bet · GF01LU36 · 1992-05-14 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet förslag från regeringen (prop. 1991/92:128)om att skall dels godkänna den konvention om domstols behörighet ochom verkställighet av domar på privaträttens område som antogs av EG:s ochEFTA:s medlemsländer i , dels anta ett antalförslag till den lagstiftning som krävs för att skall kunna tillträdakonventionen.I betänkandet behandlar utskottet vidare en motion som väckts med anledningav propositionen och vari framförs önskemål att den normala instansordningenskall gälla beträffande förfarandet enligt i fråga om beslutom verkställighet av utländska domar.Utskottet tillstyrker bifall till regeringens förslag och avstyrker bifalltill motionen. I propositionen föreslår regeringen () att riksdagendels godkänner den i antagna konventionen omdomstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område medden reservation som har angetts,dels antar i propositionen framlagda förslag till1. lag med anledning av tillträde till ,2. lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1),3. lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av domarsom meddelats i ,4. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282),5. lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet avnordiska domar på privaträttens område,6. lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet avösterrikiska domar på privaträttens område,7. lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande ochhandräckning.Lagrådets yttrande har inhämtats över lagförslagen.Lagförslagen har intagits i bilaga till betänkandet. 1991/92:L17 av m.fl. (nyd) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna att den vid framtida förhandlingar bör verkaför att den normala instansordningen blir gällande i . Mellan och antogs en konvention om domstolsbehörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område.Luganokonventionen är parallell till och så gott som identisk med den år 1968mellan ingångna Brysselkonventionen. gällermellan och samt mellan EFTA-länderna inbördes.Konventionen är en s.k. dubbel konvention och innehåller förutom regler omdomstols behörighet att pröva tvister med internationell anknytning ävenbestämmelser om erkännande och verkställighet av utländska domar. Konventionenstillämpningsområde är begränsat till privaträtten, dock inte hela privaträttensområde; bl.a. är flera familjerättsliga frågor, liksom konkurs- ochskiljedomsförfarandena, undantagna.Luganokonventionen är en generell konvention och ersätter i princip degenerella verkställighetskonventioner som redan gäller mellan staterna. FörSveriges del innebär detta bl.a. att konvention mellan ,, , och om erkännande och verkställighet av domar påprivaträttens område skall fortsätta att gälla endast på de områden som fallerutanför tillämpningsområde och i fråga om avgöranden somhar meddelats före ikraftträdande. Luganokonventionenersätter däremot inte de olika speciella konventioner som konventionsstaternahar ingått eller kan komma att ingå på särskilda områden.Enligt får i princip inga andra behörighetsregler än desom framgår av densamma tillämpas gentemot en svarande som har hemvist i enkonventionsstat. Konventionsstaterna får emellertid, med visst undantag,tillämpa nationella behörighetsregler gentemot svarande med hemvist i andrastater än dem som har tillträtt Luganokonventionen.Bestämmelserna i konventionen om erkännande och verkställighet av domar(Avdelning III) är utformade i syfte att stärka domstolens roll irättegångsstaten och i motsvarande mån begränsa domstolens roll ierkännande-/verkställighetsstaten. Även om domstolen i rättegångsstaten grundatsin behörighet på nationella behörighetsregler -- t.ex. därför att svarandenhade hemvist i en stat som inte tillträtt -- skall domenerkännas och verkställas i andra konventionsstater med tillämpning avbestämmelserna i . Detta följer av konventionens struktur sombygger på en princip om "fri rörlighet för domar" och på att domstolensbehörighet endast undantagsvis får prövas i erkännande-/verkställighetsstaten.Konventionen utgår vidare från att den meddelade domen är i sin ordning. Denutländska domen får således aldrig omprövas i sak.Något särskilt förfarande