mot · GF02A225 · 1992-01-27 00:00:00 — En sådan bör exempelvis innehålla riktlinjerför rekrytering av personal, befordran,kompetensutveckling och personalutveckling. Parterna börockså se över i vilken utsträckning arbetsorganisation,lönesättning och arbetstider kan förhindra jämställdhetmellan könen.Våra förslag -- arbetsrättenDen svenska modellen inom arbetsrätten har sin grund irikstäckande kollektivavtal och välorganiserade fackligaparter, som i förhandlingar löser de flesta tvister. Under1970-talet infördes en omfattande arbetsrättslig lagstiftningi syfte att demokratisera arbetslivet.En viktig del i förnyelsen av arbetslivet är attmodernisera arbetsrätten. Det finns många skäl till dettabåde mot bakgrund av utvecklingen i företagen och isamhället i övrigt, men också med hänsyn till deninternationalisering som sker. Målsättningen för osssocialdemokrater är att ha ett fortsatt demokratisktarbetsliv med ett verkligt inflytande för löntagarna ochderas fackliga organisationer. Detta var grunden till dedirektiv för en arbetsrättslig översyn som densocialdemokratiska regeringen beslutade om den 15 augusti1991. Dessa direktiv har upphävts av den borgerligaregeringen.Med målsättningen ovan som grund menar vi att denframtida arbetsrätten bör ha följandeinriktning.Den fria förhandlingsrätten och rättenatt vidta fackliga stridsåtgärder får inte inskränkas.Föreningsrätten bör stärkas genom ett starkareanställningsskydd för fackligt förtroendevalda.Lagreglering av ideella organisationers inre angelägenheteravvisas, liksom regler om den s.k. negativaföreningsrätten.Det gäller att slå vakt omkollektivavtalet som bärare av de enskildas rättigheter ochskyldigheter och som medel att uppnå samarbete mellanarbetsmarknadens parter.Parterna bör stimuleras attträffa avtal om ett decentraliserat medinflytande för deanställda. Det gäller särskilt att uppnå ett ökat inflytandeför den enskilde över sin egen arbetssituation.Löntagarnas inflytande vid företagsförvärv måste öka.De arbetsrättsliga reglerna bör inte påverkas av hurarbetsgivaren väljer att organisera sin verksamhet.Detillfälliga anställningarna bör minska i antal.Anställningsskyddet får inte försvagas.Ökaduppmärksamhet måste ges åt skyddet för de anställdasintegritet.Företagens internationalisering måsteföranleda ett ökat inflytande för de anställda iinternationella koncerner.Lagändringar bör nu genomföras inom någraområden.Riksdagen bör lagstifta om attsmåföretag får möjlighet att försäkra sig motsemesterlönegrundande frånvaro i enlighet med vad somföreslås i utredningen 1991:109. Förslag till lagtextfinns i bilaga 5.Riksdagen bör också lagstifta omett utökat inflytande för de anställda vidföretagsförvärv i enlighet med förslag i utredningenDs 1991:34. Förslag till lagtext finns i bilaga 6.Våra förslag -- anslagsfrågorVi accepterar att bidraget till företagshälsovårdenförsvinner under förutsättning att en lagenlig skyldighetinförs för arbetsgivarna att tillhandahålla företagshälsovårdav god kvalitet.Användningsområdet för de s.k. MBL-medlenändrades så sent som . Dessa medel möjliggör förde fackliga organisationerna att utbilda de anställda i viktigafrågor om arbetslivets förnyelse. Det är viktigt att deanställdas kunskaper ökar exempelvis om hurförändringsarbete kan bedrivas på arbetsplatsen. Detta gerbättre möjligheter att öka produktiviteten. En betydandedel av medlen går också enligt uppgift till utbildning ijämställdhetsfrågor. Vi kan därför inte acceptera att dessamedel försvinner. Allra minst som regeringen planeraromfattande förändringar i den arbetsrättsligalagstiftningen. Däremot får också sparsamhet gälla för dettaområde, varför vi accepterar en neddragning med 50milj.kr.Därmed accepterar vi att dessa 50 milj.kr. används föratt finansiera arbetarskyddsverket ocharbetsmiljöinstitutet.Den borgerliga regeringens politikDen nuvarande borgerliga regeringen tycks varafullständigt ointresserad av arbetslivets förnyelse. Denoffensiv som den socialdemokratiska regeringen inledde föratt