mot · GF02So232 · 1992-01-27 00:00:00 — Socialpolitiken är en viktig del i välfärdssamhället. Densvenska välfärdspolitiken är utformad utifrån övertygelsenatt alla människor har ett lika värde och att alla människorhar samma grundläggande behov av social trygghet, vård,omsorg och utbildning. För att garantera en välfärd för allatillkom den gemensamma sektorn. En offentligt finansieradoch demokratiskt styrd verksamhet skall garanteratillräckligt med resurser, rättvist fördelade.En viktig del i välfärdspolitiken är de trygghetssystemsom omfördelar resurser mellan olika grupper och skeden ilivet. Genom den offentligt finansierade socialpolitikenutjämnas skillnaderna i sociala och ekonomiska villkormellan barnfamiljer och familjer utan barn, mellan gamlamänniskor och folk i arbete, medan arbetsföra ochhandikappade, mellan friska och sjuka människor.Genom en kombination av självstyrelse ochcentrala beslut kan välfärdsmålen förverkligas. Denviktigaste förutsättningen för en framgångsrikvälfärdspolitik är en stark ekonomi med god tillväxt, stabilapriser, hög sysselsättning och goda offentliga finanser.Arbete är grunden för välfärd och trygghet. Det gäller bådeden enskilda människan och välfärdssystemensfinansiering. Hög sysselsättning bidrar till att det socialaskyddsnätet kan hållas intakt. En hög arbetslöshet däremotökar trycket på de sociala kostnaderna somsamhällets skatteinkomster minskar.Det besvärliga arbetsmarknadsläget kopplat till dendjupa lågkonjunkturen och det kommunala skattestoppetförsätter nu flera kommuner i en besvärlig situation. Riskenär att välfärdsmålen inte uppnås genom den svåra situationsom den borgerliga regeringens politik skapar.SocialtjänstenUnder hade vi i en intensivsocialpolitisk debatt. Vi gjorde upp med det gamlafattigvårdstänkandet och skapade den nya socialtjänstlagen(SoL), präglad av helhetssyn, respekt och frivillighet.Den nya lagen tog sin utgångspunkt i en positivmänniskosyn, där alla människor betraktas som aktiva,sociala varelser med både vilja och förmåga att ta ansvar försig själva och andra och inte minst förmåga att utvecklas och''växa'' om förutsättningar ges till detta.Klienternas ställning stärktes. Rättssäkerheten ökade.Socialbidraget blev en rättighet.SoL är ett instrument för förändring med nya krav påförebyggande arbete för att så långt möjligt förhindra ellerbegränsa sociala problem. SoL har också gett oss vidgaderättigheter till bistånd t.ex. ifråga om barnomsorg,hemtjänst och socialt stöd.Sammantaget kan ses som ett av flerainstrument för att främja välfärd, livskvalitet och socialbalans. En fin tolkning av begreppet välfärd är denfinländske samhällsforskaren , med dess tredimensioner -- att ha, att älska och att vara. Det är viktigtatt ha tillräckliga inkomster, en god bostad, hälsa osv. Menvi behöver också gemenskap och relationer till människorsom står oss nära, att älska och bli älskad. Upplevelser avatt vara oersättlig och betyda mycket för någon eller några,ligger i dimensionen att vara.Detta välfärdsbegrepp innefattar det som de flesta av ossmenar med ordet livskvalitet. Det rör det existentiella, omtillvarons mening och våra relationer till andra människor.Det ligger väl i linje med människosyn ochsamhällssyn: att garantera materiell grundtrygghet, frigöraoch utveckla enskilda och gruppers resurser och främjamänniskors aktiva deltagande i samhällslivet.Uttrycket social balans sammanfattar inriktningen av enmedveten, fördelningspolitisk samhällplanering.Utgångspunkten är att minska skillnaderna iresursfördelning mellan människor och grupper var vi änbor i landet, regioner eller kommuner.Nu, en bit in kan vi både med kunskap ochkänselspröt notera att inneburit storaförändringar på det sociala området, vilket i sin turinneburit att förutsättningar att klara deuppgifter som anges i socialtjänstlagen förändrats.Stora organisationsförändringar har genomförts.Decentralisering från stat till kommun, från landsting tillkommun och inom landstingen