mot · GF02Jo508 · 1992-01-27 00:00:00 — Minskning av antalet djurförsök, m.m. har åtskilliga gånger uttalat att antaletdjurförsök skall minska och ett antal åtgärder har vidtagitsi detta syfte.Åtgärderna har dock inte varit tillräckliga. Antaletplågsamma djurförsök är fortfarande mycket stort ochmånga djur utsätts för onödigt lidande. Ytterligare åtgärderbehöver därför vidtas.Avvecklingsplan för djurförsökenSom ett led i att minska antalet djurförsök infördes l979djurförsöksetiska nämnder med uppgift att pröva alladjurförsök. Sedan nämnderna infördes har dock bara ettdussin ansökningar avslagits. Därutöver har vissadjurförsök ändrats efter prövning i nämnderna.Någon tillförlitlig statistik över antalet ansökningar ochanmälningar till nämnderna finns inte, men de torde uppgåtill ca 15.000.Om det skall bli något reellt innehåll i riksdagensuttalande om att antalet djurförsök kraftigt skall minska,krävs nu en systematisk avvecklingsplan.En sådan avvecklingsplan måste bl.a. innehålla förslagom att ökade resurser ställs till centralaförsöksdjursnämndens försorg för forskning kringalternativa metoder.Det är också viktigt att de resultat som uppnås när detgäller alternativa metoder ges spridning så att de kantillämpas på andra institutioner. Genom en organiseradspridning av sådana resultat underlättas också de olikadjurförsöksetiska nämndernas möjlighet att neka tillståndtill djurförsök då alternativa metoder kan användas.En utvärdering av djurförsökens verkliga betydelse sommodell för att behandla olika sjukdomar och som testmetodför kemikalier, bekämpningsmedel, kosmetika, läkemedelosv är mycket angelägen.Olika myndigheters föreskrivande av tester av olika slagför godkännande av produkter som släpps ut på marknadenär i starkt behov av en översyn om antalet djurförsök skallkunna minskas.De exempel som nämnts ovan är några delar som måsteingå i en avvecklingsplan för djurförsöken. bör ges i uppdrag att utarbeta ettförslag till en sådan avvecklingsplan. Målet bör därvid varaatt antalet djurförsök, och antalet djur som används viddessa försök, skall minska med fram till år2000.Avgifter för djurförsökLantbruksstyrelsen har att utöva tillsyn enligtdjurskyddslagen. Ett område där tillsynen, enligt vårmening, varit bristfällig är djurförsöken. I och med den nyadjurskyddslagens skärpta bestämmelser om djurförsökkrävs betydligt ökade resurser för att lagen verkligen skallfå genomslag i praktiken.En metod som bör prövas för att tillskapa nödigaresurser, och även medverka till att nedbringa antalet djursom används för djurförsök, är en avgiftsbeläggning.Ett sådant avgiftssystem bör utformas så att en avgift tasut för varje djur som används i försöken. Antalet användadjur framgår av ansökan till djurförsöksetisk nämnd.En sådan avgift torde leda till en viss självsaneringeninom djurförsöksverksamheten och leda till att färre djuranvänds.För att motverka att syftet med avgiften kringgås, genomatt samma djur används i flera experiment, bör enbestämmelse införas i tillämpningsföreskrifterna somförbjuder en sådan hantering. Detta är en fråga avprincipiell betydelse ur etisk synpunkt, eftersom lidandetför det enskilda djuret blir större, om det utsätts förupprepade ingrepp eller manipulationer.Satsa på alternativenI den nya djurskyddsförordningen stadgas att djurförsökskall kunna avstyrkas av djurförsöksetisk nämnd omlikvärdig kunskap kan erhållas med andra metoder. För attdetta skall kunna ges en effektiv tillämpning fordras eninventering av dels de alternativa metoder som finns, delsde rutiner och tekniker som finns, som kan lindra djurenslidande i de försök som sker.Erfarenheter från granskningar av ansökningar omdjurförsök som behandlats av de djurförsöksetiskanämnderna visar att rutinerna och metoderna för hanteringav djuren i olika moment av försöken varierar mellan deolika institutionerna. Likaså visas att kunskaperna om bästametod, för försöksdjuret, också varierar mellan de personersom skall hantera dem. När det gäller anvisning avalternativa metoder till det föreslagna djurförsöket harpraxis varierat i nämnderna.En samlad kunskap om vilka alternativ som är möjligafinns inte . Därför bör en inventering, som nämntsovan, göras. Det aktuella kunskapsläget måste ocksåförmedlas till de berörda, d v s forskare och ledamöter i dedjurförsöksetiska nämnderna. Det är också viktigt attkunskaperna hålls aktuella i takt medutvecklingen.En sådan kunskapsuppbyggnad ochkunskapsförmedling bör vara en uppgift för centralaförsöksdjursnämnden i sin egenskap av högsta myndighetför djurförsöksverksamheten i landet.Förbud mot djurhållningEtt område där den nuvarande djurskyddslagen fungerardåligt är i ärenden där djur far illa. Problemet består i attnär någon missköter sina djur kan vederbörande ganskaohämmat fortsätta med djurhållning trots tidigare utfärdatförbud.När någon som är förbjuden att hålla djur på grund avvanskötsel ändå skaffar nya djur kan inte myndigheternadirekt genomföra ett omhändertagande av djuren.Myndigheterna kan tvingas in i en ny beslutsprocess medmöjligheter till överklagande till nästa myndighet o s v.Denna process kan ta och riskerardjuren att fara illa.Det är inte rimligt att djurskyddet på detta sätt åsidosättsoch det är i klar strid med intentionerna idjurskyddslagstiftningen.Djurskyddslagen bör därför förbättras så att man kanskydda djuren mot lidande på ett bättre sätt än vad lagenmedger i dag.Riksdagen bör därför av regeringen begära förslag omändring i djurskyddslagen så att dessa problem undanröjes. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avvecklingsplan fördjurförsöken,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avgiftsbeläggning av djurförsök,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inventering av alternativametoder till djurförsök,4. att hos regeringen begär förslag till ändringi djurskyddslagen när det gäller förbud mot hållande av djurenligt vad som anförts i motionen.