bet · GF01LU16 · 1992-02-04 00:00:00 — Mot den bakgrunden torde avsaknaden avuppgifter rörande fornlämningar i gravationsbevis inte hanågon avgörande betydelse för säkerheten vidfastighetsomsättningar.Hur god registerinformationen än kan bli, kan man -- somnämndes tidigare -- inte bortse från att den aldrig kan blifullständig och att fornlämningar även successivtkommer att nyupptäckas. Det kan nämnas att antalet ifornlämningsregistret intagna fornlämningar till följd avden inledda revideringen av den ekonomiska kartanhar ökat med 30--40 procent.Här bör till slut påminnas om den information som denekonomiska kartan ger. Visserligen skulle uppgifter i ettgravationsbevis kunna hållas aktuellare än kartan, somrevideras mer sällan, men det är ändå svårt att föreställasig att informationen i ett gravationsbevis skulle kunnagöras bättre än kartan.Statens lantmäteriverkFör områden inom vilket det nya fastighetsregistret försredovisas i registret om en fastighet berörs av fastfornlämning. I fastighetsregistret redovisas även uppgifterom detaljplaner och andra markreglerande bestämmelser.Vidare redovisas belastningar i form av ledningsrätter,officialservitut och officialnyttjanderätter.Allt detta är uppgifter som en presumtiv fastighetsköparebör ha tillgång till inför ett förvärvsbeslut. Ingen avdessa uppgifter redovisas i gravationsbevis.Gravationsbeviset är ursprungligen ett bevis om uppgifteri fastighets- och tomträttsböckerna som förs avinskrivningsmyndigheterna. Beviset används i första hand vidkreditgivning. I och med att fastighetsdatasystemet införsoch fastighets- och inskrivningsregistren hanteras med hjälpav ett gemensamt ADB-system finns praktiska möjligheter attlåta gravationsbeviset innehålla uppgifter från båda dessaregister.I samband med den översyn av innehåll och utformning avgravationsbeviset som genomförts (se SFS 1989:752)aktualiserade LMV frågan om inte upplysningar av den typ somnämnts i det föregående borde redovisas i beviset. Deanvändargrupper som deltog i översynen uttalade dockentydigt att de inte har något intresse av att denna typ avuppgifter redovisas i beviset. Gravationsbeviset får därförnu anses ha ett ändamålsenligt innehåll för att i förstahand tillgodose behoven i samband med kreditgivning.Det mer allmänna informationsbehov som en presumtiv köpareav en fastighet har, kan mycket väl tillgodoses utan attdessa uppgifter tas in i gravationsbeviset.Gravationsbeviset är nämligen inte det enda officiella bevissom utfärdas från fastighets- och inskrivningsregistren. Enfullständig redovisning av uppgifterna i fastighets- ochinskrivningsregistret lämnas i ett fastighetsbevis.Fastighetsbeviset är alltså ett ändamålsenligt dokument förden som behöver komplett information om vilka uppgifter somfinns redovisade om en fastighet. Fastighetsbeviset gälleräven som gravationsbevis. Det kan beställas på samma sättoch till samma kostnad som ett gravationsbevis.De fasta fornlämningarna redovisas även på den tillfastighetsregistret hörande registerkartan samt på dentryckta allmänna karta som går under beteckningen "Gulakartan" (tidigare ekonomiska kartan).Sammanfattningsvis anser LMV att det inte finns skäl attkomplettera gravationsbeviset med uppgifter om fastafornlämningar och avstyrker det väckta om innehållet ifastighetsdatasystemet lämnas enligtfastighetsbeviskungörelsen (1974:1063) bland annat i form avgravationsbevis. Innehållet i detta officiellaregisterutdrag har fastställts och författningsregleratsefter samråd med olika användare av systemet. Syftet medgravationsbeviset är att det skall utgöra ett rationelltinstrument för kreditgivning. Detta har resulterat ien omredigering och begränsning av informationen varvidbland annat uppgifter om belastande officialservitut enligtkreditinstitutens uttryckliga önskemål utmönstrats (se SFS1989:752).Mot denna bakgrund ter det sig mindre lämpligt att uppgiftom fornminnen redovisas i gravationsbevis. Den undersökningav fastighetsförhållandena som en presumtiv köpare haranledning att göra bör ändå normalt föranleda begäran omåtskilligt fler uppgifter än vad gravationsbevisetinnehåller. Bland annat kan detta gälla det närmareinnehållet i servitut som belastar fastigheten samt ifrågaom planer och bestämmelser.Det bör också påpekas att all information ifastighetsregistret, således i förekommande fall ävenuppgifter om fornminnen, redovisas i fastighetsbeviset,som är ett annat författningsreglerat registerutdrag, samtatt ett fastighetsbevis gäller som gravationsbevis.Informationsbehovet kan således redan nu tillgodoses pådetta