bet · GF01SoU15 · 1992-03-31 00:00:00 — Vidare bör socialstyrelsenbedöma hur snabbt en avveckling av användningen av amalgam kanske mot bakgrund av när alternativa tandersättningsmaterialbedöms finnas tillgängliga. Ytterligare en utgångspunkt försocialstyrelsens bedömning av avvecklingstakten bör vara attnuvarande personella resurser inom tandvården inte förutsättsöka. Vidare bör den pågående utvecklingen mot en ökad satsningpå individuellt avvägda förebyggande åtgärder kunna fortsätta.Socialstyrelsen bör mot denna bakgrund lämna förslag till hur enavvecklingsplan för användningen av dentala amalgam skulle kunnautformas. Utredningsarbetet bör avslutas senast den 1 maj 1992.Slutligen konstaterade utskottet att omkring årsskiftet1991/92 förväntades en rapport från frånstyrelsens och läkemedelsverkets då pågående försöksverksamhetmed registrering av biverkningar från dentala material.Sammanfattningsvis ansåg utskottet att redovisningenav dessa verksamheter, vilket beräknades ske inom det närmastehalvåret, skulle avvaktas. Utskottet avstyrkte samtligamotioner.Riksdagen följde utskottet.Socialstyrelsens försöksverksamhet med registrering avbiverkningar från dentala material är avslutad "påfältet" men materialet har inte sammanställts. Detta beräknaskunna ske i år.I har inletts ett brett tvärvetenskapligtsamarbete mellan tretton olika forskningsinstitutioner medinriktning på miljö- och giftforskning, Tungmetallcentrum.En av de viktigaste uppgifterna för detta centrum blir enligtuppgift att försöka utreda riskerna med kvicksilver i amalgam.Medicinska forskningsrådet skall hålla entvådagarskonferens i ämnet . (Biologiska konsekvenserav från dentalt amalgam frigjort kvicksilver).Regeringsuppdraget till att utreda vissafrågor rörande amalgam som tandfyllningsmaterial som skulleredovisas blir enligt uppgift något försenatberoende på problem med att få fram vissa statistiska uppgifterom amalgamanvändningen.I rekommendation nr 27/1990 angåendeforskningssamarbete om amalgam rekommenderade rådet att genom för odontologiskmaterialprovning (NIOM), inom ramen för dess ordinarie budget isamarbete med nordiska forskningsinstitutioner och medicinskexpertis, utföra ett forskningsprojekt om amalgam och andratandfyllningsmaterial.Nordiska rådets socialutskott har i ett betänkande den 30januari 1992 noterat att för odontologiskmaterialprovning (NIOM) har företagit ett antal studier om olikatandfyllningsmaterial och patienternas symptom men anser siginte ha funnit de sökta sambanden vad gäller amalgametsskadlighet. NIOM utreder ett system för registrering avbiverkningar av tandläkarbehandling. Utskottet fann mot bakgrundhärav att ytterligare åtgärder med anledning av rekommendationenfrån rådets sida ej var påkallade.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att resultaten av socialstyrelsensförsöksverksamhet med registrering av biverkningar från dentalamaterial och styrelsens uppdrag att utreda vissa frågor rörandeamalgam som tandfyllningsmaterial ännu inte redovisats.Utskottet anser att beredningen av dessa frågor bör avvaktas.Utskottet utgår även ifrån att frågor som rör forskning omamalgam kommer att övervägas i samband med den kommandeberedningen. Utskottet avstyrker därmed motionerna So435 (v),So438 (s) yrkande 14, So442 (s), So460 (nyd), So466 (s), So486(m), So516 (c) yrkande 1 och So527 (s) yrkandena 2, 4 och 6.Utskottet avstyrker motionerna So475 (fp) och So516 (c) yrkande2 om en parlamentarisk utredning om amalgam. Utskottet avstyrkerockså motion So474 (fp).Barn- och ungdomstandvårdI motion So433 av () hemställs attriksdagen ger regeringen till känna att tandvårdslagen bör sesöver i syfte att underlätta entreprenadlösningar av tandvårdenför barn och ungdom. Motionären anser att privata tandläkareskall kunna ge barn och ungdom tandvård på samma villkor somfolktandvården.I tandvårdslagen (1985:125) anges att varje landstingskommunskall erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inomlandstingskommunen. Även