten krävde enchefsöverläkare. underströk att det måste finnasfrihet för landstingen att utnämna kompetenta personermed annan utbildning än läkarutbildning tillchefsbefattningar inom hälso- och sjukvården.Självklart skulle det medicinska ansvaret alltid ligga påen läkare men inte nödvändigtvis också ansvaret förekonomi, personal, metodutveckling, arbetscheman,material och lokaler.Socialstyrelsen utgick vid utformandet av sina allmännaråd från hälso- och sjukvårdslagens paragraf 14.Socialstyrelsen införde därvid ett helt nytt begrepp,''primärt kliniskt ansvar'', som aldrig diskuterats avriksdagens utskott. låste därvid fasthuvudmännen på ett sätt som inte varit avsikt. allmänna råden sägs att det vid enheter med sådantprimärt kliniskt ansvar ''patientsäkerheten kräver attledningen av enheten som huvudregel utövas av enchefsöverläkare''. Med stöd av detta inrättaschefsöverläkare vid nästan all vårdverksamhet i landet.Detta kolliderar med de nästan 200 sjuksköterskor,sjukgymnaster, barnmorskor, laboratorieassistenter somhar tjänst som klinikchefer/vårdchefer och som harvidareutbildning för de administrativa uppgifterna. Dettagäller även psykologer.Situationen skapar mycket bitterhet. Väl fungerandevårdchefer omplaceras av det enda skälet att de inte ärläkare. Det uppfattas som en tydlig signal till personalen --oftast kvinnor -- inom vården att de inte duger för att tamera ansvar och att det inte är lönt att vidareutbilda ochförkovra sig.Ett år efter riksdagsbeslutet uttalade ett enigtsocialutskott missnöje med allmänna råddvs. den tolkning av beslut som socialstyrelsenhade gjort. ställde sig bakom detta uttalande. Viciterar socialutskottets betänkande 1990/91:SoU15 ''-- -- --att allmänna råd inte är bindande och atthuvudmännen står fria att följa råden''.Landstingsförbundets kongress gjorde ettuttalande om att förbundet är berett att arbeta för attbestämmelserna om det samlade ledningsansvaret tas bort.Vi anser att när politikerna i så oreserveratångrar sitt ursprungliga stöd till förslaget om det samladeledningsansvaret bör ompröva sitt beslut ochdärmed ta bort paragrafen om samlat ledningsansvar ihälso- och sjukvårdslagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upphävande av bestämmelsernai hälso- och sjukvårdslagens 14 § om det samladeledningsansvaret.
mot · GF02So509 · 1992-01-27 00:00:00 — Behovet av att införa kvalitetsgranskning ochkvalitetssäkring i sjukvården har framståttallt tydligare och har många orsaker. Olika principer ochmodeller finns att välja mellan, med olikatillämpningsområden och målsättning. finnsökat intresse i vårt land att utveckla och införa sådanasystem i vårdarbetet och verksamhet har kommit igång påmånga håll (se socialutskottets betänkande 1991/92:SoU5).En speciell form är kvalitetsgranskning avbefolkningsansvarsmodell, innefattandetillgänglighetsanalyser, varvid man undersöker förhållandetmellan befolkningens totala behov av vård och de resursersom erbjuds. Något sådant system finns inte utvecklat försvenska förhållanden.Det finns flera skäl till att sådan kvalitetsgranskning börkomma till stånd. Den genomförda Ädel-reformenger primärkommunerna ansvar för ett stort antallångtidssjuka och vårdbehövande. Många har ett betydandekontinuerligt sjukvårdsbehov och får dessutom inte sällanakuta försämringar eller tillstötande sjukdomar.Kommunerna saknar egen organisation för meraresurskrävande sjukvård och måste lita till landstingetsresurser.Landstingen har successivt tvingats krympa sinsjukvårdsapparat vilket har kunnat genomföras dels genomatt alltfler patienter överförts till kommunernas ansvar, delsgenom kortare vårdtider och hårdare kriterier förintagning.Framför allt äldre patienter måste ofta skrivas ut innantillståndet stabiliserats vilket innebär att mångaåterinsjuknar, men intresset för ny vårdomgång kan då varasvagt hos patienten eller annan berörd part; man känneruppgivenhet. Likaså kan avvisande från akutintagningen eneller , efter vädjan om sluten vård, innebäranegativ inställning till att söka när tillståndet ytterligareförsämras.Bakom sådan och annan problematik som kan varaorsak till undervård, ligger det allt större gapet mellanangelägna vårdbehov och tillgängliga resurser för slutenvård inte minst inom akutsjukvården. Det drabbar isynnerhet äldre patienter med ofta flera sjukdomar därförsämring, akuta komplikationer och nyasjukdomstillstånd kan åtgärdas medmeningsfull terapi.Att kartlägga konsekvenserna av icke given meningsfullsjukvård, liksom av sjukvård given på för låg resursnivå, harinte bara en humanitär aspekt, som givetvis är denviktigaste. Faktakunskap i dessa frågor bör användas somunderlag i planeringen och i resursfördelningen såväl inomvårdapparaten som mellan olika samhällssektorer.Regeringen bör ta initiativ till utarbetande avkvalitetssäkringssystem av befolkningsansvarsmodellanpassade till svenska förhållanden, samt tillse att dessainförs i sjukvården, lämpligen under socialstyrelsensöverinseende och med löpande utvärdering. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av initiativ för införandeav kvalitetsgransknings- och kvalitetssäkringssystem isjukvården, omfattande tillgänglighetsanalyser avbefolkningsansvarsmodell.
