mot · GF02Bo407 · 1992-01-27 00:00:00 — VattenVattenlagen behöver förändras så att den får en tydligaremiljöprofil. I vattenmål måste de allmänna intressenaföreträdas av en myndighet med god miljökompetens. Flerän sakägarna t.ex. ideella organisationer borde ha rätt attföra talan i vattenmål.Vattenkraften är ingen miljö- och naturvänligenergikälla. Kraftutbyggnad medför tvärtom stora skadorpå den omgivande naturen, på fisket, på rennäringen, påjord- och skogsbruket och på kulturminnesvården. Innaningrepp i vattendrag sker är det nödvändigt att erforderligaundersökningar utförs så att konsekvenserna noggrantutreds. Ett begånget misstag kan aldrig repareras.Offensiv lagstiftningUtbyggnaden av s.k. minikraftverk har de senaste årenmedfört ett kraftigt ökat exploateringstryck mot en radskyddsvärda bäckar och åar. Beslutsordningen förminikraftverk bör förändras så att risken för omfattandemiljöskador till följd av en utökad exploatering undanröjs.Regeringen bör förbehålla sig prövningen av ett antalminikraftverk, även i sådana fall där inte undantagna älvarberörs. Det skulle skapa en praxis som skulle gedomstolarna en viss vägledning i deras bedömning avallmänna intressen. Enligt de ändringar som skedde ivattenlagen i samband med NRL har regeringen inte längreobligatorisk prövning av små vattenkraftverk i undantagnaälvar. Det innebär att domstolarna själva fäller avgörandeti dessa fall. Mot bakgrund av de starka skyddsintressen somär knutna till de undantagna älvarna bör man inte överlåtabedömningen enbart till vattendomstolarna. Regeringenbör alltså ha det slutliga avgörandet i fall som rör deundantagna älvarna.Vattenlagens tillåtlighetsregler bör ändras så attskadornas omfattning vid bygge av minikraftverk får enriktig bedömning. bygger domstolarna sinabedömningar på erfarenheter från vattenmål som gällt storakraftverk och förhållandevis omfattande skador. Därmedhar man svårt att göra en riktig bedömning av skadorna idessa små vattendrag. Även små vattendrag skall omfattasav samma utredningsmöjligheter enligt VL 11 kap 10§ som de stora vattenkraftsföretagen -- mot bakgrund avatt det oftast saknas grundläggande kunskaper om de småvattendragen. bör ha ansvaret för attutredningsarbetet genomförs.Myndighet med miljökompetensI dag har kammarkollegiet till uppgift att företrädaallmänna intressen i vattenmålen. Då skall ägar-,samhällsekonomiska-, kommunala ekonomiska intressensamt natur- och miljöhänsyn beaktas. Kammarkollegiet haren ställning som gör det svårt att ta till vara modernamiljöintressen. Myndigheten saknar egen sakkunskap idessa frågor.En förutsättningslös översyn av Kammarkollegiets roll ivattenmålen bör genomföras. Mycket talar för att enmyndighet med större eget ekologiskt kunnande borde varamer ändamålsenlig som företrädare för det allmännasintressen.Utvidgad talerättStörre vikt måste fästas vid medborgarnas intressen. Enutvidgad talerätt är befogad. Fler än sakägare, t.ex. ideellaorganisationer borde tillförsäkras en fristående rätt att föratalan i vattenmålen.Med flera taleberättigade skulle processen i vattenmålbli mer komplicerad och högre krav skulle ställas pådomstolarna. Vi anser att den utvecklingen är nödvändigför att garantera att de ekologiska aspekterna skall få enmer framskjuten plats i bedömningen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att regeringen bör förbehålla sigprövningen av vissa minikraftverk som vägledning förvattendomstolarnas bedömning av allmänna intressen,2. att hos regeringen begär förslag om ändringav vattenlagens tillåtlighetsregler i enlighet med vad somanförts i motionen,3. att beslutar om en ändring av vattenlagen såatt även mindre vattenkraftsprojekt omfattas av sammautredningsmöjligheter som större vattenföretag enligt VL11 kap 10§,4. att beslutar om en sådan lagändring attvattenkraftsprojekt i undantagna älvar och älvsträckoralltid skall prövas av regeringen.