ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GF02So420 · 1992-01-27 00:00:00 — Etiska regler vid vård och behandling Alternativen till offentlig vård och behandling blir alltfler. Det finns både privata vårdgivare, olikasammanslutningar och stiftelser vilkas syfte i huvudsak äratt vårda och behandla människor som inte direkt behövermedicinsk vård. Särskilt utnyttjas dessa vård- ochbehandlingsinrättningar av . Det kan varafråga om åldringar som har svårt att klara sig fysiskt, det kanvara människor med lättare psykiska problem, barn ochungdomar som omhändertagits för samhällsvård,missbrukare eller personer som vistas på hälsohem.Ofta är det människor i en krissituation och som då kankomma i en stark beroendeställning till den som ger vården.Det finns mycket lite av regler och etiska förhållningssättför dessa institutioner eftersom de står utanför hälso- ochsjukvårdslagens domvärjo. I princip krävs baralänsstyrelsens godkännande av lokaliteterna för att ensådan verksamhet med vård och behandling ska kunnastarta.Att det har förekommit kränkande handlingar på sådanainstitutioner känner vi till genom våra kontakter medklientorganisationerna och det vore därför värdefullt omdet fanns etiska riktlinjer och annan reglering förverksamheten på dessa ställen. Regler som skulle kunnautgöra minimikrav på den som förmedlar vården. Vi tror attdetta kunde vara till hjälp och skydd både för denbehandlande och den som behandlas.Dessa regler ska innehålla ett integritetsskydd förpatienten så att inte behandlingen kan kränka patientensvärdighet, autonomi och personliga ansvar.Reglerna ska klargöra att vårdgivaren tar på sig ettansvar att erbjuda skydd så att patienten får bästa möjligahjälp och inte åsamkas psykisk eller fysisk skada.Vi anser att de också måste innebära att den somerbjuder vården ska ikläda sig ett behandlingsansvar därklienten är informerad om vad behandlingen innebär ochatt denna behandling inte sker utanför behandlarenskompetens.Viktigt är också att sekretessregler för verksamheternaupprättas.Vi tycker också att det bör finnas en prövning avlämpligheten hos de personer som ska öppna en institutionbeträffande deras yrkesmässiga kompetens. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att socialstyrelsenfår i uppdrag att se över reglerna enligt vad i motionenanförts om etiska regler för institutioner utanför hälso- ochsjukvården,2. att hos regeringen begär att socialstyrelsenfår i uppdrag att utforma kravspecifikation för vårdgivarnaenligt vad i motionen anförts om behovet av kompetens hosprivata vårdgivare.
mot · GF02So421 · 1992-01-27 00:00:00 — Det finns ca 400 dietister i varav ärkvinnor.Yrkesgruppen dietister har funnits i ,och sker kontinuerlig utbildning om 120 poängpå högskolenivå. Dietisterna utgör alltså en välutbildadyrkeskår, som kan erbjuda kostbehandling vid en rad olikasjukdomar, t.ex. hjärt- och kärlsjukdomar, diabetes, uremioch cancer.En god kostbehandling kan förebyggasjukdomskomplikationer och kan avsevärt fördröja olikasjukdomsförlopp. Behandlingen kan t.ex. medverka till attpatienterna kan bo hemma istället för att vårdas på sjukhus.Dietisterna skall teoretiskt svara för den kostbehandlingsom läkarna ordinerar men i praktiken får dietisten detstörsta ansvaret, då det är hon som har de specifikayrkeskunskaperna. Hon har alltså ett mycket självständigtarbete, som ställer stora krav på yrkesutövaren.Dietisterna har inget skydd för sin yrkestitel genomlegitimation. Arbetsgivaren -- oftast -- kandärför i princip anställa vem som helst på en sådan tjänst.Detta kan innebära att patienterna inte får den kvalitet påbehandlingen som de skulle