bet · GG01NU19 · 1992-12-08 00:00:00 — Riksdagenhar vid två skilda tillfällen beslutat att fonderna t.o.m. år1997 skall betala in sammanlagt tillstaten (prop. 1989/90:88, bet. NU30 och prop. 1991/92:51, bet.NU14). Därefter beräknas fonderna disponera ett kapital på ca1200 miljoner kronor.Utskottet behandlade , med anledning avmotionsyrkanden, likviditetssituationen i utvecklingsfonderna(bet. 1991/92:NU20). Därvid konstaterade utskottet att detförelåg stora skillnader mellan de olika fonderna vad avsågandelen likvida medel. varierade denna andelmellan . Utskottet betecknade detta förhållandesom anmärkningsvärt och förutsatte att fonderna skulle tillseatt en aktivering av medlen kom till stånd. anfördeutskottet att det, med hänsyn till att ett aviserat förslag omnyföretagarlån hade senarelagts, var rimligt att deutvecklingsfonder som hade en låg andel likvidamedel -- -- beviljades anstånd till den 30 juni1993 med inbetalning av de medel som skulle ha gjorts i december1992. följde utskottets förslag.Regeringen har givit i uppdrag att dels verkställa dessaanstånd, dels lämna en redogörelse för utvecklingsfondernasfinansieringsverksamhet t.o.m. . Enligt vad utskottet harerfarit har skillnaderna mellan de olika utvecklingsfondernaminskat något . varieradeandelen likvida medel mellan . Dengenomsnittliga likviditetsandelen låg kvar på ca50 procent.Norrlandsfonden bedriver en med utvecklingsfondernalikartad verksamhet. Norrlandsfonden är en stiftelse sombildades av staten (prop. 1961:77, bet. Fondenhar till uppgift att främja främst små och medelstora företagsutveckling i de fyra nordligaste länen. Verksamheten regleras avstadgar som fastställs av regeringen. Regeringen utserordförande och fyra ledamöter i styrelsen. Resterande fyraledamöter utses av landstingen i de fyra berörda länen. Ansvaretför Norrlandsfonden har inom regeringen överförts frånNäringsdepartementet till Arbetsmarknadsdepartementet.Norrlandsfonden skall ta initiativ till och stödjaindustriellt utvecklingsarbete, utredningar, inventeringar ochforskning av betydelse för näringslivet inom fondensverksamhetsområde. Vidare kan fonden stödja industrielletablering och utbyggnad. Fonden kan delta i finansiering genombidrag, garantier, skuldebrev och medelstillskott medåterbetalning i form av royalty. Fonden har byggts upp medmedelstillskott först från vinstmedel frånLuossavaara--(), därefter direkt överstatsbudgeten. har inga nya medelstillskott skett.Norrlandsfonden har en balansomslutning på ca 500 miljonerkronor.Under de tre senare utvecklingsfaserna för ett företag --företagsstarten, utvecklings-/expansionsfasen ochfortlevnads-/tillväxtfasen -- har bankerna en domineranderoll som finansiärer. Som ett uttryck för bankernas betydelsekan noteras att deras utlåning till små och medelstora företagsommaren uppgick till ca . Den totalautlåningen till icke-finansiella företag uppgick vid sammatidpunkt till ca 500 miljarder kronor.För mogna företag, dvs. företag i fortlevnads- ochtillväxtfasen, finns finansieringsmöjligheter viabörsintroduktion. Introduktion på den s.k. OTC-marknaden ärockså en finansieringsmöjlighet i denna fas, liksom iutvecklings-/expansionsfasen.Huvuddragen i regeringens förslagDet föreligger ett behov av statliga insatser för attstimulera framväxten av en marknad för finansiering av företag itidiga skeden, s.k. såddfinansiering, sägs det i proposition1992/93:82. I praktiken saknas det en kommersielllösning för sådan riskfinansiering.Det är utomordentligt viktigt för den industriella tillväxteni att det finns lämpliga finansieringsformer för denförsta länken i kedjan, dvs. uppkomsten av nya verksamheter ochnya produkter, heter det vidare. I propositionen erinras om att6500 skall överföras från de förutvarandelöntagarfonderna till de två nya portföljförvaltningsbolagen ochde sex riskkapitalbolagen. Detta kommer, enligt regeringensmening, att innebära en kraftig vitalisering av den mer mognadelen av småföretagssektorn. Även när det