bet · GG01KU4 · 1992-11-05 00:00:00 — Detta innebar bl.a. krav på kyrkobokföringi kommunen och uteslutning av ledande kommunala tjänstemän ochlandshövding, länsdirektör eller avdelningschef vidlänsstyrelse.Konstitutionsutskottet (1976/77:25) tillstyrkte propositionensförslag i denna del och anförde bl.a. att av principiella skälborde samma valbarhetsvillkor gälla för de förtroendevaldarevisorerna som för andra förtroendeuppdrag. Utskottet angav idetta sammanhang att det till särskilt övervägande tagit uppfrågan om speciella valbarhetsvillkor borde införas förrevisorerna för att göra det möjligt för t.ex. vissachefstjänstemän hos att väljas till revisorer,vilket dittills hade varit möjligt och också skett i vissa fall.Vid behandlingen av förarbetena till den nya kommunallagen(prop. 1990/91:117) ansåg (1990/91:KU38)vad gällde propositionens förslag om revisorernas uppgifter, atten komplettering borde ske med en föreskrift om att revisorernasgranskningsarbete skall ske i den omfattning som följer av godrevisionssed. Detta var enligt utskottets mening naturligt medhänsyn till att den nya lagen kommer att innehålla ett krav pågod redovisningssed. Utskottet ville framhålla att godrevisionssed inte är något en gång för alltid fastslagetbegrepp, utan att det förändras över tiden. Det ansågsväsentligt att det tillämpas på ett sätt som tar hänsyn till denkommunala sektorns särart, bl.a. att revision utövas avförtroendevalda revisorer och under offentlig insyn.Propositionens förslag om att slopa valbarhetshindret förlandshövdingar och vissa andra länsstyrelsetjänstemäntillstyrktes av utskottet. följde utskottet.Utskottets bedömningKommunal revision utövas av förtroendevalda revisorer ochunder offentlig insyn. Vid valet av revisorer ochrevisorsersättare har fullmäktige den valfrihet som framgåttovan. Vid behov kan sakkunskap tillföras genom att kommunenanlitar någon form av fackrevision. Mot bakgrund av det anfördafinner inte utskottet att det finns anledning att ikommunallagen införa en sådan föreskrift om auktoriserad revisorsom yrkas i motionen. Motion K610 avstyrks därför.2.10 Enhetliga regler för barnomsorgMotionenI motion 1991/92:K408 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lika behandling inom barnomsorgen.I motionen anförs att ett viktigt krav på barnomsorg med annanhuvudman än en kommun är att samma regler till skydd för denenskilde måste gälla. Enligt motionen blir konsekvensernaorimliga om familjer med barn i olika barnomsorgsformerbehandlas olika.Enligt motionen måste regler för likabehandling, offentlighet,sekretess och möjlighet till insyn av ombudsmäninföras före överflyttning av barnomsorgsverksamhet frånkommuner till enskilda huvudmän. Motionärerna anser attregeringen bör föranstalta om en utredning av dessa viktigarättssäkerhetsfrågor och att utredningen bör påbörjas skyndsamt.BakgrundI 69 § socialtjänstlagen (SoL) anges att en enskild personeller sammanslutning som vill inrätta ett hem för vård ellerboende skall söka tillstånd hos . Inom ramen fördet s.k. frikommunförsöket kan tillståndsfrågan i ställetavgöras av en kommun. För personal vid sådant hem för vård ellerboende finns i paragrafens tredje stycke en särskild regel omtystnadsplikt. Den som är eller har varit verksam i ett sådanthem får inte obehörigen röja vad han därvid erfarit om enskildaspersonliga förhållanden.Enskilda daghem, deltidsgrupper och fritidshem -- oavsett ivilken form de bedrivs -- räknas som hem för vård eller boendeenligt socialtjänstlagen.I 70 § SoL sägs att om något missförhållande råder vid ett vård eller boende skall förelägga ledningenför hemmet att avhjälpa missförhållandet. Om missförhållandet ärallvarligt och föreläggande inte efterkoms, fårlänsstyrelsen förbjuda fortsatt verksamhet.En anmälningsplikt stadgas i 71 § SoL. Myndigheter varsverksamhet berör barn och ungdom är skyldiga att genast tillsocialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får kännedom omnågot som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till