bet · GF01NU20 · 1992-04-21 00:00:00 — Fondensfinansieringsformer är villkorslån och kapital mot royalty.Följande fem projektkategorier prioriteras i fondens verksamhet:projekt i andra företag än de största, projekt med särskiltavancerat teknikinnehåll, projekt i underleverantörsbranschen,projekt inom det europeiska samarbetsprogrammet Eureka ochprojekt av teknikupphandlingskaraktär.Riksdagen beslöt om ändrade riktlinjer förIndustrifondens verksamhet och minskning av kapitalet (prop.1990/91:87, bet. Beslutet innebar att 350milj.kr.skulle återföras från fonden till staten under budgetåren1991/92--1994/95 med följande fördelning på resp. budgetår:100milj.kr., 90milj.kr., 80milj.kr. resp. 80milj.kr.Fonden förutsattes efterkomma ställningstagande,trots dess ställning som självständig stiftelse. Därviderinrades om att en motsvarande indragning av stiftelsekapitaletgjordes år 1987.Enligt uppgift pågår överläggningar mellannäringsdepartementet och Industrifonden om inbetalningen avmedel. Värdet av fondens nuvarande kapital uppgår till 1,3miljarder kronor.Regeringen har, som tidigare nämnts, beslutat att ensärskild utredare skall tillkallas med uppdrag att göra enöversyn av det statliga stödet till produktutveckling genom iförsta hand Industrifonden. Utredningsarbetet skall redovisassenast den 15 augusti 1992.I småföretagspropositionen aviserades att regeringen skulleåterkomma med förslag om småföretagens riskkapitalförsörjning,t.ex. i form av villkorslån av liknande slag som finns iTyskland (Eigenkapitalhilfe-programm -- EKH-lån). I endepartementspromemoria från (Ds 1992:20),som presenterades , lämnas förslag till införande avnyföretagarlån som tar sin utgångspunkt i de tyska EKH-lånen.Enligt förslaget skall nyföretagarlån beviljas företag sominte kan lösa sin finansiering på traditionellt sätt. Två typerav lån föreslås; det ena skall lämnas till privatpersoner ochdet andra, som är ett s.k. förlagslån, till det nybildadebolaget. Lånet, som föreslås få en löptid , skall varaamorteringsfritt och räntefritt , varefterräntan successivt stiger till marknadsränta år sex.Nyföretagaren anses själv böra kunna stå för avfinansieringsbehovet, och nyföretagarlånet skall som mest utgöra30% av behovet. De resterande skall tillgodoses iform av normala bankkrediter. Nyföretagarlånet skall som mestkunna uppgå till 1milj.kr., men får inte understiga 100000kr. Utvecklingsfonderna föreslås finansiera lånen, vilketinnebär att fondernas kvarvarande finansieringsresurser kommeratt riktas mot nyetableringar. Med ett antagande om engenomsnittlig storlek på nyföretagarlånet på 200000 kr.beräknas ca 850 nyföretagarlån kunna beviljas per år.Förslaget om nyföretagarlån remissbehandlas ;remisstiden utgår . Enligt uppgift kan enproposition komma att läggas fram , eventuellti samband med en planerad proposition på företagsbeskattningensområde.I februari 1992 överlämnade tillregeringen () en rapport med förslag omprojektkapitalfonder. I rapporten föreslås skattestimulanser föratt nya kunskaps- och teknikintensiva företagsriskkapitalförsörjning skall främjas. Förslaget har följandebeståndsdelar:Den föreslagna skattestimulansen knyts till placeringar isärskilda projektkapitalfonder. Fonderna initieras och förvaltasav speciella projektkapitalbolag.Skattestimulansen utformas så att en placerare medges enskattereduktion redan vid investeringstidpunkten.Avdragseffekten för fysiska personer bör motsvara avanskaffningskostnaden för andelen.Skatteavdrag skall förutom av privatpersoner kunna göras avföretag, försäkringsbolag, banker och värdepappersfonder.Vissa regler för fondernas placeringar fastställs i lag.En revisionskommitté tillsätts för varje fond.Regeringen planerar, som har nämnts, att hösten 1992lägga fram en proposition på företagsbeskattningens område motbakgrund av bl.a. förslag i betänkandet (SOU 1991:100) Neutralföretagsbeskattning. I detta sammanhang kan enligt uppgiftIndustriförbundets förslag komma att övervägas.MotionernaSmåföretagens riskkapitalförsörjning tas