mot · GF02So423 · 1992-01-27 00:00:00 — Gränsen för när man kan tillåta abort och när för tidigtfödda barn kan överleva har flutit samman.Fosterdiagnostiken blir allt mer avancerad. Kön, sjukdomaroch missbildningar avslöjas tidigt i graviditeten.Fosterforskning pågår. Celler från aborterade kanhjälpa dem som har till exempel Parkinsons sjukdom. Härsker upptäckter och innovationer i en anda avoptimism där man inte ser några gränser för dennamedicinsk-tekniska ingenjörskonst. Men just för attentusiasmen är så stor, upptäckarglädjen för forskare såentusiasmerande, impulserna så många mellan olikainternationella forskningscentra -- och de direkta ochindirekta konsekvenserna för enskilda människor och församhället som helhet så stora och omfattande ochsvåröverblickbara -- så är risken uppenbar att tillämpningenav forskningsmässiga landvinningar kan ge konsekvensersom vi egentligen inte hade räknat med eller önskat.I ett läge när forskningen på detta område, som ändå rörgränslandet mellan död materia och liv, rusar fram medöverljudsfart så är det en allmän iakttagelse att de etiskaövervägandena inte hinner med. Det gäller särskilt i ensituation när entusiasmen och upptäckarglädjen ger såsnabba forskningsmässiga resultat. Det som i en sådansituation är viktigt är att det ges tid så att övertygelsen omatt det man håller på med, och konsekvenserna av det,verkligen står i överensstämmelse med de djupa ochomistliga värden som vi alla säger oss värna om.Det som krävs är en begrundan, en eftertanke, så inte för ekonomisk och materiell skullförskingrar ett arv av en annan valör men som är omistligtför samhällets och människovärdets bestånd. Någon gångmåste den konfliktvägen uppnås då man klart och redigtställs inför ett antingen/eller, att antingen obetingat säga jatill att allt det som är möjligt för forskningen också skallprövas och genomföras eller att klart och distinkt säga atthär går en gräns, här måste vi stanna upp därför atttveksamheten om konsekvenserna är stor, här krävs ettetiskt begrundande om vad konsekvenserna skulle bli försjälva livskänslan, för den inställning som långsamtgenomsyrar den vanliga människan och på helasamhället.Det finns ett försvar som måste upprätthållas, enberedskap som måste vara vaken, inte bara mot rasism ellermot tendensen att väga och mäta människor efter derasnytta för samhället, deras intelligens eller skönhet, åldereller bostadsort. Den vaksamheten är så självklar i vissasammanhang men ytterst osäker, trevande och otacksam iandra.Alla frågor som berör det ofödda barnets ställning haren moralisk laddning som gör dem svåra att bemästra. Desvar på frågorna som vi når fram till har karaktären avkompromisser. Beslut som man kan enas om är resultatet aven ofta känslig vägning av moraliskt motverkandeståndpunkter. Det är väsentligt att den moralisktmotiverade känslan för att det faktiskt råder enintressekonflikt bevaras. Det finns en allmän, djuptgrundad etisk insikt om att det befruktade ägget, fostrets,människoblivandets, det ofödda barnets värde inte fårträdas för när.Det är lätt att vinna förståelse för att det representerarett skapelsens under inför våra ögon. Insikten om detta ärockså grunden till att vi upplever och måste uppleva enkonflikt när man fattar beslut i frågor som rör detta område.Skulle däremot känslan av moraliskt dilemma upphöra ellerförsvagas skulle kanske rationella och radikala beslutsnabbt kunna fattas. Men alla skulle förlora på en sådanutveckling. Slutsatsen måste bli att det är rätt och sunt attfrågor som gäller abort, fosterdiagnostik etc. behandlas imedvetande om att det gäller en samvetskonflikt.Kunskapen i sig är inte ond. Det som kan vara ont är delsanvändningen och tillämpningen av kunskapen, dels detsätt genom vilket man inhämtar kunskapen. Att det dröjdeganska länge innan den verkliga debatten omfosterdiagnostik kom igång på allvar kan bero på mångaorsaker. En förklaring har säkerligen med vår allmäntpositiva inställning till kunskaper och tekniska framsteg attgöra. Det gäller inte bara inom medicinen. Kärnkraften,datatekniken och TV-tekniken är utmärkta exempel pådetta. Att kärnkraftverk, datorer och videoapparater ocksåhar en skuggsida, att de leder till sociala och mänskligaproblem, blir man varse. Men det är så dagsdå.Debatten om fosterdiagnostik har självklart ocksåpåverkats av debatten om gentekniken.Beröringspunkterna är många. Det gäller både framtidamöjligheter att manipulera med arvsanlag och kommandediagnostiska möjligheter.Det finns en eftertänksamhet som står i kontrast tillden utvecklingsoptimism som präglade fosterdiagnostikensförsta år. Vad det handlar om är att söka sig fram till ettansvarsfullt handlande.Det finns de som menar att när kunskapen finns så kanman inte avstå från att använda kunskapen om man kanrädda liv eller livskvalitet, men det finns då, enligt våruppfattning, en risk att den kunskap, attityd, inställning ochgrundsyn som växer fram rubbar en grundläggandeuppfattning om liv och människovärde.Handikappförbunden har i sitt remissvar överslutbetänkandet om det ofödda barnet ''Den gravidakvinnan och fostret -- två individer. Om fosterdiagnostik,om sena aborter'', framhållit att man säger ja tillfosterdiagnostik som medför en bättre fostervård, dvs. därmöjligheter ges till behandling av sjukdomar och skador ochdär det gäller att förbereda en förlossning som misstänks blikomplicerad.HCK säger ett klart nej till att fosterdiagnostik fårutvecklas till en utsorterande och abortinriktad verksamhet.Dessutom avvisar man helt tanken på en allmän screeningav gravida kvinnor. Man menar att det finns ett hot motmänniskovärdet i selekterande fosterdiagnostik som kanmedföra ett synsätt som graderar livet. Vi delarHandikappförbundens uppfattning i detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av lagstiftningenvad gäller etiska frågor till följd av den medicinsk-etiskautvecklingen.