gäller utveckling avföretag i tidiga skeden räknar regeringen med att bolagen skallkunna spela en viss roll.Om resurser satsas enbart på kommersiella riskkapitalbolag kandet dock befaras att en viktig del av marknaden kommer att saknaerforderligt utbud av kapital, anser regeringen.Kreditinstituten är nu och kan sannolikt under de närmaste årenförväntas vara mycket återhållsamma på detta område, sägs det ipropositionen. Regeringens bedömning är därför att det -- iSverige liksom i konkurrentländerna -- även fortsättningsvisfinns behov av statlig medverkan när det gäller finansiering avföretagsetableringar och utvecklingsprojekt i små företag.Med hänvisning härtill och med tanke på att medlen ärbegränsade anser regeringen att statens stöd i form av lån tillsmå företag bör renodlas. Finansiering i form av lån m.m. bör iprincip inte lämnas till etablerade företag som har verkat underen . Statens resurser bör i princip koncentreras tillstöd av utveckling i nya och unga företag. Endast under enövergångsperiod bör lån lämnas till befintliga företag, medtanke på det besvärliga konjunkturläget och läget påkreditmarknaden, sägs det i propositionen.Det föreslås att statens verksamhet med att finansieranyetableringar ocn nya produkter skall bedrivas inom ramen förIndustrifonden, som dock skall förändras och byta namn tillIndustri- och nyföretagarfonden. Stiftelsekapitalet skall utökasmed medel från Småföretagsfonden, som senare skall avvecklas (sevidare i det följande).Ett mål med den föreslagna verksamheten är att bidra tilletablering och tillväxt av nya, inte minst teknikbaserade,företag och att därmed bredda basen i näringslivet. Ett statligtorgan kan, enligt regeringens mening, upprätthålla viktigafinansieringsfunktioner gentemot nya eller unga företag somriskkapitalmarknaden inte kan tänkas fylla under överskådligframtid.Industri- och nyföretagarfondens verksamhet föreslås få tvåolika huvudinriktningar. Den ena delen avser utveckling av nyaprodukter och marknadssatsningar i nya och unga företag. Denandra delen avser en verksamhet med nyföretagarlån, som syftartill att allmänt stödja nyetableringar.Allmänt om behovet av riskkapitalI tre motioner (s) begärs uttalanden av om behovetav statliga finansieringsinsatser för små och medelstoraföretag.Bristen på riskvilligt kapital är ett att de största problemenför närvarande, anförs det i kommittémotionen 1992/93:N29 (s).Situationen för de små och medelstora företagen är särskiltbesvärlig. Konjunkturläget, den höga räntan och krisen inombankväsendet bidrar, menar motionärerna, i hög grad till attförvärra situationen. Antalet konkurser ökar för närvarandestarkt bland små och nya företag. Det är därför, enligtmotionärerna, väl motiverat att staten medverkar vidfinansiering av såväl befintliga som nya småföretag.De sex nya riskkapitalbolagen kommer enligt vad som anförs imotion 1992/93:N22 (s) endast mycket marginellt att övertautvecklingsfondernas finansieringsroll. Det finns ettkvarvarande stort behov av riskvilliga lån för de små företagensinvesteringar i produkter, marknad, internationalisering ochproduktutveckling, anför motionärerna. För den stora mängdenföretag gäller det att hitta finansiering utan att behöva lämnaifrån sig ägarandelar i företaget. innebär risknivånoch de säkerheter som företagaren kan ställa att finansering viabank inte är möjlig, heter det vidare.Den besvärliga situationen för de små och medelstora företageni utgör bakgrunden till motion 1992/93:N26 (s). Antaletkonkurser bland unga och små företag ökar kraftigt. Härtillkommer, säger motionärerna, den situation som råder iBohuslän med neddragningar inom bilindustrin och dessunderleverantörer. Kredit- och kapitalmarknaden har i stort settsatts ur spel för de små företagen, vilket innebär att detkommer att krävas statliga finansieringsinsatser.Utskottet har svårt att inse motionärernas syften i deyrkanden som här är aktuella. De förslag som regeringen nuframlägger har sin grund just i uppfattningen