bet · GF01UU15 · 1992-03-24 00:00:00 — I yrkande 5 föreslås att ökaduppmärksamhet ges åt läskunnighetens betydelse för familjeplaneringsprogrammensförverkligande. I yrkande 6 föreslås att den svenska delegationen till FN:smiljö- och utvecklingskonferens i skall uppmanas attverka för att befolkningsfrågan får en allsidig och befogad uppmärksamhet påkonferensen.I motion A805 yrkande 1 föreslås att ökade satsningar skall göras påfamiljeplanering för att förhindra överbefolkning. Stöd bör bl.a. gå tillrådgivning, information, barn- och mödravård samt preventivmedel.Familjeplaneringsåtgärderna bör dock enligt motionärerna vara frivilliga.I motion Jo645 (nyd) yrkande 4 föreslås att befolkningsfrågan ges högstaprioritet i det internationella arbetet p.g.a. de faror sombefolkningsexplosionen medför.UtskottetBefolkningsutvecklingen är ett av de problem som redan har antagit allvarligaglobala proportioner och som kommer att få katastrofala konsekvenser omskyndsamma åtgärder ej vidtas. Utskottet konstaterar att jordens befolkning uppgår till ca 5,4 miljarder människor. kommerdenna befolkning att ha vuxit med ytterligare 3 miljarder. Denna ökning är isig svår att hantera p.g.a. den påfrestning jordens resurser och miljö kommeratt utsättas för. Det allvarliga med befolkningsutvecklingen är emellertid attökningen i huvudsak sker i världssamfundets fattigare områden. Detta lederoundvikligen till sociala och politiska konflikter samt svåröverskådligamiljöeffekter. Det effektivaste sättet att få ned befolkningsökningen tillhanterliga proportioner är enligt utskottet en förbättring av den sociala ochekonomiska standarden. Som utskottet har konstaterat tidigare i betänkandet ärdet ställt utom allt tvivel att en sådan förbättring endast kan bli långsiktigthållbar om den får ske i en demokrati där de mänskliga rättigheternarespekteras.En av befolkningsutvecklingens viktigaste aspekter är kvinnans situation.Endast genom jämlika villkor för kvinnor och män på samhällets samtliga områdenkan politiska och sociala problem lösas. Lika litet som en hållbar ekonomiskutveckling kan ske i en odemokratisk omgivning kan en demokrati utvecklas omkönsdiskriminering tillåts. Kvinnor behandlas olika beroende på kulturell ochreligiös bakgrund, men en förutsättning för utvecklingssamarbete kan aldrigvara att diskriminerande behandling lämnas utan åtgärd i namn av kultur ellerreligion. Endast genom riktade insatser i avsikt att bl.a. höja kvinnornasutbildningsnivå och politiska medverkan i samhällsprocessen kan arkaiskasociala mönster brytas.Fattigdomens utbredning i landsbygdsområdena leder till omfattande migrationtill storstäderna, där slumområden kontinuerligt utökas och skapas. Den socialamisär som uppstår tär ytterligare på redan ansträngda resurser.Dessutom uppstår risken för mer eller mindre permanenta uppdelningar avbefolkningen i sociala klasser, där intresset för och möjligheterna tillutjämning av de sociala skillnaderna och skapandet av rättvisa sociala villkorför befolkningen som helhet minskar hos den del av befolkningen som är iåtnjutande av den politiska beslutanderätten.Gatubarnen i är ett upprörande exempel på hur grundläggandemänskliga rättigheter kränks. Gatubarnen lever under omständigheter präglade avrättslöshet och omfattande våld. Det exakta antalet offer för detta våld ärinte känt. I storstäder som och dödas barn dagligen.Problemet finns också i andra länder och belyser vikten av FN:s barnkonvention.Utskottet vill i sammanhanget framhålla att de stater som anslutit sig tillkonventionen, däribland bl.a. förbundit sig att till det yttersta avsina resurser tillförsäkra sina barn rätt till liv, hälsa, utveckling ochrespekt. Utskottet utgår ifrån att regeringen aktivt verkar för attbarnkonventionen efterlevs och att situationen för gatubarnen i Brasilienförbättras.Armodets utbredning, politiska och etniska konflikter samt den tilltagandeurbaniseringen är vidare exempel på skeenden som leder till flyktingtragedier.Flyktingproblemen