bet · GG01FiU1 · 1992-12-03 00:00:00 — Förungdomar gäller, att de skall ha fullföljt en minst tvååriggymnasieutbildning; undantag medges vid synnerliga skäl.Tanken bakom det principiella kravet på gymnasieutbildning är att ungdomarna iförsta hand måste hjälpas in på den utbildning de önskar, som det ärangeläget att förhindra att ungdomar på grund av de ekonomiska villkoren styrsin mot arbetsmarknadspolitiska åtgärder när utbildning i det reguljärautbildningsväsendet med studiebidrag i vanlig ordning är det mest adekvata.Denna huvudprincip bör gälla även fortsättningsvis. Utskottet kan dock tänkasig enskilda fall när en ungdomspraktikplats ter sig som det bästaalternativet, trots att det är fråga om en mycket ung person utan gymnasieskolabakom sig. Som exempel kan nämnas en person, som trots sin ringa ålder kansägas vara etablerad på arbetsmarknaden genom att han eller hon har upparbetaten rätt till arbetslöshetsersättning. Det skall framstå som mer ellermindre orealistiskt att denna person skulle fullfölja en gymnasieutbildning. Iett sådant liksom i andra mycket speciella fall anser utskottet att undantagbör kunna komma i fråga från de annars gällande principerna.Om det finns synnerliga skäl, skall alltså även den som är ochinte fullföljt en minst tvåårig gymnasial utbildning kunna anvisasungdomspraktikplats. Detta förutsätter en ändring i förordningen (1992:330) omungdomspraktikanter.I sammanhanget skall även erinras om den referensgrupp med representanter förarbetsmarknadens parter och AMS som har till uppgift att kontinuerligt följahur systemet med ungdomspraktik verkar i praktiken och om så är erforderligtkomma med förslag till förändringar eller förbättringar. Om referensgruppenfinner brister i systemet bör det enligt utskottets mening stå regeringen frittatt utan hörande rätta till detta, i den mån det inte strider motden utformning av ungdomspraktiken som godkänt (prop. 1991/92:124,AU11, rskr. 252).Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens nu framlagda förslag omändrade regler för ungdomspraktik.ArbetsmarknadsutbildningI september innevarande år deltog 90000 personer iarbetsmarknadsutbildning. Enligt propositionen (bilaga 7, avsnitt 2.2.4) är detmed hänsyn till denna höga volym väsentligt att noga följa kostnadsutvecklingenoch vidta åtgärder för att effektivisera resursanvändningen. RRV:s granskningav den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen visar enligt propositionenatt en hel del åtgärder kan och måste vidtas för att förbättraupphandlingskompetensen.I propositionen görs bedömningen att under innevarandebudgetår bör kunna få ut fler än 2 000 nya platser inomarbetsmarknadsutbildningen för beräknade medel. Det betonas att ocksåAMU-gruppen verksamt måste bidra till att fler arbetslösa får del iarbetsmarknadsutbildningen. Någon medelsökning föreslås inte.I propositionen anförs att de som löper risk för utförsäkring frånarbetslöshetskassan skall kunna erbjudas arbetsmarknadsutbildning som ettalternativ till beredskapsarbete, i de fall utbildning är ett bättrealternativ. Regeringen hemställer att tar del av vad som anförts idetta hänseende.Arbetsmarknadsutskottet anser att propositionen bör läggas till handlingarnai motsvarande del.Vänsterpartiet anser i sin motion Fi37 av m.fl. attkompetensutvecklingen i arbetslivet måste stimuleras (yrkande 21). Direktastimulansbidrag för kompetensutveckling bör kunna utges, eventuellttillsammans med andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder, såsom beredskapsarbete.En förutsättning bör dock vara att det finns ett lokalt avtal om enutbildningsplan.Arbetsmarknadsutskottet har i det föregående behandlat frågan omkompetensutveckling i arbetslivet. Förslag från regeringen bör avvaktas. Dettagäller självfallet även i fråga om ekonomiska villkor och andra regler vidkompetensutvecklingen. Utskottet kan således inte tillstyrka Vänsterpartietsmotion Fi37 (yrkande 21).I sammanhanget behandlar