ha. I sämsta fall kan patientenbli felbehandlad och skadas av felaktig kostinformation,t.ex. vid allergier och vissa tarmsjukdomar.Den nya hälso- och sjukvårdspolitiken sätter hälsofrågoroch förebyggande åtgärder i centrum. Kostens betydelse förhälsan har också alltmera uppmärksammats på senare år.Det bör därför ligga ett allmänt intresse i att kraven påkvalitet hos yrkesutövaren sätts högt. En legitimation fördenna yrkeskår skulle innebära ökad trygghet förpatienterna.Undertecknad har tidigare motionerat i denna fråga,men tidigare utskottsmajoritet har avslagit motionen,främst med hänvisning till att flertalet dietister är anställdavid landstingen. Denna motivering är något egendomlig,men en legitimation har främst ansetts ha ett värde sominformation till patienter som vänder sig till enskiltverksamma yrkesutövare. Man har vidare ansett att en vissrestriktivitet bör iakttas när det gäller att ge legitimation tillnya yrkesgrupper.Argumentet mot att legitimera nya grupper inom vårdenär knappast hållbar längre. Kiropraktorerna har t.ex.anförtrotts legitimation -- om än med viss inskränkning --och en legitimation av naprapater diskuteras f.n. inomsocialstyrelsen. Dessutom är tendensen inom hälso- ochsjukvården att allt flera yrkesgrupper bedriver egenverksamhet riktad direkt till allmänheten. Ur tillsynsaspektbör en legitimering av vissa specifika yrkesgrupper medklart definierad kompetens vara en fördel med avseende påyrkesansvaret.Många dietister skulle ha intresse av att öppna egenverksamhet. Legitimationen borde vara ett''kompetensbevis'' för denna seriöst arbetande yrkesgrupp,som också borde kunna utföra sitt arbete inom denallmänna försäkringens ram. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att dietister med kvalificeradhögskoleutbildning bör erhålla legitimation som skydd försin yrkestitel.
mot · GF02So422 · 1992-01-27 00:00:00 — Tillsyn över vissa terapibehandlingar har tillsyn över behandling somutförs av legitimerade yrkesgrupper. Tillsyn utövas även avicke-legitimerade yrkeskategoriers terapier i den mån desker inom ramen för hälso- och sjukvård. Icke-legitimeradeyrkeskategorier kan däremot -- om det sker utanför hälso-och sjukvårdens ram -- fritt bedriva olika typer avpsykoterapier utan någon som helst kvalitetskontroll frånsamhällets sida. Som framgår av telefonkatalogens gulasidor etc. finns en stor och omfattande flora av mereller mindre seriösa ''terapeuter'', som utför kroppsterapi,färgterapi, ljusterapi o.s.v.Många personer som söker olika terapier har psykiskaproblem av lättare eller svårare slag. Det kan handla omångest, oro, fobier, dåligt självförtroende, försämradverklighetsuppfattning etc.Människor bör ha stor frihet att välja mellan olikaformer av terapier. Det gäller även medicinska åkommor.Det är emellertid väsentligt att människor inte kommer tilldirekt skada av vissa terapier. När det gäller människor somsöker terapi p.g.a. psykiska besvär finns risk att derasbesvär förvärras ytterligare, särskilt om oseriösa''terapeuter'' anser sig ha patent på enkla livslösningar på ettlyckligt liv etc. Risken för scharlataneri med medföljandesvikna förhoppningar och risk för psykisk skada hoskunden/patienten är uppenbar.Alternativmedicinkommitténs betänkande från 1989föreslog att granskningen av den typ av terapier sombeskrivs ovan skall ske genom försorg.På finns emellertid ingen kompetensatt bedöma terapier som syftar till en mer eller mindrelångtgående personlighetsförändring. Kompetensen attgöra sådana bedömningar ligger hos . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om terapier utförda av ickelegitimerade yrkeskategorier.
