bet · GG01UbU3 · 1992-12-03 00:00:00 — Enligtregeringens förslag skall flertalet av ledamöterna i sådanaorgan vara lärare och studenterna ha rätt att vararepresenterade.Jämfört med motsvarande organ i den nuvarande organisationen-- linjenämnderna -- innebär regeringens förslag att desärskilda organen för grundutbildningen inte måste ha ledamötersom företräder yrkeslivet. Vidare innebär förslaget att lärarnaskall vara i majoritet, vilket avviker från föreskrifterna omlinjenämnd i den nuvarande högskoleförordningen. Däremot skallenligt nuvarande bestämmelser lärarna vara i majoritet iutbildnings- och forskningsnämnder, som handhar frågor både omforskning och forskarutbildning och om grundutbildning.Riksdagen bör enligt motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 20 geregeringen till känna att lärarna bör utgöra en tredjedel ochstudenterna en tredjedel i de särskilda organen förgrundutbildning samt att företrädare för arbetslivet bör ingå.Företrädare för de anställda bör enligt motionen också ha rättatt ingå. Även i motion 1992/93:Ub9 (s) framhålls behovet avyrkeslivsrepresentanter i dessa organ. Motion 1992/93:Ub23 (v)yrkande 9 tar upp förslaget att de studerande skall ingåäven i särskilda organ för grundutbildningen.Utskottet anser att det bör ankomma på regeringen att ge denärmare föreskrifter om sammansättningen av dessa organ som kanbehövas. Möjligheten att till ledamöter även utse företrädareför yrkeslivet utesluts inte i propositionen. I fråga omrepresentationen för studenterna och de anställda hänvisarutskottet till vad som anförts i samband med fakultetsnämnd.Riksdagen bör med avslag på motionerna 1992/93:Ub9,1992/93:Ub12 yrkande 20 och 1992/93:Ub23 yrkande 9 anta det ipropositionen framlagda förslaget till högskolelag såvitt avser2 kap. 6 §.I lagförslaget, 2 kap. 5 §, sägs att det skall finnasfakulteter, var och en för ett särskilt vetenskapsområde. Dennaavgränsning av fakulteternas vetenskapsområde ifrågasätts imotion 1992/93:Ub3 (s). Motionärerna anser uttrycket oklart ochfrågar om det ger utrymme för t.ex. iLinköping eller den av högskolorna i Gävle-Dalaregionenplanerade Gävle-Dalafakulteten, vilka båda inrymmer resp. avsesinrymma verksamhet med stor ämnesmässig bredd.Utskottet uppfattar regeringens förslag så, att det för varjefakultet skall anges ett definierat vetenskapsområde, vilketdock inte nödvändigtvis måste ske i termer av den klassiskaindelningen i discipliner. Därmed får motion 1992/93:Ub3 ansesvara tillgodosedd, varför den bör avslås av riksdagen.Utskottet har uppmärksammat att regeringens lagförslag gerhögskolestyrelserna stor frihet att bestämma vilkafakultetsnämnder som skall finnas. Utskottet anser dock att enför flera fakulteter gemensam fakultetsnämnd bör få inrättasendast efter regeringens medgivande. Fakultetsindelningen ärnämligen ett av statsmakternas viktigaste styrinstrument närdet gäller anslagen till forskning och forskarutbildning. Medutgångspunkt i detta ställningstagande föreslår utskottet attförsta stycket i 2kap. 5§ i regeringens lagförslag tillförsytterligare en mening.Hittills har högskolelagen lämnat utrymme för ensärreglering av organisationen vid Sverigeslantbruksuniversitet (SLU). Denna har skett i förordningen(1977:344) om och innebär andraregler beträffande styrelsens sammansättning och beträffandeorgan för forskning och forskarutbildning än de som gäller förde övriga universiteten.I motionerna 1992/93:Ub6 (m, fp), 1992/93:Ub10 (s) och1992/93:Ub17 (c) föreslås att en särreglering skall ske även ifortsättningen. Motionärerna påpekar bl.a. att det vid SLUfinns vetenskapligt kompetenta innehavare av tjänster som intedefinieras som lärartjänster. Dessa ingår nu ifakultetskollegium och kan utses att ingå som företrädare förverksamheten i och väljas till ledamöter imotsvarigheten till fakultetsnämnd och linjenämnd. Det påpekasvidare att i SLU:s särart ingår att det är sektorsorgan förskogs-, trädgårds- och jordbruksforskning och bedriver ävenannan verksamhet än forskning, utbildning