bet · GG01SoU4 · 1992-10-22 00:00:00 — Familjehemsvård för barn och ungdom I betänkandet behandlas revisorers förslag1991/92:21 angående familjehemsvård för barn och ungdom och enmotion med anledning av förslaget. behandlas också enmotion om familjehemsvård som väckts . Utskottet anser att åtgärder nu behövs föratt utveckla och stärka familjehemsvården, bl.a. genomutbildning, stöd och handledning till familjehemsföräldrarna.Regeringen bör ta del av revisorernas överväganden och förslagoch återkomma till i frågan. Detta bör enligtutskottet ges regeringen till känna.Riksdagens revisorers förslagI sitt förslag 1991/92:21 hemställer revisorer attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vadrevisorerna anfört om familjehemsvård för barn och ungdom. Motion väckt med anledning av revisorers förslag1991/92:So31 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utbildning och anställningsförhållanden förfamiljehem.Motion väckt under allmänna motionstiden 19921991/92:So282 av m.fl. (kds, fp, c, v) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förbättrad familjehemsvård. Revisorernas förslagRevisorernas granskning av familjehemsvården för barn ochungdom har i huvudsak inriktats på att följa upp hur reglerna isocialtjänstlagstiftningen om familjehemsvården för barn ochungdom efterlevs samt hur och Socialstyrelsenutövar sin tillsyn. Vidare har kostnaderna för olika vårdformerundersökts liksom landstingens och kommunernas ansvar förplaneringen av vården. Granskningen, som huvudsakligen haromfattat familjehemsvården, berör även hem för vård eller boende(HVB) som drivs av enskild person eller av landsting ellerkommun.Med familjehem avses enligt 35 § socialtjänstförordningen(SoF) ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emotbarn för stadigvarande vård och fostran. Med HVB avses enligt 6§ SoF ett hem inom , som drivs av landsting ellerkommun och som tar emot enskilda för vård, behandling, omvårdnadeller tillsyn i förening med ett boende. Driver enskild personeller sammanslutning ett hem med motsvarande uppgifter skallhemmet räknas som ett HVB, om hemmet har minst fem platsereller, om hemmet har ett mindre antal platser, verksamhetenbedrivs yrkesmässigt och är av avgörande betydelse för hemmetstillkomst eller bestånd.Revisorerna har funnit att kommunerna har svårigheter attrekrytera familjehem och finna platser för placering av barninom eller nära den egna kommunen och att kommunerna iblandtvingas acceptera oskäliga ekonomiska villkor. Enligtrevisorerna har granskningen även visat att samhällets insatserför tillsyn och uppföljning av placeringarna är bristfälliga påsåväl central och regional som lokal nivå. Detsamma gäller ifråga om utbildning, stöd och handledning till familjehemmen.Vidare konstateras att planeringen av vårdresurser för barn ochungdom, som kommuner och landsting har gemensamt ansvar för,inte fungerar på avsett sätt.Revisorerna framhåller att kommunerna är tvingade stark ekonomisk återhållsamhet som också gällersocialsektorns område. Familjehemsvården är den vårdform som ärekonomiskt mest fördelaktig för kommunerna och som mest liknardet vanliga hemmet. Revisorerna anser därför att kommunerna börutveckla denna vårdform genom ökade insatser i form avutbildning, stöd och handledning åt familjehemsföräldrarna.Vidare bör ökade satsningar göras för att tillförsäkrafamiljehemsföräldrarna ekonomisk och social trygghet. Det börankomma på att följa och påverka utvecklingen avfamiljehemsvården i kommunerna, t.ex. genom att styrelsen tarinitiativ till uppföljningar och utvärderingar samt presenteraroch sprider resultatet av utvärderingarna till kommunerna.Därigenom bör kommunerna kunna få ett nödvändigt stöd i sittarbete.Kommunernas och landstingens gemensamma ansvar för planeringenav vårdresurserna leder till diskussioner om vem som skall göravad. Det finns inte någon heltäckande fungerandevårdresursplanering. Familjehemsvården