bet · GF01KU21 · 1992-02-06 00:00:00 — Koncessionsavgift på televisionens område m.m. I betänkandet behandlar regeringensproposition /92:78 om koncessionsavgift på televisionensområde m.m. och två motioner som har väckts med anledning avpropositionen. I propositionen föreslås bestämmelser om enkoncessionsavgift som skall erläggas av ett programföretag somhar tillstånd enligt 5§ radiolagen (1966:755) att sändatelevisionsprogram i rundradiosändning och som får sända reklammot vederlag. Propositionen innehåller även förslag om attradionämnden skall ges tillgång till vitessanktioner om ettprogramföretag bryter mot vissa av radiolagens regler omannonser eller mot avtalsbestämmelser om sändning av sponsradeprogram.Med anledning av vad skatteutskottet har anfört i ett yttrandetill föreslår utskottet en ändring i 13 §i regeringens förslag till lag om koncessionsavgift påtelevisionens område. I övrigt tillstyrker utskottetpropositionen och avstyrker motionerna.Till betänkandet har fogats en reservation. I proposition 1991/92:78 om koncessionsavgift på televisionensområde m.m. har regeringen föreslagit att anta ipropositionen framlagda förslag till1. lag om koncessionsavgift på televisionens område,2. lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigadeskattefordringar m.m.,3. lag om ändring i radiolagen (1966:755).Lagförslagen har lagts fram efter hörande av lagrådet.Det under 2 framlagda förslaget bör utformas med hänsyn tilllagen (1991:1485) om ändring i lagen (1991:701) om ändring ilagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar.Med vidtagna redaktionella ändringar har de aktuellalagförslagen i bilaga 1 angivna lydelse. 1991/92:K14 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen beslutar att den i propositionen föreslagna lagen omkoncessionsavgift på televisionens område m.m. skall upptaregler om intäktsintervaller enligt vad som i motionen anförtsom rörliga avgifter på 30, 50 och 75%.1991/92:K15 av och (nyd)vari yrkas att avslår propositionen med förslag tillkoncessionsavgift för televisionssändningar.Ärendets beredningUtskottet har i ärendet inhämtat yttrande från skatteutskottet(1991/92:SkU1y). Yttrandet fogas vid betänkandet sombilaga3.BakgrundRiksdagens beslut i fråga om en ny reklamfinansierad TV-kanalI beslutade en omläggning av TV-politikenså att reklamsändningar tillåts i marknät (1990/91:149, KU 39,rskr. Enligt beslutet får reklamintäkterna användas föratt bekosta ytterligare en TV-kanal.I den proposition som låg till grund för beslutanfördes att det programföretag som får sändningstillstånd börvara skyldigt att betala en årlig koncessionsavgift till staten.Det anfördes att avgiften bör bestå av en fast och en rörligdel, att den rörliga delen bör utgöras av en andel avprogramföretagens bruttoinkomster som bör sättas högre vid högainkomster och att intäkterna bör tillföras rundradiokontot. Ipropositionen förutskickades att ett förslag omkoncessionsavgift skulle föreläggas under hösten 1991.Vad som anfördes i propositionen i fråga om koncessionsavgiftlade till handlingarna utan eget ställningstagande.Staten skall enligt riksdagsbeslutet få träffa avtal med ettprogramföretag om skyldighet för företaget att endast underannonstid i televisionen sända reklam mot vederlag eller programmot betalning. Med annonstid menas sändningstid i televisionensom inleds och avslutas av en särskild ljud- och bildsignatursom markerar att den som sänder ihuvudsak gör detta på uppdrag av andra. Med reklam förstås ettprogram som är avsett att främja en näringsidkares avsättning aven vara, en tjänst eller någon annan nyttighet.Genom beslutet infördes vidare i radiolagen bestämmelser omannonser av följande innehåll.Radiolagens krav på opartiskhet och saklighet skall inte gällavad som sänds under annonstid i televisionen.Under annonstid i televisionen får det endast förekomma reklamoch andra program som någon har uppdragit åt programföretagetatt sända, programföretagets reklam för egen kommersiellverksamhet och programglimtar. Av en