förnya arbetslivet har inte bara avbrutits utan dessutomförsvagats. Insatser för bättre arbetsmiljö verkar varabannlysta av regeringen. Det är särskilt allvarligt medhänsyn till att förnyelsearbete alltid riskerar att avstanna ien lågkonjunktur. Det krävs då att extra storaansträngningar görs för att detta inte skall hända.Men regeringen ägnar krafterna åt att på löntagarnasbekostnad stärka arbetsgivarnas ställning, bekämpalöntagarnas organisationer, ifrågasätta den friaförhandlingsrätten, försämra möjligheterna till ett aktivtförnyelsearbete och lägga nya bördor på dem som drabbasav ohälsa.Regeringens politik innebär att löntagarnas och defackliga organisationernas ställning på arbetsplatserna skallförsvagas. Anställningstryggheten urholkas och inflytandetför de anställda blir mindre. Fackliga fri- och rättigheterskall beskäras, fackligt arbete försvåras och fackförbundensekonomi undergrävas.I det aktiva arbetsmiljöarbetet spelarföretagshälsovården en viktig roll. Den har byggts uppunder och omfattar nu av de anställda. Utan att ens fundera överkonsekvenserna vill den borgerliga regeringen ta sin handfrån företagshälsovården. Det kan få mycket allvarligaföljder för det förebyggande arbetsmiljöarbetet, liksom fördet aktiva rehabiliteringsarbetet som bedrivs ute påarbetsplatserna.Resurserna för kompetensutveckling av vuxna skärs neddramatiskt och de anställda får kraftigt försämrademöjligheter att lära sig hur förnyelsearbetet kan bedrivas påarbetsplatserna.Anställda på arbetsplatser med besvärligaarbetsmiljöproblem kommer att drabbas hårt avregeringens förslag att införa samt av deaviserade försämringarna i arbetsskadeförsäkringen. Dessaförändringar kommer att slå speciellt hårt mot kvinnorna.Det gäller inte minst förslagen om att inte längre accepterabelastningsskador som arbetsskada. Det kommer inte baraatt drabba främst kvinnorna ekonomiskt utan ocksåallvarligt försvåra det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Entillförlitlig rapportering av arbetsskador på arbetsplatsen ärnämligen en nödvändig och grundläggande del i detförebyggande arbetet.6. Aktiv arbetsmarknadspolitikBakgrundVår ekonomiska politik är inriktad på att bekämpainflationen, stärka konkurrenskraften samt stimuleratillväxt och produktivitet. Huvuduppgifterna nu är att brytaden nuvarande lågkonjunkturen samt främja långsiktigekonomisk tillväxt.Arbetsmarknadspolitiken är en mycket viktig del i denekonomiska politiken. Arbetsmarknadspolitiken påverkararbetsutbudet, utnyttjandet av arbetskraften ochanpassningen på arbetsmarknaden. Politiken har undersenare år i stor omfattning inriktats mot att öka utbudet avarbetskraft, underlätta omställningen på arbetsmarknadenoch förändra de dåliga jobben. En omfattande satsning påutbildning har skett främst genomarbetsmarknadsutbildningen. harockså s.k. utbildningsvikariat inrättats.Inriktningen och omfattningen av den aktivaarbetsmarknadspolitiken framgår av nedanstående tabell.Tabell 3.a19pDe satsningar som gjorts innebär att ökningen av denöppna arbetslösheten kraftigt kunnat begränsas, samtidigtsom tusentals löntagare fått en ny eller bättre utbildning. Påett år beräknas av arbetskraften genomgå någon form avvidareutbildning. Denna politik är en nödvändig investeringför framtiden och måste fullföljas.Våra förslag till inriktning av arbetsmarknadspolitikenDen dåliga konjunkturen måste också fortsättningsvisutnyttjas till att öka arbetskraftens kompetens och till andraåtgärder som underlättar anpassningen påarbetsmarknaden och förbättrar den enskildes möjligheteratt hävda sig på arbetsmarknaden. En hård prioriteringmåste göras av mer omfattande insatser till sökande medstörst behov som riskerar långtidsarbetslöshet. Det är ocksåen förutsättning för att förhindra att utförsäkring sker frånarbetslöshetskassan.Mot den här bakgrunden avvisar vi regeringens försökatt försvaga den aktiva arbetsmarknadspolitiken ochanvända arbetslösheten som ett medel i den ekonomiskapolitiken. Vi säger nej till planerna på att av