bet · GG01SoU9 · 1992-12-01 00:00:00 — 1990/91:117 s.29) uttryckas som att rationella skäl eller sakliga övervägandenkrävs som grund för att kommunmedlemmar behandlas olika elleratt kommunen eller på saklig grund varit behörig atthandla så. Det krävs således att kommunerna och landstingenskall iaktta objektivitet och rättvisa i sin behandling avkommunmedlemmarna, men innebörden av detta kan vara olika inomolika verksamhetsområden (s. 149).Konkurrenskommittén har i det betänkande som ligger till grundför propositionen (SOU 1991:104 s. 87 f.) Konkurrensen inom denkommunala sektorn diskuterat vad som kan känneteckna en kommunalentreprenad, dvs. att kommmun eller landsting anlitar en externproducent för en viss uppgift som annars skulle ha utförts iegen regi. Kommunen eller har kvar det fullaansvaret för verksamheten och skall se till att den anlitadeentreprenören uppfyller bestämmelserna i den aktuellaspeciallagen och de föreskrifter som har utfärdats med stöd avdenna. Man måste även avtalsvägen skapa garantier för attentreprenören beaktar de allmänna regler som gäller föroffentlig förvaltning, bl.a. 1 kap. 9 § regeringsformen om allaslikhet inför lagen och saklighet och opartiskhet vid fullgörandeav uppgifter inom offentlig förvaltning samt förvaltningslagen,sekretesslagen och kommunallagen, särskilt dålikställighetsprincipen. I kommunens avtal med entreprenören kandärför särskilda villkor behövas för att se till att sammaregler i dessa avseenden gäller som om kommunen själv skulleutföra verksamheten.Vidare måste de kvantitativa och kvalitativa mål ochriktlinjer för verksamhetens bedrivande som beslutas avkommunfullmäktige, kommunstyrelse eller facknämnd tillämpas ävenom en verksamhet läggs ut på entreprenad. Att samma krav måsteställas på upphandlad verksamhet som på egenregiverksamhetenföljer enligt av likställighetsprincipen.I betänkandet sägs också att behovsbedömning ochköadministration kan åligga myndighet. När det gälleravgifter för verksamhet som är utlagd på entreprenad framhållsatt likställighetsprincipen förutsätter att samma avgifter tasut för en verksamhet som är utlagd på entreprenad som för sådansom bedrivs i egen regi.Konkurrensutredningen framhåller att den kommunala förvaltningsom är ansvarig för verksamheten självfallet är skyldig attkontrollera att villkor som avtalats med entreprenören följs,t.ex. genom intervjuer eller enkäter bland kunder/klienter.PropositionenEnligt propositionen motiverar behovet av nationelluppföljning och utvärdering samt ökad konkurrens en mer enhetligredovisning av kommunernas verksamhet och kostnader. Någratvingande regler om enhetlig redovisning föreslås dock inte.Regeringen hänvisar till att ett arbete med denna inriktningpågår inom i samråd med de bådakommunförbunden.MotionenI motion So2 (s) begärs ett tillkännagivande omlikabehandling, uppföljning och kontroll (yrkande 4 delvis).Enligt motionärerna bör det fastslås i lag att verksamhet somläggs ut på skilda entreprenader skall bedrivas på ett sådantsätt att likställighetsprincipen kan upprätthållas.KonstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet hänvisar bl.a. till att det arbete sombedrivs i och Lokaldemokratikommitténinnebär att sådana frågor som tas upp i motionen kan komma attytterligare belysas och föranleda förslag till lagändringar iolika avseenden. Utskottet hänvisar också tilltillsynsmyndigheternas roll när det gäller ochhälso- och sjukvården. Beträffande frågan om uppföljning ochkvalitetskontroll hänvisas till det arbete rörande nationelluppföljning och kvalitetskontroll som pågår inomregeringskansliet. Motionsyrkandet bör avstyrkas.