är t.ex. ofta inte nämndi vårdresursplanen. Revisorerna anser därför att det ärväsentligt att ansvarsfrågan blir klart och tydligt definieradoch att de ansvariga vid utarbetandet av vårdresursplanernabeaktar krav på kvalitet, vårdinnehåll och utveckling av vårdensamt ekonomiska förhållanden. Enligt deras mening förefaller denlämpligaste lösningen vara att kommunerna får ett samlat ansvarför familjehemsvården. Revisorerna föreslår att frågan om ettenhetligt huvudmannaskap för barn- och ungdomsvården, utom förde särskilda ungdomshemmen, bör övervägas avSocialtjänstkommittén.När det gäller kostnaderna för familjehemsvården harrevisorerna funnit det svårt att få fram uppgifter. Statistiskauppgifter om vad olika vårdformer inom kostarfinns inte att tillgå. Enligt revisorerna är det angelägetatt kunnandet om kostnader och ekonomi utvecklas hos debeslutsfattare som handhar frågor om vård av barn och ungdomar.Revisorerna föreslår att regelbundet börsammanställa uppgifter om kostnader och ekonomi avseende olikavårdformer samt föra ut sådana uppgifter till länsstyrelser ochkommuner.Enligt revisorerna har länsstyrelsernas sociala funktionotillräckliga personalresurser för att kunna bedriva enfortlöpande tillsyn över socialnämnderna och över HVB.Revisorerna föreslår att åtgärder bör vidtas för att få enbättre balans mellan uppgifter och resurser hos länsstyrelsernassociala funktion. Vidare föreslås att länsstyrelsernaregelbundet genomför uppföljningar och utvärderingar avfamiljehemsvården.Beträffande frågan om tillståndsgivning till privata HVB harrevisorerna anfört följande. Det behövs klarare regler förtillstånd att driva enskilda HVB. Länsstyrelsenssocialkonsulenter anser att tillståndsbedömningarna i en delfall är svåra. Socialkonsulenterna har inte några möjligheteratt göra ingående ekonomiska bedömningar av de budgetförslag somanges i ansökningarna. Under granskningen har uppmärksammats attenskilda HVB i ökande utsträckning drivs i form av aktiebolag.Denna utveckling reser en rad frågor som bör belysas, t.ex.frågor om insyn, offentlighet, sekretess, ekonomi och omvårdnadsansvaret kan överlämnas till en juridisk person.Revisorerna föreslår att vad de anfört i denna del böröverlämnas till som har i uppdrag attutreda frågan om vilka villkor som bör vara förenade medtillstånd att driva enskilda HVB.Socialstyrelsen skall svara för tillsyn, uppföljning ochutvärdering av bl.a. familjehemsvården. Revisorerna haruppmärksammat att styrelsens insatser för utveckling avfamiljehemsvården varit otillräckliga. Av de utvecklingsmedelsom styrelsen disponerar har endast en mindre del gått tillfamiljehemsvården. Missbrukarvård och institutionsvård harkraftigt prioriterats. Revisorerna anser att det finns anledningatt kritisera och för enalltför passiv hållning när det gäller utvecklingen avfamiljehemsvården. Det saknas en samlad styrning frånSocialstyrelsen. Styrelsens roll och uppgifter inomfamiljehemsvården behöver preciseras. Kommunerna behöver stödoch råd för att tolka gällande bestämmelser och för att utvecklavårdens innehåll och göra utvärderingar. ger utråd och anvisningar om barn och unga i familjehem, vilkakommunerna dock inte är skyldiga att följa och vilka enligtSocialstyrelsen inte verkar ha haft någon egentliggenomslagskraft. Revisorerna föreslår att skallarbeta mer aktivt för en utveckling av familjehemsvården.Socialstyrelsen har enligt socialtjänstförordningen bemyndigandeatt utfärda närmare föreskrifter i fråga om HVB. Frågan omSocialstyrelsen också borde få befogenhet att utfärdaföreskrifter riktade till kommunerna rörande rekrytering avfamiljehem och placering av unga i sådana hem bör övervägas avSocialtjänstkommittén.MotionernaI motion 1991/92:So31 av m.fl. (v)hemställs om tillkännagivanden av vad som i motionen anförts omutbildning och anställningsförhållanden för familjehem.Motionärerna anför bl.a. följande. Utbildningen