bet · GF01UU13 · 1992-05-14 00:00:00 — Avskaffandet av sanktioner mot 1991/92UU13ÄrendetI detta betänkande behandlas dels regeringens proposition1991/92:146 om bemyndigande att avskaffa vissa sanktioner motSydafrika jämte motioner med anledning av propositionen, delsregeringens skrivelse 1991/92:42 med redogörelse för svenskaföretags verksamhet i jämte motion med anledning avskrivelsen samt dels några motioner från allmänna motionstiden.SkrivelsenEnligt lagen (1985:98) om förbud mot investeringar i Sydafrikaoch (i det följande benämnd investeringsförbudslagen)skall svensk juridisk person som själv eller genom utländsktdotterföretag driver rörelse i eller årligenredovisa hur verksamheten utvecklas i dessa länder.Redovisningsskyldigheten omfattar också uppgifter om löner ochanställningsvillkor samt sociala förhållanden för de anställda idotterföretagen. Slutligen skall uppgifter även lämnas omförvärv av utländska företag som äger aktier eller andelar isydafrikanska eller namibiska företag (indirektaföretagsförvärv).Kommerskollegium skall, enligt 12 § förordningen (1985:99) omförbud mot investeringar i , före den 1oktober till lämna en redogörelse för deredovisningar som har avgetts av berörda företag under detsenaste budgetåret. En sådan redogörelse har lämnats och omfattar svenska företagsdotterbolag i . Till grund för kollegiets redogörelseligger, förutom de svenska moderföretagens redovisningar, ävenårsredovisningar avseende de sydafrikanska dotterföretagen samtupplysningar inhämtade från de svenska moderföretagen.I regeringens skrivelse 1991/92:42 lämnas en redogörelse försvenska företags verksamhet i under verksamhetsåret1990. Bl.a. lämnas uppgifter om omsättning, antal anställda,investeringar och rörelseresultat. En redovisning ges även av deuppgifter som företagen lämnat om löner och anställningsvillkorsamt sociala förhållanden för de anställda vid dotterbolagen iSydafrika.Av skrivelsen framgår att antalet redovisningsskyldiga företagvid utgången av uppgick till sex. Vidare anges attomsättningen hos de rörelsedrivande dotterföretagen år 1990totalt uppgick till (ca 909 milj.kr. ),vilket innebär en minskning i löpande penningvärde med ca 8 %jämfört med föregående period. Om hänsyn tas till inflationen iSydafrika blir minskningen . Det totala värdet av bolagenstillgångar minskade och uppgick vidslutet av till (ca 150 milj.kr.). Detsammanlagda resultatet före skatt uppgick till ca 10 miljonerrand (ca 22 milj.kr.). Jämfört med året innan innebär detta enminskning med . Antalet anställda vid de svenskadotterbolagen i minskade från 1 734 till 1 577personer.Investeringsförbudslagen föreskriver förbud för svenskajuridiska personer att företa eller bidra till att investeringargörs i . Lagen innehåller dock i 6 § bestämmelserenligt vilka regeringen för visst fall kan medge undantag frånförbudet. Några ansökningar om undantag av detta slag har ejinkommit under nu aktuell period. Enligt 5 §investeringsförbudslagen skall företagen lämna redovisning omlöner och anställningsvillkor samt sociala förhållanden för deanställda i har i sin redovisning konstaterat att ett parmindre avsteg från investeringsförbudslagen har noterats. Inte inågot fall har avstegen dock syftat till eller medfört någonutvidning av verksamheten i . Sammanfattningsvis anserkollegiet att efterlevnaden av investeringsförbudslagen fåranses god . Regeringen delar dennauppfattning. Propositionens huvudsakliga innehållI regeringens proposition 1991/92:146 lämnas en redogörelseför svenska sanktionsåtgärder mot och regeringensbedömning och ställningstagande i frågan om deras avskaffande.Regeringens ställningstaganden bygger i stor utsträckning påen rapport av den parlamentariska delegationsom besökte under februari 1992.I propositionen redovisas regeringens bedömning atthandelsförbudet bör upphävas när det föreligger en