enunderårigs skydd.Socialstyrelsen har utfärdat bindande föreskrifter samtallmänna råd om enskilda förskolor och fritidshem.Föreskrifterna reglerar vilka som kan få tillstånd att bedrivaförskole- och fritidsverksamhet.Kommunen ansvarar för utbyggnad och utformning av förskole-och fritidshemsverksamheten. I kommunens barnomsorgsplan skallanges dels behov av förskole- och fritidshemsverksamhet inomkommunen, dels på vilket sätt detta behov skall tillgodoses.Riksdagen beslutade om riktlinjer förstatsbidrag till barnomsorg i form av daghem och fritidshem somdrivs av annan än en kommun (prop. 1991/92:65, SoU12, rskr. 85).Villkoren för statsbidrag till kommunerna för barnomsorgändrades så att verksamhet i form av daghem och fritidshem somdrivs av annan än en kommun underlättas. Förutom vissa generellakrav för bidrag -- att verksamheten bedrivs fortlöpande, attbarnen är inskrivna och att det finns en överenskommelse medföräldrarna om barnens vistelsetider -- skall somförutsättningar bl.a. gälla att tillstånd att inrätta daghemmeteller fritidshemmet skall finnas enligt 69 § socialtjänstlagenoch att kommunen skall ha beslutat att verksamheten skall ingå ikommunens barnomsorgsplan.Enligt propositionen är det regeringens mål att statsbidragskall lämnas också för privata familjedaghem, deltidsgrupper ochöppna förskolor. En sådan vidgning förutsätter dock enligtpropositionen ytterligare överväganden, och socialministernuppgav att han avser att återkomma till dessa frågor i ettsenare sammanhang.Vid behandlingen av propositionen avstyrkte socialutskottetbl.a. två motioner (s) angående rättssäkerhetsfrågor m.m. inombarnomsorg i enskild regi. I den första begärdes bl.a. enöversyn av vilket lagstöd som krävs för att garantera barnensrättssäkerhet när kommunerna lämnar över barnomsorgsverksamhettill andra huvudmän. I den andra begärdes en översyn av deenskilda huvudmännens rättsstatus inom den alternativabarnomsorgen. Vidare avstyrkte utskottet en motion (c) i vilkenbegärdes ett tillkännagivande till regeringen om vikten av attklargöra de civil-, skatte- och offentligrättsliga effekterna avnu gällande regler för personalkooperativa daghem.Socialutskottet anförde att verksamheten vid enskildaförskolor och fritidshem står under offentlig kontroll ochomfattas av bestämmelser i socialtjänstlagen och med stöd däravi socialtjänstförordningen och bindandeföreskrifter på området. Utskottet pekade vidare på attSocialtjänstkommittén har i uppdrag att se över bl.a.tillstånds- och tillsynsfrågor som rör enskild barnomsorg ochatt skulle uppmärksamma kommunalaentreprenader på bl.a. barnomsorgens område samt attbeskattningen av ideella föreningar ses över av . Utskottet, som förutsatte att ävenfrågor angående sekretess och individens rättssäkerhet tas upptill bedömning i , ansåg inte att någonytterligare översyn av lagstiftningen när det gäller enskildbarnomsorg var motiverad. De socialdemokratiskaledamöterna ansåg i reservation att regeringen borde geSocialtjänstkommittén i tilläggsdirektiv att även utredavilket lagstöd som krävs för att rättssäkerhet, sekretess ochlikabehandlingsprinciper skall garanteras inom enskildbarnomsorg. följde utskottet.Riksdagen ställde sig bakom den inriktning av socialpolitikensom redovisades budgetproposition. betänkande (1991/92:SoU15) framgick attregeringen övervägde att precisera gällande bestämmelser isocialtjänstlagen beträffande barnomsorg i anslutning till attett nytt system för statsbidrag till kommunerna infördes.Riksdagen har beslutat (prop. 1991/92:150, FiU29,rskr. 345) att slopa statsbidraget till barnomsorgoch i stället inordna detta i ett generellt statsbidrag tillkommunerna. För att säkerställa ett tillräckligt stöd tillenskilda alternativ och skapa förutsättningar för attefterfrågan på barnomsorg utanför hemmet skall tillgodoseskrävdes enligt socialministern (se proposition 1991/92:150 bil.II:2 s. 107) en utvidgad lagreglering av kommunernas ansvar pådetta område. Regeringen