mot · GG02Fi35 · 1992-11-12 00:00:00 — Arbetslösheten,kreditförlusterna, budgetunderskottet och de högaräntorna påverkar varandra i ett förlopp som innebärallvarliga risker för en okontrollerbar, självförstärkandefördjupning av krisen. Risken för långsiktigt beståendeskadeverkningar på ekonomin är uppenbar.Men det finns också styrkefaktorer som kan läggagrunden för en gynnsammare utveckling. Inflationen är nubland de lägsta i . Kostnadsutvecklingen är underkontroll och svensk industri stärker sin konkurrenskraftmarkant. Exporten kan förväntas öka med närmare 10 %under de kommande två åren. Industrin genomgår ensmärtsam omvandling där de kvarvarande delarna kankomma att ge en bättre utveckling framöver. Deomfattande satsningarna på utbildning ochkompetensutveckling liksom infrastrukturinvesteringarnaverkar också stimulerande på den långsiktiga tillväxttakten.4. Uppgörelserna om den ekonomiska politiken 4.1 Den akuta krisenUnder andra hälften av augusti steg räntenivån snabbt iSverige. Den utlösande orsaken var den tilltagandeeuropeiska valutaoron, som förstärktes av att denekonomiska återhämtningen tycktes utebli.Ränteuppgången avspeglade också en bristande tilltro tillSveriges möjligheter att bemästra sina grundläggandeekonomiska problem. Arbetslösheten steg kraftigt ochbudgetunderskottet föreföll öka okontrollerat.Finanskrisen förvärrades.Den nya regeringen, som trots sin minoritetsställningvalt att föra blockpolitik, deklarerade i utgångsläget sinavsikt att inte företa några ändringar av den fördaekonomiska politiken. Försvaret av den svenska kronanskulle enligt denna linje uteslutande upprätthållas avRiksbanken med penningpolitiska åtgärder. Valutaoronförvärrades och land efter land tvangs överge sin växelkurs.Detta ledde till alltmer drastiska motåtgärder avRiksbanken, som satte marginalräntanför bankernas upplåning i till . Det hadedå stått klart att regeringen inteförmådde bemästra den akuta krisen. En omedelbar ochkraftfull omläggning av den ekonomiska politiken grundadpå en bred majoritet i framstod som absolutnödvändig. En sådan förändring fordradesocialdemokratins aktiva medverkan.4.2 Motiv för en uppgörelseRedan innan den akuta krisen kommit till synligtuttryck, tog socialdemokratin initiativ till överläggningarmed regeringen om en ny, ansvarsfull ekonomisk politikoch en politisk kraftsamling för att värna den svenskakronan mot den hårda attack som kunde befaras.Bakgrunden till detta initiativ var övertygelsen om attendast en bred politisk uppgörelse kunde avvärja detomedelbara hotet mot den svenska kronan.Det var av stor vikt att enigheten om att värna den fastaväxelkursen demonstrerades. Men det var inte tillräckligt.Det krävdes bred enighet om att angripa det växandebudgetunderskottet och arbetslösheten och att avvärja denhotande krisen i banker och återvinnaförtroendet och för att öppna nya vägar för ekonomiskåterhämtning, sänkt räntenivå, minskad arbetslöshet, nytillväxt och hävdad välfärd. En krisuppgörelse borde därförinnehålla åtgärder både för att minska statens utgifter ochöka dess inkomster, en stor satsning mot arbetslösheten ochen rättvis fördelning av krisens bördor. För att återvinnaomvärldens förtroende för och den svenskaallmänhetens förtroende för banker och finansinstitut, vardet också av avgörande betydelse att enas om enövergripande strategi för att värna stabiliteten i detfinansiella systemet.4.3 KrisuppgörelsernaSedan regeringen övergivit fasthållandet av sin fördapolitik har till den 4november träffats tre uppgörelser med detsocialdemokratiska partiet. träffades enuppgörelse om åtgärder för att stabilisera den svenskaekonomin. Den innehöll åtgärder för en kraftigminskning av det strukturella budgetunderskottet, dvs. detunderskott i de offentliga finanserna som kan befaras liggakvar efter en konjunkturuppgång. Den innehåller vidare ensatsning på arbetsmarknadspolitiken med bl.a. åtgärder förupp mot 130 000 personer, åtgärder för att stabilisera fastighetsochkapitalmarknaderna