bindandeöverenskommelse om en interimsregering i Sydafrika.Vidare föreslås att regeringen får ett bemyndigande attföreskriva att bestämmelserna om investeringsförbud ochuppgiftsskyldigheter i lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i inte skall tillämpas. Ett sådantbemyndigande skulle göra det möjligt för regeringen att snabbtfatta ett sådant beslut när de sista hindren för förbudensupprätthållande undanröjts.Förslag om upphävande av denna lag liksom övriga lagar medsanktioner mot bör föreläggas under hösten1992 eller om utvecklingen i Sydafrikaskulle motivera detta.De svenska sanktionernaI propositionen redogörs för de svenska sanktionerna motSydafrika.Efter ett beslut i () säkerhetsråd den 4november införde ett vapenembargo genomförordningen (1977:1127) om vissa sanktioner mot . Detsvenska embargot skärptes (SFS 1985:100).Lagen (1979:487) om förbud mot investeringar i ochNamibia trädde i kraft . Denna lag ersattes år1985 av en ny lag, nämligen lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i och , varvidinvesteringsförbudet utvidgades till att omfatta bl.a. förbudmot finansiell leasing. Lagen riktar sig sedan den 1 april 1990endast mot (SFS 1990:78).Den 1 juli 1987 trädde lagen (1987:474) med bemyndigande atttillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner ifråga om en handelsblockad mot och i kraft.Med stöd av bemyndigandet beslutade regeringen förordningen(1987:477) om förbud mot handel med och Namibia.Handelsförbudet började tillämpas samma år.Kommuner och landstingskommuner får med stöd av lagen(1985:1052) om rätt för kommuner och landstingskommuner attvidta bojkottåtgärder mot vid upphandling av varor ochtjänster med sydafrikanskt ursprung vidta sådanasolidaritetsaktioner som riktar sig mot den sydafrikanskaapartheidpolitiken.För sydafrikanska medborgare gäller restriktioner iviseringshänseende enligt förordningen (1991:836) om viseringför sydafrikanska medborgare. Bestämmelserna har under senare årsuccessivt skärpts.Under år 1985 beslutade regeringen rekommendationer ombegränsning av handel och sjöfart samt av upphandling ochkontakter inom bl.a. kulturens och vetenskapens områden. Sammaår upphörde också luftfartsavtalet med att gälla. Ettförbud mot exportkreditgarantier gäller sedan år 1965.Utvecklingen i SydafrikaI propositionen lämnas vidare en redogörelse för utvecklingeni . Det anges bl.a. att en politiskprocess bort från apartheid i riktning mot demokrati i Sydafrikainleddes i och med president de Klerks öppningsanförande infördet sydafrikanska parlamentet , då hantillkännagav att och andra politiska fångarskulle komma att friges samt att ANC ()och andra organisationer åter skulle få verka fritt i landet.I maj 1990 togs ett nytt steg då den sydafrikanska regeringenoch ANC undertecknade en överenskommelse i (det s.k.Groote Schuur-protokollet). upphävde regeringenundantagstillståndet -- det behölls dock i provinsen till . ingicks det s.k.Pretoria-protokollet, i vilket parterna uttalade att vägen lågöppen för förhandlingar om en ny författning för Sydafrika.Dessa förhandlingar kom emellertid att dröja. Ett huvudskälutgjordes av det våld som kort efter undertecknandet avPretoria-protokollet bröt ut i de svarta förstäderna runtJohannesburg. har minst ett par tusen liv krävtsi dessa våldsdåd.I propositionen konstateras att våldet kring varett utflöde av det våld som pågått iNatal-provinsen och där krävt åtskilliga tusen dödsoffer. Detföreligger belägg för att element inom polisen ochsäkerhetstyrkorna medverkat i våldet.Vid halvårsskiftet 1991 upphävde derasåtskillnadslagar som brukar kallas apartheids grundpelare --jordlagarna, gruppområdeslagen och lagen ombefolkningsregistrering (Land Acts, Group Areas Act ochPopulation Registration Act). Den viktigaste apartheidlag som nuåterstår utgörs av författningen som inte ger landets svartabefolkning rösträtt