är inte geografiskt isolerade fenomen, utan har drabbatEuropa såväl som , och . Även här finns enligtutskottet stora risker att flyktingsituationerna skapar förhållanden som blir idet närmaste permanenta. Skyndsamma och effektiva hjälpåtgärder är nödvändigaför att lösa dessa problem.1994 anordnar FN en internationell konferens om befolkning och utveckling.Regeringen tillsätter enligt vad utskottet har inhämtat en nationalkommitté meddet dubbla syftet att både förbereda det svenska agerandet vid konferensen ochdra upp riktlinjerna för svensk politik på området. Befolkningsfrågan kommerockså att diskuteras vid i i juni 1992.Utskottet vill med största allvar betona den vikt utskottet fäster vid ettkraftfullt svenskt agerande vid dessa konferenser.Utskottet konstaterar även att har givit uttryck förtanken på en internationell kommission för att driva befolkningsfrågan,jämförbar med exempelvis Brandt- och Brundtlandkommissionerna. Utskottet villuttrycka sitt stöd för tanken på en sådan kommission under förutsättning attkommissionens mandat och sammansättning kan bedömas leda till konkreta ochrealistiska rekommendationer.Utskottet har bl.a. i sitt betänkande 1990/91:UU15 föreslagit en ökadprioritering i biståndet för insatser på befolkningsområdet. Utskottet noterarmed tillfredsställelse den höjda ambitionsnivå som anges i regeringensbudgetförslag. Utskottet förutsätter att regeringen även framgent ägnarbefolkningsfrågorna hög uppmärksamhet i såväl organisation som prioriteringaroch anslag.Med det ovan anförda betraktar utskottet yrkande 3 i motion Sf605 (s), motionU208 (fp), yrkandena 1, 2, 4, 5 och 6 i motion U227 (fp), yrkande 1 i motionA805 samt yrkande 4 i motion Jo645 (nyd) som besvarade.Vad beträffar frågan om inrättandet av en särskild professur i internationellmödrahälsovård konstaterar utskottet att regeringen beslötatt uppdra åt SAREC att finansiera inrättandet av en sådan professur medsärskild relevans för . Med anledning av regeringens uppdrag uppdrogSAREC:s styrelse åt sitt sekretariat att redovisa behov och prioriteringar avhögre forskartjänster i inom u-landsinriktad hälsoforskning samt deekonomiska förutsättningarna för inrättandet av sådana tjänster. På basis avden redovisning som gjordes förklarade SAREC i ett brev till regeringen av den15 januari att det saknas ekonomiska förutsättningar för attutlysa nya forskartjänster, inklusive en professur i internationellmödrahälsovård. SAREC föreslog att frågan om nya tjänster behandlas iden kommande anslagsframställningen. SAREC var dessutom av den åsikten attområdena u-landsinriktad epidemiologi och u-landsinriktad infektionsmedicin förnärvarande hade högre prioritet än u-landsinriktad mödrahälsovård ochu-landsinriktad vaccinforskning.Utskottet gjorde i sitt förra biståndsbetänkande (1990/91:UU15) bedömningenatt ämnesområdet mödrahälsovård är av stort intresse i u-lands- ochbiståndssammanhang. Utskottet såg "därför skäl till att frågan övervägs ipositiv anda av berörda biståndsmyndigheter, i första hand SAREC. Hänsyn måstegivetsvis tas till de prioriteringar som är nödvändiga med hänsyn till debegränsade medel som står till förfogande." Utskottet yttrade vidare att detinte ankommer på utskottet att ta ställning beträffande enskilda professurereller deras finansiering.Utskottet anser fortfarande att frågan om en professur i internationellmödrahälsovård har hög prioritet och vidhåller sitt tidigare ställningstagande.Därmed får motion U237 (s) anses besvarad.Kvinnoinriktat biståndSammanfattning av motionernaI motion U202 (s) yrkande 13 föreslås att biståndet i hög grad bör inriktaspå kvinnornas situation. Kvinnorna spelar enligt motionärerna en central roll ikampen för att höja de fattigas produktivitet.I motion U217 (m, fp, c, kds) yrkande 1 konstateras att kvinnans situation imånga fattiga länder är mer utsatt än mannens. Av den anledningen föreslås attett kvinnoperspektiv bör finnas med i hela programcykeln -- från planering ochgenomförande till uppföljning