och en framtida grundläggandeförändring av sjukförsäkringen.Uppgörelsen ledde till att valutautströmningen tillfälligthejdades. Ett hot mot den svenska kronan hadeavvärjts. En rad faktorer, bl.a. den bristande internationellatilltron till det svenska finansiella systemets stabilitet ochden svenska industrins konkurrenskraft, ledde emellertidtill en förnyad valutautströmning och ett hot motväxelkursen. Räntorna steg på nytt. För att motverka dettaoch demonstrera den gemensamma beslutsamheten attfullfölja krisbekämpningen, träffade regeringen ochsocialdemokraterna en uppgörelse för attstärka det svenska näringslivets konkurrenskraftgenom en sänkning av arbetsgivaravgiften ochen minskning av den lagstadgade semestern med 2 dagar.Uppgörelsen fullföljdes genom attåtgärderna blev fullt ut finansierade genom sänktagrundavdrag, utebliven sänkning av den generellamervärdesskatten och höjning av den särskildamervärdesskatten.I uppgörelsen ingick ett allmäntuttalande om nödvändigheten att säkerställa ett välfungerande betalningssystem. Det visade sig snabbt varaotillräckligt. upptogsöverläggningar mellan regeringen och socialdemokraternaom bankgarantin. upptogs nyaöverläggningar mellan regeringen och socialdemokraterna,aktualiserade av nya akuta kriser i finanssektorn, problem iGota Bank och samt bostadsinstitutensfinansieringsproblem. Överläggningarna ledde till enighetom att tiden var mogen för en övergång till en generellstrategi för att hantera problemen i betalningssystemet.Den innebär att staten garanterar bankernas och vissa andrainstituts förpliktelser, så att förtroende för systemetsstabilitet kunde upprätthållas. En myndighet avses inrättasför att svara för handhavandet av statens engagemang.Uppgörelsernas omedelbara resultat var att Sverigegenom samfällda insatser av riksbank, regering ochopposition kunde slå tillbaka attackerna mot kronan underen period av omfattande valutaoro och spekulation, somfällt ett antal valutor som pundet, liran, pesetan, escudonoch den finska marken. Härigenom har räntenivån kunnatsänkas, förtroendet för det finansiella systemetåterupprättats och kreditvärdigheten förbättrats.Ratinginstitutet tilldelade det högsta betyget påkreditvärdighet.4.3.1 Åtgärder mot arbetslöshetenKrisöverenskommelsen innebär att nästan 10 miljarderkronor ytterligare satsas under resten av budgetåret för attbekämpa arbetslösheten.Överenskommelsen innebär en kraftig satsning påutbildning och investeringar, krafttag tas motungdomsarbetslösheten och betydande satsningar görs föratt bekämpa långtidsarbetslöshet och utförsäkring.När det gäller utbildning satsas mer än 600 milj.kr. på att ge ytterligare 25 000 personer möjlighet att utbildasig i det ordinarie utbildningssystemet. För att medlen skallleda till önskat resultat blir det AMS som får ansvaret förupphandlingen, utom beträffande högskolan.Överenskommelsen innebär vidare att regeringenaccepterat betydelsen av tidigareläggningar av statligainvesteringar. AMS får nu för attförmå affärsverken och att tidigareläggaviktiga investeringar. På så vis bör investeringar om 5--7miljarder kronor kunna uppnås. Likaså sker en ökning avväginvesteringarna i skogslänen med 1,5 miljarder kronor.I överenskommelsen understrykes vikten av attungdomar med praktikplats kommer in på den ordinariearbetsmarknaden , med stöd avrekryteringsstöd eller utbildningsvikariat. För attunderlätta detta återinförs också fr.o.m. nästa årmöjligheten att anvisa vissa ungdomar beredskapsarbete.