mot · GF02So455 · 1992-01-27 00:00:00 — Frågan om hur samhället ser på rätten till liv är inte enisolerad enskild frågeställning. Den är fundamental för vårtsätt att bygga upp samhället.Det ofödda barnets rätt till liv hänger samman meddemokratins innersta kärna och med grunden förmänniskovärde och solidaritet.De politiska basvärden som utgårifrån har hämtat sin inspiration från den judisk-kristnaetiken. Denna etik har en bestämd människosyn.Det särskilda och unika med människan är att hon är enperson som bär på andliga värden, som kan tänkaförnuftigt, och som kan ta på sig ansvar för sina handlingar.Denna personalistiska människosyn tar hänsyn till attmänniskan inte bara är en fysisk individ utan består av bådekropp, själ och ande. Därför hävdar vi den mänskligapersonens unika värde, i sin materiella och andliga helhet.Varje människa måste kunna ställa krav på en absolutrespekt, som gör det omöjligt att behandla henne enbartsom ett ting eller ett medel, oavsett om det skulle vara tillflertalets fördel.Denna människosyn är utgångspunkt och grund för vårtpolitiska arbete för människovärdet. Människovärdet vilarpå tre sammanhållna grundpelare nämligen människolivetsokränkbarhet, alla människors lika värde och varje personsunika värde.Detta perspektiv har varit avgörande förkristdemokraternas syn på livets början. Denna åsikt harvarit i opposition till den synen som betraktar ett mänskligtfoster som ''en del av kvinnans kropp''. Den synenutvecklades i och ledde fram till 1974års abortlag.Det är mycket anmärkningsvärt att svensk debatt merkoncenterats på att kunna diagnostisera döden än på attdefiniera livet. Skall lagstiftningen och vårt demokratisktinriktade samhälle kunna värna livet och skapa respekt förrätten till liv, måste i logikens namn inte enbartdödsögonblicket vara definierat, det måste också''livsögonblicket'' vara. Ingen vill väl komparera vare sig liveller död och tala om liv, mer liv, mest liv eller orda om död,dödare och dödast.De som argumenterade för ett nytt dödsbegreppunderströk ivrigt att det, ur medicinsk synvinkel, varnödvändigt med en absolut och oantastlig gräns, att det intefick råda minsta tvivel om när döden inträtt. Men när livetbörjar får fortfarande leva i en debattmässig och legal''gråzon''.Den medicinska utvecklingen gör imponerande snabbaframsteg. Forskning inom genetik, in-vitro-fertilisering(IVF), fosterdiagnostik, fosterkirurgi osv har i den nyaregeringsdeklarationen fått besked om vilken människosynsom ska vara vägledande i det fortsatta arbetet nämligen:''Utgångspunkten skall alltid vara den syn på människanoch på människolivets helgd som har sin förankring i denkristna etiken och västerländska humanismen.'' Detta ärmycket positivt och ett bra utgångsläge för fortsatt arbete.Det borde dock vara av stor vikt att även få veta vilkalivsgränser som ska gälla och vara absoluta. Det kan intevara någon främmande, att vi i vårt land i flera avseendenfått en etablerad praxis på den medicinska forskningensområde innan lagstiftare vågat sig på uppgiften att ge etiskvägledning. Det är inte heller obekant att det förnärvarande råder olika ståndpunkter, beträffande livetsgränser, mellan olika områden inom den medicinskaforskningen.Vi vet att befruktade ägg, s.k. embryon, kan frysas neroch hållas nerfrusna och att dessa embryon kan tinasoch inplanteras i en s.k. surrogatmamma. Detta visar tydligtatt lagstiftningen måste uttala från vilket ögonblick ''livetsokränkbarhet'' ska respekteras. vill knappast någoninitierad forskare avvisa påståendet att det inom enöverblickbar framtid kommer att vara möjligt att hålla helafosterutvecklingen utanför kvinnans kropp.Gällande abortlag motiverades med att ''kvinnan skabestämma över sin egen kropp''. vill knappast någonförfäkta denna biologiskt sett felaktiga ståndpunkt. Iutredningen om det ofödda barnet heter det bl.a iövervägandena:Det är enligt vår uppfattning uppenbart att man intelängre kan betrakta modern och det blivande barnet som enenda individ. I synnerhet är det omöjligt att se fostret somen del av kvinnans kropp när man diskuterar fosterskador.Eftersom fostret är ett människoliv i utveckling kanfosterskador ge bestående men för den individ som senareföds. Ett skydd för fostret är därför ett skydd för dennaindivid.Rättssäkerheten för det ofödda barnet måste stärkas ochdetta kräver rent logiskt att livsgränsen fastslås.Beträffande livsgränser kan vi i en demokrati aldrigacceptera relativism. Varje individ har ett absolut värde.Det kan aldrig accepteras att vi som politiker håller oss mednågon form av differentierad människosyn, som exempelvisskulle innebära att ofödda barns liv och senildementaåldringars liv åsattes lägre värde.Hela denna fråga om människolivets okränkbarhethandlar om livet alltifrån dess tillblivelse till dödens inträde.Det är detta helhetsperspektiv som mer måste komma frami den politiska och samhälleliga debatten. I olikainternationella dokument, exempelvisGenèvedeklarationen (1948), fastslås att läkaren skaförpliktiga sig till den ''yttersta respekt för mänskligt livalltifrån konceptionen till döden''. Om detta var angelägetatt deklarera , borde knappast någon tvivla på att detär ännu mer angeläget , om man betraktar denmedicinska forskningens framsteg och möjligheter.Vi måste få till stånd en attitydförändring för livet. Attvärna livet måste vara något positiv för alla. Detförebyggande och stödjande arbetet för att fler graviditeterskall få fullföljas måste uppmuntras. Detta kan ske genomexempelvis:1. Mödrahälsovården skall utgå ifrån att graviditeten ärnågot positivt för föräldrarna och att graviditeten skafullföljas.2. Preventivmedelsrådgivningen ska vara väl utbyggdoch lättillgänglig i hela landet.3. Ingen ska behöva anföra brist på lämplig bostad somskäl för abort. Samhället ska ställa upp med bostad ochbostadsbidrag för den som har behov av det.4. Ingen ska för sina studiers skull behöva begära abort.Studiemedel och stödundervisning för att ''ta igen''förlorade studier ska erbjudas.5. Stödfamiljer ska vid behov kunna erbjudas som hjälpåt ensamstående mödrar den period man önskar före ochefter barnets födelse.6. Abortsökande ska delta i ett obligatoriskt samtal medläkare, kurator eller motsvarande.För att ett effektivt socialt stödprogram ska kunna tasfram behövs bra underlag om varför kvinnor väljer abort.Det borde därför företas en undersökning om motiven föraborten med tonvikt på vilket stöd man önskar för att intevälja abort.Dessa fundamentala människovärdesfrågor måstebesvaras av varje civiliserat samhälle. Och det svar som gesger också en bild av det samhälle som svarar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en livsbefrämjandegrundhållning för mänskligt liv i enlighet medGenèvedeklarationen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av åtgärder i syfte attkunna minska antalet aborter.