att det finns ettbehov av statliga insatser för att stimulera framväxten av enmarknad för finansiering av företag i tidiga skeden.De presenterade förslagen ingår som ett led i regeringens nyasmåföretagspolitik. Denna politik, vars riktlinjer drogs upphösten 1991 i proposition 1991/92:51 om en nysmåföretagspolitik, syftar bl.a. till att bygga upp en effektivriskkapitalmarknad genom generellt inriktade åtgärder med ettminimum av statlig inblandning. Åtgärder på skatteområdet hardärvid stor betydelse.Ett område, där staten enligt utskottets -- ochregeringens -- mening har en roll att spela är finansiering avnya företag. De inrättade portföljförvaltningsbolagenoch de sex direktinvesterade riskkapitalbolagen kommer främstatt vara en finansieringskälla för mer mogna småföretag med enhög utvecklingspotential. Det har i praktiken visat sig attprivata riskkapitalbolag både i och i andra länderendast i begränsad omfattning investerar i rena nyetableringaroch produktutvecklingsprojekt i nya företag. Det finns därför,som också sägs i propositionen, behov av ytterligare statligainsatser i tidiga skeden av ett företags utveckling. Förslagen ipropositionen är avsedda att bidra till att fylla detta behov.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 1992/93:N29(s), 1992/93:N22 (s) och 1992/93:N26 (s) i berörda delar.Industri- och nyföretagarfonden -- riktlinjer för verksamhetenI propositionen föreslås, som tidigare nämnts, att statensverksamhet med att finansiera nyetableringar och nya produkterskall bedrivas genom den nuvarande stiftelsen föreslås byta namn till Industri- och nyföretagarfonden.Verksamheten föreslås få två olika huvudinriktningar. Den ena ärfinansiering för att stödja utveckling av nya produkter ochmarknadssatsningar; den andra är en verksamhet mednyföretagarlån.Den förstnämnda verksamheten -- stöd till produktutvecklingm.m. -- föreslås i huvudsak bygga vidare på Industrifondensnuvarande verksamhet. Regeringen anser dock att dennafinansiering i fortsättningen skall få lämnas endast till nyaoch unga företag. Det finns annars, anser regeringen, enuppenbar risk för att staten konkurrerar med det ordinariekreditväsendet. Med hänsyn till att statens tillgängliga medelär begränsade bör stödet, enligt regeringens mening,koncentreras till nya och unga företag. Med hänvisning till detbesvärliga konjunkturläget och läget på kreditmarknaden bör lånendast kunna lämnas till befintligaföretag, sägs det i propositionen.Finansieringsformerna skall -- i likhet med vad som gäller förIndustrifondens nuvarande verksamhet -- främst vara villkorslånoch kapital mot royalty. Vidare skall som ett riktmärke ävenfortsättningsvis gälla att större stöd än som motsvarar högst50procent av det totala kapitalbehovet inte skall utgå inormalfallet, sägs det i propositionen. Det är önskvärt att s.k.Eureka-projekt också särskilt kan uppmärksammas,anser regeringen.Den andra verksamhetsgrenen -- nyföretagarlånen -- börenligt regeringen utformas i huvudsaklig överensstämmelse meddet förslag som redovisades i departementspromemorianNyföretagarlån (Ds 1992:20). Enligt detta förslag, som tar sinutgångspunkt i det tyska systemet med EKH-lån(Eigenkapitalhilfe), skall lån kunna lämnas till de nyetableraresom inte kan lösa finansieringen av sitt företags uppbyggnad påtraditionellt sätt, men som ändå bedöms kunna bedriva en lönsamverksamhet.Lånen skall endast kunna sökas i samband med att helt nyaaktiebolag startas av en eller flera fysiska personer. I principskall företag inom alla näringsgrenar vara berättigade att sökalån. Två typer av lån skall finnas att tillgå. Det ena lånetskall beviljas direkt till en privatperson, som sätter in medleni företaget i form av aktiekapital. Den andra lånetypen skallvara ett s.k. förlagslån som går direkt till det nybildadeföretaget.Lånets löptid föreslås vara , med 5 årsamorteringsfrihet. Lånet skall vara ränterabatterat ,med helt räntefria. Nyföretagarenförutsätts svara för av finansieringsbehovetmed