mot · GF02So425 · 1992-01-27 00:00:00 — Den socialdemokratiska regeringen föreslog iproposition 1990/91:175 att ett folkhälsoinstitut skulleinrättas fr.o.m. . beslutade enligt regeringensförslag. Den borgerliga regeringen har i proposition1991/92:25, bilaga 4, föreslagit att tidpunkten för folkhälsoinstitutetsinrättande senareläggs till , men att vissa viktiga folkhälsoinsatser skallkunna påbörjas redan under /92. Riksdagenhar bifallit detta förslag, vilket också innebär att ännu haringen verksamhet kommit i gång.I samband med vårriksdagens behandling av proposition1990/91:175 fanns en mängd motioner som föreslog att detblivande borde lokaliseras utanförStockholmsregionen. Vi socialdemokrater från Skaraborgframhöll i en väl motiverad motion att folkhälsoinstitutetborde förläggas till . Vi är även nu av samma åsiktoch anser det som olyckligt om förläggningsorten skulle blii . Vad vi kan utläsa är den borgerligaregeringens avsikt att förlägga institutet till ,enligt vad organisationskommittén för folkhälsoinstitutetföreslagit regeringen i skrivelse av den 16 december 1991.Frånsett att organisationskommittén har kommit medförslag om lokaliseringsort, anser vi att regeringen trotsdetta bör överväga om inte är en bättrelokaliseringsort med hänvisning till att länslandsting har, ur ett såväl historiskt som aktuelltperspektiv, kommit att utgöra ett föredöme inomfolkhälsoområdet. Både nationellt och internationellt hardet bekräftats vid ett flertal tillfällen att denna uppgift ärrätt.Av organisationskommitténs skrivelse till regeringenframgår att betydande delar av institutets arbete kan ägarum genom samarbete med olika myndigheter ochorganisationer ute i landet. Med hänsyn till den kunskapsom finns inom bör, om institutetskulle förläggas till , en filial förläggas tillSkövde. i intar här ensärställning genom redan befintliga programverksamheteroch resurspersoner för den nationella nivån som finns ipraktiskt arbete i länet.Lämpliga arbetsuppgifter för en filial i är attfilialen ges ansvar för utbildningsverksamhet inomämnesområdena allergi, olycksfallsprevention och tobaksamt andra aktuella områden, att filialen ges särskiltansvar för genomförande och utvärdering av förebyggandefolkhälsoarbete i form av tvärsektoriell samverkan ilokalsamhället. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lokalisering avfolkhälsoinstitutet, eller delar därav, till .
mot · GF02So426 · 1992-01-27 00:00:00 — Familjär amyloidos är en sjukdom som inte är så känd pågrund av att den är koncentrerad till övre Norrland.Sjukdomen blev uppmärksammad i mitten av 1960-talet.Den är inte ny, men man blandade ihop symptomen medandra sjukdomar.Förekomsten av anlaget i Skellefteåområdet synes varaca , men endast 1 av 20 anlagsbärare insjuknar.Ärftligheten är ej av s.k. könsbunden typ, vilket innebär attsjukdomsanlagen ärvs från den ena föräldern och försvidare till hälften av barnen. Men det finns ändå ett avsevärthopp för den enskilde att anlaget skall bli ''vilande'' ochaldrig leda till klinisk sjukdom. Sjukdomen kan dockvandra vidare till nästa generation.Med hjälp av den förnämliga svenska kyrkobokföringenhar man kunnat följa sjukdomen till ett par som bodde i enSkellefteby . Denna sjukdom drabbarofta unga människor mellan . Man blir mycketsvårt handikappad och sjukdomen leder oftast till döden.I finns några forskare som är intresserade avfamiljär amyloidos, men det saknas för närvarandelångsiktiga ekonomiska resurser för att kunna bekämpa ochlindra sjukdomen. Det är mycket viktigt att denna forskningintensifieras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ökad forskning kringsjukdomen familjär amyloidos.