utskottet även motion Fi38 av () somavser utbildning i företag. Det är motionärens uppfattning att bidrag börkunna lämnas till arbetsgivarna inte bara till utbildningskostnaderna, utanockså till lönekostnader. Lönekostnadsbidrag kan enbart utgå till företaginom tillverkningsindustrin. Motionären understryker behovet avåtgärder som underlättar för företag att hålla kvar personal som mankan ge de anställda kunskapsförnyelse. Han anser också att närings- ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder bör vara branschmässigt neutrala. Envidgning av stödvillkoren bör enligt motionären kunna täckas inom befintligaresursramar.Utbildning i företag är enligt utskottets mening en betydelsefull form avutbildning som blir ett särskilt viktigt alternativ för att förhindra attuppsägningar eller permitteringar verkställs. Utskottet vill erinra om attbidraget till lönekostnader inom tillverkningsindustrin enbart är enförsöksverksamhet, som med hänsyn till konjunkturläget förlängts att gälla äveninnevarande budgetår. Enligt utskottets mening bör denna försöksverksamhetutvärderas innan man tar ställning till om bidrag till lönekostnader bör kunnautges mera generellt. Utskottet avstyrker motion Fi38 med hänvisning tilldetta.Vad gäller utbildningsvikariaten väntar sig arbetsmarknadsministern ettstort intresse från arbetsgivarnas sida. Bedömningen görs att i genomsnitt20000 personer skall omfattas av vikariaten under resten avinnevarande budgetår.Laila och (nyd) beskriver i motion Fi57 (yrkande6), utbildningsvikariaten som ett misslyckande. Privata företag anställer integärna vikarier, sägs det. Frågan om utbildningsvikariat i det privatanäringslivet bör utredas enligt motionärerna.Utskottet delar inte motionärernas syn på utbildningsvikariaten och ser ingenanledning att utreda frågan. Motionen avstyrks således i den delen.Till förstärkning av utbildningen i det reguljärautbildningsväsendet läggs det fram förslag om medel till denkommunala vuxenutbildningen, gymnasieskolan och folkhögskolan som skall anvisaspå anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Det är enligt propositionen angeläget att arbetslösa kan komplettera sinatidigare utbildningar, och därför bör det kommunala offentliga skolväsendet ochfolkhögskolorna ges förutsättningar att anordna kompletterande utbildningarunder våren 1993.Regeringen föreslår att AMS beviljas för ändamålet,motsvarande 23000 heltidsplatser. Beloppet skall utgöra bidrag till en del avutbildningskostnaden för kommuner och folkhögskolor som anordnar dessautbildningar. Till detta kommer medel för studiestöd m.m., som anvisas överUtbildningsdepartementets anslag.Kostnaderna för utbildning vid komvux, exkl. studiestöd, beräknas till 143miljoner kronor, motsvarande 13000 heltidsplatser, vid gymnasieskolan till 67miljoner kronor för 5000 platser och vid folkhögskolan till 106 miljonerkronor också för 5000 platser.Beträffande folkhögskolorna anges att AMS bör kunna lämna bidrag direkt tillskolorna eller via Folkbildningsrådet.I fyra motioner framförs kravet att medlen till folkhögskolorna börkanaliseras direkt genom . Det är motionerna Fi37 (yrkande19) av m.fl. (v), Fi39 av (), Fi67 av () och Fi19 av ().Arbetsmarknadsutskottet anser liksom motionärerna att goda skäl talar föratt medlen till folkhögskolorna kanaliseras på vanligt sätt, dvs. Det skall dock understrykas, att syftet är att vidgamöjligheterna för de arbetslösa att öka sin kompetens. Vid fördelningen avmedlen bör enligt utskottets mening samråd ske med Arbetsmarknadsverket.Utskottet anser att regeringens förslag om bidrag till utbildning i detreguljära utbildningsväsendet bör godkännas, dock att den del av medlen somberäknats till folkhögskolorna, , bör fördelas avFolkbildningsrådet. Motionerna Fi19, Fi37 (yrkande 19), Fi39 och Fi67tillstyrks därmed.Slutligen tar utskottet i detta avsnitt upp motion Fi57 (yrkande 4) av och (nyd). Motionärerna anser att de medel som avserkomvux och