mot · GF02U545 · 1992-01-27 00:00:00 — Förändringens vindar blåser över hela . IVästeuropa kommer den gemensamma marknaden att bliverklighet . kommerEGs 12 stater och EFTAs sju att starta ett nära samarbetegenom EES-avtalet.Sverige har ansökt om medlemskap i ochförhandlingarna skall inledas. Detta berör människor iSverige och det berör alldeles särskilt kvinnor.Många svenska kvinnor känner oro inför de förändringar vistår inför. Det är inte förvånande. sagt angerregeringen som motiv till sin egen högerpolitik ''anpassningtill EG''. Nuvarande situation för kvinnor ärheller ingen förebild för kvinnor i Sverige.Grunden har svenska kvinnor steg för stegnärmat sig en likställdhet med männen. Det har skettgenom olika åtgärder, men utan tvekan har den viktigastegrunden för jämställdhet varit rätten till arbete. Den egnainkomsten har givit kvinnor frihet att själva forma sina liv.Hur ser denna frihet ut i en internationell jämförelse?Andelen yrkesverksamma kvinnor i Västeuropa1988Förändringar 1980--88 (%)Sverige80,1+ 6,6Danmark78,3--Finland73,0+ 2,9Norge72,8+10,5Storbritannien63,5+ 5,2Västtyskland54,4+ 4,4Nederländerna50,6+15,1Italien43,9+ 4,3Spanien39,4+ 7,4I Västeuropeiska länder har kvinnors deltagande påarbetsmarknaden ökat stadigt, utifrån olika nivåer. Denhögsta kvinnliga sysselsättningsgraden har registrerats i denordiska länderna, medan kvinnor i t.ex. , Spanienoch har startat från en mycket lägre nivå.Den 21 maj 1991 beslutade om det tredjeaktionsprogrammet för jämställdhet (gäller till1995). Programmet betonar att ''trots en viss ökning avkvinnors sysselsättningsgrad, så ökar klyftan mellan mänsoch kvinnors arbetslöshet. Kvinnor utgör majoriteten av delångtidsarbetslösa. Trenden mot mer deltid, icke-typiskakvinnoarbeten kommer troligen att förstärka segregationenoch uppdelningen på arbetsmarknaden. Dessutom befinnersig fler och fler kvinnor på ekonomins marginaler eller i ensituation av total utestängning. ''Statistiken visar på en ökning av kvinnors sysselsättningtrots av mycket hög arbetslöshet ute iEuropa. Kvinnors del av arbetskraften inom EG ökade med18% --1985, medan män ökade sin del medbara . --1990 har 9 miljonerarbetstillfällen skapats inom gemenskapen, och av dem hartvå tredjedelar gått till kvinnor. har kvinnorsarbetslöshet ökat -- fler kvinnor efterfrågar anställning idag.Mer än hälften av anmälda arbetslösa inom EG är kvinnor.Situationen är speciellt allvarlig i , därkvinnors arbetslöshet är dubbelt så hög som männens.Öst- och CentraleuropaKvinnors massiva mobilisering på arbetsmarknaden harutgjort ett centralt ämne i alla länder i Central- ochÖsteuropa. Utifrån de formella bestämmelserna igrundlagarna att varje medborgare har både en rättighetoch en skyldighet att arbeta, har kvinnors deltagande ibetalt arbete ökat snabbt efterandra världskriget.Detta har inte alltid och överallt varit en process somständigt vuxit, eftersom kvinnors sysselsättningsgradåterspeglats i ekonomiska upp- och nedgångar inomekonomin i stort. Processen med kvinnors integrering påarbetsmarknaden har haft ideologiskt stöd ikvinnofrigörelsen av anställningar som syftat tilljämställdhet.1988 varierade kvinnors andel av den totalasysselsättningen mellan i och 50,iSovjet, vilket betyder att nästan hälften av den betaldaarbetskraften var kvinnor. Under perioden 1975 till 1988steg denna andel mest i och menförblev oförändrad i , , ochPolen. Kvinnors sysselsättningsgrad (gällande kvinnor över14--) hade varit mellan iUngern och 49,i Bulgarien.Det finns skillnader mellan länderna. I , Bulgarienoch hade 1980 av alla kvinnori åldern varit ekonomiskt verksamma, siffran iUngern, och var 80%.I dessa öststater sker nu en stark tillbakagång förkvinnor. De nya marknadslösningarna skapar storkvinnoarbetslöshet.Kvinnor och lönerTrots att det