ideologiskaskäl fritt tillåta vinstsyftande arbetsförmedlingar.För det kommande budgetåret bör följanderiktlinjer gälla.Arbetslinjen skall hävdas. Aktivaåtgärder såsom arbetsmarknadsutbildning ochrörlighetsstimulanser skall tillgripas föresysselsättningsskapande åtgärder. Kontantstöd skalltillgripas i sista hand.Platsförmedling skall prioriteras.Varje ledig plats är viktig för att tillgodose arbetsgivarensbehov och förkorta arbetslöshetstiden. Vakanstiderna börminska och ökningen av arbetslöshetstiderna begränsas.Ansträngningarna för att få flyktingar och andra invandrarei arbete måste fortsätta med minst oförminskad takt.Antalet arbetshandikappade som lämnar förmedlingen ocharbetsmarknadsinstitut och som placeras i arbete ochutbildning får inte minska jämfört med innevarandebudgetår.Den svaga arbetsmarknadssituationen får intemedföra att ungdomsarbetslösheten drastiskt ökar. Nyametoder bör prövas för att få ungdomar upp till iarbete eller utbildning.Långtidsarbetslösheten måstebegränsas.Insatserna för att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden skall intensifieras.Arbetslinjen måste hävdas och förstärkas, liksom aktivainslag av jobbsökaraktiviteter i olika åtgärder. Vi är därförmotståndare till en försvagad arbetslinje iarbetslöshetsförsäkringen. Vi anser att de fackligaorganisationerna spelar en viktig roll i försäkringen ochderas engagemang för att hävda arbetslinjen är omistligt. Idet nuvarande ekonomiska läget kan vi inte heller accepteraen förändring av försäkringen som innebär betydandekostnadsfördyringar. Vi accepterar inte heller den ökningav egenavgiften som föreslås.Våra förslag till åtgärder m.m.Regeringen föreslår att satsas påolika former av direkt konjunkturberoende åtgärder. Detinnebär en ökning med , eller , jämfört med innevarande budgetår. Det betyder atten kostnadsuppräkning har skett och att AMS kan engageralika många i aktiva åtgärder som under innevarandebudgetår. Vi har tidigare påpekat att detta är en för lågambitionsnivå och att det är nödvändigt att senare redovisahur fler arbetslösa kan erbjudas aktiva insatser.AMS får dock betydande resurser för att kunnaförverkliga den inriktning av politiken som vi redovisattidigare. På ett par områden bör dock förändringar göras.Som vi understrukit tidigare bör det i en lågkonjunkturvara högkonjunktur för utbildningsinsatser.Företagsanknuten utbildning är då viktig för att stärkakonkurrenskraften och förhindra friställningar. Det extrastöd som givits till tillverkningsindustrin har lett till attantalet i utbildning ökat kraftigt. Vi motsätter oss därför attdenna försöksverksamhet upphör. För att möjliggöra dethögre stödet vill vi öka på anslaget med 100 milj.kr.Det är också angeläget att AMS fortsätter insatserna föratt öka antalet anställda i utbildningsvikariat. Målet måstevara att nå minst 20 000 personer i månaden.Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen nuaccepterat vårt förslag från om attengagera fler 20--24-åringar i jobbsökaraktiviteteroch därför anslagit medel till bl.a. mer personal. Det behövsdock ytterligare medel för otraditionella insatser, så attAMS på ett så flexibelt sätt som möjligt får pröva sig framtill effektiva åtgärder för att bekämpaungdomsarbetslösheten. För detta ändamål vill visatsa 250 milj.kr.Inriktningen bör vara att i första hand skaffa fram arbeteinom den privata delen av arbetsmarknaden, främst vid småoch medelstora företag. I andra hand, och beroende påindividens förutsättningar, bör ungdomarna få utbildning.Och först i sista hand bör anställning i offentlig sektorkomma ifråga.De åtgärder som AMS kan använda sig av kan varanya former av stöd till arbetsgivarna i små och medelstoraföretag,olika bidragsnivåer i olika län beroende påarbetsmarknadssituationen,ekonomiska incitament tillungdomarna själva vid anställning i sådana företag,uppsökande verksamhet bland ungdomar och arbetsgivareinom det privata näringslivet,jobbsökaraktiviteter meddenna inriktning,ekonomiska incitament för deltagande iutbildning som leder