bet · GF01SoU15 · 1992-03-31 00:00:00 — )behandlade ett liknandemotionsyrkande i sitt betänkande 1990/91:UbU13 (s. 35) ochframhöll då att inte bör göra uttalanden om bidragfrån forskningsråd när det gäller särskilda forskningsprojekt.Utskottet gör följande bedömning.Socialutskottet instämmer i utbildningsutskottets bedömningatt inte bör uttala sig om bidrag från forskningsrådför särskilda forskningsprojekt. Motion So426 (s) hjärnskadadeI motion So437 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande till regeringen om inrättande av ett center fördiagnostik och rehabilitering av patienter med svåraskall-/hjärnskador. Motionärerna anför att det akutaomhändertagandet av skadade är tillfredsställande i ,medan den initiala eftervården och rehabiliteringen äreftersatta områden. Genom koncentration av resurser kan bådeprognos och fortsatt vård bestämmas. Forskning och utbildningbör också ske vid ett sådant center.Flera gånger har liknande motionsyrkanden behandlats.För en utförlig redovisning hänvisas till utskottets betänkande1990/91:SoU12 (s. 70--72). Utskottet erinrade omsina tidigare uttalanden att detta var ett eftersatt vårdområdesamt att det var angeläget att omhändertagandet ochrehabiliteringen av denna patientgrupp utvecklas och förbättras.Motionerna avstyrktes dock (res. fp).Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan ochavstyrker därför motion So437 (s).Behandling av tortyrskadade flyktingbarnI motion So492 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts ominsatser för tortyrskadade flyktingbarn. Motionärerna anser attstörre uppmärksamhet måste ägnas åt förekomsten av tortyrskador,särskilt beträffande barnen. De mycket begränsadebehandlingsresurserna som finns är helt otillräckliga.Motionärerna anser det angeläget att ett åtgärdsprogramutarbetas för att kartlägga och på ett tidigt stadium ge adekvatbehandling av tortyrskadade barn.Utskottet har senast behandlat en motion med ett krav på ettcenter för tortyroffer i sitt betänkande 1991/92:SoU5 (s.38), där utskottet noterade att frågan var föremål föröverväganden i psykiatriutredningen. Regeringen hade nämligenöverlämnat en riksdagsskrivelse med ett tillkännagivande tillutredningen.På uppdrag av regeringen har inhämtataktuell kunskap om hälsoläget hos flyktingbarn ochflyktingungdomar samt skilda verksamheter för dem. I enhuvudrapport och nio delrapporter, bl.a. en om flyktingbarn ihälso- och sjukvården, har styrelsen redovisat sinbedömning av tillgångar och brister. Rapporten innehållerförslag om vad som kan göras för att åstadkomma ett bättremottagande och en bättre omsorg. Avsikten är att rapporten(inkl. delrapporterna) skall utgöra underlag för regeringens,landstingens, kommunernas samt olika myndigheters ochorganisationers fortsatta utvecklingsarbete med flyktingbarn ifokus.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet erinrar om sitt tidigare tillkännagivande om attregeringen borde överväga hur staten kan stödja en uppbyggnad avstödverksamheter för flyktingar och invandrare med svårapsykiska och fysiska skador. har därefterutarbetat en rapport om hälsoläget hos flyktingbarn ochflyktingungdomar. Det pågår nu beredningsarbete inomregeringskansliet med anledning av rapporten. Utskottetförutsätter att dessa frågor beaktas i den interdepartementalaarbetsgrupp som följer tillämpningen av iSverige och skall avge rapport till FN . MotionSo492 (s) avstyrks därför.KvinnosjukvårdI motion So501 av m.fl. (fp, m, c, kds)anförs inledningsvis att hälsoproblem som är typiska för kvinnorinte alltid får den uppmärksamhet inom forskning, hälso- ochsjukvård och politik som motsvarande mer manliga sjukdomar.Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen vad imotionen anförts om livmoderframfall och inkontinens (yrkande3). De anför att det är viktigt att kunskapen om nyare ocheffektivare behandlingsmetoder, såväl kirurgiska som ickekirurgiska för inkontinensbehandling sprids ut i sjukvården såatt dessa tillstånd kan behandlas utan orimliga väntetider.Motionärerna begär också ett tillkännagivande till regeringen omvad som anförts i motionen om bröstcancer (yrkande 4). Deanser att det föreligger brister i eftervården förbröstcanceropererade kvinnor såvitt gäller omvårdnad ochpsykiskt stöd.I motion A805 av och (bådac) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad somanförts i motionen om forskning och behandling av kvinnorssjukdomar (yrkande 19). Motionärerna anser att kvinnorsproblem inte tas på allvar inom sjukvården. Detfinns inga vårdgarantier på dessa diagnosgrupper. De anser attresurser och forskning i högre grad skall inriktas på sjukdomarsom drabbar kvinnor mest. I läkarutbildningen bör kvinnorssjukdom och bakgrund även tas med i ökad utsträckning, enligtmotionärerna.I motion So419 av m.fl. (v) begärs attsocialstyrelsen får i uppdrag att utreda förutsättningarna förallmänna hälsokontroller för tidig upptäckt avsköldkörtelsjukdom hos kvinnor över 50 år.Utskottet har tidigare behandlat olika motionsyrkanden omkvinnosjukvård liknande de nu aktuella, bl.a. i betänkandena1990/91:SoU4 (s. 42 f.) och 1991/92:SoU5 (s. 33 f.)vartill hänvisas. I det förra betänkandet konstaterade utskottetatt ett kvinnomedicinskt forskningscentrum inrättats vidKarolinska institutet samt att ett särskilt regeringsuppdrag somberörde kvinnors hälsa hade lämnats till socialstyrelsen.Socialstyrelsen överlämnade en rapport överuppdraget till . I rapporten anfördes bl.a.följande:Olika forsknings- och andra undersökningsresultat visar attsjukdomsmönstret förändrats och att särskilt ryggbesvär ochannan värk ökat särskilt bland kvinnor. Livsstilssjukdomar(cancer, hjärt- och kärlsjukdomar) har också ökat blandkvinnorna. har ett nytt begrepp, de s.k.frustrationssjukdomarna, uppmärksammats.När det gäller skadeverkningar av tobak och alkohol är kvinnorockså mer utsatta än män. Kvinnor har t.ex. en mycket lägretoleransgräns än män, innan skadeverkningar inträder vid bruk avtobak och alkohol.Det är således så att kvinnors sjukdomar, symtom och skadorofta är förorsakade av ett samspel av betingelser somarbetsbelastning, omsorgsansvar, förslitningseffekter, lågalöner, långa arbetsdagar, monotona jobb och lågt inflytande.Kvinnors totala livsvillkor har dock varit förhållandevis liteuppmärksammade när det gällt att söka förklaringar till kvinnorsohälsa och sjukdomar.Mot denna bakgrund är det väsentligt att djupare belysa hurdagens levnadsförhållanden påverkar kvinnorna i syfte attförebygga hälsoproblem. Vidare är det viktigt att utvecklainsatserna för tidig rehabilitering. Stor uppmärksamhet börriktas mot de psykologiska, emotionella och sociala aspekterna.Socialstyrelsen planerar nu för en konferens kring kvinnorsohälsa sedd i brett socialt och medicinskt perspektiv.Styrelsens avsikt är att inbjuda föreläsare som företrädermedicinska, psykologiska, arbetsmiljö- och folkhälsopolitiskaståndpunkter. Konferensen skall dokumenteras och materialetspridas till berörda för att medverka till kunskapsutvecklingoch kunskapsuppbyggnaden kring dessa frågor.Socialstyrelsen kommer också att inom ramarna för ettfolkhälsoarbete följa och utvärdera hälsoläget beträffandekvinnor.Regeringen beslutade att läggasocialstyrelsens rapport till handlingarna.I det senare betänkandet (1991/92:SoU5) ansåg utskottet attriksdagen inte borde föregripa den nya regeringens förslag inomhälso- och sjukvårdens område. Enligt uppgift planerarsocialstyrelsen att anordna en konferens om kvinnors hälsatill hösten 1992.Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut, Spri, har givit ut en rapport omkvinnosjukvård inom 50-projektet (310).Projektet är gemensamt för staten och ochdet syftar till att öka tillgänglighet och kapacitet i vården.Arbetets inriktning fastställdes i samband med den s.k.Dagmaröverenskommelsen om vissa ersättningar frånsjukförsäkringen för . Kvinnosjukvården är ett av sexmedicinska verksamhetsområden som ledningsgruppen för harbeslutat att uppmärksamma särskilt. I rapporten redovisasresurserna och deras användning på kliniknivå. Syftet är attstimulera till diskussion om hur man kan organisera ochproducera sjukvård.Kirurgisk behandling av urininkontinens hos kvinnor ochkirurgisk behandling av prolaps (framfall) är två verksamhetersom omfattas av vårdgaranti (se Allmänna råd frånsocialstyrelsen 1991:11).När det gäller bröstcanceropererade kvinnor har utskottettidigare uttalat att det behövs en god eftervård som börinkludera rehabilitering i form av hjälpmedel och stödinsatser.Även det kurativa stödet för de bröstopererade kvinnorna ärviktigt. Frågan om hur eftervården av bröstopererade skallbedrivas och hur den bör organiseras var emellertid, enligtutskottet, frågor som det inte ankommer på att pröva(1990/91:SoU4 s. 49).Frågan om hälsokontroller för tidig upptäckt avsköldkörtelsjukdom hos kvinnor har också denbehandlats tidigare, senast i utskottets betänkande1991/92:SoU5 (s. 35) vartill hänvisas. Sammanfattningsvisanförde utskottet att den dominerande uppfattningen omregelbundna undersökningar av personer utan symtom -- s.k.hälsokontroller -- är att sådana kontroller har ett begränsatvärde, bl.a. i förhållande till de höga kostnaderna.Folkhälsoinstitutet som inrättas (prop.1990/91:175, SoU23, rskr. 376, dir. 1991:77 och dir. 1991:96)skall omsätta hälsopolitiska initiativ i programarbete ellerverka för att så sker inom andra organisationer. bygga upp program för områdena alkohol ochdroger, tobak och olycksfallsskador samt program för särskildagrupper -- till att börja med för barn och ungdom samt utsattakvinnor. I propositionen (s. 16--17, s. 80--81) anges bl.a.att livsvillkoren för män och kvinnor är mycket olika. Kvinnorssjukdomar, symtom och skador orsakas av ett samspel avbetingelser som arbetsbelastning med förslitningseffekter, låglön, långa arbetsdagar, monotona jobb, litet inflytande ochomsorgsansvar. Kvinnornas sjukfrånvaro har ökatmer än männens. Alkohol- och tobakskonsumtion har ökat blandkvinnor.Programutskottet Kvinnors hälsa har givit sinasynpunkter till organisationskommittén för Folkhälsoinstitutetpå hur arbetet inom sagda område skall bedrivas inom institutet.Programutskottet ser många angelägna uppgifter förebygga ohälsa hos kvinnor.Institutet behöver driva ett offensivt jämställdhetsarbete inomområdet Kvinnors hälsa. Den kunskap som finns om strukturellaoch andra förhållanden som påverkar kvinnors hälsa måsteomsättas i praktisk handling enligt programutskottet. Institutetbehöver initiera och utvärdera utvecklingsarbete och varasamordnare för lokala och regionala insatser på området. Detfinns behov av flervetenskaplig forskning ur kvinnoperspektiv påmånga områden. Institutets uppgift bör vara att initiera,finansiera, driva, sammanställa och sprida kunskap från sådanforskning. Det kommer att behövas insatser på området Kvinnorshälsa inom överskådlig tid innan män och kvinnor är jämställdavad gäller hälsans villkor, anför vidare programutskottet.Forskningsrådsnämnden har utlyst medel för stödtill kvinno- och jämställdhetsforskning under budgetåret1992/93. Det gäller stöd till forskningsprojekt, bidrag tillseminarier, konferenser och andra former av samverkan inomområdet. Nämnden säger sig särskilt vilja uppmuntraforskningsidéer som breddar kvinno- och jämställdhetsforskningenmot medicinsk kvinnoforskning och teknik. Inom medicinen gällerdet därvid, enligt nämnden, att synliggöra förhållandet mellankvinnors villkor i samhället och kvinnors hälsa.Även Institutet för framtidsstudier har en särskildinriktning på kvinnohälsa i sitt "Liv- och hälsaprojekt".Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att kvinnosjukvården är eftersatt ochatt kvinnors särskilda hälsoproblem inte fått tillräckliguppmärksamhet. Utskottet ser det angeläget att dessa frågoruppmärksammas ytterligare . harhär en viktig uppgift. Utskottet noterar vidare attForskningsrådsnämnden och görsärskilda satsningar på projekt med inriktning mot kvinnorshälsa. planerar en konferens kring kvinnorsohälsa sett i ett brett socialt och medicinskt perspektiv.Utskottet utgår från att regeringen utan något initiativ frånriksdagens sida noga följer utvecklingen. Motionerna So501 (fp,m, c, kds) yrkande 3 och A805 (c) yrkande 19 avstyrks därför.När det gäller eftervården av bröstcanceropererade kvinnorvidhåller utskottet sin tidigare uppfattning och avstyrkermotion So501 (fp, m, c, kds) yrkande 4.Utskottet vidhåller också sin tidigare inställning i frågan ominförandet av allmänna hälsokontroller för tidig upptäckt avsköldkörtelsjukdom hos kvinnor. Utskottet avstyrker motion So419(v).WhiplashskadorI motion So402 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omwhiplashskadades rätt till adekvat medicinsk vård (yrkande1). Motionären anför att whiplashskador ofta visar sig förstflera år efter t.ex. en trafikolycka. Patienten behandlas kanskeav en ortoped när det snarare rör sig om neurologiska problem.Vidare hemställs att hos regeringen begär attsocialstyrelsen ges direktiv i syfte att få snabbarediagnostiseringar av whiplashskador, av betydelse vidfastställande av invaliditetsgrad (yrkande 2).Utskottet har tidigare behandlat olika motionsyrkanden rörandeolika aspekter på whiplashskador. Bl.a. kan hänvisas tillutskottets betänkande 1991/92:SoU5 (s. 30). Motionsyrkandenahar avstyrkts med hänvisning till att inte börprioritera mellan olika forskningsprojekt resp. inte uttala sigom behovet av resurser inom sjukvården för bl.a. dennapatientgrupp.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin inställning i frågan och avstyrkermotion So402 (fp).PorfyridiagnostikI motion So414 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omporfyridiagnostiken. Motionären anför bl.a. följande. I Sverigefinns omkring två tusen personer som är bärare av anlaget förden ärftliga sjukdomen porfyri. Det är en förrädisk sjukdom somkan förlöpa symtomfritt men plötsligt bryta ut i svårasmärttillstånd, förlamningar och psykiska symtom. Utlösandefaktorer kan vara intag av alkohol, fasta eller försök tillbantning, arbete med lösningsmedel, intag av vissa läkemedelinkl. p-piller, lokalbedövning, narkos eller en period avpsykisk påfrestning. Tidig diagnos och rådgivning är av vitalbetydelse för den som fötts med ett sådant anlag. Det finns endast ett speciallaboratorium för porfyridiagnostik i helalandet -- porfyrilaboratoriet vid iStockholm. Förberedande laboratorieundersökningar görs på andralaboratorier i landet men alla avancerade undersökningarremitteras till . Man gör utredningar av allatyper av sjukdomen genom ett 30-tal olika metoder, däriblandgendiagnostik. gjordes ca 1 000 analyser.Kostnaden för en utredning beräknas till ca 3 100 kr.Hittills har verksamheten kunnat subventioneras av andrautredningar och kostnaderna har kunnat stanna vid 600 kr.Speciallaboratoriet fungerar också som ett högspecialiseratkunskapscentrum för porfyrisjukdomar och står förkunskapsspridning om sjukdomen ut i landet. Från och med 1992skall all verksamhet inom bära sigsjälv. De olika enheterna skall konkurrera sinsemellan och köpaoch sälja tjänster till varandra. För porfyrilaboratorietinnebär det att man måste debitera alla, också andra landsting,den verkliga kostnaden för porfyriutredningarna. Eftersomporfyridiagnostiken är en verksamhet som med de metoder somfinns bör bedrivas vid en riksklinik, anser motionären attregeringen, i samband med kommande förhandlingar medlandstingsförbundet, bör försäkra sig om att landstingen avkostnadsskäl inte avstår från att utföra adekvataporfyriutredningar av patienter som kan misstänkas vara bärareav porfyrianlaget.Utskottet gör följande bedömning.I tillsynsansvar ligger bl.a. att följa uppbehovet av förebyggande insatser och ge förslag på för vilkasjukdomar det kan behövas t.ex. screening eller andra åtgärderför att tidigt upptäcka anlag för sjukdomar. Hur vården skallorganiseras och vilka resurser som skall ges olika verksamheterbör bestämmas av landstingen