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar inställning idenna fråga och avstyrker därför motion So2 (s) yrkande 4delvis.Kommunal självstyrelseMotionenI motion So2 (s) hemställs om ett tillkännagivande om vadsom anförts om den grundlagsfästa kommunala självstyrelsen(yrkande 2). Motionärerna är emot det i propositionenaviserade förslaget om obligatorisk anbudsupphandling ioffentlig verksamhet. Enligt motionärerna är det kommunen själv,som inom ramen för den kommunala självstyrelsen beslutar omupphandling. Vidare anförs att regeringen genom tidigare förslagom fristående skolor gjort oacceptabla ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen, genom att kommunen tvingas lämna bidrag till deprivata skolorna, som ofta överkompenseras för sina kostnader.KonstitutionsutskottetI förarbetena till regeringsformen (prop. 1973:90 s. 190)framhölls att staten och kommunerna samverkar "på skilda områdeni olika former för att uppnå gemensamma samhälleliga mål". Meddetta synsätt ansågs det varken lämpligt eller möjligt att engång för alla dra orubbliga och preciserade gränser i grundlagkring en självstyrelsesektor. Arbets- ochbefogenhetsfördelningen mellan stat och kommun måste i stället iganska vid omfattning kunna ändras i takt medsamhällsutvecklingen. förutsätter att deöverväganden som görs i i fråga om bl.a.enhetlig redovisning av kommunernas verksamhet och kostnaderockså innefattar avvägningar beträffande gränserna för denkommunala självstyrelsen. När det gäller upphandlingfår hänvisa till att regeringen nyligenhar lagt fram en proposition om offentlig upphandling (prop.1992/93:88), som kommer att behandlas i finansutskottet.Motionsyrkandet bör följaktligen avstyrkas.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar inställning idenna del och avstyrker därför motion So2 (s) yrkande 2.RättighetslagstiftningMotionenI motion So4 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande till regeringen rörande behovet av enrättighetslagstiftning (yrkande 3). Enligt motionärernakrävs det för att minska orättvisorna miniminivåer somkommunerna måste nå upp till när det gäller utbildning, service,omvårdnad och vård.KonstitutionsutskottetEnligt mening kan inte bortses ifrånatt lagstiftning om miniminivåer när det gäller utbildning,service, omvårdnad och vård kan innebära inskränkningar i denkommunala självstyrelsen, vilket dock kan anses angeläget urnationell synpunkt. Frågan kan i viss mån komma att beröras iLokaldemokratikommitténs arbete. är inteberett att nu förorda en sådan omfattande rättighetslagstiftningsom föreslås i motionen. Enligt börmotion So4 yrkande 3 följaktligen avstyrkas.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar inställning ochavstyrker därför motion So4 (v) yrkande 3.Fritt tandläkarvalI motion So3 av () begärs etttillkännagivande om fritt tandläkarval inom barn- ochungdomstandvården. Enligt motionären kan den föreslagnaändringen i 5 § tandvårdslagen -- i den mån det enskildalandstinget väljer att träffa avtal -- leda till att fler barnoch ungdomar än kommer att behandlas hosprivattandläkare. Frågan om att införa valfrihet inom barn- ochungdomstandvården överlåts till det enskilda attsjälvt fatta beslut om. Lagförslaget skapar enligt motionäreninga garantier för att åstadkomma fritt tandläkarval inom barn-och ungdomstandvården. Det är därför motiverat att görett särskilt uttalande av innebörden att barn- ochungdomstandvården bör tillhandahållas i former som medger fritttandläkarval.Tidigare behandlingMotioner om fritt tandläkarval för barn och ungdomar harbehandlats tidigare av utskottet. I betänkandet1991/92:SoU15 hänvisade utskottet till regeringsförklaringenenligt vilken den grundläggande principen för förnyelse av deolika välfärdssystemen skall vara att skilja på offentligkontroll och finansiering å den ena sidan och produktion genomenskilda, kooperativa eller offentliga producenter å andrasidan. Utskottet hänvisade också till att det iregeringsförklaringen sägs att valfriheten för den enskildemåste öka. Utskottet utgick från att frågan om möjlighet förbarn och ungdomar att anlita privatpraktiserande tandläkare påsamma villkor som folktandvården kommer att tas upp isammanhanget. Utskottet ansåg att något uttalande frånriksdagens sida inte behövdes och avstyrkte motionen. Riksdagenföljde utskottet.Socialförsäkringsutskottet behandlade i