och kommunerna. Statenhar släppt sitt grepp och kommuner och landsting har fåttökad frihet att utforma innehållet. På verksamhetsnivå harpersonalen fått större inflytande och ansvar över innehållet.Friare nämndorganisation genom den nyakommunallagen ger kommunerna och landstingen ökadfrihet att utforma sin nämndorganisation efter lokalaförutsättningar. senast beställar/utförarnämnder påsocialtjänstens område.Vid sidan om dessa organisationsförändringar finnsockså en uttalad strävan att överbrygga gränserna mellanolika sektorer för att nå både verksamhetsvinster ocheffektivitetsvinster. Bästa exemplet är ÄDEL-reformenmed dess helhetssyn på pensionärernas behov av vård ochomsorg. Ett annat exempel är försöken att samordnasjukvård och sjukpenning.En annan viktig förändring är den s kavinstitutionaliseringen av psykiatrin, avhandikappomsorgen och äldreomsorgen. Detta har tillförtsocialtjänsten en rad nya målgrupper med stora krav påvård och omsorg. På äldresidan ökade antalet arbetadetimmar för vårdbiträden , medan antaletpersoner som fick hjälp bara ökade . Färre personer får med andra ord allt mer hjälp.Ytterligare en förändring är den ökande tillkomsten avkooperativa och privata alternativ till den kommunalaverksamheten. Institutioner för barna-, ungdoms- ochmissbrukarvård har i hög grad privatiserats. Inommissbrukarvården från 700 institutionsplatser , till 4 000 1990.Barnomsorgen har byggts ut mycket kraftigt. 1980 fannsc:a 211 000 förskolebarn i den kommunala barnomsorgen, i okt1991 ansökte landets kommuner om statsbidrag till 410 000, en hundraprocentig ökning.Socialtjänstens insatser inom individ- ochfamiljeomsorgen för barn och ungdom har haft en relativtstabil utveckling. 18 000 barn var föremål för insatser 1982 mot 19 000 1989. Antalet tvångsomhändertagna barn harminskat från 6 900 till 4 500.Socialbidragen har ökat mycket kraftigt under 1980-talettrots rekordlåg arbetslöshet. 1980 fick 178 000 hushåll socialbidrag, 1986 309 000, 1990 281 500.Sverige har en välfärdsmodell som ger trygghet till allamedborgare. För att kunna upprätthålla en generellvälfärdspolitik krävs ordentliga skatteinkomster och enoffentlig sektor. De två målen förutsätter en starkuppslutning bland löntagarna.Hur arbetet med att förverkliga socialtjänstlagensgrundläggande mål skall fortsätta är starktberoende av yttre faktorer, inte minst den ekonomiskautvecklingen, men också samhällsklimatet i stort sättergränser och bygger nya hinder. är det inte särskilt''inne'' att diskutera människosyn och omsorg ommänniskor som av olika skäl behöver både medmänskligtstöd och samhällsstöd. Klimatet har hårdnat i takt med attekonomin stramats åt.I backspegeln är det lätt att se att ideologiskasvängningar fått direkta genomslag i det praktiska, socialaarbetet. Den socialpolitiska debatten har handlat ochhandlar om skärningspunkten mellan samhällets makt ochindividens rättigheter och inflytande, där frågan om hur demest utsatta grupperna i samhället skall behandlas, alltidväckt starka känslor.1990-talet kommer att innebära nya påfrestningar försocialtjänsten och hela välfärdspolitiken. En radgrundläggande begrepp behöver diskuteras ochkonkretiseras. Vad menar vi med skälig levnadsnivå ochkan ensam garantera den? Socialtjänstlagentalar om det yttersta ansvaret, vad står det för? Hurfungerar samhällets stöd till barn, unga och familjer medbehov av så mycket mer än pengar? Hur är det med de djuptmänskliga behoven? Är det genom ensam, viskall klara det här?I stället för en debatt om socialpolitikens ideologi ochinnehåll pågår ett snabbt arbete ute i kommuner ochlandsting för att förändra organisationen. handlar detom beställar/producentfunktioner, resultatenheter,decentralisering och delegering.Var finns kunskapen i allt tyckande? Används kunskap, påverkar kunskap politiskaunderlag och beslut i tillräckligt hög grad?Vad händer med personalens kompetens i denorganisatoriska omvälvning som drar igenom kommuneroch landsting? Hur kan den bevaras