bet · GF01JuU9 · 1992-02-11 00:00:00 — Regional ledningsorganisation inom polisen I proposition 1991/92:52 har regeringen ()hemställt att godkänner i propositionen föreslagnariktlinjer för den regionala ledningsorganisationen inompolisen. 1991/92:Ju6 av m.fl. (fp, m, kds) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om lokalisering av Östergötlandslänspolismästare till Norrköping.1991/92:Ju7 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lokaliseringen av länspolismästaren tillNorrköping.1991/92:Ju207 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen i enlighet med proposition 1991/92:52 beslutarlokalisera den regionala polisledningen i tillLinköping. InledningLänsstyrelsen är högsta polisorgan i länet. För närvarandefinns två olika organisationsmodeller för ledning avpolisverksamheten på regional nivå. Den ena,länspolischefsmodellen, tillkom i samband med förstatligandet avpolisen . Den andra, länspolismästarmodellen, infördesförsta gången och är genomförd i åtta län.Frågor om den regionala polisverksamhetens uppgifter ochorganisation behandlades av polisutredning ibetänkandet SOU 1979:6 Polisen. Utredningen förordade (s. 224)att länspolischefen skulle förena sin befattning på regionalnivå med chefskapet för ett stort polisdistrikt inom länet(länspolismästarmodellen); i princip borde detta vara distrikteti residensstaden. förslag behandlades iproposition 1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildning ochorganisation m.m., den s.k. princippropositionen. I denpropositionen förordade departementschefen (s. 99) attlänspolismästarmodellen skulle införas för Stockholmsområdet.Vid riksdagsbehandlingen av propositionen anfördejustitieutskottet (JuU 1980/81:24, s. 13) bl.a. att förslagen ipropositionen i princip var väl ägnade att höja effektivitetenoch undanröja oklarheterna i organisationen. Utskottet, somställde sig bakom förslaget att införa länspolismästarmodellen iStockholmsområdet, förordade denna lösning även för län. Beträffande anförde utskottet atterfarenheterna från den nya regionala organisationen i de bäggestorstadslänen borde avvaktas. När det gällde länifrågasatte utskottet om en ordning med en länspolischef och tvåpolisdistrikt kunde vara ändamålsenlig; enligt utskottet bordeorganisationen för övervägas.Genomförandet av beslutade reformer på grundval av den nyssnämnda princippropositionen angående polisens uppgifter,organisation och utbildning m.m. uppdrogs åt 1981 årspolisberedning som genom tilläggsdirektiv (dir. 1983:68) fick iuppdrag att lägga fram förslag till en regionalpolisorganisation. Enligt tilläggsdirektiven skulle beredningenlän för län pröva förutsättningarna för att i hela landetgenomföra en organisation i överensstämmelse medlänspolismästarmodellen. Beredningen, som redovisade sinaställningstaganden i betänkandet (Ds Ju 1984:11) Den regionalapolisorganisationen -- länspolischefsalternativet ellerlänspolismästarmodellen, förordade bl.a. attlänspolismästaralternativet skulle införas även i län.Fördelen med att den regionala ledningsfunktionen förenades medchefskapet över den resursstarkaste polismyndigheten i länet varenligt beredningen störst i fråga om utövandet av ledningen avden permanent organiserade regionala verksamheten. Även när detgällde övriga på ankommande lednings- ochsamordningsuppgifter var enligt beredningen emellertid ettsammanslaget regionalt och lokalt chefskap förenat med fördelar.Länspolismästarmodellen erbjöd också enligt beredningen fördelarnär det gällde möjligheterna för den regionala chefen att idenna sin egenskap fullfölja sina operativa funktioner. Attlänspolismästaren i normalfallet skulle komma att direkt förfogaöver merparten av regionens polisresurser borde också stärkalänspolismästarens ställning i samverkanssituationer ochrent allmänt skapa förutsättningar för en ökad effektivitet.Länspolischefsalternativets fördelar