till anställning vid små och medelstoraföretag.Självfallet bör det ankomma på regeringen att utformade närmare riktlinjerna för denna verksamhet. Med dessaviktiga marginalinsatser kan väsentliga framgångar nås närdet gäller att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Målet förverksamheten är klar. Väsentligt fler ungdomar skallberedas anställning i små och medelstora företag inom detprivata näringslivet. Fler ungdomar skall utbildas för arbetei det privata näringslivet. AMS måste självfallet lämna ennoggrann redovisning över hur dessa extra medel använtsoch vilka erfarenheter man gjort.Vi kan redan nu förutse att många ungdomarunder kommer att vara arbetslösa ,inte minst i storstäderna. De måste engageras i aktivaåtgärder av olika slag. har man sommarlov vidskolor och högskolor. Det finns alltså gott om lediga lokaleroch säkert också många lärare som är beredda att görainsatser under delar av sommaren. Det finns ocksålärarkapacitet på annat håll, t.ex. bland bildningsförbundenoch de arbetslösa. Regeringen bör därför få i uppdrag attverka för att AMS i samarbete med kommuner ochhögskolor ordnar en omfattande utbildnings- ochinformationsverksamhet . Det kan varaallt från ren utbildnings- och kursverksamhet till jobb-sökarkurser, yrkesvägledning, information omutbildningsalternativ, svenska för invandrare, rekryteringtill gymnasieskolan osv. Arbetsmarknadsdepartementetbör tilldelas ett särskilt anslag som skall användas till att gebidrag till kommuner och högskolor för lärarkostnader ochdylikt. Lediga lokaler finns. bör avsätta 75milj.kr. för detta ändamål och regeringen få i uppdrag attutfärda de närmare riktlinjerna för verksamheten och hurdenna skall organiseras. Bidragen kan administreras avAMS eller på annat sätt. Målsättningen bör vara att såmånga ungdomar som möjligt deltar i sådana aktiviteterunder . Vi föreslår att regeringen genast börjarplanera för dessa aktiviteter.För att stimulera byggande bör en särskild insatsgöras. AMS bör få ett särskilt anslag för räntebidragtill kommuner och landsting för bygginvesteringar, ny- ellerombyggnad eller reparationsarbeten, som tidigareläggs ochsom bedöms vara viktiga bl.a. ur sysselsättningssynpunkt.Särskilt sysselsättningsintensiva projekt skall prioriteras.Det kan bli fråga om investeringar i skolor, sjukhus ochandra anläggningar. Investeringarna måste påbörjas senasti och får inte finnas med i kommunensbyggplaner . Räntan för kapitalkostnaden får täckasunder högst . Kommunen får själv stå för kapitalet.Anslaget bör uppgå till 780 milj.kr. Detta kommer attresultera i byggande för minst 3 miljarder kronor.Kostnaden för budgetåret kan beräknas till 390 milj.kr.Anvisning av arbetskraft skall ske av AMS.Våra förslag till förvaltningskostnaderFr.o.m. gäller en nyarbetsförmedlingslag. Den förutsätter för sin tillämpning attAMS dels utövar tillsyn över lagens efterlevnad och dels attAMS beviljar vissa tillstånd. För detta ändamål harriksdagen tidigare beviljat AMS visst resurstillskott. Dettavill nu regeringen dra in med motivering att det inte ärnödvändigt att AMS fullgör dessa uppgifter, eftersom lagenskall ändras. Regeringens synsätt i denna fråga äroacceptabelt. Så länge nuvarande lagstiftning gäller är detAMS ansvar att se till att den efterlevs och regeringens attse till att AMS har resurser för detta.För att kunna bedriva uppsökande verksamhet blandlångtidsarbetslösa i samarbete med t.ex. de fackligaorganisationerna bör AMS tillföras 40 milj.kr.Våra förslag -- AMU-gruppenSåsom gruppen föreslagit bör dess verksamhetbolagiseras för att kunna bedrivas på ett mer effektivt sätt.Det finns ingen anledning att avvakta med detta beslut,vilket regeringen föreslår. Däremot tar vi avstånd frånregeringens planer att eventuellt privatisera AMU-gruppen. Detta står i strid med skyldigheten för gruppen atttillhandahålla arbetsmarknadsutbildning och göra detta tilllägsta möjliga kostnad. Bolagiseringen bör göras per den 1januari 1993.Våra förslag -- SamhallÄven bör bolagiseras såsom