upp i tio motioner. Inågra motioner begärs att skall ändra eller modifieratidigare fattade beslut avseende indragning av medel från deregionala utvecklingsfonderna och Norrlandsfonden. Vidareframläggs förslag om inrättande av en utvecklings- ochinvesteringsbank och förslag om inrättande av kapitalfondereller kapitalbolag särskilt inriktade på finansiering avproduktutveckling. Dessutom berörs effekten påriskkapitalmarknaden av försäljning av statliga företag.Indragningen av finansieringsmedel från utvecklingsfondernaoch Norrlandsfonden bör anstå till dess att det verkligen kankonstateras att det har byggts upp ett alternativ, anförs det imotion 1991/92:N240 (s). slår kreditåtstramningen i bankernaut många företag. Det blir därmed småföretagen som får betalaför kreditförlusterna , säger motionärerna.Utvecklingsfondernas finansiella verksamhet har under hela1980-talet utgjort ett väsentligt stöd till etablering ochutveckling av främst industriella företag, heter det i motion1991/92:N264 (s). De indragningar från utvecklingsfonderna påtotalt 1600milj.kr. som beslutade om våren 1991har fördelats på alla fonder oavsett kapitaltillgång, påpekasdet. Detta innebär att de utvecklingsfonder som har placeratnära nog allt sitt kapital i företag har förlorat hela sinutlåningskapacitet. Det är enligt motionärerna nödvändigt att seöver och stärka utvecklingsfondernas roll som finansiella organoch pröva på vilket sätt de utvecklingsfonder som hardrabbats hårdast av likviditetsindragningarna kan kompenseras.Även i motion 1991/92:N233 (c) tas upp frågan om kompensationtill de utvecklingsfonder som har förlorat huvuddelen av sinutlåningsverksamhet. Det måste i , liksom i andraindustrinationer, finnas ett statligt stöd för att stimuleraetablering och utveckling av tillväxtföretag, anser motionären.I detta sammanhang har utvecklingsfonderna spelat en centralroll. Det är enligt motionären nödvändigt attutvecklingsfonderna, vid sidan av sin rådgivande verksamhet,också fortsättningsvis kan bistå företagen med finansiellt stöd.De fonder som, i likhet med fonden i län, har placerathela sitt kapital i företag bör inte förlora sinutlåningskapacitet, utan bör ges möjlighet att ävenfortsättningsvis kunna lämna det näringspolitiska stöd somriksdagen har avsett, anför motionären.I ett läge där kreditmarknaden för småföretagen inte fungerar,går regeringen ut och skapar osäkerhet om det statligariskkapitalet, sägs det i motion 1991/92:N270 (v). I nyliberaltnit vill regeringen avskaffa de startaderiskkapitalbolagen och dra in utvecklingsfondernas möjlighet attlämna krediter. Enligt motionärernas mening finns det, specielltinte i nuvarande läge, någon anledning att dra ner på statensriskkapitalengagemang.Utvecklingsfondernas finansieringsmöjligheter berörs också imotion 1991/92:Fi208 (nyd). Mot bakgrund av konstateranden omåtstramningar av bankernas kreditgivning och indragningar avutvecklingsfondernas finansieringsresurser, anförs det attriksdagen måste tillse att det skapas bättre förutsättningar förde små och medelstora företagens riskkapitalförsörjning. Delösningar på problemet som regeringen har framlagt elleraviserat om är enligt motionärerna alltför långsiktiga. Imotionen hänvisas i stället till det förslag om inrättande av enprivat investeringsbank i samband med avvecklingen avlöntagarfonderna, som Ny demokrati har lagt fram.I motion 1991/92:N259 (nyd) presenteras ett mer detaljeratförslag till hur den föreslagna utvecklings- ochinvesteringsbanken skall vara uppbyggd. Banken föreslås fåaktier från löntagarfonderna till ett värde av istorleksordningen . Kapitaltäckningskravetborde vara förslagsvis . Banken skall enligt motionärernaägas dels av dem som ursprungligen satsade kapitalet ilöntagarfonderna, dvs. företagen, dels av allmänheten. De somursprungligen finansierade uppbyggnaden av löntagarfondernaskulle åläggas att själva bevisa detta och tilldelas aktier iproportion till sina insatser. Allmänheten skulle ges möjlighettill delägande, t.ex. genom en kombination