annons som sänds underannonstid i televisionen skall framgå i vems intresse sändningensker. I annonser som sänds mot betalning eller annat vederlagfår det inte uppträda personer som spelar en framträdande roll itelevisionsprogram som huvudsakligen handlar om nyheter ellernyhetskommentarer.Annonser som sänds under annonstid i televisionen skall intefå syfta till att vinna stöd för politiska eller religiösaåsikter eller åsikter i intressefrågor på arbetsmarknaden.Av en programtjänsts sändningstid skall högst tioprocent få avse annonser under annonstid i televisionen. Dennaandel beräknas särskilt för tiden och kl. 24.00.Inom en sändningstid av mellan hela klockslag skallannonser få förekomma under högst eller, i renaundantagsfall, . I avtalet mellan regeringen ochprogramföretaget får det bestämmas att högsta tillåtnasändningstiden för annonser under annonstid i televisionen skallvara ännu kortare.Annonstiden i televisionen vid ett givet tillfälle skall intefå understiga en minut, sedan sändningstiden för den särskildaljud- och bildsignaturen har frånräknats.Som huvudregel skall gälla att annonser under annonstid itelevisionen skall sättas in mellan programmen. Annonser skalldock få avbryta ett program, om de sätts in i pauser isportprogram, där det förekommer längre pauser, eller i pauser iprogram som avser föreställningar eller evenemang med pauser förpubliken. Annonser skall också få avbryta program, om de sättsin mellan delar i program, som består av olika avslutade delaroch där varje del som föregås eller följs av annonser vararminst 20 minuter.En annons med reklam som sänds under annonstid i televisionenskall inte få syfta till att fånga uppmärksamheten hos barnunder . En annons med reklam skall inte få förekommaunder annonstiden före eller efter ett program elleren del av ett program som huvudsakligen vänder sig till barnunder . I annonser med reklam skall det inte få uppträdapersoner eller figurer som spelar en framträdande roll itelevisionsprogram som huvudsakligen vänder sig till barn undertolv år.Regeringens beslut om sändningstillstånd (koncession) m.m.Den 7 november 1991 beslutade regeringen att meddela tillstånd enligt 5 § radiolagen (1966:755) att häri landet sända televisionsprogram i rundradiosändning under dentid som framgår av ett avtal mellan staten och bolaget sombifogas beslutet.Enligt 17 § i avtalet skall avtalet gälla till utgången avfebruari 1998.Som en grundläggande förutsättning för avtalets ingående förNordisk Television antecknades att regeringen för riksdagenkommer att lägga fram förslag om den koncessionsavgift bolagetskall erlägga till staten vilket avses ha i huvudsak följandeinnehåll.Koncessionsavgiften skall bestå av en fast och en rörlig del.Den fasta avgiften utgör 50 milj.kr. Den rörligaavgiften skall beräknas på grundval av de intäkter som bolageterhåller som vederlag för att sända annonser. Den skall utgöra20% av de intäkter som överstiger 750 men inte 1 000 milj.kr.,av intäkter som överstiger 1 000 men inte 2000 milj.kr.och av intäkter som överstiger 2000 milj.kr., allträknat per kalenderår. Den fasta avgiften och beloppsgränsernaför den rörliga avgiften avser och skall för tiden efterår 1992 justeras med hänsyn till förändringar i penningvärdet.Med intäkt till bolaget skall likställas betalning som skertill annan än bolaget under sådana förhållanden att det stårklart att det rör sig om vederlag för att sända annonser.Periodiseringen av intäkterna skall ske enligt bokföringsmässigagrunder.Den fasta avgiften skall erläggas med en tolftedel senast densista i . Den rörliga avgiften erläggs senast den 31mars året efter det kalenderår som avgiften avser.Om eller annat programföretag somensamt eller i samverkan med andra bedriver rikstäckandetelevisionssändningar i marksändarnät får tillstånd att sändareklam mot vederlag, skall någon koncessionsavgift inte längreutgå.Propositionens huvudsakliga innehållKoncessionsavgiftenI propositionen föreslås en lag om koncessionsavgift påtelevisionens område. I lagen