egna medel, medan nyföretagarlånet skall svara för högst 30procent. Det resterande finansieringsbehovet förutsätts blitäckt genom normala bankkrediter. Nyföretagarlånet föreslås sommest kunna uppgå till och anses, bl.a. avpraktiska skäl, inte i regel böra understiga 100000 kronor.Till skillnad från vad som föreslås i departementspromemorianskall nyföretagarlånen, enligt regeringens förslag, kunnakombineras med regionalpolitiskt stöd och de starta-eget-bidragsom kan beviljas inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Densammanlagda statliga finansieringen bör inte överstiga 50procent av kapitalbehovet, sägs det i propositionen.Synpunkter på inriktningen av Industri- och nyföretagarfondensverksamhet tas upp i ett flertal motioner. Ett krav som framförsi flera motioner är att verksamheten inte skall riktas endastmot nya och unga företag utan också mot befintliga företag.Vidare framförs synpunkter på de olika förutsättningar somföreslås gälla för beviljande av nyföretagarlån.I totalt 14 motioner begärs att Industri- ochnyföretagarfondens verksamhet skall rikta sig till såväl nya sombefintliga företag.I kommittémotionen 1992/93:N29 (s), liksom i åtta andramotioner från företrädare för Socialdemokraterna -- motionerna1992/93:N18, 1992/93:N19, 1992/93:N21, 1992/93:N22, 1992/93:N26,1992/93:N28, 1992/93:N30 och 1992/93:N32 -- framförs detta krav.Det är, anför motionärerna, ofta svårt att i praktiken dra engräns mellan nya och befintliga företag. Vidare anser de atterfarenheterna visar att effekten av statliga låneinsatser oftaär större bland befintliga företag. De hittillsvarandeinsatserna har varit betydelsefulla och stimulerat tillsamarbete mellan små och stora företag, hävdas det.Förslagens ensidiga inriktning mot nya företag inger oro,anförs det i motion 1992/93:N25 (m). Om utslagningen av småföretag inom den svenska industrin skall kunna brytas måste,enligt motionären, alla små företag med utvecklingspotentialkunna få del av de finansieringsmöjligheter som Industri- ochnyföretagarfonden kommer att tillhandahålla. I motionerna1992/93:N23 (c) och 1992/93:N31 (c) hänvisas till det svåraläget på kreditmarknaden som motiv för kravet att Industri- ochnyföretagarfondens verksamhet skall riktas även mot befintligaföretag. Samma krav motiveras i motion 1992/93:N27 (c) med atteffekterna av statliga låneinsatser anses vara större blandbefintliga företag än bland nya. Vidare sägs att det är svårtatt i praktiken särskilja nya företag från befintliga.Även i partimotionen 1992/93:N33 (v) framförs kravet på attsåväl nya som befintliga företag skall få del av den aktuellaverksamheten. Hänvisning görs till att de små företagen inte kanfå sina finansieringsbehov tillgodosedda via bankerna. Imotionen krävs i första hand att skall avslåregeringens förslag vad gäller Industrifonden. Motionärernaanser att det samarbete som har initierats mellan små och storaföretag genom Industrifondens verksamhet har varit mycketpositivt.Utskottet behandlar först det sistnämnda kravet på avslag påregeringens förslag om Industrifonden.Utskottet ansluter sig i princip till regeringens förslagatt Industrifonden skall ombildas till Industri- ochnyföretagarfonden. Härav följer att det aktuella yrkandet imotion 1992/93:N33 (v) avstyrks.Utskottet övergår så till att behandla riktlinjerna förfondens verksamhet med stöd till utveckling av nya produkteroch marknadssatsningar.Industrifondens hittillsvarande verksamhet har enligtutskottets uppfattning visat goda resultat. av den utredning som professor har genomfört.Utskottet har också på annat sätt fått detta bekräftat.Utskottet anser, i linje med vad som sägs i propositionen, attIndustri- och nyföretagarfondens verksamhet med stöd tillproduktutveckling och marknadssatsningar i första hand börinriktas på innovativa små och medelstora företag medtillväxtmöjligheter. Finansieringsformerna bör främst ha formenav villkorslån och kapital mot royalty. Även befintliga företagbör emellertid, liksom , kunna komma i fråga för stöd.Stöd bör också i undantagsfall kunna lämnas tillproduktutveckling inom större företag, främst i sådana fall dåunderleverantörer förutsätts medverka vid produktutvecklingen.Därvid bör fonden beakta den risk för snedvridning avkonkurrensen som kan uppstå. Likaså bör storleken på stödetanpassas till fondens totala kapitalinnehav.Riksdagen bör besluta om de riktlinjer för Industri- ochnyföretagarfondens verksamhet med stöd till utveckling av nyaprodukter och marknadssatsningar som utskottet här har förordat.Därmed blir de aktuella motionerna i allt väsentligttillgodosedda i berörda delar.Synpunkter på de olika förutsättningar som bör gälla förnyföretagarlånen framförs i ett antal motioner. frågor om vilken företagsform som bör kunna komma i fråga,om vilken minimigräns på lånet som skall tillämpas och ompersonligt betalningsansvar.En fråga som tas upp i fyra motioner gäller avgränsningenbeträffande företagsform. I departementspromemorian omnyföretagarlån, till vilken det hänvisas i propositionen, sägsatt nyföretagarlån skall kunna sökas endast i samband med attnya aktiebolag startas.Även kooperativa företag och ekonomiska föreningar bör kunnabeviljas nyföretagarlån, anförs det i motionerna 1992/93:N29(s), 1992/93:N26 (s), 1992/93:N33 (v) och 1992/93:N35 (-). Dekooperativa företagen kommer att bli en viktig kraft i denekonomiska utvecklingen och bör därför inteuteslutas från lånemöjlighet, sägs det i den förstnämndamotionen.Enligt utskottets mening är det lämpligt att göra en sådanavgränsning till aktiebolagsformen som förordas idepartementspromemorian och propositionen. Aktiebolagsformeninnebär bl.a. att kontrollen av att medlen används för deavsedda syftena underlättas. Vidare innebär en avgränsning tillaktiebolagsformen att mindre uthålliga företagare avskiljs.När det gäller stödet till produktutveckling vill utskottetframhålla att kooperativa företag och ekonomiska föreningar kanfå del av detta stöd via dotterbolag i aktiebolagsform.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 1992/93:N29(s), 1992/93:N26 (s), 1992/93:N33 (v) och 1992/93:N35 (-) iberörda delar.En annan fråga beträffande nyföretagarlånen, minimigräns förlånet, tas upp i motionerna 1992/93:N24 (c) och 1992/93:N34(kds). I departementspromemorian föreslås att den lägsta nivånpå lånet skall vara . Eftersom nyföretagarlånetförutsätts som mest svara för av finansieringsbehovetmotsvarar detta en investering på ca . Enligtdepartementspromemorian är nyföretagarlånet avsett förnyetableringar av en viss minsta storlek.Den föreslagna minimigränsen bör sänkas för att inteoavsiktligt diskriminera kvinnor som vill starta företag, anförsdet i den förstnämnda motionen. Kvinnliga företagare är oftaförsiktigare än manliga när det gäller att ta lån och startarofta i mindre skala, anför motionären. Hon hävdar att kvinnorockså har svårare än män att få låna i bank. Det finns, sägermotionären, en stor potentiell målgrupp för nyföretagarlånenbland anställda kvinnor i samband med omvandlingen av denoffentliga sektorn. För att säkerställa att nyföretagarlånenockså kommer kvinnor till del borde en kvotering göras.En sänkning av minimigränsen föreslås också i motion1992/93:N34 (kds). Där sägs vidare att kravet på attnyföretagarlån endast skall beviljas om finansiering ej kan skepå traditionellt sätt inte får drivas för långt. En nyföretagaremed välordnad privatekonomi bör inte anses diskvalificerad somlåntagare, anför motionärerna.Utskottet anser att målgruppen för nyföretagarlånen börvara personer som avser att starta företag över en viss storlek.De allra minsta nyetableringarna kan, enligt utskottets mening,förutsättas komma till stånd på annat sätt.För att bl.a. underlätta omvandlingen av den offentligasektorn -- vilket nämns i den ena motionen -- är det enligtutskottets mening lämpligt att staten medverkar vid finansieringav nya företag.Det kan finnas behov av en viss flexibilitet i tillämpningen,så att lägre belopp än i vissa fall skall kunnabeviljas. Utskottet förutsätter att detta beaktas av regeringen.Något behov av ett uttalande av i saken anserutskottet inte föreligga.Kravet på att lån inte skall kunna beviljas om finansieringenkan lösas på traditionellt sätt, som berörs i den andramotionen, anser utskottet rimligt. Att personer med tillgångtill stor personlig förmögenhet, som inte är beredda att satsadenna i det nya företaget, skulle erhålla nyföretagarlån anserutskottet felaktigt.