och utvärdering. I yrkande 2 i samma motionföreslås att de politiska kvinnoorganisationerna bör ges en viktig roll iföreberedelsearbetet för år 1995.I motion U235 (s) yrkande 1 hänvisas till tillkännagivande tillregeringen om utgångspunkter som bör övervägas vid anställning avkvinnohandläggarna på biståndskontoren samt föreslås att kvinnobiståndetytterligare skall granskas. I yrkande 2 i samma motion föreslås att särskildamedel skall avsättas för föreberedelsearbetet till 1995.I motion U621 (v) yrkande 9 föreslås att stöd tillkvinnoorganisationerna på grund av av kvinnans utsatta situation måste ökasåväl vad gäller som länderna i Östeuropa.UtskottetUtskottet har i det ovan anförda betonat vikten av att kvinnornas utsattaposition i uppmärksammas. Som motionärerna påpekar spelar kvinnornaen central roll i kampen mot fattigdomens och armodets eliminerande. Kvinnornabär i många länder den tyngsta arbetsbördan, men får inte på ettmotsvarande sätt ta del i beslutsprocessen. Det är enligt utskottet fulltmotiverat att allt utvecklingssamarbete genomsyras av en vilja att identifieraoch åtgärda problem som rör kvinnans ställning. De politiskakvinnoorganisationerna har en naturlig roll att spela i det förberedelsearbetesom är nödvändigt inför . Utskottet utgår ifrån attregeringen tillsätter en nationalkommitté med uppgift att samordnadetta arbete.Vad beträffar kvinnornas situation i kan denna självfallet inte sesisolerad från kvinnofrågan i stort. Enligt utskottets mening är kvinnornassituation ett globalt problem som kräver samordnade och väl riktade insatser,oavsett geografisk hemvist. bistånd till Central- och Östeuropabehandlas dock i ett särskilt betänkande.Frågan om tillsättningen av handläggare för kvinnobistånd vid SIDA:sbiståndskontor behandlades av utskottet i dess föregående biståndsbetänkande(1990/91:UU15). Utskottet konstaterade bl.a. att en stor andel av handläggarnaär lokalanställda. Även om dessa gör ett uppskattat arbete ansåg utskottet attde successivt borde ersättas av särskilt utsända handläggare. En anledning tilldetta är att de i många fall är medföljande till andra tjänstemän och att derashandläggning endast får tillfällig karaktär. Genom tillfälligaanställningsförfaranden uppstår risker för att kontinuiteten i arbetet skadas.Dessutom uppstår enligt utskottet situationer där de lokalanställda på grund avorganisatoriska skäl dels inte får, eller kan, ta del av detinformationsutbyte med huvudorganisationen som är nödvändig, dels inte har demöjligheter som krävs för att hävda frågornas vikt gentemot andrahandläggningsområden.Utskottet anser självfallet inte att en lokalanställd nödvändigtvis har sämrekvalifikationer för att handlägga kvinnofrågor än en utsänd handläggare. Denprincip som bör vara rådande vid valet av handläggare är den anställdeskvalifikationer. Det får emellertid inte heller vara så att kvinnofrågornalämnas till tillfälligt anställda därför att frågorna, och/eller de anställda,anses ha lägre prioritet.Enligt vad utskottet har erfarit finns 17 handläggare avkvinnobistånd fördelade på 15 biståndsmyndigheter. Av dessa är 4 utsända och 13lokalanställda. På tre myndigheter finns både en utsänd och en lokalanställd,men vid dessa myndigheter är handläggningen av kvinnobiståndsfrågor hos deutsända underordnade andra arbetsuppgifter. På endast en myndighet finns enutsänd handläggare med kvinnobiståndet som huvudsaklig sysselsättning. Dettaförhållande är enligt utskottet otillfredsställande.Med det ovan anförda betraktar utskottet yrkande 13 i motion U202 (s),yrkandena 1 och 2 i motion U235 (s), yrkandena 1 och 2 motion U217 (m, fp, c,kds) samt yrkande 9 i motion U621 (v) som besvarade.Landprogram, landval m.m.Sammanfattning av motionernaI motion U202 (s) yrkande 6 föreslås att skall begära en översyn avkonsekvenserna för det långsiktiga samarbetet med mottagarländerna avfördelningen mellan landramsanslag och sakanslag. Därvid bör enligtmotionärerna särskilt beaktas möjlighet att ha insyn och