av sparpremie ochförmånliga villkor. Bolagsordningen kan enligt motionärerna varaliknande den som gällde för Investeringsbanken. bör bestå av professionellt bank- och industrifolk ochbanken bör möjligt noteras på aktiebörsen, anförmotionärerna.Stark kritik riktas i motion 1991/92:Ub801 (s) mot regeringensplaner på en omfattande utförsäljning av statliga företag. Ensådan utförsäljning kommer att ta i anspråk en stor del av dettillgängliga riskkapitalet, vilket kommer att bli ett hinder förden expansion av småföretagens verksamhet som borde ske under1990-talet, anför motionärerna. De anser därför att riksdagenbör uttala att det riskkapital som kan mobiliseras skallanvändas för näringslivets behov, särskilt hos de små företagen.Strävanden att tillgodose behovet av riskkapital vidproduktutveckling ligger bakom yrkandena i motionerna1991/92:N282 (fp) och 1991/92:N273 (fp). I den förstnämnda sägsatt nya former för samverkan mellan statens och näringslivetsresurser måste etableras för att en framgångsrik utveckling avnya produkter i näringslivet skall främjas. I motionen hänvisastill den här tidigare refererade utredningen avIndustriförbundet, i vilken det föreslås attprojektkapitalfonder skall inrättas. I sådana fonder skulleindustriledare och andra personer med näringslivskompetenserbjudas att satsa kapital och personligt engagemang. Fondernaskall enligt motionärerna vara särskilt inriktade på startskedeti produktionsutvecklingsprojekten och på kommersiellt intressantteknologi. Många fonder bör kunna inrättas i landet, dock ingenmed mindre kapitalbas än 100--150 milj.kr., anför motionärerna.I motion 1991/92:N273 (fp) sägs att en effektivisering avriskkapitalförsörjningen är ett viktigt medel för att främjaproduktutveckling och exploatering av nya produkter. De åtgärdersom erfordras från statligt håll är enligt motionären delsmedverkan i riskkapitalförsörjningen i det första skedet av ettprojekts affärsmässiga utveckling (s.k. såddkapital), delsmedverkan tillsammans med privata finansiärer i det fortsattautvecklingsarbetet. Ett snabbt sätt att organisatorisktåstadkomma detta skulle enligt motionären kunna vara attNorrlandsfonden och Industrifonden gavs i uppdrag att bildasärskilda projektkapitalbolag. bör, säger motionären,dessa organs nuvarande verksamhet bestå.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Den fråga som tas upp i motion 1991/92:Ub801 (s), och som rörfarhågan att privatiseringen av statliga företag kan komma attta i anspråk en stor del av det riskkapital som småföretagenbehöver, togs upp av utskottet i samband medbehandlingen av proposition 1991/92:69 om privatisering avstatligt ägda företag m.m. I propositionen betonades det att detär viktigt att försäljningarna genomförs så att inte övrigaföretags möjlighet att anskaffa kapital förhindras. Utskottetinstämde i detta och anförde (bet. 1991/92:NU10 s. 21) att detär väsentligt att valet av tidpunkt för försäljning görs medbeaktande av förhållandena på riskkapitalmarknaden.Försäljningarna angavs inte få leda till att det övriganäringslivets möjligheter att tillförsäkra sig riskkapital sättsi fara. I en reservation (s) avvisades regeringens förslag. Däranfördes att effekterna på riskkapitalmarknaden av regeringensförslag hade blivit endast översiktligt berörda i propositionen.Försäljningar i den omfattning som avses (ca 10miljarderkronor ) ansågs i ett slag komma att ta i anspråk en stordel av det riskkapital som det övriga näringslivet -- inte minstde små och medelstora företagen -- sades vara i behov av.Ett motionsyrkande (nyd) om inrättande av en utvecklings- ochinvesteringsbank, liknande dem som framläggs i motionerna1991/92:Fi208 (nyd) och 1991/92:N259 (nyd), avslogs av riksdagenhösten 1991 i anslutning till behandlingen av regeringensförslag om avveckling av löntagarfonderna (prop. 1991/92:36,bet. avstyrkte yrkandet i ett yttrande(1991/92:NU1y) till finansutskottet. I en avvikande meningställde sig företrädaren i utskottet för Ny demokrati bakomyrkandet i