i övrigt skall verka för engod tandhälsa hos befolkningen. I lagen anges vidare attfolktandvården -- den tandvård som självt bedriver-- skall svara för dels regelbunden och fullständig tandvård förbarn och ungdomar t.o.m. det år då de fyller , delsspecialisttandvård för vuxna, dels övrig tandvård för vuxna iden omfattning som bedömer lämpligt. Sedan några årtillbaka är barn- och ungdomstandvården fullt utbyggd. Denomfattas inte av tandvårdsförsäkringen men är avgiftsfri förpatienten. Fr.o.m. finns inom barn- ochungdomstandvården dock möjlighet att ta ut avgift av patient somuteblivit från ett avtalat tandvårdsbesök.Socialförsäkringsutskottet behandlade i betänkandet1991/92:SfU2 ett antal motioner som väckts under denallmänna motionstiden och som bl.a. rörde frågor ommöjlighet för barn och ungdomar att anlita privatpraktiserandetandläkare. uttalade bl.a. följande(s. 5).Utskottet anser det viktigt att konkurrensen inom tandvårdenökar. Detta bör ske bl.a. genom att de nuvarandeetableringsbegränsningarna för privatpraktiserande tandläkareslopas. Folktandvårdens monopol vad gäller barn- ochungdomstandvård måste även upphöra. En ökad konkurrens kommeratt leda till ökad effektivitet men även till ökad valfrihet förpatienterna. -- -- -- Utskottet förutsätter med anledning häravatt man inom överväger förändringar inomtandvården och tandvårdsförsäkringen som omfattaretableringsbegränsningsreglerna och villkoren för barn- ochungdomstandvården samt att regeringen så snart som möjligtlägger fram förslag om ändringar i detta system.Motionerna avstyrktes. följde utskottet.Utskottet gör följande bedömning.Enligt regeringsförklaringen skall den grundläggande principenför förnyelsen av de olika välfärdssystemen vara att skilja påoffentlig kontroll och finansiering å den ena sidan ochproduktion genom enskilda, kooperativa eller offentligaproducenter å andra sidan. I regeringsförklaringen sägs ocksåatt valfriheten för den enskilde måste öka. Utskottet utgår frånatt även den fråga som motionären tar upp kommer att övervägas isammanhanget. Utskottet anser att något uttalande frånriksdagens sida inte behövs med anledning av motion So433 (m).Motionen avstyrks.Tandhygienister som fria företagareI motion So445 av samma motionär (m) begärs etttillkännagivande till regeringen om att nuvarande hinder förtandhygienisters etablering som fria företagare skall tas bort.Motionären anför som exempel att tandhygienister inte får haeget kostnadsställe hos utan samlingsräkningarmåste gå genom en tandläkare. Vidare får en tandhygienist inteinneha röntgenutrustning -- ett självklart hjälpmedel vidbehandlingen -- och inte heller inköpa receptbelagda varor somde behöver vid sin behandling av patienterna.I proposition 1990/91:138 om vissa tandvårdsfrågor föreslogsbl.a. att tandhygienister som genomgått fastställd utbildningför yrket eller som på annat sätt förvärvat motsvarandekompetens skulle kunna få legitimation för yrket. Den nyaregleringen föreslogs träda i kraft . Vidareföreslogs att den prisnedsättning eller kostnadsbefrielse förläkemedel som en patient får enligt lagen (1981:49) ombegränsning av läkemedelskostnader m.m. även skall gällaläkemedel som legitimerade tandhygienister kunde komma attförskriva (fluorpreparat eller annat som läkemedelsverkets ochsocialstyrelsens föreskrifter skulle kunna utvidgas till).Ändringen föreslogs träda i kraft den 1 januari 1992.Utskottet tillstyrkte propositionen i dessa delar (SoU18. )följde utskottet (rskr. 364).En motion om anslutning av tandhygienister tillförsäkringskassan kommer att behandlas avsocialförsäkringsutskottet (Sf266 kds).Utskottet gör följande bedömning.I samband med att beslutade atttandhygienister skulle kunna få legitimation för yrket beslutaderiksdagen också att den prisnedsättning eller kostnadsbefrielseför läkemedel som en patient kan få under vissa förutsättningaräven skulle gälla läkemedel som förskrivs av legitimeradetandhygienister. Utskottet