folkhögskolan bör användas till yrkesutbildningar ochyrkeskompletteringar.Utskottet anser i denna fråga liksom regeringen att inriktningen vidanvändningen av de nu föreslagna medlen bör vara att ge arbetslösa möjlighetatt komplettera tidigare utbildning och kan således inte ställa sig bakommotionskravet att det skall vara fråga om yrkesinriktad utbildning. Motion Fi57avstyrks i motsvarande del.Bidrag till affärsverksinvesteringarI propositionen (bilaga 7, avsnitt 2.2.5) anförs att stora investeringar inominfrastrukturområdet -- vilka primärt motiveras av andra förhållanden -- hartidigarelagts av arbetsmarknadsskäl. Situationen på arbetsmarknaden äremellertid så allvarlig att den motiverar ytterligare infrastruktursatsningar.I propositionens bilaga 4, , föreslås ytterligare till disposition för reparationer ochinvesteringar på länsvägnätet huvudsakligen i skogslänen.I föreliggande bilaga 7 föreslår regeringen att AMS tilldelas medel så attmyndigheten centralt i samråd med de affärsverk som finansierar sinainvesteringar utanför statsbudgeten samt med kan inventeraoch initiera lämpliga investeringar som snabbt kan komma i gång. Medlen skallutgöra bidrag till de kostnader som tidigareläggningen medför. Inriktningenskall enligt propositionen vara att skapa sysselsättning åt svaga grupper samti regionalpolitiskt prioriterade områden. beräknas fördetta ändamål.Arbetsmarknadsutskottet noterar att de medel som ställs till Vägverketsdisposition enligt propositionen skall fördelas på ett sådant sätt att storhänsyn tas till arbetslöshetssituationen regionalt och lokalt.Arbetsmarknadsutskottet vill i detta sammanhang återigen framhålla behovet avutvärdering av det antal personer som kan få sysselsättning genom olikainfrastrukturåtgärder m.m. Utskottet hälsar därför med tillfredsställelse densamlade redovisning av arbetsmarknadsinsatserna och de effekter de beräknas fåsom regeringen aviserat. Enligt propositionen kommer en sådan redovisning attlämnas till senare under innevarande budgetår. Utskottet förutsätteratt denna redovisning lämnas i samband med budgetpropositionen för budgetåret1993/94.Arbetsmarknadsutskottet har intet att invända mot det av regeringenföreslagna bidraget till investeringar till affärsverken enligt ovan.Arbetsmarknadsutskottet tillstyrker således ett godkännande i fråga om bidragtill affärsverksinvesteringar.BeredskapsarbeteI propositionen (bilaga 7, avsnitt 2.2.6) anförs att det är nödvändigt attkunna erbjuda fler arbetslösa beredskapsarbeten. De arbetslösa som riskerar attutförsäkras från arbetslöshetsförsäkringen skall uppmärksammas i dettasammanhang. Vidare måste AMS ha beredskap för insatser med tanke påomvandlingen av den offentliga sektorn, som kan leda till en ökning avkvinnornas arbetslöshet. Ytterligare ett skäl till en ökad omfattning av desysselsättningsskapande åtgärderna är att ett stort antal personer kommer attslutföra olika former av arbetsmarknadsutbildning under budgetåret. Liksom ikompletteringspropositionen (prop. 1991/92:150, bilaga I:8) pekas på behovet avberedskapsarbeten inom den skogliga sektorn och till upprustning av skolansfysiska arbetsmiljö.Det ytterligare behovet av medel för beredskapsarbete har för innevarandebudgetår beräknats till , vilket motsvarar 30 000 personeri genomsnitt under resten av budgetåret. I beloppet ingår ocksåkostnader för rekryteringsstöd.Vidare anförs i propositionen att ytterligare tillförsför otraditionella insatser på anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vidanvändningen av dessa medel skall speciellt kvinnornas och ungdomarnas behovuppmärksammas.I motion Fi57 (yrkande 5) av och (nyd)begärs ett tillkännagivande till regeringen att beredskapsarbetenfår sökas hos den privata företagsamheten.Arbetsmarknadsutskottet informerar om att såväl statliga myndigheter,kommuner och landsting som enskilda arbetsgivare kan anordna beredskapsarbete.Lönen betalas ut av arbetsgivaren som -- vid enskilt beredskapsarbete -- fårett grundbidrag med högst av lönekostnaderna.Utskottet erinrar om att enligt förordning (1987:411) om beredskapsarbeteskall en arbetslös som riskerar att bli utförsäkrad anvisas ettberedskapsarbete om det inte finns särskilda skäl emot det. Naturligtvis skallarbetsgivarens önskemål om arbetskraft och den sökandes önskemål om arbete sålångt som möjligt stämma överens. Med hänvisning till det anförda anserarbetsmarknadsutskottet att det här aktuella motionsyrkandet inte bör påkallanågon åtgärd. avstyrker således motion Fi57(yrkande 5).MedelsanvisningenEnligt regeringens förslag bör till reservationsanslagetArbetsmarknadspolitiska åtgärder på tilläggsbudget till statsbudgeten /93 anvisas ytterligare . I och med debeslut fattade på grundval av kompletteringsproposition hartidigare anvisats till detta anslag (1991/92:Fi30, rskr.350). Sammanlagt betyder detta att har beräknats förinnevarande budgetår. Anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgick underföregående budgetår till 17386 miljoner kronor.Regeringens föreliggande medelsförslag är en konsekvens av den nu planeradeinriktningen. Sammanfattningsvis innebär förslaget följande beräkning.Arbetsmarknadspolitisk åtgärd Miljoner kronorAnordnande av arbetslivsutveckling 200Ungdomspraktik 2 900Utbildning i komvux, gymnasieskolanoch folkhögskolor 316Bidrag till affärsverksinvesteringar 1 000Beredskapsarbete 3 400Otraditionella insatser 250Summa 8 066Vänsterpartiet yrkar i sin motion Fi37 (yrkande 22) att ytterligare tremiljarder kronor utöver regeringens förslag anslås tillarbetsmarknadsutbildningen, dvs. till anslaget Arbetmarknadspolitiska åtgärder.Liksom regeringen anser partiet att medlen till arbetsmarknadsutbildning böranvändas så effektivt som möjligt. Den ökade efterfrågan har dock tärt påresurserna, vilket lett till en olycklig nedtrappning.Arbetsmarknadsutskottet har ovan ställt sig bakom regeringens förslag i frågaom strukturen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Motionernasändringsförslag har i huvudsak avstyrkts. Beträffande motion Fi37 (yrkande 22)vill utskottet erinra om att beräknats underinnevarande budgetår för köp av särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning ochutbildningsbidrag i samband med denna, vilket innebär en ökning i förhållandetill budgetåret innan med på denna delpost. Vidarekonstaterar arbetsmarknadsutskottet att regeringen i åruppdragit åt AMS att i samråd med AMU-styrelsen vidta åtgärder för att minskakostnaderna för anordnande av arbetsmarknadsutbildning. Bland annat böraffärsmässigheten i upphandlingsförfarandet stärkas och ingångna avtal sesöver. Enligt uppdraget skall resultatet bli en väsentlig utökning avarbetsmarknadsutbildningen under återstoden av innevarande budgetår. AMS skallsenast redovisa vidtagna åtgärder och beräknade effekter avdessa.Utskottet konstaterar en beräknad medelsökning mellan budgetåren förarbetsmarknadsutbildningen tillsammans med krav på effektivisering avmedelsanvändningen.Utskottet vill vidare erinra om att "storanslaget" Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder inrymmer kraftigt ökade resurser för innevarande budgetår jämfört medföregående budgetår. Som anförts tidigare emotser utskottet regeringens samladeredovisning av arbetsmarknadsinsatserna och de effekter de beräknas få isamband med budgetpropositionen. Utskottet tillstyrker därmed den av regeringenbegärda anslagsförstärkningen på 8 och avstyrker motion Fi37(yrkande 22).Arbetarskyddsavgiften och ArbetsmiljöfondenI bilaga 3 till proposition nr 50 () föreslås en sänkningav arbetsgivaravgifterna med totalt . Arbetarskyddsavgiften,som uppgår till av löneunderlaget, föreslås heltavvecklad. Egenavgiften, , föreslås likaledes heltavvecklad.Sänkningen av arbetarskyddsavgiften grundar sig till en del på det beslut somriksdagen fattade om att avveckla statsbidraget tillföretagshälsovården från (prop. 1991/92:100 bil. 11, AU12,rskr. Av arbetarskyddsavgiften