behöver inte anlitas enligt föratt en dom som har meddelats i en konventionsstat skall erkännas i andrakonventionsstater. Däremot föreskriver konventionen ett särskilt förfarande,exekvaturförfarande, i verkställighetsstaten för att en utländsk dom skallfå verkställas. Förfarandet kan delas in i tre olika stadier. Det förstastadiet utgörs av ett summariskt förfarande där frågan om verkställighet avgörspå grundval av de handlingar som sökanden gett in och utan att motparten hörs.Om verkställighet medges kan sökandens motpart, dvs. gäldenären, ansöka omändring av avgörandet, och den process som då anhängiggörs (det andra stadiet)är kontradiktorisk, dvs. utgör ett tvåpartsförfarande. Möjlighet finns för denförlorande parten att föra upp frågan i högsta instans (tredje stadiet).De domstolar som i resp. konventionsstat skall pröva verkställighetsfrågan ide olika stadierna (exekvaturmyndigheter) räknas upp i särskilda artiklar iAvdelning III av konventionen.För del innebär regleringen att har att prövaverkställighetsfrågan såväl i det första som i det andra stadiet, vare sigprövningen sker på sökandens eller gäldenärens begäran, medan överprövningen idet tredje stadiet ankommer på högsta domstolen.Konventionsstaterna har stannat för olika lösningar i frågan om valet avexekvaturdomstolar. De flesta, bland dem och , har lagt deninledande prövningen på lokal domstol och det andra ledet avexekvaturförfarandet på överordnad instans. Fem länder -- förutom --har valt att låta samma domstol ha hand om förfarandet i både det första ochdet andra skedet.Konventionsstaterna skall underrätta depositarien, schweiziska federalarådet, om de lagändringar som konventionsstaterna vidtar med avseende på bl.a.förteckningarna över de utsedda exekvaturmyndigheterna (artikel VI i Protokollnr 1). Av sistnämnda bestämmelse framgår således att konventionsstaternaensidigt kan besluta om ändringar i fråga om de utvalda exekvaturdomstolarna.Det är enbart exekvaturprövningen som regleras i , inteverkställigheten som sådan. För denna gäller således den nationellalagstiftningen. Detta innebär för del att kronofogdemyndighetenhandhar verkställigheten enligt bestämmelserna i utsökningsbalken.I konventionen finns särskilda regler om att erkännande ellerverkställighet av utländska domar får vägras i vissa fall, bl.a. omerkännande eller verkställighet skulle strida mot grunderna för rättsordningen(ordre public) i den stat där domen görs gällande.Regeringen föreslår i propositionen att skall tillträdaLuganokonventionen med reservation dock för en bestämmelse i Protokoll nr 1 sominnebär att handlingar kan sändas för delgivning mellan konventionsländerna påtjänstemannanivå. Vidare föreskrivs att konventionen i sin helhet skallinförlivas med svensk rätt genom inkorporering i en särskild lag. Den valdalagstiftningsmetoden innebär att det i en särskild lag föreskrivs attkonventionstexten skall gälla som svensk lag. Lagförslaget innehåller ocksåvissa kompletterande föreskrifter. Sålunda föreslås bl.a. att vidden inledande exekvaturprövningen skall bestå av en lagfaren domare. Iförslaget finns också en bestämmelse om att en domare som handlagt ett mål iförsta stadiet är jävig att handlägga mål om samma sak i det andra stadiet.Propositionen innehåller även förslag till den ytterligare lagstiftning somkrävs för att skall kunna tillträda konventionen samt förslag tillvissa särskilda ändringar nordiska verkställighetslag.I motion L17 av m.fl. (nyd) kritiseras den lösning som ikonventionen valts för vidkommande i fråga om exekvaturmyndigheter.Motionärerna anser att man inte bör frångå den normala instansordningen. Sveahovrätt bör därför inte pröva verkställighetsfrågan i såväl första som andraskedet utan den inledande prövningen bör ankomma på tingsrätt vars avgörandesedan kan överklagas till hovrätt. Alternativt anser motionärerna attStockholms tingsrätt kan anförtros prövningen i första skedet.Som påpekas i propositionen saknar svensk rätt i stor utsträckning regler omdomstols internationella behörighet på privaträttens område. I den mån sådanaregler finns bygger de ofta på internationella åtaganden inom vissaspecialområden såsom atomansvarighet, transport och patent. Även i frågor