ochutvecklingsarbete. Som exempel nämns ansvar för riketsskogstaxering, viss sortprovning, fältforskning medlångliggande försök, miljöövervakning m.m.Utskottet noterar att chefen för ,enligt vad som upplyses i propositionen s. 11, avser attåterkomma till bl.a. de organisatoriska frågorna när det gällerSLU i anslutning till forskningsproposition.Utskottet finner att regeringen bör meddela särskildabestämmelser om sammansättningen av styrelse, fakultetsnämndoch eventuella särskilda organ för grundutbildningen vid SLU.Utskottet föreslår därför att med anledning avmotionerna 1992/93:Ub6, 1992/93:Ub10 och 1992/93:Ub17 beslutaratt i 2 kap. högskolelagen införa en ny paragraf, 7 §, med denlydelse som i bilaga 3 anges som Utskottets förslag.Frågan om de mindre och medelstora högskolornas ställningnär det gäller forskning och forskarutbildning berörs i ettflertal motioner.Motionerna 1992/93:Ub1 (m) yrkande 1, 1992/93:Ub2 (s) yrkande6 och 1992/93:Ub16 (c, kds) framhåller alla vikten av attfrågan om forskning och medverkan i forskarutbildning för demindre och medelstora högskolorna får en lösning underinnevarande . I de två sistnämnda motionerna sägs attlösningen hör ihop med högskolelagens utformning i de delar somreglerar fakulteternas organisation och deras anknytning tillde mindre och medelstora högskolorna. Den hör enligt sammamotionärer också ihop med principerna för anslagsfördelningtill grundläggande högskoleutbildning och till forskning ochforskarutbildning. Ingendera frågan får i förevarandeproposition en tydlig lösning. Som ett exempel på enorganisatorisk lösning nämns i alla tre motionerna"för regional forskningssamverkan i ".Enligt motion 1992/93:Ub1 yrkande 2 bör de f.d.universitetsfilialerna, däribland högskolan i ,prioriteras vid en utbyggnad av forskning ochforskarutbildning.I motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 13 anförs, liksom i de nyssnämnda motionerna, att de mindre och medelstora högskolornasanknytning till fakulteterna ej är tydligt formulerad ipropositionen och att det inte framgår hur fakulteternaskompetens och resurser skall användas till forskning ochforskarutbildning vid de mindre och medelstora högskolorna.Motionärerna vill att regeringen återkommer till medett förslag om hur en utbyggnad av forskning ochforskarutbildning vid dessa högskolor skall ske.I motion 1992/93:Ub22 (c) föreslås att viss del av deresurser som fördelas via fakultetsanslagen omfördelas till enny anslagspost för var och en av de högskolor som saknarfasta forskningsresurser/fakultet (yrkande 5). Vidare framförs(yrkande 6) förslag om en ny paragraf i kap. 2 i den nyahögskolelagen, av följande lydelse:Vid högskolor utan fakulteter svarar styrelsen för dennahögskola, eller det organ som denna högskola inrättar, förforskningsverksamheten.Ett annat förslag till ny bestämmelse i högskolelagenframförs i motion 1992/93:Ub24 (nyd) yrkande 3. Detta förslaginnebär att en högskola utan fakultet skall kunna välja attvara filial till någon högskola med fakultet och då underordnasoch samordnas med moderhögskolan och dennas fakultetsnämnder.Moderhögskola skall vara skyldig att förlägga fastaforskningsresurser till sin/sina filialer i rimligutsträckning. Beslut om filialanslutning skall kunna omprövas.Utskottet uppfattar propositionen (bl.a. med anledning avordalagen i 2 kap. 5 § förslaget till högskolelag samtpåpekandet på s. 63 att fakultetsmedlen är gemensamma för fleralärosäten) så att det är regeringens avsikt attfakultetsnämnderna liksom skall ha ett vidareverksamhetsområde än det universitet eller den högskola tillvilka de är knutna.För närvarande är förhållandena följande. I bilaga 10 a tillden nuvarande högskoleförordningen (1977:263, ändrad senast1992:716) anges för varje fakultet vilka högskolor dessverksamhetsområde omfattar. Flertalet mindre och medelstorahögskolor ingår i verksamhetsområdet för en eller flerafakulteter. Det förekommer att en mindre eller medelstorhögskola tillhör verksamhetsområdena för fakulteter som ärknutna till olika