utgick också ifrån attsocialstyrelsen skulle följa tillämpningen av de nyabestämmelserna.Utskottet anser att mer erfarenhet av de nya bestämmelsernabehövs innan överväger någon ändring. Motion So445avstyrks därmed.Omsorg om barn och ungdom (--4)Bidrag till barnomsorg ()Barnomsorg utanför hemmet omfattar verksamhet för barn iåldern 0--. Denna barnomsorg bedrivs i form av daghem,familjedaghem, deltidsgrupp, öppen förskola, fritidshem ochöppen fritidsverksamhet. Den offentliga barnomsorgen är enkommunal uppgift.Riksdagen fattade ett principbeslut om att alla barnöver 1 1/ålder skall få delta i enorganiserad förskoleverksamhet (prop. 1984/85:209, SoU1985/86:5, rskr. 27).Barn till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar skallerbjudas plats i daghem eller familjedaghem. Barn som är ifamiljedaghem eller vars föräldrar är hemarbetande skallerbjudas möjlighet att delta i öppen förskola eller få plats ideltidsgrupp. Behovet när det gäller daghem kan fyllas avkommunal såväl som privat driven barnomsorg.I propositionen underströks också att detta inte innebar attkommunerna befriades från sitt ansvar att erbjuda barnomsorgtill barn under 18 månader.Statsbidrag för barnomsorg utgår från den 1 januari1988 enligt förordningen (1987:860) om statsbidrag tillkommunerna för barnomsorg (ändrad senast 1992:113) för inskrivnabarn i följande omsorgsformer och med följandebelopp.DaghemFör varje femtontal inskrivna barn 475 000- varav för barn med behov avsärskilt stöd 20 000- varav för fortbildning av anställda i:* daghem 15 000* familjedaghem 10 000* deltidsförskola/öppen förskola 5 000Därutöver för varje nattöppen avdelning 150 000Därutöver för varje avdelning med förlängtöppethållande 75 000FritidshemFör varje femtontal inskrivna barn 210 000- varav för öppen fritidsverksamhet 25 000- varav för barn med behov av särskiltstöd 20 000- varav för fortbildning av anställda ifritidshem/öppet fritidshem 10 000DeltidsgruppFör varje femtontal inskrivna barn 50 000Öppen förskolaFör varje enhet som hålls öppen 50 000FamiljedaghemFör barn inskrivna minst 7 tim./dag 18 000För barn inskrivna mindre än 7 tim./dag 8 000Statsbidragen till alternativa daghem och fritidshem beräknasenligt samma regler som för kommunalt driven verksamhet. Dedelar som avser insatser för barn med behov av särskilt stödresp. fortbildning förmedlas av kommunen till den som driverbarnomsorgen endast i den mån denne har kostnader för denverksamhet som avses.Statsbidragen beviljas och betalas ut av socialstyrelsen.Förskott lämnas av statsbidraget för året förebidragsåret. Förskottet betalas ut med en fjärdedel i varderaapril, under bidragsåret samt i januari åretefter bidragsåret. Slutavräkning sker i april året efterbidragsåret.Statsbidraget till barnomsorgen finansieras över statsbudgetensom tillförs en särskild socialavgift från arbetsgivare ochegenföretagare. Avgiften uppgår till av avgiftsunderlaget.I budgetpropositionen framhåller socialministern attfamiljedaghemsverksamheten i många fall kan bedrivas på ettbättre och rationellare sätt om dagbarnvårdaren eller fleradagbarnvårdare tillsammans förhyr en särskild lokal för sinverksamhet. Han anser därför att statsbidrag till familjedaghemskall kunna lämnas även i de fall en eller flera dagbarnvårdaregemensamt bedriver familjedaghemsverksamhet i lokaler utanfördet egna hemmet. Detta bör gälla fr.o.m. kalenderåret 1992.Socialministern förutsätter att kan vidta denändring som behövs i sina föreskrifter om statsbidrag tillkommunerna för barnomsorg (SOSFS 1991:3).En lag om rätt till barnomsorg m.m.I motion So232 av m.fl. (s) hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag på hur alla barns rätttill förskola skall lagfästas (yrkande 3). I motionenframhålls bl.a. att målet en fullt utbyggd barnomsorg nu ärnära, varför rättigheten bör lagfästas. Utan denna rätt kan barnkomma att ställas utan barnomsorg.Samma yrkande återfinns i motion So612 av . (v) yrkande 4. I motionen