och utvecklas?Vad händer med det demokratiska inflytandet somutgått från många aktiva förtroendevalda? Alla signalertyder på att det blir en drastisk minskning av antaletförtroendevalda i kölvattnet av deorganisationsförändringar, som är aktuella.Kunskap, kompetens och demokratiskt inflytande ärviktiga förutsättningar för en positiv utveckling avsocialpolitiken.Riksdagen har tidigare beslutat om en översyn av SoL.En parlamentarisk kommitté, , harjust inlett sitt arbete med direktiv skrivna av den förra s-regeringen.Kommitténs uppdrag är att se över följandehuvudområden:1) Socialtjänstlagens regler om rätten till bistånd, detyttersta ansvaret och vistelsebegreppet 2) Överklagande av beslut inom 3) Kommunernas socialbidragsnormer 4) framtida inriktning och organisation 5) Tillsyn, uppföljning och utvärderingRegeringens budgetproposition innebär en direkturholkning av de välfärdssystem som ska garantera allamedborgare ett värdigt liv även som arbetslös, sjuk ellergammal. Ytterst allvarlig är urholkningen avarbetsmarknadspolitiken som drabbar fullt arbetsföramänniskor, inte minst ungdomar, men också dem som alltidbefunnit sig på marginalen. Dessa grupper har fått detännu svårare att ta sig in på arbetsmarknaden.Konsekvenserna är att kommunerna får ta ett allt störreansvar för människors grundläggande försörjning genomsocialbidrag. Många kommuner befinner sig redan nu i ensvår ekonomisk situation. Om en allt större del av enkommuns budget på det sociala området går till socialbidragfår det givetvis återverkningar på barnomsorg, äldreomsorgoch förebyggande socialt arbete med långtgående framtidakonsekvenser.Kommunerna har också genom socialtjänstlagen ålagtsdet primära ansvaret för bostadsförsörjningen. Ett ansvarsom blir allt tyngre att bära i takt med att de bostadslösatenderar att öka. Det är ovärdigt ett välfärdssamhälle attmänniskor står helt utan bostad och det strider också motsyftet i sociallagstiftningen.Till detta ska läggas att regeringen avser att dra nedstatsbidraget till kommunerna på 5--10 miljarder kronor.Hur ser kommunernas förutsättningar egentligen ut? Ivilket läge brister också det sista skyddsnätet?Ytterligare en hotbild som växer fram i kölvattnet på denmoderatledda regeringen är att den solidariskafinansieringen bryts sönder till förmån för individuellalösningar, egen sjukförsäkring eller möjligen sjukpeng,barnomsorgspeng, äldrepeng. Den s.k. pengen täcker baraen del av kostnaderna, resten får man ta ur egen ficka. Ommarknadsekonomins principer tillåts härja fritt på deområden vi vant oss vid sköts av gemensamma sektorn,riskerar den offentligt drivna verksamheten att utarmas. Dåkan vi stå med en a- och en b-verksamhet.Socialdemokratins självklara hållning är att stå fast vidden solidariska, offentliga finansieringen av välfärden, enrättvis fördelning och hög kvalitet kopplat till en ökadvalfrihet.Detta kan åstadkommas med den rättighets- ochkvalitetsmodell vi tagit fram när det gäller barnomsorgen.Det handlar i detta fall om att precisera våra kvalitetskravpå god barnomsorg, behålla kommunen som ansvarig förrättvis fördelning (avgiftsnivå, barn med behov av särskiltstöd) och uppföljning, utvärdering (kvalitetskontroll).Dessutom se till att barns rätt till plats lagfästs, så att ingenkommun kan dra sig undan sitt ansvar. Till detta kommeratt SoL måste ses över så att inga tveksamheter råder vadgäller rättssäkerhet och sekretess vid överflyttning avverksamhet från kommun till annan huvudman.Med denna modell blir politikernas roll tydligareavgränsad och föräldrar och personal får en större roll i attdirekt påverka verksamheten. Huvudmannafrågan ochstatsbidragets konstruktion blir inte lika viktig för kvalitetoch rättvis fördelning som i nuvarande system. Vi skaparmed denna modell nya och mer grundläggande garantier förbarns rätt till god barnomsorg.Principerna i barnomsorgsmodellen kan överföras ochanpassas till andra delar i , t.ex. ungdomsochmissbrukarvården.Ombudsman för barn