betänkandet1991/92:SfU2 ett antal motioner som bl.a. rörde frågor ommöjlighet för barn och ungdomar att anlita privatpraktiserandetandläkare. anförde bl.a. följande.Utskottet anser det viktigt att konkurrensen inom tandvårdenökar. Detta bör ske bl.a. genom att de nuvarandeetableringsbegränsningarna för privatpraktiserande tandläkareslopas. Folktandvårdens monopol vad gäller barn- ochungdomstandvård måste även upphöra. En ökad konkurrens kommeratt leda till ökad effektivitet men även till ökad valfrihet förpatienterna. -- -- -- Utskottet förutsätter med anledning häravatt man inom överväger förändringar inomtandvården och tandvårdsförsäkringen som omfattaretableringsbegränsningsreglerna och villkoren för barn- ochungdomstandvården samt att regeringen så snart som möjligtlägger fram förslag om ändringar i detta system.Motionerna avstyrktes. följde utskottet.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar regeringens bedömning beträffandeansvaret för barn- och ungdomstandvården. Utskottet utgår frånatt landstingen följer intentionerna i propositionen om att barnoch ungdomar skall få frihet att välja tandläkare och är inteberett att nu förorda någon ytterligare ändring i tandvårdslagenän den regeringen föreslagit. Motion So3 (fp) avstyrks därför.LagförslagenGällande rätt och propositionens lagförslagEnligt 4 § socialtjänstlagen skall kommunens uppgifterinom fullgöras av den eller de nämnder somkommunfullmäktige bestämmer. Vidare anges att vad som i dennalag eller annan författning sägs om socialnämnd gäller iförekommande fall den eller de nämnder som utses för ändamålet.Regeringen föreslår att ett nytt stycke införs i 4 §socialtjänstlagen. Enligt detta nya stycke får kommunen slutaavtal med någon annan om att utföra kommunens uppgifter inomsocialtjänsten. Med annan avses bolag, förening, samfällighet,stiftelse, enskild individ eller annan kommun. Det krävs dockatt entreprenören är behörig att utföra uppgifterna på området.Såvitt gäller andra kommuner får dessa endast i begränsadutsträckning utföra uppgifter som ligger inom en annan kommunskompetensområde.Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får enligt den nyabestämmelsen inte lämnas över till privaträttsliga subjekt.Enligt 3 § hälso- och sjukvårdslagen skall varje landstingerbjuda god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inomlandstinget. I förarbetena till lagen (prop. 1981/82:97 s. 33)har uttalats att bestämmelsen inte innebär att landstingetsjälvt måste bedriva verksamheten. Av 3 § framgår vidare att vadsom i lagrummet sägs inte utgör hinder för annan att bedrivahälso- och sjukvård. ansvar omfattar inte sådanhälso- och sjukvård som en kommun inom har ansvarför enligt 18 § första och tredje styckena. I 18 § angesomfattningen av kommunernas skyldighet och befogenhet attmeddela hälso- och sjukvård enligt denna lag (jfr. prop.1990/91:14, SoU9, rskr. 97).Enligt regeringen råder osäkerhet huruvida kanträffa avtal med någon annan om driften och föreslår därför attett nytt stycke införs i 3 § hälso- och sjukvårdslagen. Det nyastycket innebär att får sluta avtal med annan om attutföra de uppgifter som ansvarar för enligt lagenoch som inte omfattar uppgifter som rör myndighetsutövning.Även i 18 § samma lag föreslås införande av en ny bestämmelsemed motsvarande innehåll som i tillägget till 3 §.Enligt 5 § tandvårdslagen skall varje landsting erbjudagod tandvård för dem som är bosatta inom landstinget.Omfattningen av folktandvården regleras i 7 § tandvårdslagen.Där stadgas att folktandvården skall svara för dels regelbundenoch fullständig tandvård för barn och ungdomar till och med detår då de fyller , dels specialisttandvård för vuxna,och dels övrig tandvård för vuxna i den omfattning somlandstinget bedömer lämpligt. I förarbetena till tandvårdslagen(prop. 1984/85:79 s. 63 och 65) har uttalats att det inte finnsnågot absolut krav på att all folktandvård skall bedrivas ilandstingets egen regi. Däremot förutsätts att ihuvudsak självt skall svara