universitet och högskolor. Deforskarutbildade lärarna vid de mindre och medelstorahögskolorna ingår i fakultetskollegierna vid resp. universiteteller större högskola och deltar således bl.a. i valet avledamöter i fakultetsnämnderna, valet av elektorer tillforskningsråden etc. Dessa lärare vid mindre och medelstorahögskolor är vidare garanterade representation ifakultetsnämnderna genom en bestämmelse i den nuvarandehögskoleförordningen 14 kap. 24 § andra stycket.Utskottet noterar att utbildningsministern i propositionen(s. 69) uttalar sin avsikt att i annat sammanhang återkommatill hur forskning vid de mindre och medelstora högskolornaskall främjas.För närvarande finansieras forskningen vid de mindre ochmedelstora högskolorna i huvudsak på tre sätt. För det förstahar forskarutbildade lärare vid dessa högskolor möjlighet attfå del av den s.k. rörliga resursen inom fakultetsanslagen. Denrörliga resursen är till för att bereda högskolelektorer ochhögskoleadjunkter, som har avlagt doktorsexamen, tillfälle attbedriva forskning. Vilka medel som skall avsättas för rörligresurs beslutas av styrelsen för det universitet eller denhögskola till vilken fakulteten är knuten. I sak bereds fråganom vilka lärare som skall få medel ur den rörliga resursen avresp. Fakultetsnämnderna har ansvar för att godforskarutbildning och forskning bedrivs inom hela deras resp.verksamhetsområden. För det andra finansieras en hel delforskning vid de mindre och medelstora högskolorna med externamedel, som av olika anslagsbeviljande myndigheter,organisationer och företag riktas till resp. högskola. För dettredje finns under anslaget Vissa särskilda utgifter förforskningsändamål en anslagspost till forskningsstödjandeåtgärder vid mindre och medelstora högskolor. Efter förslag i1990 års forskningsproposition (prop. 1989/90:90, bet. UbU25,rskr. 328) har beloppet i det närmaste fyrdubblats under dentreårsperiod som nämnda forskningsproposition avsåg.Innevarande budgetår uppgår beloppet till drygt 44,5 miljonerkronor. Medlen för forskningsstödjande åtgärder går direkt tillresp. högskola och avser bl.a. att underlätta för lärarna attansöka om forskningsstöd och projektanslag hos forskningsrådoch andra forskningsfinansiärer. Ur dessa medel kan också stödges för forskarutbildning av lärare.Utskottet erinrar om att varje högskolas styrelse harinseende över högskolans alla angelägenheter och svarar för attdess uppgifter fullgörs. I detta avseende innebär interegeringens förslag till ny högskolelag någon förändring. En avuppgifterna är att anordna grundläggande utbildning så attsamband mellan denna och forskningen främjas. att lärarna vid högskolan på lämpligt sätt medverkar iforskning eller vid behov förvärvar kompetens för detta, dvs.genomgår forskarutbildning. För att så sker svarar alltsåstyrelsen för den högskola där lärarna är anställda. Det ärvarje högskolas styrelse som fastställer budget för högskolan,inkl. eventuella externa medel. Den nämnda kraftigaförstärkningen av anslagsposten till forskningsstödjandeåtgärder har inneburit ett förstärkt inflytande förhögskolestyrelserna när det gäller forskningsverksamheten ochforskarutbildningen av lärarna vid resp. högskola. Detta serutskottet som positivt.Utskottet anser dock inte att högskolestyrelsen vid mindreoch medelstora högskolor bör överta det slags ansvar förforskning och forskarutbildning som fakultetsnämnderna förnärvarande har. De två typerna av organ är sammansatta efterhelt skilda principer. För vetenskapliga bedömningsfrågorlämpar sig fakultetsnämnder, men inte högskolestyrelser. Av detskälet kan utskottet inte tillstyrka motion 1992/93:Ub22yrkande 6.Enligt utskottets mening bör resurserna förforskningsstödjande åtgärder -- resurser som de mindre ochmedelstora högskolorna själva ansvarar för -- förstärkas.Utskottet har inhämtat att beredningen inom regeringskanslietav nästa års forskningsproposition är inriktad på bl.a. detta.Utskottet vill vidare förorda att det inom varjefakultetsanslag genom statsmaktsbeslut avsätts en