avfamiljehemsföräldrar är en angelägenhet för kommunerna.Handledning behövs både på grundnivå och vidareutbildningsnivå.De familjehemsföräldrar som arbetar professionellt börbetraktas som en yrkesgrupp, med möjligheter till anställnings-och pensionsskydd. Betydande insatser behövs vad gällersamordning av, huvudmannaskap för och tillsyn överfamiljehemsvården, som är en mycket viktig resurs i det socialaarbetet. ställer sig bakom revisorersförslag till åtgärder rörande familjehemsvården.I motion 1991/92:So282 av m.fl. (kds, fp, c,v) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förbättrad familjehemsvård.Motionärerna anför bl.a. följande. Ett större behov avkvalificerade familjehem har aktualiserats i samband meddiskussionerna om omhändertagande av ungdomar somutför kriminella handlingar. Det är allt svårare attrekrytera familjehem. Anställningsförhållandena kan skiftamycket från kommun till kommun. Introduktion och inskolning ärmycket ovanliga. Familjerna förväntas klara uppdraget genom"sunt förnuft". Många familjer tvekar att ställa upp inför dessagodtyckliga anställningsförhållanden, trots att både intresseoch kompetens finns. De vanliga familjehemmen kommer dock attkunna utgöra en utmärkt rekryteringsbas för kvalificeradeuppdrag, under förutsättning att handledning och utbildningerbjuds dem redan i samband med det första uppdraget. Denutbildning som erbjuds är huvudsakligen anordnad avfamiljehemmens intresseorganisationer. Det är angeläget att denutbildning och den metodutveckling som finns hosintresseorganisationerna kommer alla familjehem till del. Föratt detta skall vara möjligt bör uppgifter om vilka som haruppdrag som familjehem inte omfattas av sekretess. Det är likasåangeläget att familjehemmen får stöd från och attkontakten präglas av kontinuitet. Motionärerna anser attriksdagens revisorers rapport om familjehemsvård för barn ochungdom i sin helhet bör föranleda åtgärder.Allmänt om socialtjänstenNuvarande bestämmelserEnligt socialtjänstlagen (1980:620 SoL) skallsocialnämnden i kommunen verka för att barn och ungdom växerupp under trygga och goda förhållanden. insatserför barn och ungdom enligt SoL bygger på frivillig medverkan avden unge och hans vårdnadshavare. Inom kommunerna skallsocialnämnden enligt 22 § SoL sörja för att den som behövervårdas eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i ettfamiljehem eller i ett HVB. ansvarar för att densom genom nämndens försorg tagits emot i ett annat hem än detegna får god vård. har enligt 26 § SoLtillsynsansvar för de barn, som med stöd av 25 § SoLplaceras i familjehem. Såväl de biologiska föräldrarna somfamiljehemsföräldrarna skall av nämnden få råd, stöd och annanhjälp som de behöver. Enligt 69 § SoL har socialnämnden-- eller den nämnd som ansvarar för -- etttillsynsansvar över de enskilda HVB, som finns i kommunen.Ansvaret för planeringen av vårdresurser för barn och ungdomåvilar landsting och kommuner gemensamt (23 § SoL).Länsstyrelsen har ansvar för den regionala tillsynen översocialnämndernas tillämpning av socialtjänstlagen samt över HVBoch familjehemsvården. Enligt 68 § SoL skall länsstyrelsernainom länet följa socialnämndernas tillämpning av denna lag,informera och ge råd till allmänheten i frågor som rörsocialtjänsten, biträda socialnämnderna med råd i derasverksamhet, främja samverkan på område mellankommunerna och andra samhällsorgan samt i övrigt se till attsocialnämnderna fullgör sina uppgifter på ett ändamålsenligtsätt.Socialstyrelsens uppgifter regleras i 67 § SoL. Därstadgas att har tillsyn över iriket. Styrelsen skall följa och vidareutveckla socialtjänsten.Till ledning för tillämpningen av denna lag utfärdarSocialstyrelsen allmänna råd.Bestämmelser om sekretess på områdeåterfinns i 7 kap. 4--6 §§ sekretesslagen (1980:100).Huvudregeln är att det råder sekretess om den enskildespersonliga förhållanden. Uppgifter om dessa får enligt 7 kap. 4§ första stycket sekretesslagen lämnas ut endast om det stårklart att de kan röjas utan att den enskilde eller någon honomnärstående lider men. Vad som menas med begreppet personligaförhållanden skall enligt förarbetena till lagen (prop.1979/80:2) bestämmas med ledning av vanligt språkbruk. Någontvekan om att uttrycket avser så vitt skilda förhållanden somt.ex. en persons adress eller yttringarna av ett psykisktsjukdomstillstånd råder inte enligt förarbetena.I 14 kap. 9 § första stycket sekretesslagen finns en allmänregel om förbehåll vid utlämnande av uppgift till enskild. Ettförbehåll inskränker rätten för en mottagare av uppgifter attförfoga över uppgifterna. Ett förbehåll kan gälla t.ex. förbudmot vidarespridning av uppgiften eller mot publicering av namneller hemliga uppgifter ur handlingar. Genom ett förbehålluppkommer en tystnadsplikt för den person förbehållet riktar sigtill (jfr 20 kap. 3 § ). Genom förbehåll av detnämnda slaget kan stelhet i sekretessregleringen motverkas ochutomståendes informationsbehov tillgodoses i angelägna fall.UtredningarPå initiativ av (1990/91:SoU:6) tillsatte denförra regeringen en parlamentarisk kommitté,(), med uppgift att göra en allmänöversyn av socialtjänstlagen (dir. 1991:50). Utgångspunkt förkommitténs arbete är enligt direktiven att det synsätt somkommer till uttryck i socialtjänstlagens målformuleringar skallligga fast. Översynen bör bl.a. utifrån en utvärdering av hursocialtjänstlagen tillämpas inriktas på ställningstaganden tillvilket uppdrag skall ha och hur detta uppdragskall kunna genomföras. Även organisation måsteses över. Det anges som angeläget att översynen inriktas motvissa uppräknade huvudområden, som t.ex. socialtjänstensframtida inriktning och organisation och frågor om tillsyn,uppföljning och utvärdering.Beträffande framtida inriktning ochorganisation sägs i direktiven att kommittén bör ta ställningtill vilka uppgifter som individ- och familjeomsorgen bör ha ochom delar av verksamheten kräver särskilda organisatoriskaförutsättningar. Kommittén bör vidare analyseraförutsättningarna för en förändring av socialsekreterarnasarbetsuppgifter och ansvarsområden och därvid särskiltuppmärksamma kompetensfrågorna.Angående tillsynsfrågorna sägs i direktiven att dessa får ökadtyngd i ett skede kännetecknat av decentralisering, generella istället för riktade statsbidrag och tilltagande privatiseringinom vården.Beträffande uppföljning och utvärdering anges i direktiven atten ändrad styrning av den kommunala verksamheten ställer krav påatt såväl statens som kommunernas och landstingens uppföljnings-och utvärderingsinstrument förbättras. Kommittén skalldärför överväga vilken uppföljning och utvärdering som bör skeav den kommunala och de privata vårdgivarnasverksamhet och hur detta arbete kan underlättas och stärkas.Kommittén bör i dessa delar inhämta synpunkter frånSocialstyrelsens pågående arbete med tillsyns-,uppföljnings- och utvärderingsfrågor.Kommitténs arbete skall vara slutfört senast vid utgången avår 1993.I januari 1992 tillsatte ochCivildepartementet en arbetsgrupp med uppgift att klargöra ochutveckla innehållet i länsstyrelsernas arbete med tillsyn ochuppföljning av . Arbetsgruppens rapport (Ds1992:67), Länsstyrelserna och -- tillsyn ochuppföljning under utveckling, överlämnades till regeringen ijuni 1992. I rapporten konstateras att har behovav resursförstärkning för att fullgöra det tillsyns-,uppföljnings- och utvärderingsarbete som åligger den. För attåstadkomma denna nödvändiga förstärkning föreslås att vissaarbetsuppgifter avlastas länsstyrelserna. Mest angeläget ärenligt arbetsgruppen att handläggningen av ärenden enligt lagenom vård av missbrukare (LVM) förs över tillkommunerna. En annan stor ärendegrupp som bör avlastaslänsstyrelserna är ärenden enligt lagen om handel med drycker.Regeringen har utsett en särskild utredare meduppdrag att utreda möjligheterna till en