till parlamentet. Lagen om det s.k.hemlandssystemet är en annan rasåtskiljande lag som ännu inteavskaffats.Ett viktigt steg för att söka bringa våldet till ett slut togsi , då ett nationellt fredsfördrag ("NationalPeace Accord") undertecknades av 23 organisationer, däriblanddet regerande , ANC och Inkatha. Det möte därfördraget undertecknades var det dittills mest representativasom hållits i . Trots fördraget har våldet dockfortsatt.I slutet av förra året ledde förändringsprocessen fram tillöppnandet av Codesa ("Convention for a Democratic South ")för förhandlingar om en ny, demokratisk författning för landet.Vid Codesas första plenarsession den 20--21 december 1991undertecknades bl.a. en avsiktsförklaring av de 19 deltagandepartierna m.fl. av innebörd att parterna förband sig att arbetaför en författning grundad på allmän rösträtt och en gemensamröstlängd för alla väljare.I och med att Codesa inledde sitt arbete, gick utvecklingen iSydafrika in i en förhandlingsfas.Nationalistpartiets förlust i fyllnadsvalet i valkretsenPotchefsstroom medförde att president de Klerkutlyste en folkomröstning för att bereda landetsvita väljare tillfälle att visa om de stödde reformpolitikeneller ej. Bakom presidentens beslut låg nationalistpartietslöfte års parlamentsval att de vita väljarna skullefå uttala sig innan viktiga förändringar av landets författninggenomfördes.Utgången av folkomröstningen blev en överväldigande framgångför presidenten. av väljarna röstade ja och uttaladedärmed sitt stöd för presidentens reformpolitik. Valdeltagandetvar drygt 85 %.Sedan folkomröstningen givit presidenten mandat för fortsattareformer, är nu förhoppningen att en andra plenarsession, CodesaII, skall resultera i viktiga överenskommelser, framför allt omen interimsregering för . Codesa II väntas äga rum imitten av maj.Sydafrika-delegationenI syfte att skaffa sig ett fördjupat underlag införbedömningen av, om och när förändringar av den svenskaSydafrikapolitiken kunde och borde göras beslöt regeringen inovember 1991 att tillsätta en särskild delegation. Denna, dens.k. Sydafrika-delegationen, besökte under två veckori februari i år.Under sitt besök sammanträffade delegationen med företrädareför ett stort antal organisationer, myndigheter, partier m.fl. iSydafrika. Samtal ägde rum med representanter för bl.a.regeringen, flertalet politiska partier, befrielserörelserna ANCoch PAC (), Inkatha,fackföreningsrörelsen , svenska företag i , detsydafrikanska näringslivet, kyrkor och organisationer somarbetar med mänskliga rättigheter.I sin rapport till regeringen, som överlämnades tillutrikesministern , föreslog delegationen att desvenska restriktionerna och sanktionerna mot skulleupphävas steg för steg under vissa förutsättningar.I sina rekommendationer konstaterade delegationen attresultatet av folkomröstningen innebar att enklar majoritet av landets vita uttalat sig för demokrati. Detinnebär vidare att förändringsprocessen i måstebetecknas som i det närmaste oåterkallelig. En bekräftelse påatt så är fallet skulle enligt delegationens mening föreligga ioch med att en bindande överenskommelse träffades mellanparterna i Codesa om en interimsregering.Sydafrika-delegationen föreslog att de svenska sanktionernaskulle upphävas med att de sista resterna avapartheidpolitiken avskaffas, steg för steg. En överenskommelseom en interimsregering, som av delegationen bedömdes med storsannolikhet kunna ingås i anslutning till Codesa II, bordeenligt delegationen följas av ett upphävande av detsvenska handelsförbudet.Den slutliga bekräftelsen på processen från apartheid tilldemokrati borde enligt delegationen kunna utgöras av självabildandet av en interimsregering. Delegationens bedömning varatt en sådan regering borde kunna tillträda undersommaren 1992. borde enligt delegationensförslag förbudet mot investeringar i liksom definansiella