motionen; detta fick stöd i ett särskilt yttrandetill finansutskottets betänkande.Regeringen har lämnat förslag om hur utskiftningen av deförutvarande löntagarfondernas tillgångar bör ske (prop.1991/92:92). I propositionen sägs att en del avlöntagarfondernas tillgångar bör användas för främjande avutvecklingen hos små och medelstora företag. Den exaktautformningen av hur dessa tillgångar skall utnyttjas för det nuaktuella syftet skall dock bli föremål för ytterligareöverväganden. Regeringen aviserar att en kommitté medparlamentarisk förankring kommer att tillsättas med uppdrag attskyndsamt lämna förslag i denna fråga.Utskottet (bet. 1991/92:NU14) ställde sig bakom desynpunkter som framfördes i småföretagspropositionen om hur desmå och medelstora företagens behov av riskkapital skalltillgodoses. Innebörden var att detta bör ske genom generelltinriktade åtgärder och utan statlig inblandning. Utskottetkonstaterade att de regionala utvecklingsfonderna,Norrlandsfonden och de regionala riskkapitalbolagen sammantagetskulle komma att förfoga över en större kapitalbas än år1991. Vidare framhöll utskottet att frågan om småföretagensriskkapitalförsörjning borde ses i ett sammanhang och pekade påde förändringar beträffande förmögenhetsbeskattning,kapitalbeskattning och arvs- och gåvobeskattning som hadebeslutats om. Utskottet hänvisade också till av regeringenaviserade förslag beträffande villkorslån liknade de tyskaEKH-lånen och att möjligheterna att skapa nya skattestimulanserför teknik- och innovationsföretag skulle prövas. I detföregående har redogjorts för den avvikande uppfattning som komtill uttryck i en reservation (s) till utskottets betänkande.Utskottets ställningstagandeEnligt vad utskottet har inhämtat föreligger det storaskillnader mellan de olika utvecklingsfonderna vad avser andelenlikvida medel. varierade denna andel mellan 5 och85%. Vid överväganden om vilken likviditetsandel som är rimligfinns det ett antal omständigheter som bör beaktas.Förvaltningen av utvecklingsfondernas lånefonder skall, somtidigare har nämnts, ske på ett sådant sätt att de bevarar sittvärde. Detta kan innebära att ett större mått av försiktighetiakttas av utvecklingsfonderna vid satsningar i riskfylldaprojekt än vad som annars skulle ha varit fallet.Vidare bör noteras att de beslutade inbetalningarna av medeltill staten påverkar utvecklingsfondernas behov av likvidamedel. Förhållningssättet till detta faktum skiljer siguppenbart åt mellan olika utvecklingsfonder.Det kan också konstateras regionala skillnader vad avserlikviditetsandelen. Utvecklingsfonderna i den norra delen avlandet har i genomsnitt en högre likviditetsandel än de i övrigalandet. En förklaring till detta är att det i norra har funnits tillgång till andra typer av kapitalstöd förföretagen -- t.ex. lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån --än vad som har varit tillgängligt i andra delar av landet.Variationen mellan utvecklingsfonderna i fråga omlikviditetsandel kan sålunda till viss del förklaras av olikafaktorer. Enligt utskottets mening kan de angivna förklaringarnadock inte anses tillräckliga. Det får betecknas somanmärkningsvärt att utvecklingsfonderna i vissa län inte istörre utsträckning än ser till att det kapitalsom finns tillgängligt i lånefonderna kommer företagen till del.Utskottet förutsätter att utvecklingsfonderna tillser att enaktivering av medlen uppnås. Regeringen bör noga följautvecklingen och lämna redovisning härför till . Idetta sammanhang kan det nämnas att utskottet har lämnat förslagtill revisorer om att effektiviteten iutvecklingsfondernas verksamhet skall tas upp till granskning.I frågan om de små och medelstora företagensriskkapitalförsörjning vidhåller utskottet sin uppfattning frånhösten 1991. Med hänsyn till att det aviserade förslaget omnyföretagarlån nu har senarelagts något anser utskottet dock attdet kan vara ändamålsenligt att vissa utvecklingsfonder beviljasanstånd med den inbetalning som enligt tidigareförbindelser skall göras i december 