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 1992/93:N24 (c)och 1992/93:N34 (kds) i här aktuella delar.I partimotionen 1992/93:N33 (v) föreslås att skallgöra ett uttalande om att det personliga betalningsansvaretinte bör drivas för långt. En företagare bör kunna hamna itrångmål och även försättas i konkurs utan att helt uteslutasfrån lånemöjligheter, anser motionärerna.En nyetablering, till vilken nyföretagarlån skall kunnabeviljas, förutsätts som nämnts bli finansierad till lägst 60procent via bank. Sedvanlig kreditbedömning av projektet kommeratt göras av banken. Inom ramen för beredningsarbetet avnyföretagarlånen, vilket behandlas i det följande, kommer eningående bedömning av det aktuella projektet och av företagarenatt göras. Något behov av ett uttalande av den typ som begärs imotion 1992/93:N33 (v) kan utskottet mot denna bakgrund intefinna. Motionen avstyrks sålunda i berörd del.I motion 1992/93:N35 (-) berörs en rad övriga frågor omutformningen av nyföretagarlånet. Det gäller bl.a. krav påförlängd löptid (från 15 till ), förlängd amorteringsfrihet(från 5 till ), enklare ansökningsförfarande och översyn avskatteregler.Enligt utskottets mening är de föreslagna reglerna förnyföretagarlånen avseende löptid, amorteringsfrihet etc. välavvägda. Motion 1992/93:N35 (-) avstyrks därmed i berörd del.Industri- och nyföretagarfondens organisation --utvecklingsfondernas rollEn statlig organisation för stöd till nyföretagande bör,enligt regeringen, bygga på befintliga strukturer och organ. Deinstanser som med bl.a. sina finansiella resurser bör ingå iuppbyggnaden av en verksamhet för s.k. såddfinansiering ärIndustrifonden och Småföretagsfonden. I detta avsnitt behandlasfrågan om hur beslutsfattandet skall organiseras. Industri- ochnyföretagarfondens finansiella resurser och förslagen omSmåföretagsfonden behandlas i ett följande avsnitt.Industri- och nyföretagarfondens beslut bör i regel fattascentralt, föreslår regeringen. Det gäller såväl finansiering avproduktutveckling som nyföretagarlån. Bl.a. med tanke påverksamhetens koncentration till små och nya företag bör fondendock ges möjlighet att lägga ut beslut i vissa låneärenden påregional nivå, anser regeringen. Detta kan ske t.ex. genom attett eller flera filialkontor inrättas, anförs det ipropositionen.Utvecklingsfonderna och andra regionala organisationer bör,enligt vad som sägs i propositionen, kunna anlitas som beredandeorgan. I första hand gäller denna medverkan nyföretagarlånen.Utvecklingsfonder som har särskild kompetens på området bör dockockså kunna anlitas för bedömning av teknikprojekt.Ett motiv för att samla besluten i en central instans är,enligt regeringen, att ett optimalt utnyttjande av resursernadärmed kan åstadkommas. Det är därvid av stor betydelse attenhetliga kriterier tillämpas i beslut om finansiering av såvälutvecklingsprojekt som nyföretagande. Regionalt ellersektoriellt varierande kriterier kan, enligt regeringen, ledatill en felaktig fördelning av de begränsadefinansieringsresurserna. Det är vidare viktigt att verksamhetenkan följas upp och utvärderas utifrån de uppställda målen. Ensådan utvärdering är, enligt regeringens mening, endast möjligom enhetliga kriterier används.Förslaget i departementspromemorian om att utvecklingsfondernaskulle behålla sina medel och att endast dessa skulle bilda basför beslut om nyföretagarlån skulle, sägs det i propositionen,medföra svårigheter i vissa län att få tillgång till kapital,medan det i andra skulle bli lättare.