har funnits direktiv om lika lön i EG, tjänarkvinnliga arbetare i genomsnitt mindre än manliga. IDanmark tjänar kvinnliga arbetare av denmanlige arbetarens lön. I är motsvarande siffra 80%.I och och i Luxemburgmindre än . Skillnaderna förklaras delvis av att kvinnoroch män är anställda inom olika typer av jobb, att kvinnorhar lägre betalda jobb och arbetar inom branscher som avtradition betalar mindre -- men också att kvinnor har lägrelön än män för samma typ av jobb.Detta är en prioriterad fråga förjämställdhetsprogrammet och ett system förarbetsutveckling och klassificering ska studeras närmare.Även i de nordiska länderna är det skillnader mellankvinnors och mäns löner. I t.ex. minskadelöneskillnaderna mellan kvinnor och män och till mitten av 80-talet, då minskadeutjämningskurvan.I slutet av 80-talet började löneskillnaderna mellankvinnor och män att öka bland både industriarbetare ochstatligt och kommunalt anställda. Detta medförde att enutredare utnämndes för att analyseralöneskillnaderna mellan kvinnor och män och att läggaförslag om arbetsutveckling och klassificering.I de öst- och centraleuropeiska länderna var ett centraltlönesystem tänkt att stimulera och regleraarbetsproduktivitet, arbetskraft etc enligt planens politiskamål. har tung industri alltid legat itoppen på löneskalan -- och lätt industri och service i botten.Det första är ett manligt område, det andra ett kvinnligt.Könsrelaterade löneskillnader rapporteras från alla ländersom är med i granskningen, oavsett den lagliga om''lika lön för lika arbete''. Beroende på länder, sektorer ochåldersgrupper, belöper sig skillnaden till en skala på 20 till35%, de har bara minskat något (Hubner,, 1991).Kvinnors arbetsvillkorTvå grundläggande faktorer som förhindrar kvinnorstillträde till arbetsmarknaden, är diskriminering avutbildning och dålig tillgång till yrkesutbildning. Andraviktiga faktorer är infrastrukturen för barnomsorg, för vårdav sjuka, äldre- och handikappomsorg. ''Kvinnor bär en dubbel börda eftersom familj ochhushållsuppgifter inte delas lika, alltså berövas kvinnorsmöjligheter att få kompetens. Förutsättningen för kvinnoratt arbeta inkluderar en infrastruktur för barnomsorg ochäldreomsorg, service till rimliga kostnader, och bättrekollektivtrafik och bostäder.'' (Europaparlamentetskvinnoråd, rapport om 1992 års villkor för ensamståendeoch deras innebörd för kvinnor i EG, rapportör vanHemeldonck. )Vid ett möte i EGs arbetsmarknadsråddiskuterade representanter för fackföreningar, arbetsgivareoch kvinnors situation påarbetsmarknaden. En av slutsatserna var att EG måste varamedveten om de förändrade åldersstrukturerna inom EGmed fler äldre och färre yngre på arbetsmarknaden.Detta ger å ena sidan ökad möjlighet för kvinnor tilltillträde på arbetsmarknaden, å andra sidan, ett ökatbekymmer för omsorgen om de gamla. Det är tänkbart attdetta blir ett lika stort hinder för kvinnors arbete sombristen på barnomsorg är idag.I alla länder påverkar traditionella könsroller val avutbildning och yrkesliv. Officiellt erbjuder skolsystemensamma utbildning för flickor och pojkar. I olika länder harspecialprojekt anordnats för att uppmuntra både flickor ochpojkar att välja utbildningar inom otraditionella områden.I har det gjorts ett antalbetydande ansträngningar för att få flickor och kvinnorintresserade av att välja utbildning, yrkesutbildning ochanställning inom områden som har varit traditionelltmanliga. En orsak till detta är den tydligt uppdeladearbetsmarknaden i med typiskt kvinnliga ochmanliga områden, även om kvinnor i utgör avarbetskraften. Verksamheten har bedrivits genom projektoch kampanjer såväl i som i . Tillsammansmed forskningsresultat har erfarenheten visat attkönsskillnaderna på arbetsplatser är resultatet av externafaktorer, sådana som ojämn