Även de 250 milj.kr. som AMS får för s.k. otraditionellainsatser kommer att underlätta för ungdomar påarbetsmarknaden. I rådande arbetsmarknadsläge har visocialdemokrater också accepterat att medel anvisas tillAMS för att möjliggöra ytterligare 36 000 ungdomar på s.k.ungdomspraktikplatser.Uppgörelsen innebär också att möjligheterna attbekämpa långtidsarbetslöshet och utförsäkringförbättras kraftigt. AMS får ekonomiska resurser till 30 000ytterligare beredskapsarbeten.Men lika viktigt är att en ny åtgärd, som kallasarbetslivsutveckling, införs. Den är tänkt för arbetslösa somvarken kan få arbete, utbildningsplats eller annan aktivåtgärd. Syftet är att ta tillvara de arbetslösas vilja tillaktivitet och utveckling till gagn för det lokala näringslivetoch för samhällsuppgifter som inte annars skulle bli utförda.Genom dessa satsningar kan ytterligare upp mot 130 000arbetslösa placeras i arbete, utbildning eller i annan aktivåtgärd. Därmed minskar upplåningsbehovet underbudgetåret för att täcka kontant arbetsmarknadsstöd medcirka 4,5 miljarder kronor.Överenskommelsen mellan oss och regeringeninnehåller också viktiga beslut när det gäller synen påarbetslöshetsförsäkringen och arbetsrätten.Överenskommelse har träffats om att inte förstatligaarbetslöshetsförsäkringen och att inte ytterligare höjaegenavgifterna i den. Förändringar av arbetsrätten skallföregås av samråd i förtroendefull anda. Konsekvenserna avdessa överenskommelser redovisas senare.4.3.2 InkomstförstärkningarUppgörelsen om den ekonomiska politiken innebär enviktig och tydlig kursförändring av den av regeringen hitillsförda skattepolitiken som inriktats på stora ochofinansierade skattesänkningar till kapitalägare ochhöginkomsttagare. Denna politik har inte bara försämratekonomins funktionssätt utan också bidragit till ökadeinkomstklyftor. Uppgörelsen leder, på samma sätt somskattereformen, till en omfördelning av skatten från arbetetill kapital och konsumtion.Beskattningen av hushållens konsumtion skärps genomatt den beslutande sänkningen av momsen till inte genomförs och genom att momsen på livsmedelm.m. (matmomsen) höjs från till 21 %.Dessa skattehöjningar eller uteblivna skattesänkningarförstärker budgeten med ca 12,7 miljarder kronor.Desssutom höjs bensinskatten och skatten på tobak meddrygt . Dessa skattehöjningar påkonsumtionen höjer den allmänna prisnivån (KPI-effekt)med . Sänkningen av arbetsgivaravgiften och dessfinansiering innebär en regelrätt skatteväxling genom attskattesänkningen för näringslivet skiftas mot en höjning avhushållens skatter.Uppgörelsen innebär att grundavdraget minskarmed , vilket motsvarar en skattehöjning med ca 5miljarder kronor. Vidare slopas det s.k. reallöneskyddet iskatteskalan och 1994. Denna åtgärd leder, vidfull effekt, till en skattehöjning med ca 1,6 miljarder kronoroch påverkar enbart höginkomsttagare.Genom uppgörelsen upphävs det tidigare beslutet attsänka kapitalinkomstskatten till 25 %.I regeringens proposition anges att skattehöjningentill på kapitalinkomster enbart skall gälla under två årfram till 1995 och dessutom att skatten på aktievinster skallligga kvar på , som den sänktes till . Som närmare framgår iavsnitt 5 är vi och regeringen inte överens om huruppgörelsen på denna punkt skall tolkas. Genom attkapitalskattesänkningen nu uteblir bibehålls värdet påränteavdragen för både villaägare och andra grupper somhar lånefinansierat sitt boende.Den borgerliga majoriteten har tidigare beslutat attförmögenhetskatten skall avskaffas . med regeringen skjuts detta beslut ett årframåt till 1995. Slutligen innehåller uppgörelsen ett stoppför regeringen att nu föreslå ytterligare skattelättnader tillegenföretagare.4.3.3 UtgiftsminskningarGenom en rad åtgärder minskas det strukturellabudgetunderskottet. Den nya sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen svarar långsiktigt för den störstabesparingen. Det nya försäkringssystemet finansieras till enbörjan i huvudsak med statsbidrag. Men i takt med attsystemet byggs upp minskas statsbidragen. När den nyasjuk- och arbetsskadeförsäkringen är fullt ut genomfördminskas utgiftssidan i statsbudgeten med 40--50 miljarderkronor (se vidare avsnitt 5).BostäderÖverenskommelsen mellan regeringen ochsocialdemokraterna innebär att en besparing påbostadssektorn skall genomföras på 3miljarder kronor netto. Effekterna på hyran fördelas sårättvist som möjligt. En kostnadsutjämning bör eftersträvasmellan yngre och äldre årgångar av