mot · GF02So512 · 1992-01-27 00:00:00 — Stöd till den gravida kvinnan abortlag lämnar den gravida kvinnan ensammed beslutet om hon vill föda sitt barn eller abortera det.Det råder delade meningar om denna lag somkategoriskt avvisar andras synpunkter att vägas in i beslutet:faderns -- som ju är lika mycket förälder som kvinnan --, detofödda barnets -- med dess anspråk på rätt till sitt liv -- ochsamhällets -- med dess ansvar att upprätthålla rättssäkerhetoch allas lika människovärde.Däremot torde det råda en bred, närmast total, enighetom att varje oönskad graviditet som leder till en abort inågon mening är en tragedi, något som måste förebyggas.Här har samhället inriktat sitt abortförebyggandearbete på att genom preventivmedelsrådgivning i görligastemån undvika oönskade graviditeter. Samhällets signal harvarit tydlig: ''Bli inte gravid, om du inte önskar det. ''Misslyckas man med familjeplaneringen och bliroplanerat gravid, lämnas kvinnan ensam med sittlivsavgörande beslut. Samhällets signal är nu otydlig: ''Detfår du välja själv'', vilket i praktiken ofta innebär ''Det fårdu klara upp själv''.Om nu kvinnan verkligen ska lämnas helt ensam medbördan att själv besluta om abort eller ej, måste det varasamhällets oavvisliga plikt att göra allt för att kvinnan skaorka föda sitt barn, ska se det möjligt att ta emot sitt barn.Samhällets signal måste vara entydig: ''Valet är ditt, mendet är önskvärt att du föder, och allt ska göras för att hjälpadig att kunna se det möjligt att föda. ''Åtgärder som måste sättas in för att stödja den gravidakvinnan är t ex: att mödrahälsovården ska utgå från attgraviditeten är något positivt för föräldrarna, och att denska fullföljas, att barnmorskan som möter kvinnan påmödravårdscentralen ska ha instruktionen att stödja ochråda till att föda, att kvinnan både i personligt samtal ochgenom broschyr ska informeras om det stöd samhället villerbjuda om hon väljer att föda barnet, att ingen ska behövaanföra brist på lämplig bostad, studiesituation ellerstudiemedel som skäl för sin abort, att ensamståendemödrar ska kunna erbjudas stödfamilj före och efterfödelsen.För att ett effektivt socialt stödprogram ska kunna tasfram behövs ett bättre underlag om varför kvinnor väljerabort. Den senaste svenska undersökningen om motiven förabort genomfördes faktiskt , 1981, av1980 års abortkommitté, då man intervjuade 3.800 kvinnor.Bland de anförda skälen märks t ex de socioekonomiska (), ''dålig ekonomi, arbetslös, ensamförsörjare''. Däremotställdes inte frågan vilket stöd kvinnan hade önskat för attinte välja abort. Det är hög tid för en ny undersökning somklarlägger varför kvinnor väljer abort, och vilket stöd dehade önskat för att kunna orka föda sitt barn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en förnyad undersökning avvarför kvinnor väljer abort, i avsikt att klarlägga hursamhället bäst kan stödja kvinnor att välja att föda barnet.
mot · GF02So513 · 1992-01-27 00:00:00 — Denna motion syftar till att framhålla som ettintressant alternativ för lokalisering av är det viktigt med en naturligkoppling till befintlig verksamhet på lokaliseringsorten.I läns landsting finns redan en väl uppbyggdsocialmedicinsk enhet med arbetet inställt på olikaförebyggande insatser och med en chef som ägnat mycketforskningstid åt alkoholfrågor. Likaså finnsyrkesmedicinska kliniken, som genom sittväldokumenterade arbete måste framstå som en passandesamarbetspartner.Högskolan i har en profil inomsamhällsvetenskapen och ett utvecklat samarbete medhälso- och sjukvården. Man bedriver där denmest omfattande utbildningen i hälso- ochsjukvårdsadministration i landet.Socialstyrelsen har sin regionala tillsynsmyndighet inomhälso- och sjukvården lokaliserad till Örebro.Statistiska centralbyrån har en betydande del av sinverksamhet förlagd till . SCB har stor kompetens förstatistiska frågor och registerfrågor. Man har även ettupparbetat system för enkätundersökningar.I län finns ett väl utvecklatsamarbete mellan olika myndigheter.Mot bakgrund av att beslutat att sprida utstatliga verk i landet framstår som en bralokaliseringsort för med utomordentligtgoda möjligheter till såväl lämpliga samarbetspartner somlokaler och bostäder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om som lokaliseringsort förfolkhälsoinstitutet.