fördelning av hushållsarbete,skillnader i utbildning, utbud och efterfrågan på lokalaarbetsmarknaden, samt skillnader i kvinnors och mäns val.Enligt dessa studier är huvudproblemet inte dessafaktorer i sig, utan det faktum att det finns en uppdeladarbetsmarknad -- en för kvinnor och en för män.Skillnaderna mellan könen inom andra delar av samhälletär förstärkta genom rekryteringsprinciper påarbetsmarknaden och i det enskilda företaget.Den svenska erfarenheten visar att det är av yttersta viktatt kvinnor som har valt den icke-traditionella karriären fårstöd inte bara under utbildnings- och yrkesskoletiden, utanockså med att söka arbete och att utföra jobbet.Öst- och CentraleuropaI Öst- och har kvinnor haft fördel av denutvidgade utbildningspolitiken under de senasteårtiondena. Unga kvinnor rapporteras ha högreutbildningsnivåer än sina manliga jämlikar. Det finns mångaerfarenheter som pekar på ojämlikhet mellan kvinnorskompetens och deras möjlighet till karriär (1988).Brister i yrkesvägledning -- och ianställningsmöjligheter -- resulterar i många ''avhopp'' frånyrkesutbildningsskolor (Hethy/Hethy 1990. Kaszor 1990).Graden av avhopp verkar motsvaras av graden avfeminisering av ett yrke.Den normala arbetsveckan är i Central-och , vilket är längre än i västländerna.Tillgången till deltidsarbete var mycket lägre änkvinnors efterfrågan av dem (Kruopova 1990). 1987 varandelen deltidsarbetande av arbetskraften i t.ex. ,i och i 11,6%.FamiljepolitikEn verklig jämställdhetspolitik måste innefatta enmodern familjepolitik. För att både kvinnor och män skallkunna förena föräldraskap och förvärvsarbete måstebarnomsorg och föräldraförsäkring finnas.I är vi mycket nära full behovstäckning ibarnomsorgen. Vi har 410.000 platser till 411.800 barn. (Okt -91). Föräldraförsäkringen är 12 månader avlönen. Det sker dock en utveckling inom EG. Ministerrådethar antagit en rekommendation om barnomsorgenskvalitet. Den täcker fyra områden:Barnomsorgsplats närföräldrar arbetar eller studerarFörutsättningar förföräldrar att tillfälligt kunna ta ledigt från sina jobbMiljön, strukturen och organisationen på arbetsplatsenDelat familjeansvar mellan kvinnor och män.Barnomsorg för små barn varierar mellan länderna från2% till . är dock undantag med 48-procentigbehovstäckning.För barn ser siffrorna hyggligare ut (förPortugal, för och ). Bakom dessahöga siffror döljer sig dock en s.k. småbarnsskola, en korttid av dagen. Denna konstruktion kräver en hemmamammasom hämtar, lämnar och svarar för lunch.I Öst- och varierar tillgången på allmänbarnomsorg mycket mellan länderna. Enligt enundersökning (Hubner, , ) verkar tillgångenpå daghemsplatser för barn 0--motsvara eller t.o.m.överskrida den nuvarande efterfrågan. Situationen ideltidsgrupper (syskonavdelningar) ser emellertidannorlunda ut: och framhåller uttryckligenatt anläggningarna är överfulla. Tjeckoslovakienrapporterar att efterfrågan kan tillgodoses.Sverige och övriga ligger långt före EG ifamiljepolitiken. Det beror på att synen på individrespektive familj skiljer sig åt. En sådan skillnad är attskydd och stöd till familjer i inriktas på barn,oavsett föräldrars samlevnadsform. I andra länder äräktenskapet, som samlevnadsform, särskilt gynnat. I vissafall oavsett om barn finns.I är olika sociala rättigheter och skyldigheterknutna till individen, medan de i andra europeiska länder ärknutna till familjen. Först när familjen inte genomomfördelning mellan familjemedlemmar kan klara av enviss uppgift, föreligger rätt till hjälp. Det får långtgåendekonsekvenser eftersom ''familj'' betyder ''förälder ochbarn'' livet ut. Ansvaret består alltså även sedan barnenblivit vuxna, exempelvis gamla människor med svagekonomi antas i flera länder försörjas och vårdas främst avsina barn. Endast om dessa efter sociala