omerkännande och verkställighet av domar i internationella förhållanden är detsvenska regelsystemet ofullständigt. Utländska domar kan således verkställas iSverige endast i begränsad utsträckning och möjligheterna till verkställighetutomlands av svenska domar är på motsvarande sätt begränsade. I sompräglas av en ökad internationalisering vad gäller bl.a. handel och personersrörlighet får det enligt utskottets mening anses värdefullt att enharmonisering av reglerna om domstols behörighet kan ske och att det skapasförutsättningar för att avgöranden som meddelats i ett land generellt kanverkställas i andra stater. Av särskild betydelse för frågan om godkännande avLuganokonventionen är att förhandlingarna om ett europeiskt ekonomisktsamarbetsområde, EES, har utgått från att EG- och EFTA-staterna skulle kommaatt tillträda . En direkt koppling mellan EES-förhandlingarnaoch har exempelvis gjorts på området för produktansvar.Under förhandlingarna har sålunda den regel i EG-direktivet om produktansvarsom handlar om importörens ansvar uppmärksammats. Bakgrunden härtill ärEFTA-ländernas önskemål att få till stånd ett konkurrensneutralt system förimportörsansvaret vid handel EFTA-länderna sinsemellan och mellan EG- ochEFTA-länderna. innebär att importörens produktansvar vid importmellan ett EFTA-land och EG eller EFTA-länder sinsemellan inte skall gälla iförhållandet mellan sådana stater som ratificerat i denutsträckning som en dom till den skadelidandes fördel på grundval avkonventionen blir verkställbar mot den som har tillverkat produkten eller somhar importerat den till EES-området. EG:s direktiv om produktansvar harinförlivats med svensk rätt i produktansvarslagen (prop. 1990/91:197, bet.1991/92:LU14, SFS 1992:18) som avses träda i kraft den 1 januari 1993.Med det anförda tillstyrker utskottet att tillträderLuganokonventionen och har inte någon erinran mot att konventionen införlivasmed svensk rätt genom inkorporering.När det gäller den i motionen aktualiserade frågan om valet för svensktvidkommande av exekvaturmyndigheter i kan utskottet haförståelse för motionärernas uppfattning att olika domstolar bör ha hand omexekvaturförfarandet i det första resp. det andra stadiet. Vad som emellertidtalar mot att nu ompröva valet av exekvaturdomstolar för del enligtLuganokonventionen är att den i propositionen förordade lösningen står iöverensstämmelse med den ordning som redan gäller för exekvaturförfarandetenligt andra verkställighetskonventioner som tillträtt. mening är det dock motiverat att en utvärdering av de för- ochnackdelar som är förknippade med de föreslagna svenska reglerna omexekvaturförfarandet kommer till stånd efter det att konventionen varit i kraften tid. I propositionen förutskickas också att en sådan utvärdering skall skeoch att en omprövning av valet av exekvaturmyndigheter därvid kan komma attgöras. Någon vidare åtgärd med anledning av motionen är därför intepåkallad, och utskottet avstyrker bifall till motion L17.Utöver det anförda föranleder förslagen i propositionen inte några uttalandenfrån utskottets sida. Utskottet tillstyrker således att lagförslagen antas. beträffande Luganokonventionenatt riksdagendels godkänner den i antagna konventionen omdomstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område medden reservation som har angetts i propositionen,dels antar regeringens förslag till1. lag med anledning av tillträde till ,2. lag om ändring i sjölagen (1891:35 s.1),3. lag om ändring i lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet avdomar som meddelats i ,4. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282),5. lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet avnordiska domar på privaträttens område,6. lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet avösterrikiska domar på privaträttens område,7. lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande ochhandräckning,2. beträffande exekvaturdomstolaratt avslår motion 1991/92:L17.Stockholm den 14 maj 1992På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), (), PerStenmarck (m), (), (), (), (), (), (), RichardUlfvengren (nyd), (), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet.I proposition 1991/92:128 framlagt lagförslag