regleras skyldigheten för ettprogramföretag att under vissa förutsättningar betalakoncessionsavgift till staten. Sådan skyldighet skall gälla ettprogramföretag som enligt 5 § radiolagen (1966:755) har erhålliträtt att i hela landet sända televisionsprogram irundradiosändning under förutsättning att företaget har rätt attsända reklam mot vederlag i sådan sändning och är ensamt omdenna rätt här i landet. Intäkterna från avgiften skalltillföras rundradiokontot.Koncessionsavgiften består av en fast del och en rörlig del ienlighet med den grundläggande förutsättning för för ingående av avtalet med staten som redovisatsi det föregående. Den fasta delen av avgiften skall erläggas meden tolftedel senast den sista i . Den rörliga delenav avgiften skall erläggas året efter detkalenderår som avgiften avser.Avgiften skall erläggas till kabelnämnden, som ocksåfastställer dess storlek. skallföretaget lämna kabelnämnden de uppgifter som behövs för att denrörliga avgiften skall kunna bestämmas. får beslutaom revision. Avgiften får drivas in i enlighet med debestämmelser som gäller för indrivning av skatt.Någon rätt till skönsmässig uppskattning av företagetsintäkter skall inte finnas. I stället åläggs företaget attbetala ränta på förfallna avgifter oavsett om avgiften harfastställts på den förfallodag som gäller enligt lagen eller ej.Avgiften skall betalas inom föreskriven tid, även omkabelnämndens beslut har överklagats.Om det finns särskilda skäl, skall regeringen kunna medgeanstånd med betalningen av en avgift. Finns synnerliga skäl, kanregeringen medge befrielse från avgiftsskyldigheten. Beslut ombefrielse skall dock bara avse en begränsad period.Koncessionsavgiften beräknas fr.o.m. månaden efter den dåsändningsverksamheten påbörjats. Lagen föreslås träda i kraftden . Om sändningsverksamheten har påbörjats före dendagen, är avsikten att avgiften skall beräknas fr.o.m. mars1992. Skiktgränserna för den rörliga avgiften påverkas inte avatt den intäktsperiod som skall redovisas inte avserhela kalenderåret.Vitessanktion vid överträdelse av vissa programreglerEnligt 7 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen får i lagföreskrivas att en nämnd vars sammansättning är bestämd i lagoch vars ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domareskall granska om radioprogram, som någon har sänt på annat sättän genom tråd, står i överensstämmelse med de föreskrifter somgäller för sändningarna. En sådan nämnd får endast uttala sinmening och förelägga den sändande att följa föreskrifterna ellervillkoren. I lagen får föreskrivas att ett föreläggande avnämnden får förenas med vite. Frågor om utdömande av vite prövasalltid av domstol.Sedan den 1 januari 1992 är radionämndens sammansättningbestämd i 17 § radiolagen (1966:755).I propositionen föreslås att det i radiolagen införs enbestämmelse som ger radionämnden rätt att vid vite förelägga ettprogramföretag att följa vissa regler i radiolagen och vissaregler i ett avtal mellan staten och programföretaget som haringåtts med stöd av radiolagen. Reglerna i radiolagen gällersändningstid för annonser, annonstidens längd, annonsernasplacering, reklam till barn , åsiktsreklam,reklamidentifiering och vilka personer som får uppträda iannonser. Avtalsbestämmelserna gäller skyldighet förprogramföretag att inte sända reklam mot vederlag eller programsom någon annan har bekostat helt eller delvis, skyldighet attendast under annonstid i televisionen sända reklam mot vederlageller program mot betalning, skyldighet att lämna uppgift om vembidragsgivaren är om någon annan har bekostat ett program helteller delvis samt högsta tillåtna sändningstid för annonserunder annonstid i televisionen.MotionernaI motion K15 av och (nyd)anför motionärerna att den föreslagna lagen om koncessionsavgifti praktiken gäller som genom denna särskilda pålaga skallhjälpa till att finansiera . De anförvidare att staten i stället för att strukturera om denpersonaltäta med dess lågaprogramproduktivitet skjuter problemet framför sig genom