kommunalisering avdessa båda ärendegrupper. Utredningen skall enligt direktivenvara klar . För att ge ökat utrymme föruppföljning, utvärdering och kunskapsåterföring föreslås irapporten att ytterligare fem ärendeområden skall avlastaslänsstyrelserna.Socialstyrelsen har påbörjat etttillsynsprojekt . Projektet innebäratt kommer att granska ett flertalverksamhetsområden inom ett län för att få en samlad bild av hurverksamheten inom socialsektorn fungerar i länet. Projektetkommer att ta och avser samtliga län i riket. Vidarehar erhållit ett uppdrag fråndåvarande regeringen att närmare utreda hur behovet avvetenskapligt grundade utvärderingar av behandlingsmetoder ochandra insatser inom individ- och familjeomsorgskulle kunna tillgodoses. Som ett resultat av uppdraget pågårinom uppbyggnaden av ett centrum förutvärdering av metoder i socialt arbete. Centrumet skall urolika aspekter vetenskapligt värdera olika metoder och insatserinom individ- och familjeomsorgen. Vidare skall centrumet görakunskapssammanställningar och bedömningar, sprida informationoch verka för genomförande så att förändringar kan ske tillbättre och mer effektiva metoder. Centrumet skall också fungerasom kunskapsbank när det gäller metoder i socialt arbete.Tidigare behandlingUtskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat frågan omlänsstyrelsernas sociala funktion. I yttrandet 1990/91:SoU3ykonstaterade utskottet på nytt att länsstyrelserna av allt attdöma har svårigheter att fullgöra sina lagstadgade uppgifter pådet sociala området. Utskottet ansåg det nödvändigt attlänsstyrelserna får resurser att utföra de lagstadgadeuppgifterna. Utskottet förutsatte att det arbete som då pågickinom för att komma till rätta med problemenskulle ske skyndsamt. Utskottet avstyrkte i avvaktan påresultatet av detta arbete ett motionsyrkande om att vissa avlänsstyrelsens uppgifter på det sociala området skulle förasöver till kommunerna. I betänkandet 1990/91:BoU14 anfördebostadsutskottet att en resursförstärkning för de socialafunktionerna enligt de riktlinjer som föreslogs i motionen varunder övervägande i . Utskottet hemställde attmotionen skulle avslås. följde utskottet.Utskottet behandlade propositionen 1988/89:130 omSocialstyrelsens framtida roll, uppgifter och inriktning.Utskottet tillstyrkte i betänkandet 1988/89:SoU24 attriksdagen godkände regeringens förslag i fråga omSocialstyrelsens huvudsakliga uppgifter ochverksamhetsinriktning. Enligtriksdagens beslut skall i första hand inriktasitt arbete på tillsyn i form av uppföljning och utvärdering avden verksamhet som kommuner, landsting och andra organ bedriverinom socialsektorns område. skall också iegenskap av expertmyndighet kunna tillhandahållakunskapsunderlag som kan behövas av regering, landsting ochkommuner inför olika ställningstaganden. Den nya organisationenträdde i kraft den 1 januari 1990.Den privata vården -- tillsyn och tillståndEnligt 69 § SoL skall enskild person eller sammanslutningsom vill inrätta hem för vård eller boende söka tillstånd hoslänsstyrelsen. Ett sådant hem står under löpande tillsyn avsocialnämnden i den kommun där hemmet är beläget.Direkttillsynen över enskilda hem för vård eller boende skallutövas av både kommunen och (68 § SoL).Inom pågår en översyn avtillståndsgivningen för de privata hemmen för vård eller boende.En rapport kommer att läggas fram med förslagtill förändringar i lagstiftningen på området. Vidare harregeringen uppdragit åt Statskontoret att som underlag förSocialtjänstkommittén utreda frågor som bl.a. rör tillstånd föroch tillsyn av enskilt drivna HVB.I direktiven för (s. 24) anförs attdet stora inslaget av privata vårdgivare inom vården av bl.a.barn och ungdomar motiverar en översyn av de regler som finnsför tillstånd och tillsyn av verksamheten. Enligt direktiven börkommittén överväga innehållet i och formerna för tillsynen avsåväl den kommunala som de privata