utformasitt inflytande över biståndets utformning.I motion U407 (nyd), berörd del, föreslås att allt bistånd till ettmottagarland kanaliseras eller helt övertas av ett givarland.UtskottetDet svenska biståndet till enskilda länder kanaliseras på flera sätt.Landprogrammen kompletteras i allt högre utsträckning av projektinriktatbistånd. Detta ger en flexibilitet som är nödvändig i det samlade biståndet.Inom landramssamarbetet finns också utrymme för flexibilitet, som är nödvändigom biståndet bäst skall svara mot behov och prioriteringar. Som utskottetuttryckt i tidigare biståndsbetänkanden anser utskottet att en kombination avolika biståndsformer är det effektivaste arbetssättet. Ett effektivtbiståndssamarbete ställer höga krav på resurser, kunskapsuppbyggnad ochlångsiktighet, såväl i som i mottagarländerna. Det senare gäller inteminst i de fattigaste länderna. Den organisation som har byggts upp genom SIDAär därför mycket värdefull och kan svårligen helt ersättas av biståndsformersom går utanför landramarna. Det är också naturligt att samarbetet med länderutanför programlandskretsen ibland antar en långsiktig karaktär. Utskottetfinner det tillfredsställande att budgetpropositionen relativt utförligtredovisar såväl landramar som det bistånd som går utanför dessa.Utskottet delar den uppfattning som uttrycks av motionärerna i motion U202(s), att nedskärningar av landramarnas storlek noga måste vägas mot de effekterde kan få på de fattigaste ländernas utveckling. Det är enligt utskottet ocksåväsentligt att omprioriteringar i biståndet inte leder till att riksdagenförlorar nödvändig insyn utan att även fortsättningsvis kan utövasitt inflytande över biståndets utformning.Utskottet anser det vara en olämplig och ineffektiv idé att kanalisera alltbistånd till ett mottagarland genom ett enda givarland. Det skulle bl.a. ledatill ett orimligt beroendeförhållande mellan givar- och mottagarland.Därmed tillstyrks yrkande 6 i motion U202 (s). Motion U407 (nyd), berörd del,avstyrks.Bindning av biståndetSammanfattning av motionernaI motion U207 (m) föerslås att andelen bundet bistånd av den totalabiståndsramen /93 skall ökas. Motionärerna anser att det skall varagivaren som bestämmer gåvans innehåll och inte mottagaren.UtskottetUtskottet har tidigare mycket klart framhållit sin principiella syn attbiståndet bör vara obundet. Upphandling enligt frihandelsprinciper och i frikunkurrens ger bäst utbyte för de resurser som avsätts. Effektiviteten ärenligt utskottet högre i obundet bistånd än i bundet. Återflödet av svenskabiståndsmedel är dessutom betydligt större än vad graden av bindning kan geintryck av. Närmare hälften av biståndet återvänder till i form avbetalning för svenska varor och tjänster. Den del av biståndet som är formelltbunden till upphandling i inriktas på konkurrenskraftiga varor somdirekt efterfrågas av mottagarländerna.Det svenska u-kreditsystemet är utformat med sikte på att minimerakonkurrenshämmande effekter. En förutsättning för att en u-kredit skall kunnalämnas är också att ett svenskt företag har vunnit kontraktet i internationellkonkurrens. I har träffats en överenskommelse om en strängaredisciplin för bundet bistånd i avsikt att undvika snedvridande effekter påhandel och utveckling. Beslut har också tagits om förnyade diskussioner ommöjligheterna till avbindning av biståndet.Därmed avstyrks motion U207 (m).Utredningar m.m.Sammanfattning av motionernaI motion U202 (s) yrkande 7 föreslås att uttalar sitt stöd förbildandet av ett sekretariat för utvecklingspolitiska utredningar och därvidinskärper att organisationsformen skall garantera sekretariatet en avutrikesdepartementet oberoende ställning.I motion U226 (s) yrkande 1 föreslås att ett utredningsarbete inleds för atti god tid lämna förslag på hur de organisatoriska sambanden mellan EG:s ochSveriges biståndsverksamhet skall utformas.I motion U229 (m) yrkande 2 föreslås att en försöksverksamhet medutvecklingspolitiska utvärdingar skall igångsättas. Enligt