atttaxera ut en ny skatt från ett kommersiellt TV-företag.Motionärerna konstaterar att koncessionsavgiften till en delbestäms av reklamintäkternas storlek, som är ett mått på antalettittare. Ju fler tittare lockar till sig desto färretittare får . åderlåts enligtmotionärerna medan får en ekonomiskförstärkning utan att behöva anstränga sig. Motionärerna finnersåledes att skattens storlek bestäms av programkvaliteten i denkommersiella kanalen. De anför att detta knappast torde vara ilinje med de ännu gällande kulturpolitiska målen från år 1974.Av dessa skäl anser motionärerna att någon koncessionsavgiftinte bör införas.I motion K14 av m.fl. (v) anför motionärernaatt det är svårt att på förhand avgöra hur stora intäkter ettreklamfinansierat TV-företag kan komma att få. Den rimligaprincipen för avgiftsuttag bör enligt motionären vara enmarknadsvärdering av koncessionen. I detta fall handlar det omett företag som får monopol på att sända rikstäckande markbundenTV med reklam. Avgiften bör därför dra in maximal andel avvinsten utöver den som skulle uppstå på en genuinkonkurrensmarknad, dvs. monopolets teoretiska övervinst. I ettsådant perspektiv förefaller enligt motionären de föreslagnaavgiftssatserna alldeles för låga. Han anser att den rörligaavgiften bör sättas till 30, 50, och i de tre angivnaintäktsintervallerna för . Utskottets bedömningKoncessionsavgiftInnan går in på innehållet i deföreslagna avgiftsbestämmelserna tar utskottet upp en fråga avprincipiell art.Som förutsättning för skyldighet att betala koncessionsavgiftskall enligt 1 § lagförslaget gälla att programföretaget harrätt att sända reklam mot vederlag i de sändningar somsändningstillståndet avser och är ensamt om denna rätt här ilandet. Bestämmelsen är således utformad så att vid varjetillfälle betalningsskyldigheten endast kan gälla för ett endaprogramföretag.Regeringsformen utgår från att lagar och andra föreskrifterskall vara generella. Lagstiftning för ett enskilt fall skall iprincip inte vara möjlig. Enligt förarbetena tillregeringsformen kan det undantagsvis vara nödvändigt att genomlag ge föreskrifter som blir tillämpliga endast i fråga om ettenstaka fall. Även i en sådan situation måste lagen varagenerellt utformad (prop. 1973:390 s. 203-204).Enligt mening får bestämmelsen omskyldighet att betala koncessionsavgift anses uppfylla kravet pågenerell tillämpbarhet. Utskottet beaktar därvid att tillståndenatt sända förutsätts vara begränsade i tiden. I prop.1990/91:149 om radio- och TV-frågor förordade regeringen attkoncessionstiden skall vara . I huvudsakligöverensstämmelse härmed gäller tillståndet för till utgången av . Det kanvisserligen förlängas men det är möjligt att ett annat företaglängre fram får rätten att sända och därmed kommer att träffasav bestämmelsen om skyldighet att betala koncessionsavgift.I fråga om innehållet i bestämmelserna harkonstitutionsutskottet i likhet med skatteutskottet ingenerinran mot förslaget att ett programföretag som har ensamrättatt sända reklam mot vederlag skall till staten erlägga enkoncessionsavgift. Som anförs i propositionen bör avgiftentillföras rundradiokontot för att på så sätt bidra till attfinansiera statens åtagande att ställa medel till förfogande förSveriges verksamhet. Konstitutionsutskottetgodtar vidare förslaget såvitt avser avgiftskonstruktionen,avgiftens storlek och skiktgränserna för den rörliga avgiften.Utskottet avstyrker således motionerna K14 och K15.I propositionen föreslås att kabelnämnden får möjlighet attanvända sig av revision för kontroll av avgiftsunderlaget. inte skall behöva bygga upp någon egenorganisation för detta ändamål föreslås vidare att nämnden fårrätt att uppdra åt skatteförvaltningen att utföra revisionen.Ansvaret för revisionen skall dock ligga hos nämnden.Skatteutskottet har i sitt yttrande uttalat erinringar mot dennalösning. Enligt skatteutskottet är det önskvärt att denmyndighet som utför en revision också har huvudansvaret för den.Detta talar enligt skatteutskottet för att också