bet · GF01SfU10 · 1992-04-29 00:00:00 — Vi har alltså starkamotkrafter mot utvecklingen, medan det i inte verkarfinnas någonting. Där är fientligheten bland invandrarungdomaroch svenska ungdomar mycket kraftigare. Vidare finns där en delganska svårhanterliga grupperingar, som jag inte vågar nämna iden här församlingen. Jag kan ju säga att var demlitet på spåret, men debatten tystnade.Det är oerhört viktigt att man pratar om problemen, och definns i alla städer där vi har definierade förorter och där vihar byggt upp bostadssegregeringen.Sedan till frågan om att många vill flytta till sin familj ochtill områden där det bor människor som de hör ihop med. Jag troratt det förhåller sig på det sättet. Det är klart att om jagblev förflyttad till exempelvis skulle jag tycka att detvore kul att bo ihop med svenskar som jag kände och framför alltmed familjen. Det är en sak. Men varför måste allafamiljer hamna just i , , , ellerBiskopsgården? Om de turkiska invandrarna vill bo nära varandrakan man ju fördela det hela litet grand. Måste alla bo på sammaställe? Det tror jag är oerhört farligt. Och framför allt: Mångainvandrarungdomar lär sig inte svenska ordentligt. Man måste hamånga svenska goda vänner för att komma in i systemet. Dethandlar inte bara om språket utan om kontakter, möjligheter,fackliga engagemang. För att kunna tillvarata sina intressenmåste man ha kontakter in i systemet, och systemet behärskas avdet svenska språket, den svenska kulturen, svenska sedvänjorosv. Man måste få chansen, man måste få hjälp, och jag undrar ominte nästan är sämst här. Många invandrare säger attförst har de kommit till och där träffar de på olikafolkrörelser, fackföreningar, kyrkor, Röda korset och andra somengagerar sig på ett personligt sätt. Det verkar som om vi iSverige tycker att när vi har betalat vår skatt och överlämnatskötseln till ett antal professionella så är vi nöjda.Invandrarungdomarna upplever den här kylan, att vi har betalatav vår solidaritet så att säga. Man stöter inte på vänner iolika sammanhang, där man kan bygga upp en långsiktig gemenskap.Är vi kanske sämst i på det här? Jag tyckeratt vi skall vara ganska självkritiska.Det är en jättesvår fråga -- några enkla lösningar finns inte.Jag tror att det här är en av de viktigaste politiska frågorna.Jag skall förklara varför: Om vi inte handskas med frågan pårätt sätt kommer problemet att växa så att det bliroöverstigligt. Det blir kanske en fransk situation. Men om vibehandlar problemet på rätt sätt kommer det att vara enfruktansvärt viktig tillgång för i världen. Tänk er --160 språk som vi har gratis ute i och . Vi har juför fasingen hela världen där.Tänk vad den kunskapen, den rikedomen och den insikten skullekunna betyda för . har vi byggt upp det hela så attdet blir problem för oss. Vi utnyttjar inte detta som denfantastiska tillgång det är. Och det är vårt ansvar -- detgäller oss som är etablerade i och i första hand er somsitter i -- att se till att det blir på rätt sätt.Därför är det här den absolut viktigaste frågan under denärmaste 20 åren.Gustaf von (): Jag fick inte svar på min fråga. Jagställde ju en konkret fråga om brottsligheten. Tycker du attmyndigheterna -- sociala myndigheter, polis och skola -- ger förvaga signaler?Anders : Ja, det tycker jag allmänt sett. Men dethar liksom inte med invandrarungdomarna att göra, utan de hamnari brottslighet därför att de inte klarar sig i . De fårinte samma chans till språket, de får inte samma möjligheter påarbetsmarknaden, när det gäller utbildning osv. Det är därför dehamnar i en ökad kriminalitet.Sedan tycker jag över huvud taget att våra sociala myndigheteroch polisen är vaga tills det blir för sent -- då är man oftastalldeles för hård. Man sätter 17-åringar på ochsådant, alltså när man har misslyckats. Det är en blandning avför mild behandling och för hård behandling när man äntligenreagerar.Anders vill komplettera mig, om det går bra.Ordföranden: Det var någon av killar, om jag sägerså, som ville komma in. Var så god.Anders : Mina sakkunniga!Anders : , och var de enda treav de invandrare som arbetade på NFG -- vi har talat om detta --som kunde det svenska språket perfekt. De är också de enda tremed invandrarbakgrund som har klarat sig. Resten av dem som viarbetade tillsammans med är utslagna i samhället.Detta har en massa olika orsaker. Jag kan nämna en sak, därjag tycker att många invandrarföräldrar är alldeles för dåliga:att prioritera det svenska språket. Många invandrarföräldrarsätter det svenska språket i motsatsförhållande till det egnaspråket och den egna kulturen. Det slår illa, när deras barnskall ut på arbetsmarknaden.Ett annat problem är att det ges fel signaler från samhället.Många invandrarföräldrar kommer hit högutbildade och får jobbasom busschaufförer, vilket säger ganska mycket till deras barnom hur stora chanser de har att lyckas i det här samhället,oavsett utbildning osv.Det här är några saker som man måste tänka på -- de ingår såatt säga i hela den negativa karusellen.När vi pratar om rasism kan jag berätta att är du svensk ochumgås med människor t.ex. i har du de störstaförutsättningarna för att åka på stryk -- mycket större än vadinvandrarungdomar har -- på grund av att du har lägst status avalla i gänget.Ordföranden: skall ni ha som är sakkunniga. Jaghåller med om det. Sedan hade vi en fråga till också.Vill du svara på den?Vildan Tanrikulu: Det är många frågor kringflyktingmottagningen -- om samhället är snällt och vilkasignaler som ges. Jag vill gärna utgå från personlig erfarenhet:hur vi tar emot , hur vi tog emot tidigare och vilka problemmottagningen skapar i Sverige.Jag kom till . Den 25 november1981 började jag studera på ABF, alltså efterankomsten. Jag studerade , och hösten 1982började jag studera svenska på komvux för att komplettera minakunskaper och sedan kunna komma in på arbetsmarknaden. Jag fickarbets- och uppehållstillstånd . Det är ettkonkret exempel.Människor som vistas i förläggningar som är heltavskilda från samhället, med tiotals olika nationaliteter, kaninte slussas in i samhället. Man kan inte ge demförutsättningarna för att lära känna samhället och dessgrundvärderingar. redovisade i detaljbostadssegregationens konsekvenser. Detta resonemang kan mycketväl tillämpas på flyktingmottagandet , om det inte skapasförutsättningar för att individen själv först skall ha ansvarnär det gäller t.ex. språk. Individen skall ha de socialaförutsättningarna för att komma in i samhället och utöva sinakunskaper. Om dessa förutsättningar inte skapas kan vi intepåstå att vi är snälla när vi ger signaler.Då det gäller den juridiska aspekten kom jag på, när jagåterigen läste utlänningslagen, att det redan står där vilkabrott som utgör grund för utvisning av utlänningar. Detta stårockså i ett meddelande från LO som jag fick för några dagarsedan och som jag blev förtjust över. Detta gäller oavsett omdessa människor är fast bosatta här eller om de är påtillfälliga besök. Men det finns en annan aspekt, och det ärrättsväsendets inställning till flyktingar. Människor är jämlikainför lagen, men invandrare har alltid sämre förutsättningar änen infödd svensk att klara sig när detgäller rättsväsendet, så en särbehandling i positiv bemärkelseinför rättsväsendet tycker jag inte finns.För övrigt håller jag med om att det allmänt ges felsignaler. Detta gäller både invandrarungdomar och svenskaungdomar.Ordföranden: skall du ha. Ytterligare en av Anderssakkunniga har begärt ordet.Elias Varzakakos: Jag tänkte spinna vidare på det somsagts om språket.Det är ju bra att verksamheten med sfi, svenska förinvandrare, finns. Men det förekommer ett problem. Ofta sätterman politiska flyktingar och "ekonomiska invandrare" i sammaklass. Politiska flyktingar brukar ju vara högutbildadeakademiker, och de får då sitta i samma klass som dem som ärtotala analfabeter. De sistnämnda har naturligtvis inte förmågaatt lära sig språket lika snabbt som akademikerna. Ofta skapardetta en frustration hos akademikerna och senare kanske även hosderas barn, när