bostäder.Den exakta utformningen av förslaget kommer senareatt föreläggas riksdagen.Uppgörelsen mellan regeringen och socialdemokratiskapartiet innebär inte, som hävdas i prop. 1992/93:50 bil. 5,att besparingen enbart skall bäras i det bestånd av bostäderför vilka räntebidrag lämnas.En besparing enbart genom minskade räntebidraginnebär att ca en fjärdedel av de boende får bära de ökadeboendekostnaderna. Merparten, dvs. ca tre fjärdedelar,kommer inte alls att behöva bidra till budgetförstärkningenpå detta område. Detta kan inte accepteras.Vi anser att de ökade bördorna måste fördelas över helabostadsbeståndet och på alla upplåtelseformer. Detta ärnödvändigt av rättviseskäl, men också för att undvikafortsatta påfrestningar på fastighetsmarknaden vilket i sintur leder till ytterligare påfrestning på banker ochbostadsinstitut.FörsvaretI uppgörelsen mellan regeringen ochsocialdemokraterna anges besparingarna på försvaret till1,vid fullt genomslag. Det kan emellertidifrågasättas om de i prop. 1992/93:50 föreslagna konkretasparåtgärderna uppnår det angivna besparingbeloppet.Chefen för försvarsdepartementet kommer därför attinventera ytterligare åtgärder som kan vidtas för att uppnåbesparingsmålet inom den period som försvarsbeslutetomfattar. Förslag om sådana åtgärder kommer att redovisasi budgetpropositionen 1993 för beslut under vårriksdagen.För att skapa en stabilitet i försvarsplaneringen, skallregeringen till lämna förslag om långsiktiga ochstrukturella besparingar i den budgetproposition somlämnas till . För att besparingsmåletskall uppnås inom den i propositionen angivna tidsramen ärdet nödvändigt att budgetpropositionen innehåller etttrovärdigt besparingsprogram som berör såvälkrigsorganisation som fredsorganisation.4.4 En bedömning av uppgörelsens fördelningseffekterUppgörelsen om den ekonomiska politiken leder till ettminskat konsumtionsutrymme för hushållen. Hushållensekonomi påverkas genom både minskade transfereringaroch en höjning av olika skatter. De minskadetransfereringarna drabbar i stort sett allabefolkningsgrupper; löntagare, företagare, pensionärer,hyresgäster och övriga boendegrupper. Så gott som allamedborgare kommer genom uppgörelsen att bidra tillsaneringen av statsfinanserna.Den långsiktiga reformeringen avsocialförsäkringssystemet ska när den är fullt utbyggdbetalas av den arbetande delen av befolkningen. Bördornaskall bäras av dem som är friska och har arbete; inte av demsom är sjuka, arbetslösa eller skadade av arbetet.De olika skattehöjningarna i uppgörelsen har inte någonentydig fördelningsprofil. Uppgörelsen innebär att denskattemässiga balansen mellan arbete och kapital återställsi skattereformen.I uppgörelsen ingår vissa inkomstskatteskärpningar somtillsammans har proportionella fördelningseffekter, dvs. degynnar varken hög- eller låginkomsttagare. Slopandet avreallöneskyddet och sänkningen av grundavdraget innebärstörst skatteskärpning för höginkomsttagare jämfört medövriga grupper.Dessa båda åtgärder balanseras fördelningsmässigt avden höjda kapitalskatten till eftersom ränteutgifternaför flertalet inkomsttagare är större än deraskapitalinkomster. Sammmantaget påverkas därför inteprogressiviteten i den direkta beskattningen avuppgörelsen.På några års sikt innebär reallöneskyddet och det lägregrundavdraget att ytterligare ca 140 000 personer måstebetala statsskatt och därför drabbas av en skatteskärpning.Tar man också hänsyn till att schablonavdraget slopas 1993kommer denna personkrets att öka ännu mera eller med ca220 000 personer. Detta innebär en skärpning avprogressiviteten.Den uteblivna sänkningen av den allmännamervärdesskatten berör inte hushållens baskonsumtion somt.ex. mat,transporter och stora delar av boendet.Fördelningseffekten av detta förslag är därför jämt fördeladmellan olika hushåll eller belastar t.o.m. höginkomsttagarehårdare än övriga hushåll. Höjningen av mervärdeskattenpå livsmedel etc. är däremot svagt regressiv, dvs.köpkraftsindragningen är