har gått till ett särskilt kontohos för detta ändamål. Som en följd av avvecklingen avstatsbidraget sänks arbetarskyddsavgiften . Hela den delav egenavgiften som utgörs av arbetarskyddsavgift har gått tillföretagshälsovården; avvecklingen av statsbidraget innebär attarbetarskyddsavgiften helt slopas. I stället föreslås en motsvarande höjning avarbetsskadeavgiften, som därmed kommer att uppgå till 1,38 resp. avavgiftsunderlaget.I övrigt grundar sig sänkningen av arbetsgivaravgifterna på överenskommelsenmellan regeringen och Socialdemokratiska arbetarepartiet. Den del, 0,17procentenheter, som återstår av arbetarskyddsavgiften efter reduktion förföretagshälsovården, föreslås slopad. Hela arbetarskyddsavgiften tas alltsåbort.Hur arbetsgivaravgiften skall användas regleras i 4 kap. 8 §socialavgiftslagen. Enligt nu gällande regler skall de influtnaarbetarskyddsavgifterna föras till -- förutom företagshälsovården --a) staten för finansiering av verksamheten vid ,b) Arbetsmiljöfonden för vissa i paragrafen angivna ändamål.I propositionen föreslås att 4 kap. 8 § upphävs. Effekten av detta är bl.a.att Arbetsmiljöfonden kommer att sakna finansiering. Inte heller kommer det attfinnas någon lagreglering av vad fondens medel skall användas till.I proposition 1992/93:117 om lönegarantifonden m.m., som också tar uppArbetsmiljöfondens finansiering, konstateras att förslagen i proposition nr 50medför att Arbetsmiljöfondens verksamhet kommer att sakna finansiering. Mot denbakgrunden föreslår arbetsmarknadsministern att medel anvisas på ett nyttanslag under tionde huvudtiteln, Bidrag till Arbetsmiljöfonden. För periodenden -- beräknas medelsbehovet till 267 miljonerkronor, vilket motsvarar vad som enligt uppskattning skulle ha flutit in tillArbetsmiljöfonden från arbetarskyddsavgiften för samma tidsperiod.Socialdemokraterna har invändningar mot regeringens förslag. I partimotionenFi35 (yrkandena 5 och 6), anförs att krisuppgörelsen innebar att sänkningen avarbetsgivaravgifterna skulle avse andra än fondrelaterade avgifter. Regeringensförslag, som innebär att Arbetsmiljöfondens finansiering försvinner, striderdärför mot uppgörelsen enligt Socialdemokraterna. De anser också attArbetsmiljöfondens arbetsuppgifter måste regleras i lag. Enligt motionen bör0,av arbetarskyddsavgiften behållas. I stället kan folkpensionsavgiftensänkas i motsvarande mån.Socialdemokraterna lägger fram lagförslag i enlighet med detta. I förhållandetill proposition nr 50 innebär motionens förslag avseende arbetarskyddsavgiftenatt denna skall uppgå till av löneunderlaget i stället för att heltavvecklas (2 kap. 1 §) samt att av den skall föras till staten förfinansiering av och verksamhet ochåterstoden till Arbetsmiljöfonden och där användas för samma ändamål som enligtnu gällande regler (4 kap. 8 §).I motion A5 av m.fl. (s), som väckts med anledning avproposition 117 om lönegarantifonden m.m., motsätter sig motionärerna förslagetom att anslagsfinansiera Arbetsmiljöfondens verksamhet.Med anledning av den sistnämnda propositionen har även väckts en motion A3 avSten (-) i vilken yrkas avslag på propositionen. Såvitt avser den nuberörda frågan innehåller motionen inte någon motivering.Arbetsmarknadsutskottet ansluter sig till regeringens förslag om att heltavveckla arbetarskyddsavgiften och som en följd därav upphäva bestämmelsen omanvändningsområdet för arbetarskyddsavgiften. Medel för Arbetsmiljöfondensverksamhet bör anslås över statsbudgeten. Eftersom det är fråga om ett bidragsom skall överföras till fonden är det enligt utskottets mening lämpligt attdet anvisas i formen av ett obetecknat anslag. Utskottet noterar i sammanhangetatt något förslag om ändrad inriktning av fondens verksamhet inte har lagtsfram. Därmed utgår utskottet från att någon ändring inte är avsedd. Utskottetansluter sig till medelsberäkningen.Det anförda innebär att proposition nr 50 och proposition nr 117, båda imotsvarande delar, tillstyrks med den ändringen att medlen tillArbetsmiljöfonden bör anvisas i form av ett obetecknat anslag samt attmotionerna Fi35 (yrkandena 5 och 6) samt A3 och A5 avstyrks.ArbetslivsfondenI propositionen (bilaga 7, avsnitt 2.2.7) föreslås att medel frånArbetslivsfonden -- -- skall överföras tillstatsbudgetens inkomsttitel (2811) Övriga inkomster av statlig verksamhet.