mot · GF02So427 · 1992-01-27 00:00:00 — Förbud mot reklam för tobaksvaror I Folkhälsopropositionen 1990/91:175 föreslogs att det ien kommande tobakslag skulle införas förbud mot reklamför tobaksvaror.Det är en bred uppfattning att ett förbud mot reklam avtobaksvaror med all sannolikhet skulle få positiva effekterpå folkhälsan. Framför allt gäller detta ungdomars attityder.Enligt , Läkare mot tobak och blandandra WHO skulle en sådan åtgärd få positiva effekter påhälsan.WHO har slagit fast att ingen annan enskildförebyggande åtgärd i industriländerna kan bidra mera förbättrad folkhälsa än minskad tobaksrökning.Barn i familjer där föräldrar röker drabbas av flersjukdomar än andra barn. Kvinnor som röker under singraviditet riskerar i stor utsträckning att föda barn medlägre vikt.Förutom kosten är tobak den enskilt största orsaken rad sjukdomar som drabbar främst den enskilde, menockså samhället i form av kostnader för hälso- ochsjukvård.Folkhälsopropositionen bygger på att enskilda skallkunna få kunskap och information om risker för att kunnagöra sitt eget fria val om en livsstil som gynnar hälsa ochvälbefinnande.Det krävs en rad åtgärder för att bygga upp en sådanstrategi, och dessa finns beskrivna iFolkhälsopropositionen.Till dessa hör förbud mot reklam för tobaksvaror. Dencentrala frågan när man skall ta ställning till om reklam ochandra marknadsföringsåtgärder som avser tobak skallförbjudas eller inte är vilken inverkan reklamen kan antasha på den totala konsumtionen. Av särskild betydelse är ivad mån ungdomar påverkas. Även om det är svårt att medabsolut säkerhet dra slutsatser från empiriska studier dåsådana när det gäller reklam inte kan utföras i experimentellmiljö utan inverkan av andra faktorer, finns det vissadjupgående studier som talar för att totalkonsumtionenpåverkas.När det gäller ungdomars tobakskonsumtion spelarreklamen helt avgjort en tydlig roll. Reklamen presenterarofta tobaksvarorna som lyxbetonade konsumtionsvaror ochantyder att bruket av dessa är statusfyllt, oproblematisktoch allmänt accepterat av vuxenvärlden. Härigenom bidrarreklamen till att försvaga medvetandet om tobakensskadlighet.Socialutskottet framför i sitt betänkande att någotförbud mot tobaksreklam inte bör införas innan man inomEG nått enighet om ett motsvarande förbud.Det är enligt min uppfattning en passiv inställning. Ettsvenskt ställningstagande i denna mycket viktigafolkhälsopolitiska fråga skulle på ett postivt sätt kunnabidra till ett ställningstagande också inom övriga länder iEuropa.I Folkhälsopropositionen framförde densocialdemokratiska regeringen att ett antal juridiska frågormåste klargöras innan en konkret lagstiftning kan utformas.Detta arbete bör rimligtvis vara avslutat nu.Det är enligt min uppfattning viktigt att regeringen i sittarbete med att lagreglera frågor kring tobak också för inreklamförbud för tobaksvaror. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbud mot reklam förtobaksvaror.