hemställer motionärernaockså att beslutar att barnomsorgen skall vara fulltutbyggd till enligt vad som anförs om fullbehovstäckning av förskoleplatser (yrkande 5). Motionärernaframhåller:En utbyggd barnomsorg är en absolut förutsättning förjämställdhet mellan män och kvinnor. Den är också enförutsättning för att föräldrarna skall kunna förvärvsarbeta itrygg förvissning om att deras barn får en god omvårdnad. Menframför allt är god omsorg, stöd och stimulans en förutsättningför att barnen skall kunna bygga upp en beredskap för skolan ochvuxenlivet.Aktionsgruppen för barnomsorg föreslog i sitt betänkande(1990:80) Förskola för alla barn 1991 att det införs enlagstiftad rätt till plats i daghem eller familjedaghem för allabarn till skolåldern medförvärvsarbetande eller studerande föräldrar. Barn i behov avsärskilt stöd skall enligt aktionsgruppen även fortsättningsvismed förtur anvisas plats i förskola. Denna lagstiftade rättföreslogs träda i kraft senast den 1 januari 1993.Aktionsgruppen föreslog också att den allmänna förskolanskulle utvidgas till att gälla för 5-åringar från och och för 4-åringar från och med höstterminen1994. Den senare tidpunkten gällde också för införandet av enöppen förskoleverksamhet för barn som intefinns i daghem.Lagstiftningsfrågan borde enligt aktionsgruppen lösas genom enändring i socialtjänstlagen.Utskottet har behandlat motioner med liknandeinnehåll. Senast skedde detta i betänkandet 1991/92:SoU12.Där påpekades bl.a. att enligt SCB:s barnomsorgsundersökning1991 (s. 9) var efterfrågan på nya platser, dvs. det ejtillgodosedda behovet, 56 000 platser i omsorg och5 000 i alternativa daghem. Utbyggnaden av den kommunalabarnomsorgen hade till 1991 varit större änefterfrågeökningen, och hade "kön"minskat.Utskottet gjorde följande bedömning:Genom propositionens förslag till ändrade statsbidragsvillkorför alternativa daghem och fritidshem och genom de förslag frånregeringen om ytterligare vidgning av statsbidragsgivningen somaviserats i propositionen kommer trycket på den kommunalabarnomsorgen att minska. Kommunerna får därigenom väsentligtbättre möjligheter att tillgodose efterfrågan från familjer somföredrar barnomsorg. Något behov av en lagstadgad rätttill barnomsorg finns därmed inte.Utskottet avstyrkte de då aktuella motionerna. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 85).I budgetpropositionen (s. 154) framhålls att utbyggnadenav barnomsorgen fortgår. Avsikten är att alla förskolebarn frånett och skall få delta i någon form avförskoleverksamhet. Deltagandet innebär att plats erbjuds idaghem, familjedaghem, deltidsgrupp eller att barn erbjuds attdelta i öppen förskoleverksamhet beroende på föräldrarnasförvärvsarbete eller studier och barnens behov.I ett svar på en muntlig fråga i den 20 februari1992 framhöll socialministern att om den kommunalekonomiskakommitténs förslag genomförs är det nödvändigt att överväga enlagstiftning om barnomsorg för att säkerställa att kommunernafullgör sina skyldigheter mot barnfamiljerna (prot. 1991/92:67s. 25 och 26).Utskottet gör följande bedömning.Genom de ändrade statsbidragsvillkoren för alternativadaghem kommer trycket på den kommunala barnomsorgen att minska.Kommunerna får därigenom bättre möjligheter att tillgodoseefterfrågan från familjer som föredrar barnomsorg.Utskottet erfar att frågan om lagstiftning och dess framtidautformning kommer att övervägas inom i sambandmed den aviserade propositionen angående den kommunala ekonomin.Utskottet avstyrker motionerna So232 (s) yrkande 3 och So612(v) yrkande 4. Även yrkande 5 i den senare motionen avstyrks.Resurser till barnomsorgen m.m.I motion So612 (v) begärs ett tillkännagivande om resursertill kommunernas utbyggnad av barnomsorgen (yrkande 6) ochom att arbetsgivarnas bidrag -- barnomsorgsavgifterna -- fulltut skall användas till barnomsorgen (yrkande 12).Motionärerna framhåller att barnomsorgen till 43 %finansierades av statsbidrag. var andelen nere i 36 %.Detta är enligt