hade därför för avsikt att återkommatill med förslag om en utvidgadlagreglering jämte ett förslag till vårdnadsbidrag.I regeringsförklaringen sägs bl.a. attfrågan om tidigare aviserade ändringar rörande barnomsorgen isocialtjänsten bereds vidare genom bl.a. överläggningar medKommunförbundet och med beaktande av de samhällsekonomiskaeffekterna.Socialtjänstkommittén tillkallades av regeringen (dir. 1991:50). Kommittén skall göra en allmän översyn avsocialtjänstlagen, och denna översyn skall bl.a. innefatta enutvärdering av socialtjänstlagens tillämpning och syfta till atttydligare avgränsa och klargöra uppgifter ochansvarsområden.I kommittédirektiven anför föredragande statsrådet bl.a. attdet är angeläget att inrikta översynen mot vissa huvudområden,av vilka ett är tillsyn, uppföljning och utvärdering.Beträffande detta område anförs i direktiven bl.a. att detmarkanta inslaget av privata vårdgivare inom vården av barn,ungdomar och missbrukare motiverar bl.a. en översyn av de reglersom finns för tillstånd och tillsyn av verksamheten. Enligtdirektiven bör kommittén överväga innehållet i och formerna förtillsynen av såväl den kommunala som de privatavårdgivarnas verksamhet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åtfrågan om vilka villkor som bör vara förenade med tillstånd attdriva hem för vård eller boende och hur tillsynen över hemmenbör vara utformad. Kommittén bör vidare överväga vilkenuppföljning och utvärdering som bör ske och hur detta arbete kanunderlättas och stärkas. Kommittén bör i dessa delar inhämtasynpunkter från pågående arbete med tillsyns-,uppföljnings- och utvärderingsfrågorna.I kommitténs uppdrag ingår också att överväga hurbestämmelserna om anmälningsskyldighet i 71 § SoL bör varautformade. har vid behandlingen av prop. 1989/90:28 omvård i vissa fall av barn och ungdomar framfört som sin mening,att när det gäller den anmälningsskyldiga kretsen det börövervägas -- särskilt beträffande privatpraktiserandeyrkesutövare -- om inte kretsen bör utvidgas (1989/90:SoU15,rskr. En motionär (s) hade bl.a. ansett att det i SoLborde tas in bestämmelser om anmälningsskyldighet för privataoch kooperativa verksamheter som angår barn.Kommitténs arbete skall enligt direktiven vara slutfört senastvid utgången av år 1993.Konkurrenskommittén (C 1989:03) fick i tilläggsdirektiv (dir.1991:41) i uppdrag att närmare överväga vissa frågor omförstärkt konkurrens i verksamhet. Kommittén haröverlämnat betänkandet (SOU 1991:104) Konkurrensen inom denkommunala sektorn.Vad gäller barnomsorgen anförs i betänkandet (s. 213 ff.)bl.a. att om kommunen inte är huvudman för ett daghem eller ettfritidshem bör tillstånd enligt 69 § socialtjänstlagen även iframtiden krävas. Tillståndsprövningen bör i detta fall göras avlänsstyrelsen och innefatta en kvalitativ bedömning, inte enbehovsbedömning. Om ett daghem eller ett fritidshem drivs påentreprenad och kommunen är huvudman för verksamheten anses atttillstånd enligt 69 § SoL inte behövs. I detta fall är detkommunen som är ansvarig för verksamheten, ochkvalitetsaspekterna bör i stället regleras i entreprenadavtalet.Med hänvisning till att kommer att i ettvidare sammanhang ta upp frågan om behovet av kommunalabarnomsorgsplaner och utformningen av tillståndsreglerna harkommittén inte redovisat några förslag tillförfattningsändringar.Regeringen har till överlämnatproposition 1992/93:43 Ökad konkurrens i verksamhet. Ipropositionen föreslås ändringar i socialtjänstlagen, hälso- ochsjukvårdslagen, tandvårdslagen och lagen om försöksverksamhetmed primärvård. Förslagen syftar till att öka inslagetav konkurrens i den kommunala verksamheten.Lagrådet har i yttrande väckt frågan om det behövs effektivareregler om sekretess och tystnadsplikt för anställda som fallerutanför den i 1 kap. 6 § sekretesslagen angivna personkretsen.Enligt Lagrådets mening talar åtskilligt för detta. Det synesdärför enligt Lagrådet motiverat att en översyn avsekretesslagstiftningen med denna inriktning kommer till