Överföringen skall möjliggöras genom en särskild tidsbegränsad lag om avvikelsefrån 2 § lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift. Regeringens lagförslagåterfinns i bilaga till propositionen. Det bör ankomma på regeringen, anförsdet i propositionen, att besluta om överföringen under /93, docktidigast efter beslut. Den nämnda åtgärden innebär attregeringsuppdraget till den centrala Arbetslivsfonden att rikta särskildainsatser till de små företagen, framför allt inom tillverkningsindustrin, intekan fullföljas.Vänsterpartiet yrkar i motion Fi37 (yrkande 23) avslag på regeringensförslag. Enligt bidrar Arbetslivsfondens insatser till attminska kostnaderna inom arbetslivet och inom socialförsäkringssystemet; dvs.långsiktigt förväntas en positiv effekt på statsbudgeten. Eftersom fondenskapades genom en tidsbegränsad arbetsmiljöavgift kan en indragning av delar avdessa medel inte heller inverka på det strukturella underskottet istatsbudgeten. Vidare är de aviserade insatserna på småföretagens områdevälbehövliga enligt motionärerna.Arbetsmarknadsutskottet anser att det är av största betydelse att på siktskapa bättre förutsättningar för svensk ekonomi. Mot bakgrund av den ekonomiskakrisen och den därav föranledda överenskommelsen mellan regeringen och detSocialdemokratiska arbetarepartiet anser utskottet att en överföring av 3miljarder kronor från Arbetslivsfonden till statsbudgeten bör godkännas som ettled i de nödvändiga åtgärderna för att stabilisera den svenska ekonomin.Vänsterpartiets uppfattning att statsbudgeten skulle gagnas mera vid enutebliven överföring kan arbetsmarknadsutskottet inte ställa sig bakom.Finansutskottet bör därför tillstyrka att regeringens förslag till lag omtillfällig avvikelse från lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift antas samtavstyrka motion Fi37 (yrkande 23).Semester och arbetstidI propositionen (bilaga 7, avsnitt 2.2.8) föreslås att den lagstadgaderätten till semester inskränks från 27 per semesterår.Samtidigt bör semesterlönen minskas från tretton till avlöneunderlaget (arbetstagarens under intjänandeåret förfallna lön ianställningen). Förändringen bör göras på motsvarande sätt som närsemesterrätten utvidgades (prop. 1989/90:59, AU10, rskr. 142, SFS1990:102), dvs. den lägre semesterlönen skall tillämpas från och med detintjänandeår som börjar . Detta innebär att 25-dagarssemesternskall tillämpas från och med semesteråret -- den 31 mars 1995.Regeringens lagförslag återfinns i bilaga till propositionen.Vidare anförs i propositionen att för en stor del av arbetstagarna gälleravtal eller fler. Med hänsyn till den nuvarande ekonomiskasituationen är det enligt regeringen angeläget att parterna på arbetsmarknadeni sina kollektivavtal minskar antalet semesterdagar med två.I tre motioner begärs att regeringens förslag angående lag om ändring isemesterlagen avslås.Vänsterpartiet motiverar i motion Fi37 (yrkande 29) ett sådantställningstagande med konjunkturpolitiska skäl och rättviseskäl. Det är ocksåorealistiskt att tro att denna åtgärd kan få genomslag på samtligaavtalsområden. På lång sikt bör den dagliga arbetstiden kortas enligtVänsterpartiet.Även i motion Fi21 anser (-) att regeringens förslag böravslås av såväl konjunkturskäl som rättviseskäl. Enligt hennes mening är detinte acceptabelt att man från regeringens sida försöker styra arbetsmarknadensparter.Utan att anföra motivering motsätter sig (-)regeringsförslaget i motion Fi16.Beträffande motionsmotiveringarna kan arbetsmarknadsutskottet inte hålla medom att 27-dagarssemestern bör bibehållas av konjunkturskäl.