sanktionerna upphävas. Ett avskaffande kräver, somdelegationen konstaterade, beslut av riksdagen.För att undvika att kan fatta beslut att upphävaförbudet mot investeringar först efter det attinterimsregeringen bildats i , föreslog delegationenatt regeringen hos hemställer om fullmakt att omgåendeavskaffa investeringsförbudet och de finansiella sanktionerna såsnart en interimsregering bildats i , såvida inteöverenskommelse träffas om andra rekommendationer inom ramen förCodesa.Delegationen framhöll på denna punkt slutligen att regeringenborde utnyttja sin möjlighet att lämna dispens fråninvesteringsförbudet som återstår till dess attdetta slutligt kan upphävas.Propositionens förslagBeträffande investeringsförbudet föreslås att riksdagenbemyndigar regeringen att föreskriva att 1, 2, 4, 5 och 9 §§lagen (1985:98) om förbud mot investeringar i inteskall tillämpas. Som grund för förslaget anges attinvesteringsförbudet inte längre bör tillämpas när eninterimsregering bildats i , såvida inteöverenskommelse träffas inom ramen för Codesa om attrekommendera ett tidigare avskaffande.Som Sydafrika-delegationen framhållit måste enligtpropositionen bildandet av en interimsregering ses som enslutlig bekräftelse på att processen bort från apartheid tilldemokrati är helt oåterkallelig. Förslag om formellt upphävandeav investeringsförbudslagen bör därför föreläggas riksdagenunder eller om utvecklingeni skulle motivera detta.Beträffande handelsförbudet föreslås i propositionen att detbör upphävas när det föreligger en bindande överenskommelse omen interimsregering i Sydafrika.Som grund för förslaget anges att sanktionerna mot Sydafrikabör upphävas med att de sista resterna avapartheidpolitiken avskaffas, dvs. i takt med och som stöd förframstegen i en process som leder till allmän och lika rösträtti ett demokratiskt Sydafrika.Beträffande kommuners och landstingskommuners rätt att vidtabojkottåtgärder mot anges i propositionen att det intelängre finns starka skäl att vidta bojkottaktioner sedanhandelsförbudet upphävts.Beträffande visering för sydafrikanska medborgare anges att desärskilda viseringskrav som gäller för sydafrikanska medborgareenligt förordningen i samma ämne (SFS 1991:836) bör upphävas närhandelsförbudet upphävs.Beträffande rekommendationer om upphandling och kontakter medSydafrika m. m. anges att de av godkändariktlinjerna för den svenska Sydafrikapolitiken bör upphävas.Dessa riktlinjer innebär att regeringen bör rekommendera myndigheter och institutioneratt avstå från upphandling från , att i det nordiska samarbetet och inom FN bör verkaför ett bindande beslut av säkerhetsrådet om oljeembargo samtett effektivt genomförande av de embargon som antagits avoljeexporterande och oljeproducerande länder, att bör ta upp frågan om nedläggning av SASflygförbindelse med med de danska och norskaregeringarna, att regeringen bör gå ut med rekommendation till myndigheteroch institutioner med riktlinjer avseende kontakter medSydafrika.Beträffande övriga åtgärder mot anges ipropositionen att regeringen i samband med upphävande avhandelsförbudet bör besluta att följande rekommendationer intelängre skall gälla: rekommendationen som uppmanar företag somexporterar till eller importerar från att söka finnaandra marknader m.m. och rekommendationen till svenska rederieratt om möjligt undvika trafik på Sydafrika.Vidare bör förbudet mot exportkreditgarantier avskaffas.Vapenembargot mot hävs först när FN:s säkerhetsrådfattat beslut därom.I propositionen hemställs att riksdagendels1. antar förslaget till lag om ändring i lagen (1985:98) omförbud mot investeringar i ,2. godkänner att riktlinjer för den svenskaSydafrikapolitiken upphävs i enlighet med vad jag anfört iavsnitt 2.7.dels bereds tillfälle att ta del av vad som anförts i övrigtom avvecklingen av sanktionerna mot . 