vårdgivarnasverksamhet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas frågan om vilkavillkor som bör vara förenade med tillstånd att driva HVB ochhur tillsynen över hemmen bör vara utformad.Tidigare behandlingI betänkandet 1991/92:SoU2 avstyrkte utskottetmotionsyrkanden om en översyn av regler, riktlinjer ochkompetenskrav för den vård som erbjuds utanför den offentligavården. Utskottet hänvisade till Socialtjänstkommitténsuppdrag. följde utskottet.Utbildning m.m.BakgrundFamiljehemmens behov av utbildning, fortbildning ochhandledning skall tillgodoses av placerande kommun.Socialstyrelsen fick regeringens uppdrag attutvärdera verksamhet bland främst utsatta barnoch ungdomar. Utredningen fick namnet REBUS-projektet.Huvuddelen av uppdraget har redovisats i rapporten ivälfärdsland (1990:3). I rapporten behandlas vissautbildningsfrågor. Genom metodutveckling, uppföljning ochutvärdering bör enligt en ökad professionalismuppnås. Socialarbetarna bör ges ökat stöd genom program ochriktlinjer samt genom den politiska och administrativaledningen. kommer att medverka till att dessförslag kan förverkligas. I rapporten utom hemmet(1990:4) redovisas de frågor i regeringsuppdragetsom rör barn och ungdomar som omhändertagits av samhället. Av enenkät som i samband härmed riktade till kommuneroch landsting framgår att utbildningen av familjehemsföräldrarnaär otillräcklig. Av de tillfrågade huvudmännen hade endast 25 %utarbetat egen utbildning för familjehemsföräldrarna. Förkommuner med särskild sektion för familjehemsvården varmotsvarande siffra . Det konstateras att den utbildning somsker till stora delar drivs av familjehemmensintresseorganisationer. Samtliga berörda parter är överens omatt både grundutbildning och fortbildning är av centralbetydelse för att utveckla kvaliteten på vården.Under 1983 och 1984 gjorde justitieombudsmannen (JO) enundersökning av hur socialnämnderna fullgör sina uppgifter inomfamiljehemsvården. Resultatet av granskningen har redovisats iJO:s ämbetsberättelse 1986/87 (s. 138 ff.). I rapportenframfördes allvarlig kritik mot kommunerna. Bl.a. riktadeskritik mot att socialnämnderna underlät att hålla god kontaktmed familjehemsföräldrarna. När det gäller stödet tillfamiljehemmen har det sedan JO kom med sin kritiska rapportdrivits två statsfinansierade försöksprojekt för att stödjafamiljehemmen. I har kommunerna grundatstiftelsen som är en stödorganisation för familjehem. IÖstergötland har ett liknande stöd till familjehem utvecklats.Familjehemmens riksförbund och , som båda driver en landsomfattandeutbildning för sina medlemmar, har fått utvecklingsmedel frånSocialstyrelsen. har gett ut Allmännaråd om barn och unga i familjehem och en skrift, Vård ifamiljehem -- hur vill vi ha den (SoS redovisar 1987:8).I rapporten och offentligt i vården (SoS-rapport1991:27) redovisas resultatet av det uppdrag Socialstyrelsenfick av regeringen . I rapporten konstateras att, trotsovannämnda insatser, utvecklingen av stödet till familjehemmengenerellt sett har varit svag efter JO:s kritiskarapport. Utredarna anser att det finns anledning att på nyttgöra en uppföljning och utvärdering av hela familjehemsvården.Likaså konstaterar , efter att ha gjort enkartläggning av aktuella placeringar i familjehem och1990, att frågan om hur stödet och handledningen tillfamiljehemsföräldrarna bör utformas behöver belysas meringående. Resultatet av kartläggningen har presenterats iskriften Familjehem för barn och föräldrar -- enkartläggning.Inom ramen för Barn i fokus-projektet har påbörjat en gemensam satsning påatt utveckla familjehemsvården. Projektet beräknas vara avslutatvid . Vidare genomför en riksomfattande seminarieserieriktad till deltagare inom kommunernas familjehemsverksamhet.Syftet är att öka kompetensen hos familjehems- ochsocialsekreterare, vilket ses som en nödvändig förutsättning föratt utveckla familjehemsvården. I samarbete med högskolorna ibl.a.