motionärerna pengar som behövs i kommunerna.Regeringen vill för minska statsbidragen till kommunernamed . motsätter sig detta ochanser att kommunerna behöver dessa pengar bl.a. till utbyggnadav barnomsorgen. Barnomsorgsavgift tas ut av alla arbetsgivareoch egenföretagare. Staten beräknar att ta ut 14,5 miljarderkronor, men av detta går enligt budgeten bara 13 miljarder tillbarnen och 1,5 miljarder till annat än barnomsorg. Enligt enberäkning som gjorts av () är den summa som staten undanhållit barnomsorgen nu uppei mellan 25 och 30 miljarder. Motionärerna anser att de pengarsom arbetsgivarna betalar i barnomsorgsavgifter skall gå tilllandets barnomsorg.I betänkandet 1990/91:SoU12 behandlade utskottet förravåren en motion från om att öka statsbidraget förbarnomsorg med 1100 000 000. Utskottet ansåg då att det intefanns utrymme för den höjning som föreslogs och avstyrkte därförmotionen. I sammanhanget konstaterades att statsbidraget tillbarnomsorgen höjdes men att någon uppgift omde faktiska kostnaderna inte då fanns tillgänglig.Frågan om användningen av barnomsorgsavgifterna behandladeutskottet senast i betänkandet 1991/92:SoU12. Utskottetframhöll att barnomsorgsavgifterna förs till staten förfinansiering av statsbidrag till barnomsorgen (5 § lagen1981:691 om socialavgifter). Bidrag till kommunalbarnomsorg i statsbudgeten, femte huvudtiteln, är ettförslagsanslag som får överskridas. Hur mycket av anslaget somanvänds är beroende av i vilken utsträckning barnomsorgen byggsut. beräknar medelsbehovet utifrån styrelsensstatistik över utbetalda statsbidrag, kommunernasbarnomsorgsplaner och SCB:s barnomsorgsundersökning. uppfattning påkallade motionen ingen åtgärd avriksdagen utan avstyrktes.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet anser att det inte finns utrymme för någon höjningav statsbidraget till barnomsorg. I fråga om användningen avbarnomsorgsavgiften vidhåller utskottet sin tidigare uppfattningoch anser inte att motionen i den delen påkallar någon åtgärd.Motion So612 (v) yrkandena 6 och 12 avstyrks.Statsbidrag för dagbarnvårdares egna barn m.m.I motion So613 av () yrkas etttillkännagivande om statsbidrag för dagbarnvårdarnas egna barn.Motionären antar att regeringen av samhällsekonomiska skäl intelagt fram något förslag som tillgodoser motionären. Detta ärbeklagligt särskilt som regeringens beräkningar av kostnadernaför ett genomförande av förslaget i motionen bygger på delvisfelaktiga förutsättningar och uppskattas till ett alldeles förhögt belopp. Det blir fråga om ett successivt genomförande pånågra års sikt. Några ökade anslag i budgeten /93 behövsinte enligt motionären.I motion So607 av och () begärsett tillkännagivande om begränsning i yrkesförbudet fördagbarnvårdarna. Enligt motionärerna bestämmer varje kommun hurmånga barn en dagbarnvårdare kan ta emot. Det är beroende avbarnens vistelsetid, barnens åldrar och också beroende på hurmånga egna barn som vistas i hemmet. För varje eget barndagbarnvårdaren får måste hon därför minska sin yrkesarbetstid.Då minskar givetvis också lön, sjukersättning och ATP-poäng. Detnaturliga är att skipa rättvisa genom att låta dagbarnvårdarensbarn stå i barnomsorgskö som alla andra barn. När de är framme ikön placeras de i det egna hemmet. Föräldrarna betalar denkommunala barnomsorgstaxan och dagbarnvårdaren, dvs. mammaneller pappan, får lön där samtliga barn räknas in. Dådiskrimineras inte längre dagbarnvårdarna, och näringsförbudetär upphävt, framhåller motionärerna.Frågan om statsbidrag för dagbarnvårdares egna barnbehandlades av utskottet senast i betänkandet 1991/92:SoU12.Utskottet framhöll:Enligt propositionen är det regeringens avsikt att ändrastatsbidragsreglerna så att statsbidrag utgår fördagbarnvårdarnas egna barn på samma villkor som gäller för andrayrkesarbetandes barn. Utskottet vill också erinra om attkommande förslag från den kommunalekonomiska kommittén förväntasinnebära mer generella statsbidrag som ger kommunerna