myndighetersprövning visar sig sakna resurser har den gamla rätt tilloffentligt finansierad hjälp.Dessa skillnader påverkar både män och kvinnor.Kvinnorna är oftare bundna till hemarbete, och männensförsörjningsbörda är större än i de nordiska länderna.I flertalet förväntas familjen mer än i Sverigeinom sig utjämna ekonomiska skillnader och svara för vård.I de nordiska länderna används i stället skattemedel för attutjämna mellan individer, och fler vårduppgifter,exempelvis långvård av gamla människor, sköts av anställdasom avlönas med offentliga medel.Dessa skillnader kommer till uttryck i social lagstiftning,i skatteregler och i skattenivåer. Men de påverkar ocksåförväntningarna på kvinnor och män i utbildningen, iarbetslivet, i samhällsdebatten. Det är viktigt att ha klart försig att sätt att organisera främst vård och omsorg,skiljer sig från flertalet och att vårt system gerkvinnor en ekonomiskt och socialt mer självständig positioni samhället och i förhållande till männen. Männensförsörjningsbörda är -- vilket ofta inte nämns -- imotsvarande grad lättare.Mot bakgrund av vad vi beskrivit i denna motion omkvinnors ställning i och i övriga , är det intekonstigt om många kvinnor i känner en oro över hursvenska kvinnors sitution blir vid ett EG-medlemskap.Det handlar om att väga olika faktorer mot varandra.Ett uppgivande av en stor del av den nationellasjälvbestämmanderätten, en fortsatt ev. harmonisering påolika områden t.ex. skattepolitiken måste vägas mot enväntad högre tillväxt som kan fördelas och därmed säkravälfärden. Sambanden är inte givna, svaren går inte alltidatt finna.Många kvinnor studerar nu EG-frågan. Fler kommer attgöra det före folkomröstningen. Det finns ett otvetydigtbehov för kvinnor att fördjupa sina kunskaper om vad enEG-anslutning kan komma att innebära just för kvinnorna.Mot den bakgrunden är det synnerligen angeläget attavsätta resurser för detta ändamål. Kunskapen föder nyafrågor. Det är viktigt att ta kvinnors oro på allvar. Detta harregeringen möjlighet att visa i de förhandlingar som skallstarta. I förhandlingarna skall våra villkor drivas inför detavtal om vilket vi skall rösta.Regeringens hittillsvarande hållning inger tyvärr intemycket hopp. Många av de förslag till nedskärningar i densvenska budgeten som lagts, har motiverats med enkommande EG-anslutning. Det är en passiv inställning ochbidrar knappast till att göra de tveksamma mindre ängsliga.Några saker är nu viktigt att poängtera:dekonsekvensanalyser som har gjorts och skall göras måstevara lättillgängliga för allmänheten.alla analyser somgörs, av utskott, departement, förhandlare m.m. skall ocksågöras avseende på kvinnor och män.den svenskaförhandlingsgruppen måste bestå av både kvinnor och män.Det är väl känt från forskning i många länder att kvinnoroch män med olika erfarenheter, uppmärksammar olikaproblem och aspekter.i händelse att slutsatsen frånkonsekvensanalyserna är negativ för den stora gruppenkvinnor, måste detta tas upp i förhandlingarna, på ett sådantsätt att resultatet blir annorlunda.Målet jämställdhet, innebärande lika möjligheter attförena föräldraskap och förvärvsarbete för kvinnor ochmän, måste garanteras också vid en anslutning till deneuropeiska gemenskapen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla analyser som görs införfolkomröstningen skall göras avseende på kvinnor ochmän,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den svenskaförhandlingsgruppen måste bestå av både kvinnor och män,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att målet jämställdhet --innebärande lika möjligheter för kvinnor och män attförena föräldraskap och förvärvsarbete -- måste garanterasvid en anslutning till den Europeiska gemenskapen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskilda medel till