sätt.Under hänvisning till det anförda avstyrker CFD det väcktaförslaget.Gotlands tingsrättFörslaget måste bedömas mot bakgrund av detfastighetsdatasystem som är under införande och uppbyggnad ilandet. Detta system är avsett att vara rikstäckande förstår , som det införs vid somsista tingsrätt i landet.Fastighetsdatasystemet kommer att bestå av etthuvudregister, fastighetsregistret, med olika delregister,varav ett är inskrivningsregistret. Visserligen kommerdelregistren att föras av olika myndigheter, men samtligaregister kommer att kunna användas av alla myndigheter ochandra som är anslutna till systemet. Inskrivningsmyndighetenkommer således att mycket enkelt på sina terminaler kunna tafram alla de uppgifter som myndigheten eller sökanden önskarom den aktuella fastigheten, även om dessa uppgifter finns iandra delregister.I dagsläget finns för genom lantmäterietsförsorg samtliga kända fornminnen registrerade och upptagnai ett av delregistren, planregistret. Motsvaranderegistrering torde pågå även i andra delar av landet.Avsikten är att i registret införa relativt detaljeradebeskrivningar av det aktuella fornminnet och givetvis ävenuppgift om vilken fastighet fornminnet är beläget på.Uppdatering och àjourförande av uppgifter angåendebefintliga och nytillkomna fornminnen skall -- efter vadtingsrätten förstått -- vara ett kommunalt åliggande, sköttav en fastighetsregistermyndighet. Genom att dettaarbete på redan är utfört och med de möjligheter somdatoriseringen erbjuder, torde det inte vara särskiltarbetskrävande att i inskrivningsregistret ta in deuppgifter om fornminnen som finns i det register som denàjourförande myndigheten arbetar med. Det tycks i mycketvara en fråga om i vilket register dessa uppgifter primärtskall intas. Även om detta spörsmål något faller utanför vadtingsrätten har att ta ställning till bör det anmärkas, attdet inte är självklart att det är just i den situation somremissen avser, nämligen när en fastighet byter ägare, sombehovet av kunskap om fornminnen är störst. Det kan finnasvägande skäl som talar för att dessa uppgifter om fornminnenprimärt bör finnas i något annat delregister, fört av annanmyndighet.I likhet med motionställaren finner tingsrätten detvärdefullt för en köpare, liksom för en långivare, att frånannat håll än säljaren kunna erhålla information omeventuella fornminnen på fastigheten. Fornminnen är utantvekan oftast en belastning på fastigheten som inskränkerägarens rätt att disponera över denna. De till typennärliggande byggnadsminnena skrivs in ifastighetsböcker och inskrivningsregister. De finns såledesanmärkta på gravationsbevis liksom andra belastningar sominteckningar och servitut. Det är däremot inte självfalletatt ett fornminne bara för att det utgör en belastning påfastigheten skall noteras i gravationsbeviset. Det finns enmängd belastningar som i hög grad inskränker äganderättensinnehåll utan att de noteras i gravationsbevis, såsomofficialservitut och naturskydd i olika former. Däremottorde regelmässigt finnas uppgift om dessa belastningar ifastighetsregistret eller i något av delregistren. Det böräven påpekas att vad ett gravationsbevis skulle kunna visaom fornminnen aldrig skulle bli en absolut garanti för attdet inte skulle finnas ytterligare fornminnen påfastigheten. okända fornminnen upptäcks ständigt,särskilt på . I detta hänseende skiljer sigfornminnen från andra typer av belastningar som finnsupptagna i inskrivningsregistret.Värdet för en köpare att känna till förekomsten avfornminnen är odiskutabelt. Genom datoriseringen och denredan existerande katalogiseringen av fornminnen på debelastade fastigheterna torde själva överförandet av dessapå inskrivningsregistret kräva en marginell arbetsinsats.Detta utgör ett allmänt stöd för förslaget.Uppgifter om fornminnen och andra belastningar torde åandra sidan bli lätta att erhålla för en intresserad köparealldeles oavsett om de intas i inskrivningsregistret ellerinte. Under förutsättning att gravationsbeviset även iframtiden avser att vara en standardiserad handling,utgörande en direkt information om allt vadinteckningssidan upptar, kommer om motionen leder tilllagstiftning en stor mängd ytterligare anteckningar attinflyta i beviset. På är det vanligt med ettflertal, ända upp till ett femtontal, fornminnen på enfastighet. Det är uppenbart att gravationsbevisen, som blandannat långivare handskas med, till en följd av förslagetskulle bli alltmer omfattande handlingar, åtminstone om detnuvarande systemet för anteckningar bibehålls.Gravationsbevisen skrivs i fastighetsdatasystemet