mot · GF02So514 · 1992-01-27 00:00:00 — Lagstiftning för medicinsk etik Forskningen inom genteknik, invitro-fertilisering,fosterdiagnostik och andra sätt att manipulera livet i dessbörjan har utvecklats explosionsartat det senaste årtiondet.Experterna på de olika komponenterna och faserna i livetsbörjan har blivit många.Regering och riksdag har beslutati ett antal delfrågor inom det medicinskt-biologiskaforskningsområdet och verksamheter vid livets början.Därmed riskerar möjligheten att anlägga etthelhetsperspektiv att gå förlorad. Detta är inte acceptabelt.För samhället bör det därför vara en fundamental åtgärd attskapa enhetliga och överskådliga ''trafikregler'' inom denmedicinska verksamheten och forskningen vid livets början.Risken är stor att forskningens utveckling inom dessaområden leder till en värderingsmässig överspridning så attsynen på det mänskliga livet och respekten för det alltmertunnas ut. Med hänsyn till den explosivaforskningsutvecklingen är det nödvändigt att få till stånd enklar ramlag till skydd för individens personliga värdighet.Det står klart att regeringsformens skydd för den personligavärdigheten inte är tillräcklig utan bör leda till enföljdlagstiftning på det medicinska området. Uppsplittringmed lagstiftning på ett antal delområden ger inte densamlade etiska bedömning som borde vara vägledande förforskningen och metodutvecklingen.Det borde därför vara i människovärdets, systematikensoch logikens namn rimligt att en översyn av lagstiftningeninom det berörda området görs i syfte att på ett samlat sättredovisa lagstiftarens inställning till det. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn för ensamlad lagstiftning kring medicinsk verksamhet ochforskning vid livets början.
mot · GF02So515 · 1992-01-27 00:00:00 — I flera motioner (bl a 1991/92:Sf256, L412, So439, Sf255)har vi visat på att det finns stora vinster att göra pårationaliseringar, effektivare resursutnyttjande ochbesparingar inom den offentliga sjukvården. Vi menar attdet rör sig om, lågt räknat, . De statligabidragen till landstingen för sjukvårdsändamål bör därförsänkas med motsvarande belopp i syfte att få nödvändigaförändringar till stånd inom landstingen.Vi föreslår därför att statens bidrag till landstingen försjukvårdsändamål minskas med ett totalt belopp om 3miljarder kronor för /93. Med hänvisning till den anförda hemställs1. att för /93 beslutar minskade statliga bidragen till landstingen för sjukvårdsändamålmed sammanlagt 3 ,2. att , om yrkande 1 bifalls och om det befinnesnödvändigt, hos regeringen begär ett utarbetat förslag tillminskade anslag för i punkt 1 angivna ändamål i så god tidatt det kan börja gälla redan fr.o.m. .
mot · GF02So519 · 1992-01-27 00:00:00 — Tillsyn över vissa terapibehandlingar har tillsyn över behandling somutförs av legitimerade yrkesgrupper. Man utövar ocksåtillsyn över icke-legitimerade yrkeskategoriers terapier iden mån de sker inom ramen för hälso- och sjukvård. Icke-legitimerade yrkeskategorier kan däremot , om detsker utanför hälso- och sjukvårdens ram, fritt bedriva olikatyper av psykoterapier och andra typer av terapier(kroppsterapi, färgterapi, ljusterapi etc.) utan någon somhelst kvalitetskontroll från samhället. Som framgår avannonser i dagspress, telefonkatalogernas gula sidor etc.,finns en stor och omfattande flora av mer eller mindreseriösa terapeuter.De klienter/kunder som söker olika typer av terapier harofta psykiska problem av lättare eller svårare slag. Det kanhandla om ångest och oro, om fobier och rädslor, om enkänsla av otillfredsställelse med livet, dåligtsjälvförtroende, försämrad verklighetsuppfattning etc.Många går på ''psykisk sparlåga''. I detta läge är det mångagånger svårt att granska kvaliteten i dessa terapier ellergranska relevansen i de löften om ''guld och gröna skogar''som ofta utlovas. Många terapeuter anser sig ha patent påenkla livslösningar, på ett lyckligt liv etc. Risken förcharlataneri, med medföljande svikna förhoppningar ochrisk för psykisk skada hos klienten/kunden är uppenbar.Alternativmedicinkommitténs betänkande från 1989föreslår att granskningen av den typ av terapier sombeskrivs ovan skall ske genom försorg.På finns emellertid ingen kompetensatt bedöma terapier som syftar till en mer eller mindrelångtgående personlighetsförändring. Kompetensen attgöra dessa bedömningar ligger hos . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillsynen av s.k. psykoterapierutförda av icke legitimerade yrkeskategorier verksammautanför hälso- och sjukvården.