för den faktiska tandvården.Regeringen anser att när det gäller tandvården i huvudsaksamma avgränsning torde kunna göras som för hälso- ochsjukvården beträffande vad som kan läggas ut på entreprenad. Enskillnad i förhållande till hälso- och sjukvården är dock attlandstingen själva uttryckligen ålagts att svara för visstandvård. Uttalandena i förarbetena till tandvårdslagen ger dockvid handen att landstingen kan överlåta åt andra att utförafolktandvårdens uppgifter.Enligt regeringens mening är utformningen av bestämmelserna itandvårdslagen emellertid inte tydlig, vilket har lett tilloklarheter om och i vilken utsträckning det finns möjligheterför landstingen att lägga ut verksamheten på entreprenad. Ettnytt stycke föreslås därför införas, enligt vilket landstingetfår sluta avtal med annan om att utföra de uppgifter somlandstinget ansvarar för. Uppgift som innefattarmyndighetsutövning undantas. Genom det nya stycket klargörsytterligare att folktandvården inte måste ansvara för all i 7 §angiven tandvård genom egen personal. Det grundläggande ansvaretför t.ex. barntandvården måste dock ligga kvar hos ,vilket bl.a. innebär att skall fastställakvantitativa och kvalitativa mål för verksamheten samt följa uppdenna i förhållande till de mål och krav som anges itandvårdslagen. Däremot skall det inte längre anses gälla attlandstinget måste svara för huvuddelen eller någon viss andel avden faktiska tandvården.Riksdagen beslutade om en lag om försöksverksamhetmed primärvård (prop. 1990/91:121, SoU21, rskr. 362).År 1992 beslöt att kommunerna inom ramen förförsöksverksamheten med primärvård skulle gesbefogenhet att även erbjuda viss tandvård, s.k.distriktstandvård (prop. 1991/92:148, SoU20, rskr. Lagengäller till utgången av år 1996.Av 3 § lagen om försöksverksamhet med primärvårdframgår att kommunen skall erbjuda god primärvård ochdistriktstandvård åt dem som är bosatta inom de områden somomfattas av försöksverksamheten och därvid verka för en godhälsa och god tandhälsa hos hela denna befolkning.I propositionen sägs att det föreslagna nya tredje styckettill 3 § lagen om försöksverksamhet med primärvård harsamma innebörd som de tidigare redovisade ändringarna i hälso-och sjukvårdslagen. Regeringen hänvisar därför tillkommentarerna till dessa ändringar.MotionernaI motion So2 (s) yrkas att de i propositionen föreslagnalagändringarna avslås (yrkande 1). Motionärerna ser positivtpå strävan att främja konkurrens inom den kommunala sektorn, dåkonkurrens kan bidra till att öka effektiviteten i produktionenoch till att ge medborgarna bättre tjänster. Konkurrens ärsåledes ett medel att nå ökad effektivitet och välfärd. Det ärinte ett mål i sig. Målet är att samhällsservicen skall ha högkvalitet, den skall styras demokratiskt, finansieras solidarisktoch fördelas efter behov. Enligt motionärerna förutsätterkonkurrens att det finns konkurrenter. Motionärerna tror att deti en del fall kan bli svårt att få till stånd konkurrens när detgäller vissa delar av den kommunala verksamheten. Konkurrenternakommer kanske inte att stå i kö i alla glesbygdskommuner.Orsakerna till att en verksamhet bedrivs inom den offentligasektorn är i många fall att det har funnits ett behov av attskapa ett utrymme där medborgarna skyddas mot marknadskrafternaseffekter och där det har varit möjligt att lösa kollektivaproblem på ett samhällsekonomiskt och socialt förnuftigt sätt.Genomförs propositionens lagförslag är enligt motionärernasmening risken stor för en utveckling mot privata monopol.Propositionen innehåller inga förslag till bestämmelser somskulle betyda förbud mot att genom entreprenadverksamhet skapaprivata monopol. Motionärerna anser att en förutsättning förverklig konkurrens är att en viss del av den verksamheten inomhälso- och sjukvården, tandvården och inom socialtjänstensområde sker i regi. Motionärerna vänder sig emot attprivatisering av verksamhet inom kommunen forceras fram oavsettvilken verksamhet det gäller. All verksamhet lämpar siginte för att