1991/92:U7 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffandet av lagen om förbud motinvesteringar i (SFS 1985:98).1991/92:U8 av och (båda m) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att upphäva lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i ,2. att beslutar att upphäva lagen (SFS 1990:78) omförbud mot finansiell leasing,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förbudet mot handel med (SFS1990:77) bör upphävas,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att lagen (1985:1052) om rätt för kommuneroch landstingskommuner att vidta bojkottåtgärder m.m. motSydafrika upphävs.1991/92:U9 av och (nyd) variyrkas1. att upphäver alla restriktioner,rekommendationer, förordningar och lagar som berörs iregeringens proposition 1991/92:146,2. att vid avslag på yrkande 1 upphäverlagen 1985:98 om förbud mot investeringar i ,3. att vid avslag på yrkande 1 upphäverlagen 1990:77 om vissa sanktioner i fråga om en handelsblockadmot ,4. att vid avslag på yrkande 1 upphäverlagen 1985:1052 om rätt för kommuner och lagstingskommuner attvidta bojkottåtgärder mot ,5. att vid avslag på yrkande 1 upphäverlagen 1991:836 om visering för sydafrikanska medborgare,6. att vid avslag på yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om omedelbartupphävande av alla de förordningar som fastställts avregeringen.1991/92:U10 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fortsatt stöd till ANC och andra delar avden demokratiska antiapartheidrörelsen bl.a. den s.k.civicrörelsen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vidmakthållande av en restriktiv hållningtill dispenser från handels- och investeringsförbudet somtidigare beslutats,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stöd till olika initiativ och projekt inomSydafrika i syfte att säkra en fredlig och demokratiskickerasistisk utveckling.1991/92:U11 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att handelsförbudet mot måstekvarstå till dess att en överenskommelse träffats om enrepresentativ övergångsregering,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att investeringsförbudet i skallbibehållas till dess att en övergångsregering installerats ochbegär att sanktionerna skall lyftas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att vapenembargot mot skallbibehållas till dess att en demokratisk grundlag antagits,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att återhållsamhet skall iakttas iSveriges officiella kontakter med till dess attdemokratiprocessen kan betraktas som oåterkallelig,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att dispenser för investeringar iSydafrika inte bör ges förrän en överenskommelse finns om enrepresentativ övergångsregering,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökat svenskt bistånd till ANC och denbreda demokratiska rörelsen i ,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om svenskt agerande i internationella foraför att stoppa våldet i ,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bistånd till rasismens offer i Sydafrika.1991/92:U608 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om upprätthållande av de svenska sanktionernamot samt om de förutsättningar och villkor som börgälla för gradvis hävande av dem.1991/92:U616 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förutsättningarna för ett upphävande avsanktionerna mot Sydafrika.Sanktionerna mot SydafrikaSammanfattning av motionernaTvå motioner från allmänna motionstiden, U608 (s) och U616(v), tar upp sanktionsfrågan. I U608 redogörs bl.a. för detantal nationella lagar i som fortfarande har rasmässigindelning. Vidare omnämns det omfattande våldet i landet. Detkonstateras i motionen att apartheid inte är borta i Sydafrika.Som villkor för att de svenska sanktionerna skall upphävas angesatt det måste finnas klara belägg för djupgående ochoåterkalleliga förändringar i . Sanktionerna bör enligtmotionen inte upphävas förrän en bred övergångsregering kommittill makten. En sådan regering bör ha som uttalat mål attupphäva apartheid och skapa ett verkligt demokratiskt Sydafrika.Först när en sådan regeringen kontrollerar polis, militär ochvalapparat kan situationen kallas för oåterkallelig.I motion U616 förs ett liknande resonemang. Sanktionerna kanenligt motionen upphävas först när en bred övergångsregeringbildats.