och inte av . MotionSo414 (fp) avstyrks därför.EpilepsiI motion So488 av m.fl. (s) begärstillkännagivanden till regeringen om vad som anförts om behovetav ökade samhällsinsatser på epilepsikirurgins område (yrkande1). Motionärerna hänvisar till att i två vetenskapligarapporter av medicinska forskningsrådet resp. statens beredningför utvärdering av medicinsk metodik har påtalats den storaunderdimensioneringen av epilepsikirurgi i . Motionärernaanser att både kostnaderna och effekterna av vård och behandlingbör klarläggas. Den utredning som måste föregå en eventuelloperation är mycket tids- och resurskrävande. I motionen begärsvidare ett tillkännagivande till regeringen beträffande behov avinköp av en magnetencefalograf till . Enligtmotionärerna bör inköp av en magnetencefalograf delvisfinansieras med statliga medel. Hela investeringen beräknaskosta cirka 25 milj.kr. (yrkande 2).Magnetencefalografen är en apparat som gör att man kanlokalisera epilepsicentrum med mycket stor precision. Dettamöjliggör ett alternativ till den konventionellaoperationsmetoden på så sätt att operationen kan genomföras meds.k. strålkniv utan narkos och oblodigt. Slutligen hemställs attriksdagen hos regeringen tillkännager att det krävs enspecialistgrupp för barn med svårbehandlad epilepsi (yrkande3). Motionärerna föreslår att en överregional specialistgruppbildas med särskilt ansvar för dessa barn.Utskottet har tidigare behandlat motioner om brister iepilepsivården bl.a. i betänkandet 1990/91:SoU4 och senast ibetänkandet 1991/92:SoU5 (s. 27) vartill hänvisas. Utskottetkonstaterade då att avmedicinsk metodik (SBU) kommit med en rapport omepilepsikirurgi (preliminär upplaga). Också hade publicerat enkunskapssammanställning i samma ämne. Socialstyrelsenplanerade en rapport om epilepsivården senare under hösten 1991.SBU har senare publicerat en slutlig version av sinrapport. blir, enligt uppgift,förhoppningsvis färdig under sommaren 1992.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet, som förutsätter att pågående utredningsarbetekommer att leda till förbättringar av epilepsivården,konstaterar att utredningsarbete på området fortfarande pågår.Utskottet anser att resultatet av utredningsarbetet, vilketberäknas bli färdigt under innevarande år, bör avvaktas. Någotuttalande från behövs inte. Motion So488 (s) avstyrksdärför.Amalgam m.m.I motion So475 av () hemställs att riksdagenhos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsättsom amalgam. En sådan utredning bör, enligt motionären, snabbtsammanfatta de olika aspekter som finns på amalgamfrågan. Ettliknande yrkande finns i motion So516 av . (c) yrkande 2.I motion So435 av m.fl. (v) begärs attriksdagen ger regeringen till känna att amalgam skall förbjudassom tandlagningsmedel (yrkande 1). Samma motionärer begäratt forskningen för att ta fram alternativa tandlagningsmaterialskall intensifieras (yrkande 2). Flera motionärer framställer motionsyrkanden omatt hos regeringen begär en tidplan för ettfullföljande av beslut om att ersätta amalgam medannat tandfyllningsmaterial. Sådana yrkanden finns i motionernaSo438 (yrkande 14) av m.fl. (s), So442 av SvenLundberg m.fl. (s), So466 av m.fl. (s) ochSo460 (nyd). Motionärerna säger sig varamedvetna om att har i uppdrag att föreslå enavvecklingsplan för amalgam mot bakgrund av när alternativatandersättningsmaterial bedöms finnas tillgängliga, menmotionärerna betonar att detta arbete bör påskyndas.I motion So486 av och (bådam) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad somanförts i motionen om behovet av en samlad redovisning avåtgärder rörande biverkningar av amalgam somtandfyllningsmaterial (yrkande 1). Motionärerna anser attdet fortfarande finns många frågetecken kring begreppet"biverkningar av amalgam". I motion So527 av . (s) hemställs att en produktkontroll inklusivebiverkningsregister bör upprättas för samtligatandvårdsmaterial med läkemedelsverket alternativtkemikalieinspektionen som tillsynsmyndighet (yrkande 2).I motion So486 (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om behovet av fortsatt forskning på amalgamområdet(yrkande 2). Motionärerna framhåller att det behövs fortsattfri forskning. De anför som skäl för detta att det i en nyligenpresenterad forskningsrapport anförs att amalgam inte ger någramätbara biverkningar medan andra har motsatta uppfattningar. Imotion So516 av m.fl.