de pushar på barnen att dessa skall lära sigsvenska bättre. Det går inte i samma takt riktigt. Detta bör manockså tänka på.Ordföranden: en mycket värdefull aspekt.Frågan om hur vi egentligen tar till vara invandrarnaskunskaper och deras utbildning har varit föremål för mångadebatter i . Vi vet att har behandlat detta genomRafek . Du skulle kanske kort kunna säga något om detta,Rafek.Rafek : Jag är finländare. Jag är civilekonom och harför , som varit aktivt, gjort enkartläggning av civilingenjörernas arbetsmarknad.Sammanfattningsvis kan jag säga att 10--av dem som är med iundersökningen är arbetslösa. Minst 5--fortsätter påhögskolenivå som forskare, eftersom de inte haft möjlighet attfå adekvata arbetsuppgifter. De har haft svårigheter att följastudierna på Tekniska högskolan t.ex.Jag har delat upp undersökningen i två delar: den ena gruppenhar studerat på Kungl. Tekniska högskolan och den andra gruppenbestår av personer som har utländsk examen eller t.o.m. tvåakademiska examina. De här personerna går arbetslösa ,vilket jag tycker är skrämmande.Vi har försökt komma med förslag till konkreta åtgärder, ochjag har gjort en gruppering i olika steg.Steg 1: Språkundervisning på akademisk nivå.Undersökningar har visat att de här personerna har svårt attklara sig i arbetslivet med de språkkrav som näringslivet ocharbetsgivaren ställer. De har svårt att skriva t.ex. utredningaroch rapporter på bra svenska. Men delvis har de kanske ocksåsvårt att komma över den s.k. kulturchocken -- att anpassa sigbåde i samhället och i arbetslivet. Då avser jagspråkkompetensen.Steg 2: Teknisk kompletterande utbildning. En del av depersoner som avlagt utländsk akademisk examen -- nu åsyftar jagcivilingenjörer -- har en väldigt god teoretisk bas men har intemöjligheter att tillämpa sina kunskaper i praktiken. Exempelvisär deras kunskaper i att använda datorer obefintliga. De ägeryrkeskompetensen, men kanske inte just på det sätt somarbetsgivaren önskar.De som studerar på Tekniska högskolan har ganska ofta svårtatt vara med i grupparbetena. Svenskarna har svårt att accepteravissa invandrare, och undersökningen visar att de som kommerfrån har lättare att komma in i arbetslivet än de somkommer från eller från . Ju längre frånSverige personer kommer, desto svårare är det för dem att kommain i arbetslivet. Men om man kommer tillräckligt långt bortfrån -- från , eller -- är arbetslivetlättare att nå.De personer jag talat om har också svårt att få praktikplatserunder studietiden på Tekniska högskolan i . De känner sina närmaste släktingar och sina kompisarmen knappast några svenskar. De har svårt att göraexamensarbeten ute i näringslivet.Ordföranden: tackar dig så mycket för den rapporten.Vi har ett tiotal frågare, men jag rationaliserar så långtatt tre åt gången får fråga. Det är flera av organisationernasföreträdare som vill komma till tals, och det vore kanskeviktigt att släppa in dem också. Men närmast är det BerithEriksson, och ni ställa korta frågor, som då förhoppningsvis får kortakoncisa svar, så att vi hinner med så många som möjligt.Berith (): Det är inte världens lättaste uppgiftatt ställa korta frågor. Språk är identitet, fick vi veta påförmiddagen. Vi kan se tillbaka på Hansegårds rapporter från50-talet, som handlade om de finsktalande i och derasutslagning på grund av att de inte fått sitt modersmåltillgodosett. Vi hade Skuttab-Kangas . Det leddefram till att vi ändrade målet när detgällde invandrarna och deras rättigheter. Vi sade att man skulleha rätt till sitt språk och sin kultur, detta för att vi skallfå identitetsstarka människor som är harmoniska. Men kommerdet annorlunda signaler igen -- från det att man kallarinvandrarna för nysvenskar igen och öppet säger att det gälleratt de skall bli svenskar så fort som möjligt.Vi har pratat väldigt mycket om språk, och jag villveta: Är det en motsättning i fråga om att få sitt hemspråk,sitt modersmål, och att lära sig svenska? Det här gäller jubarn. De vuxna, som har ett språk, måste enligt min mening