viss minstaandel för lärare från mindre och medelstora högskolor. Denandel som skall avsättas för de mindre och medelstorahögskolorna bör baseras på antalet disputerade lärare viddessa. Dessa medel skall liksom fördelas efterprövning i fakultetsnämnderna, som enligt vad utskottet ovanerinrat om har ansvar för att god forskarutbildning ochforskning bedrivs inom hela deras resp. verksamhetsområden.Utskottet vill betona detta ansvar. Styrelsen för den högskolatill vilken fakulteten är knuten skall däremot inte -- så somhittills varit fallet med den rörliga resursen -- ha någotansvar för dessa medel.Utskottet vill understryka att lärare vid mindre ochmedelstora högskolor skall bedömas med samma kvalitativa kravsom lärare vid högskolor med fasta forskningresurser. Finns vidett visst fördelningstillfälle inte kvalificerade sökande börmedlen få fonderas eller användning inom den avsedda högskolant.ex. för lärares forskarutbildning övervägas.Utöver detta sätt att via fakultetsanslaget stödja forskningvid mindre och medelstora högskolor vill utskottet framhållaatt medlen för forskningsstödjande åtgärder är betydelsefullaför dessa högskolors uppbyggnad av forskningsverksamhet.Anslaget Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål, därdessa medel ingår, bör därför som tidigare nämnts ökas.Utskottet anser inte att i övrigt bör föregriparegeringens förslag, t.ex. när det gäller omfattningen ellerlokaliseringen av resursförstärkningarna.Vad utskottet anfört bör med anledning avmotionerna 1992/93:Ub12 yrkande 13 och 1992/93:Ub22 yrkande 5och med avslag på motionerna 1992/93:Ub1, 1992/93:Ub2 yrkande6, 1992/93:Ub16 och 1992/93:Ub22 yrkande 6 som sin mening geregeringen till känna.Förslaget i motion 1992/93:Ub24 yrkande 3 synes innebära attstyrelsen för den mindre eller medelstora högskolan skulle inågon mening bli underordnad styrelsen vidmoderuniversitetet/moderhögskolan. Vidare innebär detatt alla lärare vid en mindre eller medelstor högskola skulleha sin fakultetsanknytning till samma moderuniversitet. Inteminst för lärarna i tekniska ämnen skulle detta vara olyckligt,eftersom teknisk fakultet endast finns vid två avuniversiteten. En filialanslutning till någon av de tvåtekniska högskolorna eller skulle å andrasidan ställa lärarna i andra ämnen, t.ex. humaniora ochsamhällsvetenskap, utan fakultetsanknytning. Utskottetavstyrker yrkandet.I motion 1992/93:Ub21 (c) yrkande 2 begärs etttillkännagivande om ökad satsning på forskning inom t.ex.undervisning, vård och omsorg. En sådan satsning sägs kunnatillföra grundutbildningen inom dessa områden viktigaerfarenheter till gagn för studenterna i deras kommandeyrkesutövning.Utskottet hänvisar till vad som i det föregående anförts omvetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Det begärdatillkännagivandet är enligt utskottets mening inte behövligt,varför bör avslå yrkandet.I regeringens lagförslag ingår inte någon föreskrift om attutbildningen, forskningen och utvecklingsarbetet skall bedrivasinom institutioner och andra arbetsenheter. Det framgår ocksåatt det inte är utbildningsministerns avsikt att införa någoncentral reglering av institutionsindelningen eller beslutsorganför institutioner.Motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 21 tar upp behovet avinstitutionsstyrelser. Motionärerna anser att varjeinstitution skall ledas av en styrelse, om ej annat följer avföreskrifter som regeringen meddelar.Utskottet noterar att departementspromemorian Friauniversitet och högskolor (Ds 1992:1) innehöll ett utkast tillhögskolelag i vilket ingick en paragraf om att verksamheten vidvarje högskoleenhet skall bedrivas inom institutioner och atthögskolestyrelsen skall bestämma hur institutionerna skallledas, såvida regeringen inte föreskriver annat. Idepartementspromemorians utkast till högskoleförordning sadesatt institutioner skall ledas antingen av eninstitutionsstyrelse med en prefekt som ordförande eller enbartav en prefekt. I remissbehandlingen av departementspromemorianhar inget av universiteten