Även motion U7 (nyd), som väckts med anledning av regeringensskrivelse /92:42, tar upp sanktionsfrågan. I motionen angesatt allt fler länder och organisationer lättar på sanktionernamot . Vidare sägs att genom sanktioner ocholika fördömanden av nått långt mot det eftersträvademålet att få den sydafrikanska regeringen att inse att man måsteinföra en demokratisk författning och avskaffa apartheid.Eftersom utvecklingen går i rätt riktning är det nu dags attvisa tillfredsställelse med denna utveckling genom att avskaffadet svenska investeringsförbudet.Ett antal motioner har väckts med anledning av proposition1991/92:146.I motion U10 (s) beskrivs situationen i , detomfattande våldet och de hinder som kvarstår innan apartheid äravskaffat. Bl.a. omnämns att skillnader mellan regeringen ochANC fortfarande föreligger i synen på hur övergången tillmajoritetsstyre skall ske och beträffande framtidastyrelseskick. Det konstateras att även om processen attavveckla apartheid kan betecknas somoåterkallelig kan processen bli lång och mycket smärtsam.Sverige bör enligt motionens yrkande 2 även i fortsättningenvidmakthålla den restriktiva hållning till dispenser frånhandels- och investeringsförbudet som tidigare beslutats om. Detär viktigt för att inte urholka de politiska effekterna av attbehålla sanktionerna fram till dess att processen att avvecklaapartheid verkligen kan betecknas som oåterkallelig ochgrundläggande.I motion U11 (v) yrkas att handelsförbudet mot måstekvarstå till dess att en överenskommelse träffats om enrepresentativ övergångsregering (yrkande 1). Enligt motionensyrkande 2 skall investeringsförbudet bibehållas till dess att enövergångsregering installerats och begär att sanktionerna skalllyftas. I yrkande 3 föreslås att vapenembargot mot Sydafrikaskall bibehållas till dess att en demokratisk grundlag antagits.Enligt yrkande 4 skall återhållsamhet iakttas i Sverigesofficiella kontakter med till dess attdemokratiprocessen kan betraktas som oåterkallelig. Enligtyrkande 5 skall dispenser inte ges förrän en överenskommelsefinns om en representativ övergångsregering.I några motioner föreslås ett snabbare upphävande avsanktionerna än vad som förordats i propositionen.I motion U8 (m) anges att om vill underlätta för densvarta befolkningen att få sammarättigheter och samma möjligheter till en rimlig levnadsnivå,bör omgående avskaffa sanktionerna. Nästan alla länderutom har enligt motionen nu upphävt sanktionerna motSydafrika. Det är enligt motionen möjligt att bildandet av eninterimsregering kan dröja, vilket drabbar svenska företag.Motionärerna delar den avvikande mening som framförts avledamoten i den s.k. Sydafrika-delegationensrapport.I motion U9 (nyd) föreslås att börnormalisera alla förbindelser med . Enligt motionenkommer att fortsätta straffa svensk industri om manbifaller regeringens proposition. I yrkande 1 föreslås attriksdagen upphäver alla restriktioner,rekommendationer, förordningar och lagar som berörs iregeringens proposition. I yrkandena 2--5 föreslås, i fall avavslag på yrkande 1, upphävande av investeringsförbudslagen,handelsblockaden, rätten för kommuner och landstingskommuner attvidta bojkottåtgärder samt lagen om visering. Enligt yrkande 6föreslås att vid avslag på yrkande 1 ger regeringentill känna vad i motionen anförts om upphävande avalla de förordningar, regler och rekommendationer iSydafrikafrågan som fastställts av regeringen.