fåkoncentrerad svenskundervisning. Skall vi ta borthemspråksundervisning -- ja, vad tycker ni?Ordföranden: Det blir väl närmast som fårfundera på det.Berith (): vill jag gärna höra och ävenVildan.Ordföranden: Jag tror att vi får gå vidare.Pontus (): Jag är ute efter konkretisering ochsammanfattning av vissa praktiska åtgärder.Anders talade mycket om hur det är, och det kan manju skriva under på. Han gav också tips om att vi skall behandlanysvenskarna som jämlika och jämställda när vi talar till demosv. ; vi kanske skall bussa våra skolbarn och vi skall ha enbostadspolitik som motverkar segregering.Allt detta är ju bra, men för att få balans i samhället, såatt det blir ett bra förhållande mellan nysvenskar ochgammelsvenskar måste vi också ställa krav på nysvenskarna. Detär detta jag ville få litet mera sammanfattat -- hur vi därskall förfara när det gäller de praktiska konsekvenserna, t.ex.att sätta tryck på dem att lära sig svenska språket, om möjligtbra, och att ställa krav på oss själva att ge dem sysselsättningpå ett tidigt stadium etc.Jag vänder mig i första hand till : Godtar dusådant och har du förslag till ytterligare praktiska åtgärdersom vi skall föra ut, så att vi svenskar vågar bli bättre närdet gäller omhändertagandet?Ordföranden: kunde det förvisso behövas ett heltföredrag om, men vi hoppas på ett relativt kort svar. får också ställa en fråga.Ingela (): Vi fick höra att det harskett en förändring i attityderna gentemot invandrare och att deförsta tecknen på denna förändring upptäcktes , samt att denägde rum framför allt bland yngre pojkar.Då skulle jag vilja fråga : Vad har du märkt avförändrade attityder hos svenskarna ? Tillungdomarna vill jag rikta frågan: Hur förklarar ni att just ungapojkar är de som mer står för den förändrade attityden? Och attunga pojkar skulle vara mer främlingsfientliga än vad de var t.ex.?Ordföranden: Då är det väl närmast , någonfrån och som har fått frågor.Anders : Angående hemspråk så finns det litetolika uppfattningar. En landsmaninna till somskall med ut på skolorna pratar helt perfekt svenska, och honpratar vad jag förstår perfekt kurdiska och är oerhört insatt iden kurdiska kulturen osv. Är man bra på svenska, bra påkurdiska, så förutsätter det varandra på något sätt. De flestasom har problem är sådana som är dåliga på båda sakerna. Det gårinte att sätta sig med sitt hemspråk någon timme ochsticka från mattelektionen t.ex.Min uppfattning är kort på det här sättet: Ge de kurdiskariksförbunden möjlighet att ta hand om sina kurdiska ungdomar.Ge dem pengar till läger och möjligheter att klara det härsjälva. Jag tror att de är oerhört mycket bättre på att lära dehär ungdomarna kurdiska än en hemspråkslärare som dyker uppnågra gånger i veckan.Ge resurser till folkrörelserna, i det här fallet de kurdiskaoch de andra invandrarorganisationerna att klara det här själva,och så ger vi dem jättesatsningar till att lära sig svenska. Detär två saker som vi måste göra samtidigt.En chilensk invandrare kom hit . Hans förstalärare var den s.k. 33-åringen, vars inställning till invandrarevar ganska klar. Han sade åt dem att det här med kultur skall niinte läsa. Platsannonserna skall ni läsa så att ni kan demutantill, ni skall så snabbt i arbete som möjligt, det var hansinställning. Detta var första intrycket av . Chilenarenkom då från och hade mycket kontakt med de engelskafackföreningarna, bodde hemma hos en engelsk fackföreningsman.Sverige bjöd på 33-åringen. Alla vet vem det är. Det är inteGärdestad, om ni trodde det. Dessutom hamnade han i en klass mednästan bara turkiska analfabeter. Det var vad vi bjöd på isvenskundervisning. är han lektor i systemvetenskap påuniversitetet . Han har fått slåss.Själv hävdar jag att han bor i en offentlig toalett i Rinkeby.Han släpper aldrig ut sina ungdomar, för det pågår knarkhandeloch folk pissar och spyr i trappuppgången. Det är oftastnordiska medborgare som står för den insatsen i just Rinkeby.Hans grundinställning till vad vi bjuder på här ger en