och ingen av fackhögskolornaframfört invändningar mot detta.Utskottet anser också att det bör ankomma på respektivehögskolas styrelse att bestämma i dessa frågor. börsåledes avslå motion 1992/93:Ub12 yrkande 21.När det gäller ledningsprinciper i övrigt föreslårutskottet att lägger propositionen i motsvarande deltill handlingarna.UtvärderingEtt ledmotiv i propositionen är betoningen av kvalitet.För att säkra kvaliteten behövs det på alla nivåer en välfungerande utvärdering. och högskola börenligt propositionen ansvara för sin egenutvärderingsverksamhet. På nationell nivå skall det nyinrättadeutvärderingssekretariatet planera, beställa och sammanfatta ochredovisa resultatet av nationella utvärderingar. Sekretariatetskall också granska hur universiteten och högskolorna självabedriver och följer upp sin utvärderingsverksamhet.I motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 24 anförs farhågor för attforskare och lärare som i strikt mening är experter på någotvisst specialområde blir överbelastade med arbetsuppgiftergenom att utvärdering skall bedrivas på så många nivåer.Motionärerna anser att huvudprincipen för utvärdering bör varaatt denna sker i förhand, dvs. genom noggrannhet i samband medtjänstetillsättningar och vid utdelning av forskningsanslag.När det gäller extern utvärdering är det enligt motionärerna avstor vikt att samhällsrelevanta aspekter inte sätts påundantag.Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten avnoggrannhet vid tjänstetillsättningar och anslagsutdelning. Närdet gäller utvärdering i egentlig mening framhålls ipropositionen (s. 67) vikten av att representanter för olikaavnämare -- näringslivet, staten, landstingen, kommunen etc. --deltar i utvärderingsprocessen i den utsträckning som kan varamotiverat. Utskottet finner således att motionärernas syfte ärtillgodosett, varför bör avslå yrkandet.Principer för dimensionering och resurstilldelningRegeringen begär godkännande av det som ipropositionen anförs om principer för dimensionering ochresurstilldelning.De i propositionen redovisade principerna innebärsammanfattningsvis följande.Dimensioneringen av grundläggande högskoleutbildning görsnormalt per utbildningsområde, som motsvarar de olikafakulteterna med tillägg av lärarutbildning och konstnärligutbildning, således i betydligt mer översiktliga termer än idag.Inför varje treårsperiod utformas ett utbildningsuppdrag förvarje universitet och högskola. I uppdraget anges dekvantitativa målen inom varje utbildningsområde, för vilkahögskolan kan påräkna ersättning från staten. Som måttenhet förde kvantitativa prestationerna används i första handhelårsprestationer (en helårsprestation = 40 avklarade poäng).I uppdraget bör också anges minimiantalet examinerade försådana examina där statsmakterna har anledning att förvissa sigom ett tillräckligt antal examinerade vid vissa tidpunkter.Vidare ställs i utbildningsuppdraget krav på att varjeuniversitet och högskola har ett fungerandekvalitetssäkringssystem.Utgångspunkten för resurstilldelningssystemet är attresurserna skall utnyttjas effektivt, som kvalitetenskall höjas och förnyelsen främjas. Dessutom bör studenternasefterfrågan få genomslagskraft både vad gäller val avutbildning och av universitet eller högskola.Huvuddelen av resurstilldelningen baseras på ersättning förhelårsprestationer enligt utbildningsuppdraget. För varjeutbildningsområde fastställs ett pris per helårsprestation,gällande lika för alla universitet och högskolor.En del av anslaget till grundutbildning bör fördelas pågrundval av i förväg fastställda och kändakvalitetsindikatorer.En "rörlig resurs" som varje aktiv student för med sig tilluniversitetet eller högskolan skulle enligt propositionen kunnakomplettera dessa former för resurstilldelning.För att närmare utveckla samt följa införandet av det nyaresurstilldelningssystemet tillkallade regeringen i augusti1992 en kommitté med företrädare för universitet och högskolor.Kommittén har antagit namnet Resursberedningen. Av direktiven(dir. 