och ungdomVi anser att en ombudsman för barn och unga börinrättas.Det finns nu ett utredningsförslag om enbarnombudsman. Vi delar utredningens uppfattning när detgäller arbetsuppgifterna för en barnombudsman:upprätthålla ett barnperspektiv på bevakningen avsamhällsutvecklingen, aktivt delta i opinionsbildningen ibarnfrågor samt speciellt uppmärksamma de utsattabarnens situation.Ombudsmannen skall således arbeta både för och medbarn och unga och vara opinionsbildande ochattitydförändrande. Barnombudet kan därmed bli en viktigkomplettering i samhällets insatser för att bevaka om rättsaker görs utifrån barnens och ungdomarnas faktiskaönskemål och behov och utifrån ambitionen att förbättrabarns villkor.Barnombudsmannens arbetssätt ochverksamhetsområde ska komplettera, inte ersätta övrigtarbete med barn- och ungdomsfrågor inom andramyndigheter och organisationer, t.ex. ochRädda Barnen. Inte minst i besparingstider blir samhälletsåtgärder för barn och ungdom speciellt viktiga att slå vaktom.Utsatta barn och ungdomarI arbetet med utsatta barn och ungdomar är det barnensoch ungdomarnas behov som skall stå i centrum. Densatsning som den socialdemokratiska regeringen initieradeför med att öka kompetensen i det socialaarbetet med de utsatta barnen måste fullföljas.En utvecklad barnkompetens och en ökad observans påbarnens situation är en förutsättning för att itid skall upptäcka vilka barn och föräldrar som är i behov avsärskilt stöd.Ungdoms- och missbrukarvårdStora ansträngningar har gjorts för att få till stånd eneffektivisering och en förbättring av ungdoms- ochmissbrukarvården. Öppenvårdsinsatserna förnarkotikamissbrukare har intensifierats. Institutionsvårdenhar byggts ut.Privatiseringen har varit omfattande. var den offentliga svenska synen fortfarande attenskild vård skulle vara ett komplement. På en mycket korttidsperiod har förändringar inträffat som innebär att denenskilda vården numera är dominerande på detta område.De enskilda vård- och behandlingsalternativen harbidragit till en differentiering av verksamheten. Samtidigtsyns en utveckling som pekar mot att de socialt utslagnamissbrukarna riskerar att få mindre av kommunernasresurser till förmån för socialt etablerade missbrukare.Tendensen att marknadskrafterna söker sig till säkra,lättare inkomster finns.Trots den utbyggnad som skett och tillkomsten avenskilda vårdalternativ kvarstår svårigheterna att finnavårdplatser för de mest utsatta ungdomarna ochmissbrukarna. Det är en oacceptabel situation. Vården fårinte utestänga dem som har störst behov av den.Därför behövs en fungerande organisation förtillståndsgivning, tillsyn och kvalitetskontroll ochgranskning av innehåll i relation till pris när det gäller vårdi enskild regi. En utredning om vilket lagstöd som kankrävas för att garantera rättssäkerhet och sekretess vidöverflyttning av verksamhet till enskild huvudman behövsockså. Detta kan ske genom tilläggsdirektiv tillsocialtjänstkommittén.Mot bakgrund av de brister som visade sig iungdomsvården och i de särskilda ungdomshemmen fattaderiksdagen (1990/91:SoU 14) ett principbeslut om att staten skulle bli nyhuvudman för verksamheten. Motiven finns redovisade iutskottets betänkande.En parlamentarisk kommitté (Ju 1990:07) har till uppgiftatt utvärdera nuvarande regelsystem för ungalagöverträdare samt lämna förslag till i vilka former och påvilket sätt det allmänna bör ingripa närungdomar som fyllt begår brott.Vi socialdemokrater accepterar inte ett överförande avdessa ungdomar till kriminalvården. ska äveni fortsättningen ha ansvaret för dessa ungdomar. Denutveckling av vårdformer som pågår i många kommunerär en klart bättre väg än alternativet ungdomsfängelser.Våld mot kvinnorVåldet och dess verkningar har kommit attuppmärksammas allt mer. Inte minst gäller detta våld motkvinnor och våld bland personer med en nära relation tillvarandra.Kvinnojourer ger ett viktigt stöd till de kvinnor somutsatts för våld. Det är angeläget att de kan fortsätta