beslutet omrevision bör fattas efter framställning från kabelnämnden.Enligt skatteutskottet kan kabelnämndens initiativrättbibehållas genom att beslut om revision fattas efterframställning från kabelnämnden.Konstitutionsutskottet ansluter sig till skatteutskottetsbedömning och föreslår att 13 § förslaget till lag omkoncessionsavgift på televisionens område får följande lydelse:Revision för kontroll av att avgift erlagts i enlighet medbestämmelserna i denna lag skall utföras av riksskatteverketeller av skattemyndighet. Beslut om revision fattas efterframställning av kabelnämnden. Vid revision gäller 3 kap.7--15§§ lagen (1984:151) om punktskatter ochprisregleringsavgifter i tillämpliga delar. Härvid gäller debestämmelser som avser beskattningsmyndighet i stället denmyndighet som skall utföra revisionen.Med den ändring som föreslagits ovan tillstyrker utskottetförslaget till lag om koncessionsavgift på televisionens områdeoch förslaget till lag om ändring i lagen (1971:1072) omförmånsberättigade skattefordringar m.m.Vitessanktion vid överträdelse av vissa programreglerKonstitutionsutskottet tillstyrker förslaget till lag omändring i radiolagen (1966:755). beträffande avslag på de i proposition 1991/92:78framlagda lagförslagenatt avslår motion 1991/92:K15,res. (nyd)2. beträffande förslaget till lag om koncessionsavgift påtelevisionens områdeatt med avslag på motion 1991/92:K14 antarregeringens förslag till lag om koncessionsavgift påtelevisionens område med den ändringen att 13 § erhåller ibilaga 2 som Utskottets förslag betecknade lydelse,3. beträffande övriga i propositionen framlagda lagförslagatt antar regeringensa) förslag till lag om ändring i lagen (1971:1072) omförmånsberättigade skattefordringar m.m.,b) förslag till lag om ändring i radiolagen (1966:755).Stockholm den 6 februari 1992På vägnarThage G PetersonNärvarande: (), (),(m), Hans Nyhage (m)*, (), YlvaAnnerstedt (fp), (), (),(), (nyd), (), (), (), von der Esch(m), (). * Ej närvarande vid justeringen.Reservation (mom. 1)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjarmed rubriken och på s. 7 slutar med "iradiolagen (1966:755)" bort ha följande lydelse:Fria medier utan politisk styrning är en förutsättning för enfungerande demokrati. Utifrån denna grundsyn anser utskottet attstatsstyrningen av innebär en faktiskbegränsning av den fria opinionsbildningen, yttrandefriheten ochinformationsfriheten. Monopolföretaget är därmedett hinder för verklig demokrati.Förslaget om en koncessionsavgift gäller i praktiken somgenom denna särskilda pålaga skall hjälpa till att finansieradet statliga monopolföretaget . I stället för attta ett radikalt grepp och strukturera om den personaltätatelevisionen med sin låga programproduktivitet skulle statenskjuta det uppenbara problemet framför sig genom att taxera uten ny skatt från ett kommersiellt TV-bolag.Koncessionsavgiften bestäms till viss del av reklamintäkternasomfattning, som indirekt är ett mått på antalet tittare. Medandra ord, ju fler tittare lockar till sig desto färre fårKanal och . åderlåts under det att Kanal 1och får en ekonomisk förstärkning utan att behöva ansträngasig. Eftersom en del av skatten är rörlig, dvs. den bestäms avreklaminkomsterna, innebär detta att skatten bestäms avprogramkvaliteten i den kommersiella kanalen. Ju bättre programdesto högre statsinkomster. Detta synsätt torde knappast vara ilinje med de ännu gällande kulturpolitiska målen från l974.Den föreslagna lagen om koncessionsavgift på televisionensområde är tvivelaktig även ur en annan synvinkel. Skyldighetenatt betala koncessionsavgift skall nämligen bara kunna gälla ettenda programföretag. Regeringsformen utgår emellertid från attlagar och andra föreskrifter skall vara generella. Lagstiftningför ett enskilt fall skall inte vara möjlig. Bestämmelsen omskyldighet att betala koncessionsavgift uppfyller enligtutskottets mening inte detta krav på generell tillämpbarhet.Förslaget om vitessanktion vid överträdelse av vissaprogramregler innebär enligt utskottets mening alltför långtgående möjligheter för det allmänna att ingripa iprogramverksamheten. Utskottet anser att de regler om reklam sompå detta sätt föreslås bli vitessanktionerade böravskaffas. På etermedieområdet är det fullt tillräckligt med deninternationella handelskammarens grundregler för reklam.På grund av det anförda avstyrker utskottet propositionen ochmotion K14. Utskottet tillstyrker därmed motion K15.