1992.Som har framgått föreligger det stora skillnader mellanutvecklingsfonderna vad avser andelen likvida medel. mening är det rimligt att de utvecklingsfonder som ijanauri 1992 hade en låg andel likvida medel -- --skall beviljas anstånd till med inbetalning avde medel som skulle ha gjorts . bör iett uttalande anmoda regeringen att dra försorg om att berördautvecklingsfonder ges sådant anstånd. Kostnaden för staten iform av utebliven ränteintäkt för dessa medel under ett halvårkan uppskattas till ca 5milj.kr.Genom ett sådant beslut av blir motion 1991/92:Fi208(nyd) tillgodosedd till viss del. Övriga motioner avstyrks iberörda delar.Utvecklingsfondernas verksamhetRegeringen bereder tillfälle att ta del av vad somanförs i budgetpropositionen (s. 38 f.) om inriktningen avutvecklingsfondernas informations- och rådgivningsverksamhet.Utvecklingsfonderna bör i sin verksamhet prioritera de områdensom angavs i småföretagspropositionen, nämligen främstnyetableringsinsatser och Europakontakter, sägs det. Huvuddelenav genomförandet av de insatser som behövs bör ligga på regionaloch lokal nivå där samhällets organ -- främstutvecklingsfonderna -- bör samverka med bl.a. handelskamrar,företagens organisationer och banker, heter det.Det är viktigt att småföretagen får hjälp att förbereda sigför de förändringar som ett närmande till EG medför i form avbåde en ökad konkurrens och vidgade möjligheter till expansionpå den europeiska marknaden, anförs det vidare.Utvecklingsfonderna, handelskamrarna, , m.fl.organ kan -- oftast i samverkan -- erbjuda småföretagen olikaanalys- och rådgivningstjänster. Genom de instrument som EG harbyggt upp centralt kan företagen, påpekas det, få möjlighet attdelta i olika nätverk för europeiskt samarbete.I enlighet med vad som anfördes i småföretagspropositionen ärdet enligt regeringen av stor vikt att utvecklingsfonderna ochandra organ som tillhandahåller information till nyföretagareuppmärksammar kvinnliga företagares särskilda behov samt degrupper av kvinnor inom den offentliga sektorn som ärpotentiella företagare.I anslutning till frågan om inriktningen avutvecklingsfondernas verksamhet behandlar utskottet i dettaavsnitt tre motioner som rör stöd till kvinnors företagande ochinsatser för att underlätta småföretagens inträde påEG-marknaden.Utflyttningen av unga kvinnor från skogslänen är enligtsamstämmiga bedömningar ett av de största hoten mot en positivglesbygdsutveckling, sägs det i motion 1991/92:A435 (s).Utvecklingsfonderna spelar enligt motionärerna en stor roll förskogslänen och för kvinnorna i glesbygden. Därför måste fondernages ekonomiska förutsättningar att även fortsättningsvis stödjakvinnor i dessa områden.Även i motion 1991/92:A805 (c) tas upp frågan omutvecklingsfondernas betydelse för stöd till kvinnor i glesbygd.För att inte unga kvinnor skall tvingas flytta från landsbygdenkrävs dels utbildning, dels en breddad arbetsmarknad, sägs det imotionen. Utvecklingsfonderna måste enligt motionärerna anmodasatt aktivt initiera och stödja kvinnors företagande. Detta kanske genom att kvinnor som har eller avser att startaserviceföretag ges möjlighet att i större utsträckning än förnärvarande erhålla stöd genom utvecklingsfonderna. För att uppnåresultat måste medel öronmärkas, anför motionärerna.Inför öppningen mot EG saknar ofta de små företagen resurserför att kunna konkurrera inom EG, sägs det i motion 1991/92:N270(v). Småföretagen har inte samma möjligheter att som de storaföretagen upprätta egna försäljningskontor. Staten bör därförenligt motionärerna ta initiativ till att det över hela landetsker en samordning av resurserna och att det skapas organ --"nätverk" -- inom vilka småföretagen kan samarbeta beträffandeförsäljning, dataservice, forskning och utveckling etc.Riksdagen har avslagit motionsyrkanden (m;c) om utvecklingsfondernas stöd till kvinnors företagande (bet.1990/91:NU35). Utskottet delade uppfattningen att det ärangeläget att stödja kvinnor som vill starta eller drivaföretag, men ansåg att de