störrefrihet att stödja olika former av barnomsorg.Med hänvisning härtill avstyrkte utskottet de då aktuellamotionerna.I ett frågesvar framhöllsocialministern att han då inte kunde precisera tidpunkten närregeringens olika åtgärder kunde skapa ekonomiskt utrymme fördenna reform (prot. 1991/92:23 s. 20).I 1992 års budgetproposition finns inga förslag i dennadel.Kommunalekonomiska kommittén har föreslagit att dettaanslag skall inordnas i ett nytt generellt statsbidragssystem(SOU 1991:98). En proposition i frågan avses lämnas tillriksdagen våren 1992.Utskottet gör följande bedömning.När det gäller statsbidrag till dagbarnvårdares egna barnerinrar utskottet om att regeringen förklarat sig ha för avsiktatt ändra statsbidragsreglerna så att statsbidrag utgår fördagbarnvårdarnas egna barn på samma villkor som gäller för andrayrkesarbetandes barn. Den kommunalekonomiska kommitténs förslaginnebär dock att statsbidraget till barnomsorg inordnas i ettgenerellt statsbidragssystem, vilket ger kommunerna störrefrihet att stödja olika former av barnomsorg. Förslaget bereds iregeringskansliet, och en proposition har aviserats till senarei vår. Utskottet utgår från att regeringen i samband med dennaproposition eller vid annat lämpligt tillfälle återkommer tillriksdagen med förslag som möjliggör ifrågavarande reform. MotionSo613 (c) avstyrks därmed. Även motion So607 (m) avstyrks.Kvalitet i barnomsorgen m.m.I motion So232 (s) begärs ett tillkännagivande omprinciperna för rättvisa, kvalitet och valfrihet i barnomsorgen(yrkande 2). Motionärerna anför bl.a.:Förskolan har byggts ut kraftigt , kvalitetenhar höjts och valfriheten ökat. Mot bakgrund av detta ansermotionärerna att det nu är angeläget att lägga fastkvalitetskraven för all barnomsorg oavsett huvudman.Sociala och pedagogiska mål med utgångspunkt i 1 §socialtjänstlagen skall enligt dem styra innehållet i allbarnomsorg. Den personal som arbetar med barnen måste ha sådanutbildning och erfarenhet att barnens behov av omsorg ochpedagogisk verksamhet kan tillgodoses. Lokalstandarden ochutemiljön måste vara goda. Barngruppernas sammansättning ochstorlek måste vara väl avvägda. Barnomsorgen bör finnastillgänglig i det område där man bor. Intagning till förskolanbör ske från den kommunala barnomsorgskön. Föräldraavgifterna ide alternativa verksamheterna måste ligga i nivå med de avgiftersom gäller i den kommunala barnomsorgen. En förutsättning föratt statsbidrag skall utgå till alternativ verksamhet är att denfinns upptagen i kommunens barnomsorgsplan. Kommunen skall ocksåha ett ansvar för att verksamheten håller samma kvalitet somjämförbar verksamhet. Det planerade institutet förkvalitetskontroll inom kan vara en hjälp förkommunerna i detta arbete, framhåller motionärerna. Ibudgetpropositionen läggs förslag om att ge statsbidrag tillfamiljedaghemsverksamhet, som bedrivs i för ändamålet förhyrdlokal. Detta är enligt motionärerna inte vad som avses medfamiljedaghem, där omsorgen om barnen skall ske idagbarnvårdarens hem kompletterad med öppen förskola ochdeltidsförskola. Föräldrar väljer denna form av barnomsorg justför dessa speciella kvaliteters skull. I stället är regeringenpå väg att tillskapa någon form av "lågprisvariant" av daghemutan ledning av pedagogiskt utbildad personal, en hybrid somvarken är familjedaghem eller daghem. Bland Socialdemokraternasviktiga kvalitetskrav återfinns kravet på att personalen skallha både utbildning och erfarenhet, varför motionärerna inte kanacceptera förslaget i budgetpropositionen.I samma motion finns också ett yrkande om en översyn av vilketlagstöd som krävs för att garantera rättssäkerhet, sekretess,lika-behandling-principen, uppföljning och kvalitetskontroll närkommuner lämnar över verksamhet till andra huvudmän, genomtilläggsdirektiv till socialtjänstkommittén (yrkande 4).I motion So612 (v) begärs förslag till ett regelsystem förprivat barnomsorg i fråga om kravet på trygghet och kvalitet ibarnomsorgen (yrkande 7).