stånd.Något hinder mot att genomföra de remitterade lagförslagen innanen sådan översyn slutförts kan dock enligt lagrådet inte ansesföreligga.I propositionen anförs bl.a. att regeringen i en lagrådsremissmed förslag till ny lag om stöd och service till vissafunktionshindrade m.m. lagt fram förslag om ändringar isocialtjänstlagen som bl.a. innebär att tystnadsplikt införs förden som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedrivenenskild verksamhet som avser insatser enligt socialtjänstlagen.Bakgrunden till förslaget i denna del anges vara Lagrådetssynpunkter på behovet av effektivare regler om sekretess ochtystnadsplikt för anställda som faller utanför den i 1 kap. 6 §sekretesslagen angivna personkretsen.Det kan i sammanhanget även nämnas att i den under punkt 2.1nämnda anges att överförandetav verksamhet från nämndförvaltning till bolag eller privataeller kooperativa entreprenadformer reser en rad frågor om bl.a.insyn, sekretess och demokratisk styrning. Kommittén bör enligtdirektiven lägga fram förslag till regler som säkerställer insynoch kontroll för kommuninvånarna när kommunens verksamhetbedrivs genom hel- eller delägda bolag eller i privat ellerkooperativ regi.Utskottets bedömningUtskottet utgår från att de rättssäkerhetsfrågor inombarnomsorgsverksamheten, bl.a. rörande offentlighet ochsekretess, som motionen aktualiserar, kommer att behandlas inomdet arbete som sker i . Av redovisningen framgår att regeringeni lagrådsremiss föreslagit ändring av socialtjänstlagensbestämmelser om tystnadsplikt, så att dessa skall omfattaverksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet somavser insatser enligt socialtjänstlagen. Mot bakgrund av detanförda finner inte utskottet att det föreligger något behov aven sådan utredning som yrkas i motionen. Motion K408 avstyrksdärför.2.11 vårdnadsersättningMotionenI motion 1991/92:K605 av och ()yrkas att hos regeringen begär förslag om utvidgningav den kommunala kompetensen så att det klarläggs att kommunerhar rätt att utge vårdnadsersättning till småbarnsföräldrar.Motionärerna pekar på att nuvarande regering ibudgetpropositionen har angett dels att en betydande valfrihetinom barnomsorgen skall komma till stånd, dels att det kommunalasjälvstyret skall öka. Dessutom har aviserats att en statligvårdnadsersättning skall införas . De anförvidare att även med den statliga vårdnadsersättningen genomfördkräver den kommunala självstyrelseprincipen att kommunernadessutom, om det bedöms motsvara det lokala behovet, äger rättatt utge en ersättning.BakgrundFrågan huruvida vårdnadsersättning är förenlig med dekommunala kompetensbestämmelserna har vid olika tillfällenprövats genom kommunalbesvär, varvid domstolarna ansettdetta ej vara fallet.Utskottet har behandlat motionermed samma innebörd som den nu aktuella (se KU 1982/83:21, KU1984/85:6, KU 1985/86:15, 1989/90:KU3 och 1990/91:KU3).Utskottet har därvid avvisat framförda förslag om ändringar ilagstiftningen som möjliggör införandet av vårdnadsersättning.Vid behandling av ytterligare två motioner med samma krav underriksmötet /91 (1990/91:KU38) vidhöll utskottet sin tidigareuppfattning och avstyrkte motionerna. Utskottet erinrade då omatt det i proposition 1990/91:117 Ny kommunallag redovisade --och av utskottet tillstyrkta -- förslaget om ett lagfästande avvissa av de grundläggande kompetensprinciperna på det kommunalaområdet inte syftat till någon ändring av gällande rättsläge. Ireservation (m och c) delades motionärernas uppfattning att detvar angeläget att de hinder som synes föreligga i fråga omkommuns rätt att utge vårdnadsersättning genom lagstiftning blirundanröjda. följde utskottet.Riksdagen ställde sig bakom den inriktning av socialpolitikensom redovisades budgetproposition. betänkande (1991/92:SoU15) framgick attregeringen övervägde att precisera gällande bestämmelser isocialtjänstlagen beträffande barnomsorg i anslutning till attett nytt system för statsbidrag till kommunerna infördes.Riksdagen har beslutat (prop. 