störst för låginkomsthushåll.Det rör sig emellertid om små effekter av dennaskattehöjning på konsumtionen och skillnaden är litenmellan olika hushåll. I motsats till andra skattehöjningar påhushållens energiförbrukning medförbensinskattehöjningar och andra skattehöjningar pådrivmedel störst köpkraftsindragning för hushåll med högainkomster.4.5 innebär att arbetsgivaravgifterna skallsänkas . I överenskommelsen låg attsänkningen skulle ske på andra än fondrelaterade avgifter.Regeringen föreslår dock att arbetarskyddsavgiften skallavskaffas. Det innebär att finansieringen avarbetsmiljöfonden försvinner, vilket strider motuppgörelsen. En avgift om måste därför finnas kvari form av en arbetarskyddsavgift. Likaså måstearbetsmiljöfondens arbetsuppgifter finnas kvar i lag, vilkaregeringen nu föreslår tas bort. Hela arbetarskyddsavgiftenom bör behållas. I stället kan folkpensionsavgiftensänkas i motsvarande mån.En förenkling av avgiftsstrukturen skall ske genom attbarnomsorgsavgiften och utbildningsavgiften avskaffas.Förslaget innebär dock inte några förändringar vad avseranslagen som berör dessa områden.Avdragsrätten för sjukförsäkringsavgifterI propositionen föreslår regeringen att ensjukförsäkringsavgift skall införas för löntagare och andraförvärvsarbetande grupper. Av rättviseskäl föreslår vi attavgiften utformas som en icke avdragsgill nettoavgift.SemesterKrisuppgörelsen innebär att den lagstadgade semesternskall minskas i syfte att minska kostnadernainom industrin. Uppgörelsen förutsatte att en minskning avsemestern sker på samtliga avtalsområden. Det ärregeringens uppgift och skyldighet att säkerställa attuppgörelsens innehåll uppfylls på detta område.5. En ny ekonomisk politik 5.1 Mål och inriktningDet omedelbara syftet med den ekonomiska politikenmåste vara att förhindra den depression som hotarSverige och som leder till en omfattande utslagning avföretag och till en förödande massarbetslöshet.En fortsatt ekonomisk tillbakagång innebär att viunderutnyttjar vår produktionsförmåga och människorsvilja till arbete. En fortsatt och fördjupad nedgångundergräver de offentliga finanserna och utsättersamhällsekonomin för bestående skador. Detta måsteförhindras.Den ekonomiska politiken måste därför inriktas på attpå en och samma gång åstadkommafinansiell stabilitetekonomisk tillväxt och nya arbetstillfällen rättvisfördelning, både av krisens bördor och av de nya resursersom bör kunna skapas en bättrebalans mellan ekonomi och ekologi för att säkerställa enuthållig tillväxtDe ekonomiska problemen är större än någonsintidigare och avvägningen av olika insatser är svårare änvanligt. Vi vill anvisa följande strategi för att komma tillrätta med problemen:Den finansiella stabiliteten skall uppnås genom attden fasta växelkurspolitiken fullföljs, så att ränteläget kanpressas ner till rimligare nivåer. Det skall vidare ske genomen uthållig förstärkning av de offentliga finanserna ochgenom en garanti för det svenska banksystemet, som gör attspararna kan lita på bankerna och att omvärlden kan lita påSverige. En sådan garanti måste vara affärsmässigtutformad, så att anspråken på skattebetalarna begränsasoch så att insatta belopp kan återvinnas.Nedpressningen av produktion och sysselsättningmåste vändas till ökad aktivitet och tillväxt, i första handgenom en förstärkning av det svenska näringslivet. Vi stårdärvid inför ett val mellan åtgärder för att ytterligare sänkakostnaderna eller att förbättra produktiviteten. För attåstadkomma den långsiktigt bästa utvecklingen börinsatserna nu i första hand ske genom åtgärder som höjerproduktiviteten. Det kan åstadkommas genom ökadeinvesteringar, bl.a. i infrastruktur, höjd utbildningsnivå ochförstärkt kompetens i arbetslivet. En ekonomisk tillväxt ärnödvändig för att bevara och förbättra vårt välstånd. Det ärendast genom att skapa nya resurser som vi får möjlighet attförbättra reallöner och social välfärd.Den ekonomiska krisen och tillbakagången iproduktionen innebär stora