mot · GF02So432 · 1992-01-27 00:00:00 — Rätten till en god hälso- och sjukvård på lika villkor slåsfast i hälso- och sjukvårdslagen. En lag som är en av de mestpositiva som skapats.Men den ger ingen garanti för att alla människor erhållerlika vård på lika villkor. Många människor upplever det , liksom , som mycket svårt attfå kontakt med läkare, oavsett om det är via vårdcentraleller på annat sätt.I synnerhet gäller detta för dem som inte bor i de tätastbefolkade delarna av landet, beroende på att läkartäthetendär inte står i proportion till betalningsunderlaget inomrespektive sjukvårdsregion, såsom vid de storaläkarutbildningsorterna.Många landsting har försökt att locka till sig läkare medekonomiska förmåner, som avskrivning av studielån ochhöga löner, detta har dock inte varit till någon större hjälp.Kraftiga punktinsatser från landstingens sida har gjortstill stora kostnader. Insatser som i och för sig reduceratmånga köer inom sjukvården, men också skapat nyaproblem för sjukvårdspersonalen.Risker med ett sådant förfarande är att det kan leda tillarbetsmiljöproblem för både personal och patienter, ochsom en följd av det ett försenande av undersökning,diagnos, vård och behandling.Ett sätt att komma tillrätta med den ojämnafördelningen av läkarresurserna är naturligtvis att utökaantalet platser inom läkarutbildningen. Men det betyderinte att de glesare befolkade delarna av landet automatisktfår sina vakanta läkartjänster tillsatta. Möjligen betyder detatt de läkare som inte erhåller tjänster eller uppdrag vid deintressanta tjänstgöringsorterna eventuellt flyttar ut pålandsbygden.Ett mer verksamt sätt att upprätthålla läkartjänster iglesbygd vore därför att införa någon form av styrmedelsom gör att läkare i sin utbildning måste tjänstgöra ett antalår på orter i glesbygd.Läkare som en gång har jobbat ute på små läkarstationereller inom öppenvård ute i landet har större förutsättningaratt bli kvar i sådan tjänst. Personer som aldrig har upplevtstimulansen av att vara verksam i t.ex. ellerannat glesbygdsområde får aldrig samma förståelse ochkänsla för de värderingar och problem som finns utanför destora sjukhusregionerna.Kan det utfärdas styrmetoder, som gör att piloterstannar kvar i flygvapnet efter erhållen utbildning, trotslockropen från övriga flyget, att poliser fortsätter sintjänstgöring i storstäder, trots ofta besvärligaarbetsförhållanden, måste det också gå att få en rättvisfördelning av landets läkarresurser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av styrmetoder för atttrygga glesbygdernas behov av läkartjänster.
mot · GF02So433 · 1992-01-27 00:00:00 — På flera håll i vårt land finns planer på att anlitaentreprenörer för att utföra barn- och ungdomstandvård.Av tandvårdslagen framgår dock inte klart att detta ärtillåtet. Tveksamhet har därför uppkommit omentreprenadlösningar är möjliga.Enligt § 7 i tandvårdslagen (1985:125) skallfolktandvården bl.a. svara för regelbunden och fullständigtandvård för barn och ungdomar till och med det år de . Enligt förarbetena till tandvårdslagen (prop1984/85:79) bör barn- och ungdomstandvården bedrivas avfolktandvårdens egen personal.I en skrivelse till iUppsala daterad har anfört bl.a:Frågan om en entreprenadlösning med privatavårdgivare för en del av barn- och ungdomstandvården i ettvisst fall kan anses ligga inom ramen för tandvårdslagensbestämmelser har inte anledning att taställning till. uppfattar detta som ett rentpolitiskt ställningstagande. Det som ankommer påsocialstyrelsen är i stället att följa upp och utvärdera vårdenoavsett vilken vårdsektor som utför vårdarbetet. Eneventuell entreprenadverksamhet kommer även att följasupp av som därigenom kan pröva omverksamheten står i överensstämmelse med tandvårdensmål enligt tandvårdslagen. Detta sker redan i samband medde begränsade försök med extern entreprenadverksamhetsom finns på ett par andra håll i landet.Det finns således anledning att se över tandvårdslagen isyfte att underlätta entreprenadlösningar av tandvården förbarn och ungdom. Av lagen måste klart framgå attentreprenadlösningar är möjliga. Privata tandläkare skallkunna ge barn och ungdom tandvård på samma villkor somfolktandvården. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tandvårdslagen bör ses över isyfte att underlätta entreprenadlösningar av tandvården förbarn och ungdom.