1991/92:150, FiU29,rskr. 345) att statsbidraget till barnomsorg slopas fr.o.m. år1993 och inordnas i ett generellt statsbidrag till kommunerna.För att säkerställa ett tillräckligt stöd till enskildaalternativ och skapa förutsättningar för att efterfrågan påbarnomsorg utanför hemmet skall tillgodoses krävdes enligtsocialministern (se prop. 1991/92:150 bil. II:2 s. 107) enutvidgad lagreglering av kommunernas ansvar på detta område.Regeringen hade därför för avsikt att återkomma till riksdagenunder med förslag om en utvidgad lagreglering jämteett förslag till vårdnadsbidrag.I regeringsförklaringen betonades attfamiljepolitiken skall främja både valfrihet och jämställdhetmellan kvinnor och män. Det innebär att det måste finnasbarnomsorg utanför hemmet av god kvalitet för dem som vill hadet och bättre ekonomiska möjligheter för dem som så önskar attstanna hemma, när barnen är små. Den som väljer attförvärvsarbeta måste få ekonomiskt utbyte av detta.Av regeringsförklaringen framgår att det till aviseradeförslaget om ett vårdnadsbidrag skjuts upp. Det kommer attframläggas när de ekonomiska förutsättningarna har förbättrats.Ett vårdnadsbidrag, lika för alla barn mellan ett och , ärenligt regeringsförklaringen en fortsatt högt prioriteradreform. Vidare sägs i regeringsförklaringen att frågan omtidigare aviserade ändringar rörande barnomsorgen isocialtjänsten bereds vidare genom bl.a. överläggningar medKommunförbundet och med beaktande av de samhällsekonomiskaeffekterna.Utskottets bedömningStatsbidraget till barnomsorg kommer att ingå idet generella bidragssystemet till kommunerna. I anslutning tillpropositionen anförde regeringen att det finns behov av enutvidgad lagreglering av kommunernas ansvar på detta område. Denansågs vara nödvändig för att bl.a. säkerställa ett tillräckligtstöd för enskilda alternativ. I regeringsförklaringen klargörsatt arbetet med detta fortsätter genom bl.a. överläggningar medKommunförbundet.Kommunernas verksamhet genomgår för närvarandestrukturförändringar, vilket t.ex. tagit sig uttryck iregeringens proposition om ökad konkurrens i kommunalverksamhet. I propositionen föreslås att socialtjänstlagenändras så att kommunen får sluta avtal med annan om att utförakommunens uppgifter inom socialtjänsten.Utskottet förutsätter att frågan om kommunernas kompetens ifrågan om bl.a. enskilda alternativ i barnomsorgen blir en del iregeringens vidare beredning. Med det anförda avstyrks motionK605.2.12 Kommunalt partistödMotionenI motion 1991/92:K808, yrkande 2, begär m.fl.(nyd) att hos regeringen begär förslag till sådanändring i kommunallagen att sådan sänkning kan ske avpartistödet i kommun och landsting att det under budgetåret1992/93 kan utgå av 1991/budgeterade belopp,/94 och /95 ,allt i dagens penningvärde.I motionen yrkas vidare, yrkande 5, att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i kommunallagen attvad i motionen anförts om att ett proportionellt stöd även skallutgå till partier av väljaropinionen bakom sig snarastkan genomföras.Enligt motionen är det hög tid att ändra på systemet så attpartistödets omfattning successivt reduceras somreglerna ändras så att nya opinioner ges rimlig ekonomiskmöjlighet att slå igenom. Stöd för partier som bildats på nyaopinioner bör enligt motionen utgå till partier som har avväljaropinionen bakom sig såsom detta uppmäts i tre på varandraföljande opinionsmätningar. Stödet skulle därvid kunna utgåunder efter den senaste av dessa tre mätningar med minst1 %. Även om den nuvarande 4-procentsspärren för representationi kvarstår bör alltså det ekonomiska partistödetfinnas fr.o.m. . 