var, framhöll beredningen,att detta bättre tillgodosåg de regionala inspektions- ochtillsynsuppgifterna samt samarbetet mellan den regionala chefenoch olika organ. Även när det gällde frågor ompolisväsendets anknytning till annan samhällsverksamhet låglänspolischefsalternativet enligt beredningen närmast tillhands. Från skilda utgångspunkter, såväl sakliga som ekonomiska,fann beredningen vid en samlad bedömning attlänspolismästarmodellen var att föredra som typlösning. Motbakgrund av sitt uppdrag prövade beredningen län för län fråganom den regionala organisationen. Beredningen stannade för attförorda att länspolismästarmodellen skulle införas också iUppsala län, , och län.Förslag till riktlinjer för en reform av polisväsendetförelades i proposition 1983/84:89 om polisensorganisation, m.m. I propositionen, som byggde påpolisberedningens förslag, föreslogs bl.a. attlänspolismästarmodellen skulle införas även i län.Justitieutskottet (JuU 1983/84:16) ställde sig bakom förslaget ipropositionen. följde utskottet.Länspolismästarmodellen infördes iStockholms län, samt län.Frågan om ett införande av länspolismästarmodellen i helalandet togs upp budgetproposition (prop. 1985/86:100,bil. En utgångspunkt var att länspolismästarmodellen utgören mera direkt och effektivt verkande ledningsfunktion för deregionala frågorna; även den förstärkta lokala anknytningen avpolisverksamheten talade med styrka för länspolismästarmodellen.Departementschefen ansåg att länspolismästarmodellen bordegenomföras i hela landet men först efter det att ytterligareerfarenheter vunnits av modellen. Han ansåg i likhet medpolisberedningen att länspolismästarmodellen borde införas iytterligare ett begränsat antal län, i första hand länmen även i län, , ochVärmlands län.Justitieutskottet anförde vid behandling av propositionen (JuU1985/86:19 s. 13) bl.a. att erfarenheterna från de län därlänspolismästarmodellen hade införts måste tillmätas särskildvikt när det gällde att finna de mest ändamålsenliga lösningarnai fråga om den regionala polisorganisationen. Ett allmäntställningstagande till frågan om en fortsatt reform av landetsregionala polisverksamhet borde enligt utskottet anstå några årtill dess att tillräcklig erfarenhet hade vunnits av den nyalänspolismästarmodellen. Utskottet ansåg dock inte attställningstagandet till frågan om en ändrad regionalpolisorganisation för enskilda län där skäl för en ändring redankunde anföras borde avvaktas. Utskottet godtog därvid förslagetom en ny regional organisation i , län,, och län.Länspolismästarmodellen infördes i , länoch , i län den 1 juli 1987och i den 1 juli 1988.Den regionala polisorganisationens roll i framtidenbehandlades i proposition /90:155 om förnyelse inom polisen.Vid riksdagsbehandlingen av propositionen uttaladejustitieutskottet (1990/91:JuU1 s. 21) beträffandelänspolismästarmodellen särskilt att modellen hade fungerat väldär den införts och att det därför fanns anledning överväga attinföra denna modell också för övriga län. Vid behandlingen avkompletteringspropositionen uttalade sig pånytt för en övergång till länspolismästarmodellen (prop.1990/91:150, FiU37, JuU4y).Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att en enhetlig ledningsorganisationpå regional nivå införs inom polisen. Förslaget innebär att dens.k. länspolismästarmodellen, som finns i åtta län,införs generellt. Länspolismästarmodellen bygger på attden regionala polischefen är chef för en avpolismyndigheterna i länet. Den i övriga län tillämpade s.k.länspolischefsmodellen innebär att den regionala polischefeningår organisatoriskt i länsstyrelsen.Förslagen medför ingen ändring av ställning somhögsta polisorgan i länet.Den nya organisationen föreslås träda i kraft den 1 juli 1992.Utskottets övervägandenRegional ledningsorganisation inom polisenSom framgår ovan har utskottet tidigare ställt sig positivttill att länspolismästarmodellen