delövrigt att önska. Jag förstår honom mycket väl. Han tolkar dethär som rasism. Det gör inte jag. Hans kontakt med länsstyrelsentolkas också som rasism. Jag som har suttit och väntat på besluti skulle kunna instämma i och för sig, menallt är inte rasism, det finns nog också en fruktansvärdbyråkrati som drabbar oss alla. Men jag kan förstå att hantolkar det på det här sättet.Vi skall ställa samma krav på invandrare som vi ställer påsvenskar. Precis samma krav, samma inställningar o.d., men detär bara detta att vi måste stötta invandrarna. Det är inte såenkelt. Om en turkisk farfar kommer till familjen så behöver haninte bli så jättesvensk, det är inte så viktigt. Han får levasitt liv här i och det tycker jag är bra. Vi ska jusatsa på framför allt ungdomarna som har chansen här. Det gör viinte, vi inser inte problemet, vi satsar inte. Vad vi tillåterär den här fantastiska grejen att en turkisk invandrare iJordbro pratar turkiska , talar turkiska hemma ochtalar turkiska i klassrummet även när han är påsvenskundervisning. Vill vi ha det på det sättet så får vi detvi får. Det är ju ingen som blir svensk på det sättet. Manbehöver inte dansa runt midsommarstången och sjunga små grodornaför att vara svensk, däremot behöver man kunna det svenskaspråket och veta hur det fungerar i för att ta till varasina rättigheter och möjligheter. Det är det vi skall gemöjligheter till, det är detta det handlar om.Sedan har jag mer gemensamt med en chilensk invandrare frånSantiago än jag har med en bonde från . Det har jag bara,jag vet det. Jag har mycket mer att prata om och vi har mergemensamt. Alla har vi olika bakgrunder. Jag är uppvuxen iGubbängen och har mer gemensamt med en kille från , detär bara så, på samma sätt som man har mer gemensamt med en killefrån än en från . Det ser man inte just , men såär det faktiskt. Vi har olika bakgrunder, vi har vår historia,vi har vår kultur och kan berika varandra. Men vi har engemensam plattform allihopa som vi skall slå vakt om, och det ärden svenska kulturen och det svenska språket.Sedan ser den svenska kulturen inte likadan ut som den gjordepå 50-talet -- tack och lov gör den inte det. Vi har fått enmassa spännande utländsk influens. Det är som fickinfluens från och från så har vi fåtten del också som vi har snott till fördel för oss själva.Roger Ticoalu: Den debatt vi har fört i när detgäller hemspråket är att den är väldigt enkelsidig på det sättetatt man framställer hemspråket som att eleverna lär sighemspråket.Fortfarande är det så att hemspråkslärarna ocksåguidar och leder in eleverna in i det svenska samhället; manmåste se det på det sättet.Jag arbetade för ungdomskommittén och i dess arbete tittade vimycket på hemspråksklasserna som än existerar men som jagpersonligen är väldigt kritisk mot, vilket beror på att mångaelever går på låg- och mellanstadiet i en klass som enbartbestår av grekiska undgomar, finska ungdomar eller jugoslaviskaungdomar. Dessa ungdomar är redan på förhand dömda till att hasämre förutsättningar och kunskaper när de kommer upp påhögstadiet. som sitter i är ett s.k. offer. Hemspråksklasser är jagalltså väldigt kritisk mot. Men tror jag inte manskall överdriva hemspråkets betydelse i skolan. Debatten harofta tagit upp det här att det går ut över svensktimmar elleröver mattetimmarna. Jag har haft två hemspråk och varit otroligtprivilegierad på det sättet. Jag hade italienska och polska ochman förlade dem på både håltimmar och på fria aktivitetstimmarså i stället för fotokursen så hade jag polska eller italienska.Jag tror inte att man ska göra problemet större än vad det är.Man kan ha hemspråk om skolledningen och personalen i skolanlägger upp det på ett bra sätt med hemspråkslärarna.Ett annat problem är att hemspråkslärarna -- nuskall jag bara tillägga att jag är litet jävig eftersom min morsom är hemspråkslärare -- har behandlats som andra klassenslärare. som man diskuterar problemet vet jag att mansällan diskuterar direkt med hemspråkslärarna. Man frågar deminte vad de