mot · GF02So436 · 1992-01-27 00:00:00 — betraktades rökningen som en delav männens värld. En radikal förändring har skett. Under1980-talet har andelen rökare varit i stort sett lika mellankönen.För framtiden är det troligt att de kvarvarande skillnaderi rökvanor som hänger samman med könstillhörighetkommer att försvinna. Däremot kan det befaras attskillnader som hänger samman med utbildningsnivå, yrkeoch social situation består och även blir tydligare. Ökadjämlikhet bör vara ett viktigt mål vid prioriteringar ifolkhälsoarbetet. De sämst ställdas situation bör förbättras.Eftersom kvinnor är dominerande bland de lågutbildadefinns det en påtaglig risk för hälsoproblem i denna grupp.Även barnen till dessa kvinnor bör uppmärksammas i ettförebyggande folkhälsoarbete.Enligt ''Folkhälsorapport '' visar uppgifter frånsocialstyrelsens medicinska födelseregister att en stor del avde yngsta blivande mödrarna röker under graviditeten.Bland tonåringarna är andelen , i 20--24-årsåldern . Andelen rökare bland de ungagravida är betydligt större än i åldersgruppen i övrigt. Dettatyder på att unga mödrar ofta har en sämre socialekonomisksituation än jämnåriga som föder barn senare ochunderstryker att de yngst gravida och deras barn löper ökadrisk för tobaksskador.Vi vet att födelsevikt och fostrets tillväxt påverkasnegativt om modern röker under graviditeten. Barn tillkvinnor som rökt under graviditeten väger i genomsnitt mindre än barn till icke-rökande mödrar. Dubbelt såmånga av rökande kvinnors barn väger mindre än 2 , detta i jämförelse med barn till kvinnor som interökt.Orsakerna till olika hälsotillstånd har växlat genomtiderna. är det nya faktorer som påverkar vårthälsotillstånd. Rökning är en av dessa faktorer.Även om individen har ett stort ansvar för sin egen hälsa,så bör vi kunna ta ett gemensamt ansvar för att minskaojämlikheten och ta ett gemensamt ansvar för en förbättradhälsa, speciellt för barnen. Aldrig förr har så många barnsom utsatts för tobakens skadeverkningar redan somfoster.Med hänvisning till ovanstående anser vi att, blandmånga andra åtgärder, utbildnings- ochinformationsinsatserna gällande tobakens skadeverkningarmåste ökas och i detta sammanhang skall en prioritering avinsatserna göras för unga gravida kvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om informationskampanj till ungagravida kvinnor gällande rökningens skadeverkningar.
mot · GF02So437 · 1992-01-27 00:00:00 — Ett center för diagnostik m.m. av svåra skall/hjärnskador skadas cirka 25.000 personer på grund av våldmot huvudet. Många av skadorna är orsakade av olyckor itrafiken. Ofta är också alkohol av avgörande betydelse. Deflesta skadorna rubriceras som lätta och fordrar endastnågra dygns övervakning på en akutmottagning. Mellan 300och 500 personer får svårare skador med längre ellerkortare tid av medvetslöshet. Både lätta och svåra skadorkan ge livslånga besvär i efterhand.Det akuta omhändertagandet av skadade ärtillfredsställande i , däremot är både den initialaeftervården och rehabiliteringen eftersatta. Då den akutavården är klar kan de skadade placeras på kliniker där manhar ringa erfarenhet av medvetslösa patienter. Antalet fallper klinik är lågt och personalen har ingen träning i atthandha svårt skall/hjärnskadade personer. Ett annatproblem är avsaknaden av fin-diagnostik för bedömning avpatienternas rehabiliteringsförmåga.Ett adekvat omhändertagande av skall/hjärnskadadeinnebär att dödligheten minskar, svåra handikapptillståndförhindras och kostnader för långvarig vård undviks. Det ärangeläget att omhändertagandet och rehabiliteringen av desvårt skall/hjärnskadade patienterna utvecklas ochförbättras. För att nå detta mål behövs ett center därforskning och utveckling kan genomföras.Till ett sådant center kan patienter remitteras från helaSverige för vård . Genom en koncentrationav resurser kan både prognos och fortsatt vård bestämmas.Eftervården kan sedan fortsätta i patientens hemmaregion,där, i de flesta fall, utvecklingen av vården förskall/hjärnskadade bör förbättras.Vid ett center bör både forskning och utbildninggenomföras. Nämnas kan att WHO i sitt internationellaprogram önskar ett collaborating center gällandeskall/hjärnskador i . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättande av ett center fördiagnostik och rehabilitering av patienter med svåraskall/hjärnskador.