införs i hela landet. Utskottetkan konstatera att denna ledningsorganisation fungerat väl inomde län där den tillämpats. Anledning saknas därför att avvaktaytterligare innan länspolismästarmodellen införs i samtliga län.Utskottet kan således godkänna de i propositionen föreslagnariktlinjerna för den regionala ledningsorganisationen inompolisen. Det sagda gäller dock inte frågan om lokalisering avlänspolismästarna, vilken påkallar särskilda överväganden.Lokalisering av länspolismästarnaLänspolismästarna är, i de län där sådana förekommer ,stationerade i respektive läns residensstad som i samtliga fallär centralort för den största polismyndigheten i länet. Bland delän där den nya ordningen nu skall införas finns några därlänsstyrelsen inte är belägen i den största polismyndighetensdistrikt. Detta gäller , ,, och . Ipropositionen anförs att det vid en övergång tilllänspolismästarmodellen blir nödvändigt att, när det gällerdessa län, ta ställning till om länspolismästaren skall varachef för det polisdistrikt där är belägen ellerför det distrikt där den största polismyndigheten finns. Ipropositionen anför regeringen vidare (s. 25 f).Argument kan anföras till stöd för bägge lösningarna. Attlänspolismästaren utövar sin regionala funktion pålänsstyrelsens vägnar talar för en lokalisering tillresidensstaden. En sådan lokalisering underlättar givetviskontakterna både med och med andra regionala organsom är lokaliserade till samma ort. Däremot talar vikten av attlänspolismästaren disponerar effektiva ledningsorgan och enutbyggd polisiär organisation i övrigt inom sin egen myndighetför att denne bör vara chef för den största polismyndigheten ilänet.Vid bedömning av denna fråga bör särskild vikt fästas vid attlänspolismästaren förfogar över resurser, med varshjälp en effektiv regional verksamhet kan utövas. Det gällernaturligtvis i första hand funktioner för den regionalaledningen och för sådan operativ verksamhet som bedrivsregionalt, t.ex. av regionala trafikavdelningar eller avregionala kriminalrotlar. Det kan dock även vara fråga omresurser för att stödja andra polismyndigheter genompolisförstärkning eller på annat sätt. Att länspolismästarenomedelbart förfogar över en större sammanhållen polisstyrka inomlänet utgör en förutsättning för att fullt ut kunna uppnå deorganisatoriska och operativa fördelar somlänspolismästarmodellen erbjuder.Naturligtvis är det också viktigt att länspolismästaren hargoda kontakter med och andra regionala organ iresidensstaden. Dessa kontakter behöver emellertid inte alltidske i form av personliga sammanträffanden utan kan, åtminstone imera rutinmässiga frågor, ofta ske enklare och snabbare påtelefon eller med andra telekommunikationer. Den olägenhet somkan ligga i att länspolismästaren och i vissa fall andrabefattningshavare med regionala uppgifter då och då måste begesig till residensstaden för att delta exempelvis i sammanträdenpå är inget avgörande hinder mot en lokaliseringav länspolismästarna som har stora verksamhetsmässiga fördelar iövrigt.Det anförda leder enligt propositionen till attlänspolismästarna -- i de undantagsfall det här gäller -- iprincip bör lokaliseras till den största polismyndigheten ilänet. Detta innebär att länspolismästaren kommer attlokaliseras, i till , i Älvsborgslän till , i till och iVästernorrlands län till . När det gäller Östergötlandslän anser regeringen dock att avsteg bör göras från dennaprincip genom att länspolismästaren lokaliseras till Linköping.Polisstyrkan i är visserligen större än den iLinköping, konstaterar regeringen, men anför att skillnaden inteär så stor att den motiverar en omlokalisering av den regionalapolisledningen.I motionerna Ju6 och Ju7 yrkas att länspolismästaren iÖstergötland skall lokaliseras till . Motionärernaanser att principen om att länspolismästaren bör lokaliserastill den största polismyndigheten i länet skall tillämpas