kvinnor förinformationsinsatser inför folkomröstningen.1Stockholm den 27 januari 1992Margareta ()()()()()()1 Yrkandena 1 och 4 hänvisade till KUBarnomsorg1990 har publicerat följande siffrorför offentlig barnomsorg, i % av alla barn i nämndaåldersgrupp.Barn under 3 årFrån tillskolålderTyskland (1987)3 %65--70 %Frankrike (1988)% +Italien (1986)% +Nederländerna (1989)2 %50--55 %Belgien (1988)% +Luxemburg2 %55--60 %Storbritannien2 %35--40 %Irland2 %55 %Danmark48 %85 %Grekland4 %65--70 %Portugal6 %35 %Spanien(? )65--70 %FöräldraledighetTyskland14--. Far eller mor kan ta 18månaders ledighet efter förlossning. Staten betalar () i 18 månader.Danmark28 veckor. 4 veckors ledighet före förlossning betalas avsocialförsäkringen. Efter förlossning är båda föräldrarnaberättigade till totalt 24 veckors ledighet med Dkr 2.457 pervecka ().Frankrike16 eller . Familj med ett eller två barn, sex veckorföre förlossning och 10 efter. av lönen skattefritt.Luxemburg16 veckor, före förlossning och efter samtytterligare om modern ammar. Krav: sex månaderssocialförsäkringsbidrag året före förlossning.Belgien15 veckor till 79,av förtjänst upp till BF 3.033 () perdag, samt BF 31.289 () bidrag för första barnet och BF21.580 för varje annat.Holland16 veckor (20 enligt några kollektivavtal), föreförlossning. Mammor och pappor med tjänst medbarn kan förkorta arbetsdagen i 6 månader.Italien22 veckor eller fler. Skattepliktig ersättning på avbruttolönen. Högst 6 månader med skattepliktig ersättningpå brutto. Föräldrar kan arbeta mindre perdag i ett år.Spanien16 veckor (18 för tvillingar). Far kan ta de sista 4 veckornasom föräldraledighet. Mammor har ledigt omdagen för att vårda barnet . Föräldrarkan arbeta kortare dag.England18 veckor. betalning , till44.50 pund (), samt obetalt med rätt attåtervända till arbetet tjänst. Mindre än två årstjänst: till , ingen rätt attåtervända till arbetet.Grekland15 veckor (), före förlossning och 53dagar efter. Mammor berättigade till en timmes betaldledighet under arbetet för att amma och vårda barnet underförsta året efter födelsen.Irland14 veckor, måste tas ut före förlossning och 4veckor efter. Mödrapenning är av bruttoförtjänsten,() , max 154 irl.pund().Portugal13 veckor () av vilka 60 måste tas efter förlossning.Mödrapenning är normal lön. Anställda är berättigade tilltvå 30 minuters förkortningar av arbetstiden för amning. (Fakta och siffror från , November22.24.1991, ref till källa; Personalpolitik i --P EInternational, Eurostar, CSFB, nationella departement)Sverige450 dagar, kan tas ut före förlossning. Bådaföräldrarna; pappor berättigade i samband medfödelsen. Betalning på samma grund som sjukförsäkring.Finland263 arbetsdagar. kan tas ut före förlossning.Föräldrar kan dela ledigheten.Norge24 veckor, kan tas ut före förlossning. Pappor ärberättigade utan ersättning i samband medbarns födelse. Föräldrar kan dela ledigheten.Island6 månader, 1 månad kan tas ut före förlossning. Föräldrarkan dela ledigheten.Tjeckoslovakien20 veckors mödrapenning: av lönen. Förlängd ledigheti , en bestämd summa. Föräldrar kan turas om.Ungern24 veckor, full nettolön. Tills barnet är avnettolön. Pappor kan ta över . Tredje året:enhetsbelopp.Polen16 veckor för första barnet, full nettolön förytterligare barn. Fast bidrag för första barnet till 2-årsdagen, för syskon till 3-årsdagen. Pappor kan ta överledigheten.Sovjet18 veckor, full nettolön. Fast summa tills barnet är 3 år.Pappor kan ta över ledigheten.Bulgarien12 veckors minimum.1:a barnet 120 dagar2:a barnet 150 dagar3:e barnet 180 dagar4:e barnet 120 dagar100% av bruttolönen. Därefter en fast summa, för de treförsta barnen till 2-årsdagen, obetalt till 3-årsdagen. Papporeller far- och morföräldrar kan ta över ledigheten.Rumänien112 dagar. Till 1-årsdagen av månatliga lönen.