mot · GF02So484 · 1992-01-27 00:00:00 — () hartill uppgift att utveckla, värdera och förmedla kunskaperom psykosociala risksituationer, riskgrupper ochriskreaktioner. Verksamheten omfattar målinriktadforskning samt utbildning, dokumentation och information.Institutets arbetsuppgifter och organisation regleras iförordningen (1988:1242) med instruktion för miljömedicin.Institutet är sedan sin tillkomst 1980 organiserat i treenheter, för arbetsmiljö och hälsa, social miljö och hälsa ochvårdmiljö och hälsa. Dess verksamhet spänner över ett brettområde innefattande såväl olika sociala miljöers som olikalivsstilars effekter på hälsa och välbefinnande.En rad ställningstaganden från statsmakterna undersenare år har klart utvisat problemområdets stora ochsannolikt växande betydelse. För sin viktiga verksamhetdisponerar IPM endast 9 1/2 fasta tjänster överriksstatsanslaget.Regeringens budgetproposition framhåller vikten av attidentifiera behoven i ''det glömda '', att föreslå paketav hjälpåtgärder för särskilt utsatta människor, att sökaförebygga att människor kommer i sådan utsatt belägenhetoch att forskningsmässigt utvärdera olika ansatser meddenna inriktning.HS90-arbetet har dokumenterat att en stor del av dessaansatser måste avse dels psykosociala miljöfaktorer (t.ex. iarbetslivet), dels av dessa och andra faktorer påverkadelivsstilar och hälsopåverkande beteenden (t.ex. rök-,alkohol- och ätbeteenden). Just dessa frågor ochmålinriktad forskning, utbildning, dokumentation ochinformation härom utgör verksamhetsområdet för IPM.Riksdagens intresse för IPM, dess verksamhet och dessframtida utveckling finns dokumenterat i ett flertal positivaskrivningar och ett tillkännagivande, se bl.a.1982/83:SoU22, rskr 224; 1987/88:SoU22; 1988/89:SoU16,rskr 214; och 1989/90:SoU17, rskr 172.I propositionen hänvisar föredraganden till dessaställningstaganden och anser det ''angeläget att IPMsverksamhet kan bedrivas så effektivt som möjligt ochutvecklas i enlighet med tillkännagivandenhärom''.Detta stämmer väl överens med den utvärdering avIPMs verksamhet som gjorts av en extern sakkunniggrupp,i vilken ingick förre LO-ordföranden ochtvå framstående ämnesföreträdare för grundläggande respklinisk forskning, fysiologiprofessorn ,, och psykiatriprofessorn ,. I sitt gemensamma yttrande framhöllsakkunniggruppen att IPM var ''en av världens ledande''inom sitt ''angelägna, omfattande men ofta mycketsvårtillgängliga forskningsområde'', och rekommenderadeatt institutets verksamhet ''för framtiden på alla sätt (bör)tryggas och konsolideras'', med en blygsam men successivförstärkning av institutets resurser, samt att IPM ''förframtiden får bibehålla sin nuvarande friståendeorganisation ... som en viktig förutsättning för bibehållenvetenskaplig vitalitet, flexibilitet och slagkraft'', vilketerfarenhetsmässigt bäst främjas ''när verksamheten gesformen av relativt små, självständiga och därmed lättrörligaenheter''.Till dessa slutsatser och rekommendationer har samtligacentrala arbetstagarorganisationer och senare även SAFanslutit sig i upprepade separata och gemensammaskrivelser.Även föredraganden instämmer i de positiva omdömenaom IPM och menar att institutet ''mycket väl, såvälkvantitativt som kvalitativt, fullföljt de uppgifter somåligger institutet enligt instruktionen''.Detta välförtjänta omdöme om IPM bör enligt vårmening ses mot bakgrund av att regeringen i sammaproposition framhåller den stora betydelsen av effektivareresursanvändning och i anslutning härtill betonar, att''kundanpassning och måluppfyllelse måste löna sig''.Trots denna övertygande dokumentation av IPMs högagrad av ''kundanpassning och måluppfyllelse'', som enligtregeringen alltså ''måste löna sig'', menar propositionen attIPMs ställning som självständig myndighet undersocialdepartementet skulle vara ''ifrågasatt sedanstatskontoret gjorde en översyn av småmyndigheter''. Statskontoret föreslog därvid att IPM skulleinordnas i () eller knytas till KI somen särskild inrättning med egen styrelse.Föredraganden framhåller visserligen att detta förslagfrån statskontoret ''avvisades av flertalet avremissinstanserna'' men menar trots detta att det skulleföreligga behov av en ny ''förutsättningslös prövning avIPMs organisatoriska tillhörighet'' under beaktande av ''attett statligt folkhälsoinstitut skall inrättas''.Enligt regeringens egna tilläggsdirektiv tillorganisationskommittén för visserligen utreda en samverkan mellan men däremot inte ett inlemmande idetta.Vi finner att inga hållbara argument framlagts för en ny,förutsättningslös prövning av IPMs organisatoriskatillhörighet.Vi finner att IPM sysslar med av statsmakternahögprioriterade forsknings- och utbildningsfrågor ochfullföljt sina uppgifter enligt instruktionen just somföredraganden anför, nämligen ''mycket väl, såvälkvantitativt som kvalitativt'', och att institutets höga grad av''kundanpassning och måluppfyllelse måste löna sig''. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en fortsattsjälvständig ställning för IPM direkt undersocialdepartementet.