utcentralt med användande av modern teknik, varför inte hellerdetta skulle innebära något merarbete förinskrivningsmyndigheten. En märkbart ökad arbetsbelastningskulle följa först med själva àjourförandet för det fall attinskrivningsregistret skulle bli det primära registret föruppgifter om fornminnen.Tingsrätten kan sammantaget inte se några skäl som direkttalar mot det aktuella förslaget. Den enda egentligainvändningen rör snarare hur det låter sig förenas medfastighetsdatasystemets uppbyggnad och ansvarsområden. Däromär dock tingsrätten mindre väl skickad att uttala sig. Denfunktion som gravationsbeviset har i juridiskt hänseendeskulle kunna uppfyllas redan genom en förenklad markering iinskrivningsregistret om att fornminne belastar fastigheten.En sådan förenklad uppgift i inskrivningsregistrettillsammans med hänvisning till annat register menartingsrätten vara ett alternativ möjligt att överväga.MäklarsamfundetNär en fastighet byter ägare anses säljaren ha skyldighetatt upplysa om samtliga för honom kända belastningar påfastigheten. Känner ägaren till förekomst av fornminne skallredan nu information lämnas till köparen.Att successivt införa uppgifter om fornminne i GB harstora fördelar eftersom det ofta i praktiken blir enindirekt ekonomisk belastning på fastigheten. Förkreditgivare kan en sådan upplysning ha mycket storbetydelse särskilt när det gäller exploateringsfastigheter.Inskrivningsuppgifter bör inskränkas till att endast angeatt fornminne finns och inte omfatta några specifikauppgifter.Mäklarsamfundet tillstyrker bifall till motionen.Kulturutskottets yttrande1991/92:KrU1yBilaga 2Uppgift om fornminne i gravationsbevisTill lagutskottetLagutskottet har beslutat beredakulturutskottet tillfälle att yttra sig över motion1990/91:L501 om uppgift om fornminne i gravationsbevis jämteremissyttranden över motionen.UtskottetFornminnen på en fastighet kan enligt motion L501 utgöraen belastning på fastigheten då nyttjanderätten kaninskränkas om fornminnena t.ex. hindrar bebyggelse. Dettakan i sin tur medföra att fastigheten minskar i värde. Enköpare bör enligt motionärens mening upplysas om allt sombelastar fastigheten. Därför bör uppgift om förekomsten avfornminne införas i gravationsbevis.I remissyttranden över motionen redovisas attfastighetsdatasystemet -- som omfattarfastighetsregistermyndigheternas uppgifter om fastigheter,samfälligheter, planer m.m., inskrivningsmyndigheternasuppgifter om ägarförhållanden, inteckningar m.m. samtinformation från fastighetstaxeringslängderna -- kommer attvara infört i hela landet . omfattar systemetca av landets fastigheter. Från fastighetsdatasystemetkan erhållas registerutdrag i form av dels fastighetsbevismed uppgifter från hela systemet, dels gravationsbevis meduppgifter från den del av systemet som härrör fråninskrivningsmyndighet.Fastighetsdatasystemet innehåller bl.a. uppgifter omfornlämningar. Dessa uppgifter tas in i fastighetsbevis.Sådant bevis gäller som gravationsbevis, eftersom detinnehåller bl.a. de uppgifter som gravationsbevis skallomfatta.För de fastigheter som ännu inte omfattas avfastighetsdatasystemet kan uppgifter om fornlämningarerhållas från fastighetsregistermyndigheten. Om dessauppgifter även skulle kunna erhållas i gravationsbevisutfärdat av inskrivningsmyndighet som ännu inte är anslutentill fastighetsdatasystemet, skulle detta enligt flera avremissinstanserna medföra ett betydande merarbete förinskrivningsmyndigheterna. Med hänsyn härtill och dåfastighetsdatasystemet kommer att omfatta helalandet anser utskottet att det inte är motiverat atttillstyrka motionärens önskemål.Enligt kulturutskottets mening är det emellertid motiveratatt möjligheten övervägs att till den som fårgravationsbevis -- från inskrivningsmyndighet eller frånfastighetsdatasystemet -- skall överlämnas information omatt uppgifter om förekomsten av fornlämningar finns ifastighetsbevis och att sådana uppgifter kan erhållas frånfastighetsregistermyndighet i de fall fastigheten ännu inteomfattas av fastighetsdatasystemet. Vid dessa övervägandenmåste dock beaktas vad påpekat,nämligen att om det i fastighetsregistret saknas uppgifterom fornlämningar, detta inte får ges den tolkningen att detinte finns fornminnen på fastigheten. Okända sådana kanfinnas och upptäckas först i samband med att bebyggelsepåbörjas.Stockholm den 4 december 1991På kulturutskottets vägnarÅke GustavssonI beslutet har deltagit: (), ElisabethFleetwood (m), (), (), BeritOscarsson (s), (), (), LeoPersson (s), (), (nyd),(), (), (), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.