motionären börutvärderingarna inte väja för att belysa de konflikter som kan finnas mellankvantitativa mål för biståndet och de verkligt genuina målen för alltbiståndsarbete.I motion U2 (kds) föreslås att det svenska utvecklingsbiståndets framtidautveckling borde ses över och utformas så att det i högre utsträckning inriktaspå bistånd genom frivilliga och ideella organisationer. Motionären föreslårockså att det behövs en mer speciell inriktning på de fattigaste länderna samtkvinnornas och barnens situation.Enligt motion U238 (nyd), bör en utredning tillsättas med uppdrag att se överUD:s organisation vad avser samarbetet mellan UD, UDH och u-avdelningen. Iyrkande 2 föreslås att SIDA:s verksamhet slås samman med till enorganisation.I motion U209 (v) yrkande 1 föreslås att en brett förankrad parlamentariskutredning om en övergripande u-landspolitik tillsätts med anledning av deomvälvande förändringar som världen står inför.UtskottetI sitt föregående biståndsbetänkande (1990/91:UU15) konstaterade utskottetatt kraven på anpassningsförmåga hos biståndet är stora beroende på de snabbaförändringar som äger rum i vår omvärld: "Den bästa metoden att vidmakthålladen nödvändiga anpassningsförmågan har visat sig vara att kontinuerligt utredaolika delar av biståndsverksamheten. (...) , övergripande utredningar(...) riskerar att bli alltför långvariga och tungrodda för att uppfylla kravenpå anpassning inom biståndet. "Utskottet är fortfarande av denna åsikt. Vissa av motionärerna påpekarnödvändigheten av att utreda hur de organisatoriska sambanden mellan EG:s ochSveriges respektive biståndsverksamhet kommer att gestalta sig om svensktmedlemskap i blir en realitet. Utskottet delar denna bedömning men anser attden arbetsgrupp som bildats inom , meduppgift att ge en översikt av EG:s bistånd, i skriften Biståndet och EG (FaktaEuropa 1991:3) på ett tillfredsställande sätt har redovisat konsekvenserna förbiståndssamarbetet av ett svenskt medlemskap i . Utskottet förutsätter attdessa frågor ägnas fortlöpande uppmärksamhet av regeringen.Med det ovan anförda får yrkande 1 i motion U226 (s) anses besvarat. Yrkande1 i motion U209 (v) avstyrks.Utskottet anser att frivilliga och ideella organisationer utför ettvärdefullt och uppskattat arbete, utan vilket det samlade biståndetseffektivitet skulle bli lidande. Genom sin karaktär och organisatoriskautformning har de möjligheter att påverka och påskynda den demokratiskaprocessen. De frivilliga och ideella organisationerna är dock effektiva justberoende på att de arbetar på ett flexibelt och icke-byråkratiskt sätt. Ombiståndet i alltför hög grad skulle kanaliseras genom dessa organisationerfinns uppenbara risker att organisationerna byråkratiseras och därmed mistersin effektivitet och sin egen unika karaktär. För ett effektivt biståndsarbetegenom dessa organisationer är det fördelaktigt om det finns motsvarandeorganisationer i mottagarländerna. Som utskottet konstaterat ovan utgör en välbalanserad samordning av olika samarbetsformer det effektivaste sättet attöverföra biståndsresurser.Utskottet delar de åsikter beträffande kvinnornas och barnens situation somkommer till uttryck i motion U2 (kds), men anser att den speciella inriktningpå just dessa kategorier som eftersträvas av motionären tillfredsställs avutskottets tidigare påpekanden och regeringens i propositionen redovisade högaambitionsnivå.Med det ovan anförda får motion U2 (kds) anses besvarad.Utskottet noterar att avsikten med det förslag om inrättandet av ettsekretariat för utvärderingar inom det biståndspolitiska området sompresenteras i propositionen är att effektivisera det svenska biståndet genomfortlöpande analyser av de gjorda insatserna och de deltagande myndigheterna.Förslaget innebär att en kommitté inrättas och att dess arbete i en förstaetapp tidsbegränsas till . För det första verksamhetsåret föreslårregeringen ett anslag om 5 milj.kr.Som grund till förslaget ligger rapporten -- Om effektivitet ochutvärdering i biståndet (Ds 