tycker.Jag tar ett konkret exempel som min kära mor som arbetat iEriksdalsskolan . Hon är aldrig med pålärarkonferenserna, hon är aldrig med på bilderna och det ärhennes fasta skola. Man betraktar alltså dessa lärare som andraklassens lärare. Givetvis så finns det problem med nyrekryteringav hemspråkslärare med tanke på utbildning osv. Men som sagt:Skall man bedriva ett bra och genuint hemspråk måste man ha bralärare, men då skall man också acceptera dem på likvärdigavillkor.Bertil : Det raka svaret är: Ta inte bortmöjligheten att utveckla hemspråk i undervisningen i skolan. Tainte bort möjligheten att utveckla hemspråk med beteckningenhemspråksstöd, som vi nu använder som en samlingsbeteckning iförskolan.Tro inte att det är detsamma som att åstadkomma enmodersmåls-, och jag säger också gärna en fadersmålsundervisningi skolan. Det tar många , och därför har vi ocksåväldigt många timmar modersmålsundervisning, alltså i ämnetsvenska. Skolan, förskolan, kan i sammanhanget bara bidra, menbidragen är viktiga även om de är för små i många sammanhang.Man kan icke skriva bort värdet av personer med annankulturbakgrund och ett annat språk som är detsamma som barnenssåsom tillgångar i skolans arbete, både för att lotsa, som någonsade, barnen in i det svenska samhället och att förstå det. Mende behöver också finnas där som en verklighet för svenskalärare, för svenska skolledare och annan skolpersonal i de härmobbningssituationerna, främlingsfientlighetssituationerna etc.Förstärk undervisningen i svenska där det behövs. Om man finnsi ett område där svenskan är i minoritet, där man utanför skolanmöter den litet, då är det viktigt att vi gör insatser i skolanför att se till att svenskan blir så stark som möjligt. Glömaldrig bort att de här barnen och ungdomarna måste utvecklakunskaperna i svenska, kunskaperna om att leva i , annarsblir de inte intagna som fullvärdiga samhällsmedlemmar. Dranytta, ha glädje av, såväl ekonomisk som andlig kulturell,tillgångar som vi alla får del av när det gäller deras egnakulturbakgrunder och språk.Noldis : Vad vi pratar om här är ju en följd avinvandrar- och flyktingpolitik. Då vill jag påminna om hur detvar . Det är väl knappast någon som vet det.När 35000 baltiska flyktingar kom 1944--45, fanns bara 500meter härifrån en s.k. bestående av ungefär40 personer. De klarade de här flyktingarna elegant. på Citadellet i var jagi en fabrik och arbetade utan någon svenskundervisning alls.Vem kan nu säga hur många på som tar emot flyktingar, hurlång tid tar det att avgöra deras öde? vardet 12000 oavgjorda ärenden. I samband med manifestationen den21 februari har man så att säga framfört lösenord som skall lösaalla problem. Det är att vi alla skall kallas svenskar allihopa,inga invandrare. Jag kan säga: Jag är flykting, jag ärinvandrare i , jag är svensk medborgare, men jag är intesvensk. Jag är lettländare. Mina barn är inte svenskar, de ärsvenska medborgare men de är lettländare. Man kan inte fly frånsitt etniska ursprung, man kan inte fly från sina rötter.Jag var på 21-februarimanifestationen på för jagville se hur det går till. Invandrare dom ställde upp, och sedanfanns blomsterstånden och även också några invandrare där. Detkom en gammal tant, hon ville tydligen köpa blommor. Då sade ensom inte sålde: Gå till en svensk, där säljer de kanske. Jag vetinte om det var så klokt sagt. såg man på TVatt en person hade satt upp sin svenska flagga i Hötorgshallen,och då blev han angripen. Den här manifestationen visade att detfinns motsättningar, dessa skall man inte fly ifrån.Jag kan rätt så väl. Det är Tidnings sistautgivningsdag. Då säger ett kommunalråd där, han är inte längrekvar.Vi borde alla med torndönstämma ropa ut över hustaken att vihar banne mej gjort vårt och det med råge. Då menar han tagitemot invandrare. Vi behöver en vilopaus för att komma till rättamed det som är ogjort inom främst skolan ochbarnomsorgen. Lokalt bör vi hjälpas åt att stärka det svenskaspråket, det svenska språkets ställning i skolans samliv.