(c) ställs fråganvarför så litet görs för att klara ut sambandet mellan flera såkallade diffusa symtom och kvicksilverförgiftning. De framhålleratt allt fler forskare och läkare anser att det finns ettsamband. Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringenom omedelbara åtgärder för att förebygga och behandlakvicksilverförgiftning (yrkande1).I motion So527 av m.fl. (s) hemställsatt fortbildning om alternativa tandlagningsmaterial samtamalgamets hälsorisker skall ordnas för verksamma tandläkare(yrkande 4). Motionärerna hemställer också att landstingenbör ordna fortbildning av primärvårdens personal om symptom somkan orsakas av tungmetaller, särskilt kvicksilver från amalgam,samt andra symtom som kan ha sitt ursprung i munhålan (yrkande6).I motion So474 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande till regeringen om att amalgamfria kliniker börinrättas. Motionärerna anför bl.a. att det hos många patienterfinns en så allvarlig överkänslighetsreaktion redan vid enklaåtgärder utan särskild skyddsutrustning att det borde inrättassärskilda specialkliniker regionalt.Frågan om riskerna vid användningen av amalgam inom tandvårdenoch näraliggande frågor har behandlats av utskottet flera gångertidigare. I samband med att motionsyrkanden om förbud motanvändning av amalgam behandlades anordnade socialutskottet enoffentlig utfrågning (1988/89:SoU7). Utskottetföreslog att regeringen skulle ges till känna vad utskottetanfört om behovet av utveckling av alternativatandfyllningsmaterial och forskning för att öka kunskaperna omhälsorisker med amalgam. Vid sin behandling av frågan hänvisadeutskottet till uppgift att som centralexpertmyndighet på hälso- och sjukvårdens samt tandvårdensområden lämna råd och föreskrifter i enlighet med vetenskap ochbeprövad erfarenhet och till de nya allmänna råden om bl.a.användningen av amalgam. Utskottet konstaterade attsocialstyrelsen funnit att amalgam fortfarande kan användas somtandersättningsmaterial i avvaktan på att andra bättre materialblir tillgängliga som generell ersättning för amalgam. Utskottetansåg sig inte kunna förorda något initiativ från riksdagenssida som syftade till förbud helt eller delvis mot användning avamalgam. Införandet av ett förbud innan det finns fullgodaersättningsmaterial skulle enligt utskottet kunna medförakonsekvenser av allvarlig natur. I stället ansåg utskottet attsocialstyrelsens allmänna råd bör styra materialvalet. Utskotteterinrade om att tandläkare alltid bör informerapatienten om tänkbara alternativ och beakta hans rätt att avböjaviss behandling. Utskottet framhöll slutligen attställningstagandet till amalgamanvändning fortlöpande måsteomprövas med nya vetenskapliga rön som underlag. Utskottetavstyrkte de då aktuella motionsyrkandena. följdeutskottet (rskr. 42).Utskottet konstaterade i betänkandet 1991/92:SoU5bl.a. att givit ut allmänna råd(SOSFS 1991:6) om utredning av patienter som sätter sina symtomi samband med kvicksilver från amalgam. De ersättersocialstyrelsens allmänna råd (SOSFS 1988:9). De allmänna rådeninriktas dels på utredning av patienter, dels på allmännarekommendationer om användning av amalgam.Vidare konstaterade utskottet att regeringen genom beslut den2 uppdragit åt att utreda vissa frågorrörande amalgam som tandfyllningsmaterial. Samråd bör ske medbl.a. Uppdragetinnebär bl.a. att bör redovisa i vilkenutsträckning nya tandfyllningsmaterial redan finns eller närsådana material, som är tekniskt och biologiskttillfredsställande, beräknas ha utvecklats och kommer att finnastillgängliga för generell användning.