dettaarbete även om det självfallet är, och skall vara,kommunernas socialtjänst som har det övergripandeansvaret.FamiljepolitikDet finns inbyggda konflikter i dagens familjemönster.Att både vara småbarnsförälder och förvärvsarbeta ställerstora krav. En verklighet med både kvinnor och män påarbetsmarknaden för med sig ett behov av rejälafamiljepolitiska insatser för att kombinationen arbete ochföräldraansvar skall fungera bra.Målen för den socialdemokratiska familjepolitiken kanbeskrivas i några meningar. Ge alla barn goda ochlikvärdiga uppväxtvillkor. Utforma barnomsorgen ochskolan så att barnen utvecklas till fria och självständigamänniskor, som verkar i gemenskap och solidaritet medvarandra. Ge barn och föräldrar mer tid tillsammans.Förverkliga jämställdheten mellan kvinnor och män både ihemmet och i arbets- och samhällslivet.I konkreta åtgärder handlar det bl.a. om barnbidrag,bostadsbidrag, föräldraförsäkring och förskola för allabarn.Genom de allmänna barnbidragen tillförsäkras allabarnfamiljer ett grundläggande ekonomiskt stöd. Som ettled i skattereformen höjdes det allmänna barnbidraget 1januari 1991 med . Den planerade höjningen den 1 januari 1992har regeringen skjutit på framtiden.Vi socialdemokrater står fast vid kravet på en höjning avbarnbidraget till per barn och år.Den svenska föräldraförsäkringen är unik i världen. Denger föräldrarna mer tid för sina barn. Alla föräldrar,ensamstående såväl som låginkomsttagare får mer tideftersom föräldraförsäkringen ersätter den förloradearbetsinkomsten. Föräldraförsäkringen kan ocksåanvändas mycket flexibelt. Utbyggd räcker den t.ex. till heltid hemma och tillatt arbeta /dag tills barnet är tre årgammalt. Föräldraförsäkringen ger ocksåanställningstrygghet.Vi socialdemokrater står fast vid målet attföräldraförsäkringen byggs ut . Detta är vårhögst prioriterade reform.Barnomsorgen omfattar verksamhet för barn i åldern 0-12år. Den bedrivs i daghem, familjedaghem, deltidsgrupp,öppen förskola, fritidshem och öppen fritidsverksamhet.Barnomsorgens viktigaste uppgift är att ge alla barngrundläggande kunskaper och erfarenheter införvuxenlivet. Den är också viktig för föräldrarnas möjligheteratt förena arbete eller studier med vård och ansvar för barn.Barnomsorgen skall finansieras solidariskt så att allabarn oavsett föräldrarnas inkomst kan efterfråga plats. Denskall styras demokratiskt så att verksamheten planeras föralla barn och fördelas efter behov så att också barn medbehov av särskilt stöd kan ges lika rätt till omsorg.Förskolan har byggts ut kraftigt ,kvaliteten har höjts och valfriheten ökat. Mot bakgrund avdetta anser vi socialdemokrater att det nu är angeläget attlägga fast kvalitetskraven för all barnomsorg oavsetthuvudman.Sociala och pedagogiska mål med utgångspunkt frånsocialtjänstlagen paragraf 1 skall styra innehållet i allbarnomsorg. Den personal som arbetar med barnen måsteha sådan utbildning och erfarenhet att barnens behov avomsorg och pedagogisk verksamhet kan tillgodoses.Lokalstandarden och utemiljön måste vara bra.Barngruppernas sammansättning och storlek måste vara välavvägd. Barnomsorgen bör finnas tillgänglig i det områdedär man bor. Intagning till förskolan bör ske från denkommunala barnomsorgskön. Föräldraavgifterna i dealternativa verksamheterna måste ligga i nivå med deavgifter som gäller i den kommunala barnomsorgen. Enförutsättning för att statsbidrag skall utgå till alternativverksamhet är att den finns upptagen i kommunensbarnomsorgsplan. Kommunen skall också ha ett ansvar föratt verksamheten håller samma kvalitet som jämförbarkommunal verksamhet. Det planerade institutet förkvalitetskontroll inom kan vara en hjälp förkommunerna i detta arbete.I budgetpropositionen läggs förslag om att ge statsbidragtill familjedaghemsverksamhet, som bedrivs i för ändamåletförhyrd lokal. Detta är inte vad som avses medfamiljedaghem, där omsorgen om barnen ska ske idagbarnvårdarens hem kompletterad med öppen förskolaoch deltidsförskola. Föräldrar