mot · GF02Jo678 · 1992-01-27 00:00:00 — Den liberala synen på miljöpolitik börjar få stortgenomslag. Miljöpolitik handlar till stor del om attknyta samman miljöpolitik med den ekonomiska politiken.Bara ansågs miljöavgifter vara radikalagrepp inom miljöpolitiken. är ekonomiska styrmedelen effektiv metod för att styra människors och företagshandlande.Vårt parti -- liberalerna -- har förespråkatekonomiska styrmedel som komplement till andrastyrmedel i miljöpolitiken . Medekonomiska styrmedel avses främst utsläppsavgifter ochöverlåtbara utsläppsrätter. Också panter räknas dit. Motdessa styrmedel skall då ställas direkta regleringar, t.ex. ikoncessionsvillkor.Vid direkt reglering åläggs företagen att minska sinautsläpp till vissa bestämda nivåer. Metodens nackdelar ärmest uppenbara när målet är att begränsa många småutsläpp. Det är ofta svårt att uppnå kostnadseffektivitet,dvs. att utsläppen reduceras först där det är billigast, meddetta styrmedel. Eftersom reningsinsatser som går längre änvad reglerna kräver inte ger någon vinst är motiven tillytterligare insatser små. Teknisk utveckling drivs i förstahand fram genom skärpta krav, inte av ekonomiskaincitament. När antalet utsläppspunkter är relativt litet ärmetoden lättare att hantera. Om målet är att reducerautsläppen från ett fåtal stora och väl definierade utsläpp kandirekta regleringar ge god effekt.Utsläppsavgifter innebär att alla utsläpp beläggs med enviss avgift per enhet. Företagen kan sedan välja mellan attbegränsa utsläppen eller betala avgiften. Således ligger deti företagens ekonomiska intresse att begränsa utsläppen tillden nivå där kostnaden för ytterligare åtgärder är högre änutsläppsavgiften. Ett system med utsläppsavgifter ger starkaincitament till kostnadseffektiv rening. Metoden ger godaekonomiska motiv till teknisk utveckling. Den lämpar sigbra för att reducera utsläpp från många små utsläppskällor.Överlåtbara utsläppsrätter innebär att företagen ges rättatt göra sammanlagda utsläpp upp till en högsta total nivå.Populärt uttryckt placeras företagen inom en ''bubbla''.Företagen i bubblan kan köpa och sälja utsläppsrätter tillvarandra. De kan således välja mellan att rena sina utsläppeller köpa fler utsläppsrätter. Också detta styrsystem ledertill att företagen söker kostnadseffektiva lösningar.Metoden är mycket lämplig för att reglera totalautsläppsnivåer. Myndigheterna har kontroll överde totala utsläppen.Misstron mot systemet med överlåtbara utsläppsrätter iSverige är av samma slag som den misstro som tidigarerådde mot miljöavgifter. Vi vill att olika bubbelmodeller,anpassade till svenska förutsättningar, utreds ochprövas.Ett system med överlåtbara utsläppsrätter låter sigdessutom mycket väl kombineras med begreppetmiljökvalitetsnormer. Miljökvalitetsnormer innebär attmyndigheterna sätter en gräns för hur mycket föroreningarsom kan tolereras i ett område. Det blir alltså debelastningar miljön klarar av utan att ta skada som avgörhur stora utsläppen får vara. Kvalitetsnormerna måste, föratt bli verkningsfulla, kombineras med en åtgärdsplan förvad som skall hända när inte uppfylls -- dvs. närman passerat gränsen för vad naturen tål. Det finns tvåhuvudlinjer för agerandet i sådana lägen. Den enahuvudlinjen bygger på användandet av planmässigastyrmedel -- dvs. man fattar politiska beslut om, t.ex.,vilken fabrik som måste minska utsläppen eller lägga nedverksamheten helt, vilka nyetableringar som kan tillåtaseller vilka andra prioriteringar som är nödvändiga. Denandra huvudlinjen bygger på marknadsekonomiskastyrmedel. Ett exempel på det senare är just utsläppskvoteri en bubbla. Vi tror att marknadsekonomiska styrmedel äratt föredra. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överlåtbara utsläppsrätter.