även iÖstergötlands län med hänsyn framför allt till att Norrköpingspolisdistrikt är större än . I motionJu207 yrkas bifall till propositionens förslag i denna del.Vid ställningstagandet till frågan om länspolismästarnasgeografiska lokalisering kan utskottet ställa sig bakomregeringens ovan redovisade argumentering för bedömningen avdenna fråga. Utskottet anser emellertid för sin del attlänspolismästaren bör lokaliseras till den störstapolismyndigheten inom länet om inte några särskilda skäl talardäremot. Härav följer att länspolismästarna i de län därresidensstaden är centralort för den störstapolismyndigheten i länet skall lokaliseras till denna stad.Beträffande de län där residensstaden inte ärcentralort för den största polismyndigheten i länetöverensstämmer utskottets uppfattning med regeringens såvittavser lokaliseringen av länspolismästaren, i läntill , i till , i läntill och i till . När detgäller gör emellertid utskottet en annanbedömning än regeringen. Av organisationsplaner daterade den 1juli 1991 framgår att det vid finns 249polismanstjänster och 79 administrativa tjänster, medan det iNorrköpings polisdistrikt finns 302 polismanstjänster och 105administrativa tjänster. Vid beaktande av samma utgångspunkterför bedömningen som beträffande övriga län kan utskottet inte,med hänsyn till skillnaderna i storleksförehållanden mellan deaktuella distrikten, finna några vägande skäl att beträffandeÖstergötlands län frångå principen om lokalisering avlänspolismästaren till den största polismyndigheten i länet.Länspolismästaren i bör således placeras iNorrköping. Vad utskottet nu med bifall till motionerna Ju6 ochJu7 anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna. I detta ställningstagande ligger att utskottet avstyrkerbifall till motion Ju207. beträffande regional ledningsorganisation inom polisenatt godkänner de i propositionen föreslagnariktlinjerna för den regionala ledningsorganisationen inompolisen, utom såvitt avser lokaliseringen av länspolismästarna,2. beträffande lokalisering av länspolismästarnaatt dels godkänner de i propositionen föreslagnariktlinjerna utom såvitt gäller , delsbeträffande med bifall till motionerna1991/92:Ju6 och 1991/92:Ju7 samt med avslag på motion1991/92:Ju207 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet har anfört om lokalisering till Norrköping.res. (nyd)den 11 februari 1992På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit: (), (), (), (), IngbrittIrhammar (c), (), (), LiisaRulander (kds), (nyd), (),(), (), () ochKent (). Lokalisering av länspolismästarnaKarl (nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Vid ställningstagandet" och på s. 6 slutar med "motionJu207" bort ha följande lydelse:Vid ställningstagandet till frågan om länspolismästarnasgeografiska lokalisering kan utskottet ställa sig bakomregeringens ovan redovisade argumentering för bedömningen avdenna fråga. Utskottet anser således att länspolismästaren iprincip bör lokaliseras till den största polismyndigheten ilänet. Det sagda leder till att utskottet anser attlänspolismästarna skall lokaliseras, i tillEskilstuna, i till , i tillSkövde och i till . När det gällerÖstergötlands län hyser utskottet uppfattningen att här liksom idet stora flertalet fall länspolismästaren bör lokaliserastill residensstaden d.v.s. . Utskottet kan såledesgodkänna de i propositionen föreslagna riktlinjerna för denregionala ledningsorganisationen inom polisen även såvitt avserlokalisering av länspolismästarna. Det sagda innebär attutskottet tillstyrker bifall till motion Ju207 samt avstyrkerbifall till motionerna Ju6 och Ju7.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande lokalisering av länspolismästarnaatt med bifall till motion 1991/92:Ju207 och medavslag på motionerna 1991/92:Ju6 och 1991/92:Ju7 godkänner de ipropositionen föreslagna riktlinjerna beträffande lokaliseringav länspolismästarna.