1990:63). Rapporten har mottagits mycket positivtav remissinstanserna.Särskilda sekretariat med i stort sett motsvarande uppgifter och likartadorganisatorisk ställning har inrättats inom ett flertaldepartementsområden. I samtliga fall har behovet av att utveckla den offentligasektorns effektivitet varit vägledande.Utskottet välkomnar inrättandet av ett utvärderingssekretariat, varsorganisationsformer bör framgå efter den inledande tvåårsperioden. Utskottetanser, i likhet med vad som anges i motion U202 (s), att sekretariatet bör gesen från och biståndsmyndigheterna oberoende ställning.Vidare anser utskottet att det kan finnas fördelar med parlamentarisk medverkani någon form i sekretariatet.Med det ovan anförda betraktar utskottet yrkande 7 i motion U202 (s) sombesvarat.De biståndsutredningar som kontinuerligt utförs bör självfallet inte, såsomförslagsställaren i motion U229 (m) fruktar, låta sig hämmas av attutredningsresultaten eventuellt kan komma att ifrågasätta uppställdabiståndsmål, vare sig dessa är kvantitativa eller kvalitativt inriktade.Därmed får yrkande 2 i motion U229 (m) anses besvarat.Utskottet anser att varken SIDA:s eller respektive verksamhetskulle gynnas av en sammanslagning såsom vissa av motionärerna har föreslagit.Därmed avstyrks yrkande 2 i motion U238 (nyd).Bistånd och EGSammanfattning av motionernaI yrkande 2 i motion U226 (s) föreslås att initiativ bör tas tillinformationsinsatser och stöd till kontakter mellan enskilda svenskaorganisationer och motsvarande organisationer inom EG.I yrkande 18 i motion U504 (s) föreslås att skall bedrivamedlemsförhandlingarna med beaktande av att enskilda medlemsstater i EG inteför en u-landspolitik som står i samklang med den växande samsynen inominternationella organisationer samt att har en biståndspolitik som ärmer aktiv och bättre tjänar de fattigaste folkens intressen. Enligtmotionärerna bör regeringen verka för att den svenska synen på bistånd skallvara vägledande för det samarbete som utvecklas med andra EG-länder.I motion U544 (fp) yrkande 1 föreslås att i förhandlingarna ommedlemskap i bör verka för att subsidiaritetsprincipen skall gälla inombiståndsområdet. I yrkande 2 i samma motion föreslås att som medlem iEG skall verka för att krav på demokrati och mänskliga rättigheter skallställas på mottagarna av EG:s gemensamma bistånd. I motionens yrkande 3föreslås att som medlem i EG verkar för att marknadsekonomiska systemuppmuntras hos mottagarländerna av EG:s gemensamma bistånd. I yrkande 4föreslås att som medlem i EG skall verka för att utvidgastill att gälla fler u-länder.I yrkande 5 i motion U223 (v) föreslås att inte skall samverka med EGpå biståndsområdet.UtskottetUtskottet konstaterar att biståndet är en integrerad del av EG:sverksamhet. I huvudsak består EG:s bistånd av stöd till 69 afrikanska,västindiska och stillahavsländer som är anslutna till den s.k.Lomé-konventionen, stöd genom andra arrangemang till ,ett antal länder i och samt stöd till de flesta länder imedelhavsområdet som inte är medlemmar i . Därutöver lämnas ett relativtomfattande livsmedels- och katastrofbistånd. Biståndet inom Lomé-konventionenfinansieras genom att medlemsländerna gör fleråriga utfästelser till (). Det övriga biståndet finansieras över EG:s ordinariebudget.Inriktningen av EG:s bistånd överensstämmer i stort med ambitionerpå biståndsområdet. Enligt bedömningar som regeringen bl.a. har offentliggjorti den ovan nämnda skriften ger ett svenskt medlemskap i anledning till några principiella betänkligheter vad gällersamstämmigheten med de svenska biståndsmålen. Utskottet delar denna bedömningmen vill understryka vikten av att såväl i förhandlingarna ommedlemskap som i den eventuella kapaciteten av medlem värnar om denhittillsvarande svenska ambitionsnivån på biståndsområdet.Sverige har som medlem av EG möjligheter att påverka innehållet igemenskapens utvecklingssamarbete dels genom de gemensamma EG-programmen, delsgenom bilaterala och multilaterala dialoger inom EG.