föreslagits i SOU 1991:67. Denna bolagisering bör genomföras per den 1januari 1993 och enligt de riktlinjer som utredningenföreslagit. bör såsom utredningen föreslår ett nyttfinansieringssystem med ett fast krontalsanslag införas förSamhall, som förbättrar möjligheterna att effektiviseraverksamheten och därmed anställa flerarbetshandikappade. För de medel som anslås bör krävasen lägsta nivå på antalet arbetade timmar.Den borgerliga regeringens politikDen borgerliga regeringen tar inte den aktivaarbetsmarknadspolitiken på tillräckligt stort allvar.Ambitionsnivån är för låg. Utan att ens analyserakonsekvenserna för den aktiva arbetsmarknadspolitiken borgerliga regeringen dels tillåta vinstsyftandearbetsförmedlingar och dels införa en allmän, obligatoriskarbetslöshetsförsäkring, där de fackliga organisationernasroll ifrågasätts. Vi menar att den offentligaarbetsförmedlingen spelar en unik roll i den aktivaarbetsmarknadspolitiken, vilket också framgår avinternationella jämförelser. Likaså är arbetslinjen iarbetslöshetsförsäkringen en grundförutsättning i dennapolitik, liksom de fackliga organisationernas ansvar för ochhantering av försäkringen.Regeringens ekonomiska politik kommer att leda till attarbetslösheten stiger mycket kraftigt. Det i sin tur kommeratt innebära att utbetalningarna av kontantstöd kommer attnå rekordnivåer.7. RegionalpolitikenBakgrundRiksdagen ställde sig bakom densocialdemokratiska regeringens förslag till den långsiktigainriktningen av regionalpolitiken. Kännetecknen i dennapolitik är att tillväxten skall bli högre, rättvisan mellan olikalandsdelar öka och valfriheten för befolkningen bli större.Den socialdemokratiska regeringen gav mot dennabakgrund regionalpolitiken följande inriktning. Ensamordnad syn tillämpades i regeringen för att inte deregionalpolitiska målen skulle undergrävas. Detta gälldeockså för verk, myndigheter och statliga företag. Mer stödgavs till infrastruktursatsningar och utbildning, mindre tillgenerella subventioner och direkt företagsstöd. Relativt settmer stöd tilldelades tjänstesektorn och mindre tillindustrisektorn. Det egentliga stödområdet har begränsatstill områden där långsiktiga strukturella problem finns, menmöjlighet har funnits till flexibilitet vid tillfälligasvårigheter. Beslutsprocess och resurser hardecentraliserats från central till lokal nivå. Lokala initiativhar uppmuntrats.Vår syn på sakenEn viktig utgångspunkt för oss socialdemokrater är attregionalpolitiken inte får begränsas till de insatser som kangöras med vissa öronmärkta anslag. Om jämlika villkor förbosättning och arbete skall kunna upprätthållas i helalandet, måste regionalpolitiskt tänkande prägla skildapolitikområden.Det är regeringen som har det yttersta ansvaret för att såsker. Därför måste formerna utvecklas för samordning avstatens insatser inom och mellan olika samhälls- ochpolitikområden så att de regionalpolitiska målen främjas.En av de viktigaste insatserna för regional utveckling äratt förbättra infrastrukturen i form av vägar, järnvägar ochteleservice. Den socialdemokratiska regeringen föreslog ipropositionen om näringspolitik för tillväxt ett omfattandeprogram i detta syfte. beslutades om ett stortantal strategiska projekt, för vilka redan då intecknades ca11 000 milj.kr. Dessa kommer att få mycket stor betydelseför den långsiktiga ekonomiska utvecklingen i hela landet.Projekten är också viktiga för att stimulera sysselsättningenunder den nu rådande lågkonjunkturen.Den verksamhet som bedrivs genom statliga verk,myndigheter och bolag är ofta av avgörande betydelse föratt regionalpolitiska mål skall kunna uppnås. Det gällerexempelvis inom posten, och vägverket.Regeringen har det yttersta ansvaret för att statliga verk,myndigheter och bolag organiserar sin verksamhet så attregionalpolitiska hänsyn blir beaktade. Rationaliseringarmåste genomföras för att statlig verksamhet skall varaeffektiv, men en samordning och en helhetssyn måste präglaarbetet så att inte målsättningen om regional balans