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande avslag på de i proposition 1991/92:78framlagda lagförslagenatt med bifall till motion 1991/92:K15 avslår de iproposition 1991/92:78 framlagda lagförslagen. 2 Förslag tillLag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigadeskattefordringar m.m.Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1971:1072) omförmånsberättigade skattefordringar m.m. skall ha följandelydelse. 1 §1Nuvarande lydelse Föreslagen lydelseFörmånsrätt enligt 11 § förmånsrättslagen (1970:979) följermed fordran på1. skatt och avgift, som anges i 1 § första stycketuppbördslagen (1953:272), samt skatt enligt lagen (1908:128) ombevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter,lagen (1958:295) om sjömansskatt, kupongskattelagen (1970:624),lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt, lagen (1986:1225) omtillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen (1990:661) omavkastningsskatt på pensionsmedel, lagen (1991:586) om särskildinkomstskatt för utomlands bosatta och lagen (1991:591) omsärskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl.,2. skatt enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt,3. skatt eller avgift enligt lagen (1928:376) om skatt pålotterivinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen(1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) ombensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen(1964:308), lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam,lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift påvissa dryckesförpackningar, lagen (1973:1216) om särskild skattför oljeprodukter och kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen(1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskattpå motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen(1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) omskatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på visselektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning avvissa värdepapper, lagen (1983:1104) om särskild skatt förelektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) omtotalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissadryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vidinskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt påaktier, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen(1984:852) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1988:1567) ommiljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) omkoldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen(1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider videnergiproduktion, lagen (1990:662) om skatt på vissapremiebetalningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissaoljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt förgrupplivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt,lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m.,4. skatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601), lagen(1976:339) om saluvagnsskatt, vägtrafikskattelagen (1988:327),lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon,5. tull, särskild avgift enligt 39 § tullagen (1973:670) ochavgift enligt lagen (1968:361) om avgift vid införsel av vissabakverk,6. avgift enligt lagen (1967:340) om prisreglering påjordbrukets område, lagen (1974:226) om prisreglering på fisketsområde, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen(1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m. ochlagen (1990:616) om införande av lagen (1990:615) om avgifter påvissa jordbruksprodukter m.m.,7.