1992:85) framgår att det är regeringens avsikt attstudenternas val skall påverka resurstilldelningen.Regeringen räknar med att det nya systemet införs successivtunder den närmaste treårsperioden, med beaktande av de efterhand vunna erfarenheterna.Enligt motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 23 är de komponentersom tänks ingå i det nya resursfördelningssystemet alltför vagtuttryckta för att de nu skall kunna utgöra underlag för någotriksdagens beslut i ärendet. Bl.a. beskrivs, heter det imotionen, inte närmare hur de olika delarna rent konkret skallutformas eller vilken inbördes vikt de skall ha. Motionärernaanser att det nya systemet skall bidra till ökad effektivitet iresursutnyttjandet och främja en hög och jämn kvalitet i allhögskoleutbildning. Regeringen bör enligt deras meningåterkomma till med ett så tydligt utformat förslagatt det står klart för hur resurserna i framtidenfaktiskt kommer att fördelas.Det i propositionen föreslagna systemet medför enligt motion1992/93:Ub23 (v) yrkande 13 att högskolorna kommer att pressasatt driva upp poängproduktionen med alla till buds ståendemedel. Detta kommer enligt motionärerna att leda till starktbundna studiegångar, vilket är av ondo vare sig de beslutats påcentral eller lokal nivå. De hävdar att isitt huvudbetänkande (Frihet, ansvar, kompetens. SOU 1992:1)har visat att önskan att höja genomströmningen ofta går påtvärs mot ambitionen att höja kvaliteten.I överensstämmelse med Ny demokratis strategi för akademiskutbildning, som redovisats i det föregående, föreslås i motion1992/93:Ub24 (nyd) yrkande 16 ett helt annat system förresurstilldelning. Varje högskola föreslås få rätt till enekonomisk ersättning som är direkt proportionell till antaletantagna studenter och som utgår så länge studenterna presterargodkända studieresultat enligt uppställda kvalitetsnormer.Detta vill motionärerna reglera genom en ny paragraf ihögskolelagen.Motion 1992/93:Ub22 (c) påtalar vikten av att man vidutformandet av resurstilldelningssystemet beaktar att högskolanäven skall erbjuda fortbildning och vidareutbildning (yrkande2). I arbetet måste också beaktas behovet av resurser fördistansundervisning och "utlokaliserad" utbildning i olikaformer (yrkande 3). För att ge universiteten och högskolornarimliga planeringsförutsättningar bör vidare avräkning skeförst (yrkande 4).Utskottet har på begäran under hand fått vissa klarläggandenfrån om innebörden av de ipropositionen föreslagna principerna. Sålunda har utskotteterfarit följande.Totalramen för de ekonomiska resurser som staten tilldelar destatliga universiteten och högskolorna förblir begränsad. Ettautomatiksystem i någon form, exempelvis i enlighet medförslaget i motion 1992/93:Ub24, är således inte aktuellt.Det förutsätts att även anvisar medel förett budgetår i sänder, även om fastställer ramar fören treårsperiod.Genom information från Resursberedningen har framkommit atten modell som beredningen arbetar med bl.a. innebär följande.Statens resurstilldelning till grundläggande utbildning viduniversitet och högskolor avses utgå i efterhand. Den skallutgöra betalning för de prestationer som fullgjorts i enlighetmed utbildningsuppdraget, inkluderande den "rörliga resursen"(s.k. studentpeng), som beräknas per utnyttjad årsstudieplats.De resurser en högskola förbrukar under pågående verksamhetsårkan därmed betraktas som förskott. Resursberedningen arbetarmed frågan hur detta tekniskt skall gå till.Med utgångspunkt i de "prislappar" som åsättshelårsprestationerna inom olika utbildningsområden och detutbildningsuppdrag som givits för treårsperioden räknarResursberedningen med att det för varje högskola skall kunnaanges ett "resurstak" för vart och ett av budgetåren itreårsperioden. Efter varje budgetårs slut görs en avstämningav antalet helårsprestationer och utnyttjade årsstudieplatser,varefter ersättning utbetalas för dessa upp till "resurstaket".En högskola, som inte lyckats nå upp till sitt resurstak ettvisst budgetår, kan ta igen detta inomsamma treårsperiod.