1-procentsgränser skulle även tillämpas avkommuner och landsting vid fördelningen av deras ickemandatberoende partistöd.BakgrundBestämmelserna om kommunalt partistöd finns i 2 kap. 9 §kommunallagen. Kommuner och landsting får ge ekonomiskt bidragoch annat stöd (partistöd) till de politiska partier som ärrepresenterade i fullmäktige. Sådant stöd får också ges till ettparti som har upphört att vara representerat i fullmäktige, dockendast efter det att representationen upphörde.Fullmäktige skall besluta om partistödets omfattning ochformerna för det. Stödet får dock inte utformas så, att detotillbörligt gynnar eller missgynnar ett parti. Det sista kravetinnebär enligt förarbetena till denna bestämmelse (prop.1991/92:66) att det i regel inte är tillräckligt med ett stödsom enbart fördelas per mandat.Utskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat motionsförslag gällande det kommunala partistödetskonstruktion.Med anledning av ett tillkännagivande tillregeringen av utskottets åsikt (1990/91:KU38) om behovet av ettberedningsarbete av frågan i en parlamentarisk utredning,tillsattes en kommitté för översyn av reglerna om kommunaltpartistöd (nedan kallad ).I betänkande (SOU 1991:80) Kommunaltpartistöd framfördes som kommitténs mening att den kommunalakompetensen att besluta om partistöd borde ges en friareutformning. En friare reglering skulle möjliggöra en uppdelningav partistödet i ett grundstöd och ett mandatbundet stöd.Kommittén fann inte anledning att närmare reglera utformningenav stödet. Det borde ankomma på kommunerna själva att bestämmat.ex. storleksrelationerna mellan ett grundstöd och ettmandatbundet stöd. Den föreslagna kompetensregeln vilade på denallmänna likställighetsprincipen, vilken enligt kommitténsmening borde garantera att ett visst parti inte otillbörligtgynnades eller missgynnades.I proposition 1991/92:66 om kommunalt partistöd presenteradesett förslag överensstämmande med kommitténs. Utskottet(1991/92:KU18) tillstyrkte propositionens förslag. Utskottetbetonade bl.a. det som också påpekades i propositionen, nämligenatt en tillämpning av den kommunala likställighetsprincipentorde innebära att stödet normalt delas upp i grundstöd ochmandatbidrag. Som vidare framhållits i propositionen borde ingetparti som är företrätt i fullmäktige kunna uteslutas när detgäller vare sig grundstöd eller mandatbidrag. följdeutskottet.Utskottets bedömningDet ligger inom kommunens kompetens att bestämma omutformningen av det kommunala partistödet. I förarbetena till denu gällande reglerna framhölls att den kommunala kompetensen attbesluta om partistöd borde ges en friare utformning. Att införasådana bestämmelser som yrkas i motionen skulle innebära eninskränkning i kommunernas kompetens. Mot bakgrund häravanser inte utskottet att sådana ändringar som motionärerna yrkarbör göras. Motion K808, yrkandena 2 och 5, avstyrks därför. beträffande regionala frågoratt avslår motionerna 1991/92:K219 yrkande 4,1991/92:K501, 1991/92:K502, 1991/92:K504, 1991/92:K508,1991/92:K516, 1991/92:K518 och 1991/92:K613 yrkandena 1 och 2,2. beträffande åtgärder för att engagera fler medborgare somkommunalt förtroendevaldaatt avslår motion 1991/92:K607,3. beträffande representation i kommunala styrelser ochnämnderatt avslår motion 1991/92:K615,res. 1 (nyd)4. beträffande självstyrelseatt avslår motion 1991/92:K219 yrkande 5,5. beträffande brukarinflytandeatt avslår motion 1991/92:Ub810 yrkande 4,men. (v) - delvis6. beträffande benämningen stadatt avslår motion 1991/92:K604,7. beträffande direktvalda stadsdelsnämnder i ochStockholmatt avslår motion 1991/92:K602,res. 2 (fp)men. (v) - delvis8. beträffande ledighet för politiska förtroendeuppdragatt avslår motion 1991/92:K603,men. (v) - delvis9. beträffande antal ersättare för ledamöter ikommunfullmäktigeatt med anledning av motion 1991/92:K606 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,10. beträffande snabbare valgenomslag i kommunernaatt avslår motion 1991/92:K707,11. beträffande auktoriserade revisorer för kontroll avkommunal verksamhetatt avslår motion 1991/92:K610,12. beträffande enhetliga regler för barnomsorgatt avslår motion 1991/92:K408,res. 3 (s)men. (v) - delvis13. beträffande vårdnadsersättningatt avslår motion 1991/92:K605,res. 4 (s) - motiv.men. (v) - delvis14. beträffande kommunalt partistödatt avslår motion 1991/92:K808 yrkandena 2 och 5.res.