väljer denna form avbarnomsorg just för dessa speciella kvaliteters skull. I ställetär regeringen på väg att tillskapa någon form av''lågprisvariant'' av daghem utan ledning av pedagogisktutbildad personal. En hybrid, som varken är familjedaghemeller daghem. Bland våra viktiga kvalitetskrav återfinnskravet på att personalen ska ha både utbildning ocherfarenhet varför vi inte kan acceptera förslaget ibudgetpropositionen.I propositionen om en förskola för alla barn(1984/85:209) som antogs av ladesprincipen om alla barns rätt till barnomsorg fast. Målet, enfullt utbyggd barnomsorg, är nu nära varför rättigheten börlagfästas. Utan en lagfäst rätt kan barn komma att ställasutan barnomsorg.Socialtjänstkommittén har i uppdrag att se över bl.a.tillstånds- och tillsynsfrågor som rör privata vårdgivareinklusive privat driven barnomsorg. Vi anser att regeringenbör ge kommittén tilläggsdirektiv att även utreda vilketlagstöd som krävs för att rättssäkerhet, sekretess ochlikabehandlingsprinciper skall garanteras inom enskiltdriven verksamhet, bl.a. barnomsorg.FamiljerådgivningMed anledning av flera riksdagsmotioner angåendefamiljerådgivningsverksamheten och hot om dessnedläggning på olika ställen, aktualiserades frågan avriksdagen 1988. har sedan gjort en utredningkring familjerådgivningen, som lämnats tillsocialdepartementet. Därefter har inte frågan återkommittill riksdagen.Vi socialdemokrater begär , då verksamhetenåterigen står inför nedläggningshot, att regeringen snaraståterkommer till med förslag om hurfamiljerådgivningsverksamheten kan tryggas.ÄDEL-reformen fullföljsDen kanske största utmaningen är attklara en god vård och omsorg för de äldre. Sedan år 1950har antalet personer över 80år och däröver ökat från 107 000 till 369 1990. Fram förväntas en ökningmed ytterligare 80 000 personer.Den förändrade ålderssammansättningen har storinverkan på behoven av vård och service. Dessa behov ökarkraftigt med stigande ålder. I åldrarna 85-89år bor var tredje kvinna och var fjärde man på institutionoch i åldrarna är motsvarande andel drygt varannankvinna och av männen.Ädel-reformen om ett samlat kommunalt ansvar förvård och omsorg är en god grund för det fortsatta arbetetunder . Trygghet, självbestämmande och valfrihetför den enskilde och en helhetssyn i det praktiska arbetet ärmålen för politiken. Fastän det nu är kommunerna som fåransvaret för vård och omsorg är det viktigt att samarbetetmed landstingen fortsätter och utvecklas.Vi vet att de flesta äldre vill bo kvar hemma så länge sommöjligt och därför behöver hemtjänst och hemsjukvårdfinnas tillgängligt. Därutöver skall det finnasserviceboende, ålderdomshem, sjukhem och gruppboende.Den största bristen finns när det gäller gruppboendeför åldersdementa. Av denna anledning avsattes särskildaresurser för en utbyggnad av detta alternativ i samband medÄdel-reformen.Samhället skall inte ta över det som de äldre kan görasjälva. Därför behövs stöd till organisationer och föreningarsom anordnar aktiviteter för de äldre.De anhöriga gör en stor insats i äldreomsorgsarbetet.Utan denna insats skulle äldreomsorgen inte klara sinuppgift. Samhället måste stödja de anhöriga i detta viktigaarbete.Under senare år har stor uppmärksamhet ägnats åt deåldersdementas behov. Möjligheter finns till en tidigdiagnostik för att riktiga insatser skall kunna sättas in i tid.Det är viktigt att tillgängligheten till denna diagnostik ärgod.Det finns nu olika beräkningar och uppfattningar omvilka resursbehov äldretillväxten kommer att medföra förkommuner och landsting. Det är därför angeläget attfördjupa resonemangen och studera de krav på nya resursersom uppstår . SCBs senastebefolkningsdata kan utgöra en viktig faktabas. Vidarestudium av hur många fler äldre vi fick ochvilka resurstillskott som då tillfördes sjukvården ochäldreomsorgen. Det finns också fakta om förändringar i deäldres vårdbehov. Sjukvårdsbehoven förskjuts uppåt iåldrarna.Riksdagen anslog tillgenomförandet av Ädelreformen.