lämnas ut till entreprenörer. Frågan är om deföreslagna lagändringarna skapar större klarhet i rättslägetmellan offentlig och privat verksamhet. Motionärernas bedömningär att så inte är fallet. och Hälso- ochsjukvårdsutredningen arbetar med översyn avsina resp. lagområden. Motionärerna anser att det är självklartatt dessa utredningar skall slutföras innan andra förändringardiskuteras.I motion So4 (v) hemställs om ett tillkännagivande av vadsom i motionen anförts om ett moratorium avseende privatiseringav verksamhet (yrkande 1). Propositionen handlar bara ytligt sett om att ökamöjligheterna till konkurrens i den kommunala verksamheten. Utanatt göra ingående analyser av och utvärdera pågåendeverksamheter vill regeringen i ett antal lagar skriva inmöjligheten för privat verksamhet att etablera sig inom vård ochomsorg och konkurrera med etablerad verksamhet.Utvärdering av oberoende utredare har inte gjorts. Lagförslagenbygger således inte på resultaten av goda projekt utan det ärden borgerliga ideologin om privatisering som lagregleras. Imångt och mycket är det öppna dörrar som slås in eftersom detegentligen inte finns några hinder för kommunerna att lägga utverksamheten på entreprenad med den nuvarande lagstiftningen.Förslagen blir därför bara en uppmaning att privatisera kommunalverksamhet. är inte emot privat verksamhet. Inaturliga nischer och när privat verksamhet svarar mot ettuppkommet behov kan det vara en fördel och riktigt att anlitaprivata subjekt. Vad vänder sig emot är attprivat verksamhet subventioneras och hålls vid liv avskattemedel bara för att den är privat. är inteense med regeringen om att den kommunala verksamheten under denärmaste åren skall ställas om från expansion till minskning.KonstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet anser mot bakgrund av vad som anförts iyttrandet till socialutskottet att propositionens lagförslag börtillstyrkas och avstyrker bifall till motionerna So2 (s) yrkande1 och So4 (v) yrkande 1.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar regeringens bedömning vad gäller detangelägna i att främja en utveckling mot ökadentreprenadupphandling inom verksamhet och attundanröja de oklarheter som kan finnas när det gällerkommunernas och landstingens möjligheter att inom väsentligaområden lägga ut den specialreglerade kommunala verksamheten påentreprenad. Genom de föreslagna lagändringarna klarläggs attentreprenad är tillåten i verksamhet som inte innefattarmyndighetsutövning. Utskottet vill understryka attentreprenader inte alltid är den mest fördelaktigaverksamhetsformen, vilket regeringen också framhållit ipropositionen. En viktig förutsättning är att det finns verkligkonkurrens mellan flera aktörer på den lokala marknaden.Utskottet tillstyrker de i propositionen framlagdalagförslagen och avstyrker motionerna So2 (s) yrkande 1 och So4(v) yrkande 1.Den kommunala räddningstjänstenEnligt regeringens mening bör det tillskapas en möjlighet fören kommun att bedriva räddningstjänst i entreprenadform.Regeringen lägger dock inte fram något förslag omentreprenaddrift på detta område utan hänvisar till att Chefenför Försvarsdepartementet avser att föreslå regeringen att låtatillsätta en särskild utredare med uppgift att förberedaerforderliga beslut av statsmakterna i frågan. överväga hur det område inom den kommunalaräddningstjänsten som skall kunna utföras på entreprenad böravgränsas. Vidare bör det klarläggas hur entreprenörens resurserför räddningstjänst skall inordnas i kommunenskrigsorganisation. Regeringen anser att utredaren måste studerahur sambandet mellan det förebyggande brandskyddet ochutryckningsverksamheten skall kunna säkerställas. Även frågan omhur myndighetsutövningen skall utformas för det fallräddningstjänsten överförs till en entreprenör bör enligtregeringens mening utredas och förslag till särskildabestämmelser läggas fram.Anbudsupphandling inom sotningsväsendetBeträffande upphandling hänvisas i propositionen tillatt ett förslag till lag om offentlig