bördor.Fördelningspolitiken blir därför ännu viktigare.Enligt vår uppfattning måste bördorna fördelas rättvist. Vikan inte begära att bördorna bara skall bäras av dem som ärgamla, sjuka, handikappade och arbetslösa. De måste iförsta hand bäras av alla de medborgare som är friska ochstarka och har arbete och inkomster. Det är utifrån dennasyn som vi har verkat när det gällt krisuppgörelserna och detfortsatta arbete som behöver göras när det gäller deoffentliga finanserna.Den ekonomiska politiken måste medverka uthållig tillväxt. Produktion och konsumtionmåste ställas om så att balansen mellan ekonomi ochekologi säkras.5.2 Valuta- och penningpolitikValuta- och penningpolitiken måste föras så att detskapas stabila och långsiktiga förutsättningar för en godekonomisk utveckling. Syftet med krisuppgörelserna harvarit att återställa förtroendet för och för densvenska kronan. Det gäller att nu fullfölja den fastaväxelkursens politik och därmed pressa ned de högarealräntorna, som utgör det största hindret för en sundutveckling av investeringar och produktion.En grundläggande förutsättning för att trovärdighetenskall kunna förstärkas är att den reala ekonomin utvecklaspositivt, att alla insatser görs för att återvinna tillväxten ochpressa ned arbetslösheten. Därför måste åtgärderna ikrisuppgörelsen snabbt kompletteras med tillväxtskapandeinsatser.Som ett led i arbetet på att stabilisera den finansiellasituationen genomför svenska staten genom ochriksgäldskontoret en internationell upplåning, somomfattar . Denna är avsedd att för attförstärka valutareserven.Genom denna upplåning har den s.k . valutalånenormennu fått en ändrad innebörd. Denna norm tillkom 1984 somen reaktion på den finanspolitik, som bedrevs underperioden --82, när staten i stor skala tog upp utlandslånför att finansiera nya reformer. hade betydelse somen del i arbetet på att åstadkomma balans i statens budget.Under den här tiden vändes statsfinanserna från ettunderskott på av BNP till ett visst överskott 1989--90.Efter hand har förlorat i skärpa som riktlinje förfinanspolitiken. hindrade inte de nuvaranderegeringspartierna från att i valrörelsen utlova nyautgiftskrävande reformer och ofinansieradeskattesänkningar. Den har inte heller hindrat dennuvarande regeringen från att besluta om att verkställaåtskilliga av dessa löften. Det finns anledning att nu ägnasärskild uppmärksamhet åt vilka normer som skall gälla fören långsiktigt hållbar utgiftsoch inkomststrategi.Det finns anledning att göra en samladbedömning av vilken roll staten resp. näringslivet skall spelanär det gäller internationell finansiering. När dennu pågående upplåningen är genomförd bör regeringen isamråd med ha utformat nya riktlinjer förstabilitet i den internationella finansieringen.5.3 Skatte- och finanspolitikUppgörelsen med regeringen om den ekonomiskapolitiken har som ett av sina syften att minska detlångsiktiga strukturella budgetunderskottet. En sådansanering kan genonföras på två olika sätt.Antingen måste bördan av den statsfinansiellasaneringen bäras av sjuka, gamla, handikappade, arbetslösaoch andra grupper som behöver samhällets stöd. Eller ocksåfår främst de friska och starka med arbete och god köpkraftbära dessa bördor. Vi har genom vår medverkan iuppgörelsen förhindrat att bördorna läggs på de mestutsatta grupperna. Bördorna får en mer rättvis fördelning.Förslaget till en långsiktig reformering av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen innefattande en ny finansiering ärett viktigt uttryck för denna fördelningspolitiska princip.Detta förslag betyder att statsbudgeten avlastas en stor ochväxande utgiftspost. Dessutom bidrar förslaget till en meraförnuftig koppling mellan socialförsäkringens förmånersamt dess kostnads- och finansieringssida.Arbetet med saneringen av statsfinanserna måste, för attlyckas, vara långsiktigt. Även om vägen till sundarestatsfinanser går via en minskning av arbetslösheten är detnödvändigt med en fortsatt stram budgetpolitik.