gårförlorad.Utbildning och forskning är andra viktiga inslag i såvälregional- som näringspolitiken. Detta måste beaktas vidfördelning av resurser till universitet och högskolor.Våra förslagDen inriktning av regionalpolitiken som den haftunder den tidigare socialdemokratiska regeringen bör liggafast. Den har varit mycket framgångsrik. Vi motsätter ossbestämt en ändrad inriktning av regionalpolitiken frånlokaliseringsbidrag mot kraftigt ökade möjligheter tillnedsatta sociala avgifter.I stället vill vi satsa 200 milj.kr. mer än regeringenpå lokaliseringsbidrag, som är ett effektivt medel attskapa jobb i berörda regioner.De senaste årens satsningar på ny teknik och utbyggdteleoch dataservice har skapat förutsättningar förutlokalisering av tjänsteföretag. Densocialdemokratiska regeringen medverkade till en radframgångsrika etableringar av sådana företag i bl.a.Norrlands inland. Regeringen måste aktivt arbeta för attflera sådana insatser kan komma till stånd.Vi vill därutöver satsa 170 milj.kr. ytterligare påden regionala utvecklingen. Genom att länsstyrelserna fårstörre ekonomiska resurser har man också möjlighet att såeffektivt som möjligt ta itu med de problem man anser varamest angelägna.Regeringen måste vidare se till att det blir en väl avvägdregional spridning på den infrastrukturellautbyggnaden och att utbyggnaden snabbas upp medhänsyn till läget på arbetsmarknaden. Här saknas heltförslag i budgeten.Vi föreslår att 20 milj.kr. extra satsas påinfrastrukturens utbyggnad i de tre nordligaste länen. Detskall ses som en stimulans att, tillsammans med ordinariemedel, styra infrastrukturens utbyggnad tillregionalpolitiskt prioriterade områden.Regeringen måste också öka tempot förgenomförande av projekten. Vi ser med stor otålighet hurigångsättningar fördröjs. bör, enligt vår mening,uppmana regeringen att redovisa hur man snabbare skallkomma i gång med beslutade väg-, bro- ochjärnvägsbyggen.Vidare bör regeringen snabbt tillse att ytterligareprojekt kan beslutas inom ramen för det anvisadeinfrastrukturanslaget. Vid valet av projekt börregionalpolitiska skäl tillmätas stor betydelse.Regeringens drastiska nedskärningar av anslag inomutbildningsområdet till bildningsförbund, folkhögskoloroch komvux har starkt negativa regionalpolitiska effekter.Fackbildningsverksamhet och vuxenutbildning betydermycket för sysselsättning, kulturliv och utvecklingskraft iglesbygderna. Bl.a. av detta skäl föreslår visocialdemokrater genom motion i utbildningsutskottetväsentlig förstärkning på detta område.Det är också angeläget att regeringen lever upp till detuttalande som gjort om att vidlokalisering av nya myndigheter skall annanlokaliseringsort än i första hand prövas.Likaså bör en samlokalisering och samverkan avflera myndigheter kunna göra det möjligt att upprätthållaservicen i utsatta orter i glesbygden. Regeringen måste tillseatt en sådan utveckling kommer till stånd.Den borgerliga regeringen tycks till varje pris viljaprivatisera och sälja ut statliga egendomar. Dettakommer att få allvarliga regionalpolitiska effekter. Vidstatligt ägande av naturtillgångar som skogar, gruvor ochvattenkraft har viktiga regionalpolitiska insatser kunnatgöras. Svenska folkets gemensamma ägande av posten ochteleverket är av avgörande betydelse för likvärdig service ihela landet. Vi ser därför med stor oro på den politik somnu bedrivs av regeringen. Den riskerar att slå sönderinstrumenten för en solidarisk regionalpolitik. Vi motsätteross därför privatiseringar av detta slag.Den svenska kreditmarknaden har under senare årgenomgått en kraftig förändring. Många banker har underdet fått vidkännas kraftiga kreditförluster. Detfinns stor risk att de mindre och medelstora företagen iregionalpolitiskt prioriterade områden drabbas, genom attkreditgivningen till dessa företag prövas hårdare i avallmän kreditåtstramning från bankernas sida. Det är därförnaturligt att, som regeringen föreslår, åter införalokaliseringslånen. Mot den bakgrunden är detsvårare att förstå regeringens förslag i prop.