upphandling gemensam förbl.a. statliga myndigheter, kommuner och landsting kommer attföreläggas . Förslaget innebär enanpassning av regelsystemet till EG:s direktiv.Förutsättningarna för obligatorisk anbudsupphandling när detgäller vissa kommunala verksamheter kommer enligt regeringen attutredas närmare.När det gäller frågan om anbudsupphandling inomsotningsväsendet konstaterar regeringen att sotningen är en deli samhällets förebyggande brandskydd, reglerat iräddningstjänstlagen (1986:1102) och iräddningstjänstförordningen (1986:1107). I samband med sotningkontrolleras det som rengörs från brandskyddssynpunkt.Varje kommun ansvarar för att sotning utförs enligt deföreskrifter som fastställt.Skorstensfejarmästare utses av kommunen genomansökningsförfarande. De kan vara anställda av kommunen elleregna företagare. Flera skorstensfejarmästare uppges vara egnaföretagare med entreprenadavtal som innebär att de i principsvarar för den avtalade verksamheten intill sin pensionering.Sotningstaxan beslutas av kommunfullmäktige.Regeringen gör i propositionen följande bedömning när detgäller behovet av att förnya sotningsväsendet.Den föreskrivna sotningen är ett legalt monopol, som närmastkan jämföras med brandsyn, byggnadsinspektion,hälsoskyddsinspektion och liknande kontroll- ochtillsynsinstrument inom området skydd och säkerhet. Eftersom detär fråga om myndighetsutövning kan bara statliga och kommunalaorgan ansvara för verksamheten, även om utförandet oftast sker ientreprenadform. Entreprenadavtalen anser dock regeringen varaotidsenliga bl.a. för att de inte är tidsbegränsade.Regeringen avser att uppdra åt den utredare som skall övervägavissa frågor inom räddningstjänsten att också lägga fram ettförslag om hur ordningen med de nuvarande långvarigaentreprenadavtalen för skorstensfejarmästare skall upphöra.Enligt regeringen finns det även anledning att överväga omformerna för utseende av skorstensfejarmästare kan förnyas ocksåpå andra sätt för att öka inslaget av konkurrens. I dettasammanhang bör konsekvenserna av priskonkurrens belysas.Försvarsutskottets yttrandeFörsvarsutskottet har i lämnat yttrande till socialutskottetanfört följande såvitt avser den kommunala räddningstjänsten ochanbudsupphandling inom sotningsväsendet.Under 1990 års behandlade försvarsutskotteten motion i vilken det föreslogs att det kommunalabrandförsvarsmonopolet skulle avskaffas. Utskottet anförde då(1990/91:FöU10 s. 6) att det är viktigt att skilda kommunerhåller en likvärdig nivå på sin räddningstjänst och attberedskapsförberedelserna för kris och krig kan genomföraseffektivt. Vidare framhölls det betydelsefulla i atträddningschefer i fred kan krigsplaceras i motsvarandebefattningar. Dessa skäl ansågs tala mot att avskaffabrandförsvarsmonopolet.Kommunstyrelserna är högsta civila totalförsvarsmyndighet pålokal nivå, vilket bl.a. innebär ansvar för att samordnaberedskapsåtgärderna hos kommunen, , statligamyndigheter, organisationer och enskilda. Utskottet hade därföringen invändning mot vad regeringen i den senastetotalförsvarspropositionen anförde om det önskvärda i ett samlatansvar på lokal nivå för befolkningsskyddet ochräddningstjänsten (prop. 1991/92:102, FöU12 s. 122).Ytterligare uppgifter inom dessa verksamheter avsågs komma attöverföras till kommunerna.-- -- -- Den nu aktuella propositionen (prop. 1992/93:43 s.9--10) uppmärksammar behovet att klarlägga hur en entreprenörsresurser skall kunna inordnas i krigsorganisationen och hur detförebyggande brandskyddet, som till del är en myndighetsuppgift,skall kunna samordnas med utryckningsverksamheten. Även fråganom räddningsledarens intrång i annans rätt uppmärksammas.Utskottet får dock intrycket att propositionstexten på s. 10,tredje stycket, skulle kunna tolkas som att regeringen redaninför tillkallandet av en utredningsman tagit ställning fören möjlighet till räddningstjänst i entreprenadform. Utskottetanser för sin del att utredaren, som bör tillkallas, måste fåett mera förutsättningslöst uppdrag.