insatser som har vidtagits har varittillräckliga. Bl.a. pekade utskottet på att regeringen -- påinitiativ av (bet. NU 1984/85:35) -- tillsammans medLandstingförbundet har verkat för att varje utvecklingsfondutser en person, en s.k. jämställdhetsansvarig, som skall arbetamed frågor som rör kvinnors företagande. I en reservation (m,fp) underströks vikten av att en privatisering av den offentligasektorn kommer till stånd. I en annan reservation (c) följdeskravet på ett uttalande av upp -- någon öronmärkningav medel förordades dock inte.Utskottet anser att det är angeläget att utvecklingsfondernasärskilt beaktar behovet av stöd till kvinnor som vill startaföretag. Regeringen betonar också detta i budgetpropositionenoch anger att kvinnor inom den offentliga sektorn som ärpotentiella företagare särskilt bör uppmärksammas. Mot dennabakgrund finns det, anser utskottet, inte behov av någotuttalande från sida av den typ som förordas imotionerna 1991/92:A435 (s) och 1991/92:A805 (c). Dessa avstyrkssålunda såvitt här är i fråga.Även det nu aktuella yrkandet i motion 1991/92:N270 (v) omstatliga insatser för att underlätta småföretagens inträde påEG-marknaden blir tillgodosett genom vad som föreslås ipropositionen. Där framhålls vikten av att småföretagen fårhjälp att förbereda sig för närmandet till EG och att olikaorgan bör samverka i detta arbete. Motionen avstyrks därmed iberörd del.Regeringen bör i det pågående arbetet med att förändra statensorganisation och aktiviteter i syfte att stödja utvecklingeninom småföretagssektorn också överväga en förnyelse ochförändring av utvecklingsfondernas organisation, anförs deti motion 1991/92:N213 (m). Förändringen, vars syfte skall varaatt uppnå en marknadsanpassning av utvecklingsfondernasverksamhet, bör enligt motionären ske enligt följanderiktlinjer. Fonderna ombildas till aktiebolag med staten somägare; marknadsmässiga avkastningskrav ställs på verksamheten.Statens anslag bör begränsas till att omfatta tre till femtjänster och avgränsas till en femårsperiod, varefter företagenbör kunna vara självfinansierade. Bolagen bör vara inriktade påuppdrag från eller andra statliga myndigheter,länsstyrelser och kommuner samt reguljär konsultverksamhet.Utskottet har i det föregående (s. redovisat hurutvecklingsfonderna är organiserade. Deras huvudmän är staten,landstingen och kommuner utanför landstingen. Verksamhetenregleras genom avtal; nuvarande avtalsperiod löper t.o.m. år1994. Landstingen -- och de berörda kommunerna -- utserstyrelser i resp. fond och bidrar tillsammans med staten tillatt täcka driftskostnaderna.Utvecklingsfonderna skall, som har redovisats, i sinverksamhet framöver prioritera bl.a. småföretagensEuropakontakter. I samarbete med handelskamrar, ,m.fl. skall utvecklingsfonderna tillhandahållatjänster som kan underlätta för småföretagen att komma in påEG-marknaden. Även utvecklingsfondernas finansieringsverksamhetär föremål för ändringar genom de beslut om indragning av medelsom har tagits. Mot bakgrund av att utvecklingsfondernasverksamhet sålunda är föremål för olikaförändringar, anser utskottet att det inte är lämpligt att nuföreta en sådan omprövning av utvecklingsfondernas status somföreslås i motionen. Den avstyrks sålunda.Stöd till underleverantörerI propositionen sägs (s. 38) att de särskilda insatsernariktade till underleverantörer som har ansvarat för inomramen för anslaget till småföretagsutveckling bör upphöra i ochmed utgången av innevarande budgetår.Regeringens förslag möter kritik i tre motioner.Skälet till att tillsammans med utvecklingsfonderna hardrivit ett underleverantörsprogram är, sägs det i motion1991/92:N240 (s), att underleverantörer i hela industrin harproblem till följd av strukturförändringar i industrin,internationaliseringen med ökad konkurrens etc.Underleverantörsprogrammet har enligt motionärerna varit mycketuppskattat och efterfrågat både hos storföretagen och blandunderleverantörsföretagen. Hos de senare företagen efterfrågasmer omfattande åtgärder, inte mindre.