bet · GG01UU1 · 1992-11-26 00:00:00 — En stat som trotsåtagande gentemot den har tillåtit ellerunderlåtit att förhindra vidareexport av svensk krigsmaterielskall i princip inte komma i fråga som mottagare av sådanmateriel från så länge omständigheterna kvarstår.Tillstånd till utförsel eller annan utlandssamverkan enligtkrigsmateriellagen skall inte beviljas om det skulle strida motinternationell överenskommelse som har biträtt, motbeslut av eller mot folkrättsliga regler omexport från neutral stat under krig (ovillkorliga hinder).Tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller annanutlandssamverkan som avser krigsmateriel, bör inte lämnas om detavser stat där omfattande och grova kränkningar av mänskligarättigheter förekommer.Tillstånd till utförsel av krigsmateriel för strid, eller tillannan utlandssamverkan som avser krigsmateriel för strid ellerövrig krigsmateriel, bör inte beviljas om det avser stat sombefinner sig i väpnad konflikt med annan stat, oavsett omkrigsförklaring har avgetts eller ej, stat som är invecklad iinternationell konflikt som kan befaras leda till väpnadkonflikt eller stat som har inre väpnade oroligheter.Tillstånd bör ges till utförsel av materiel som klassificeratssom övrig krigsmateriel, förutsatt att mottagarlandet intebefinner sig i väpnad konflikt med annan stat eller har inreväpnade oroligheter, eller det i landet förekommer omfattandeoch grova kränkningar av mänskliga rättigheter och om inteovillkorligt hinder möter.Ett meddelat tillstånd till utförsel bör återkallas, förutomvid ovillkorliga exporthinder, om den mottagande staten kommer iväpnad konflikt med annan stat eller får inre väpnadeoroligheter. Undantagsvis bör, i de två senare fallen,återkallande av tillstånd kunna underlåtas om det är förenligtmed de folkrättsliga reglerna och med principerna och målen förSveriges utrikespolitik.Tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare,med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inteovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser,t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare utförsel ellerdär det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd.Vad särskilt angår avtal med utländsk part om gemensamutveckling eller tillverkning av krigsmateriel skalltillståndsbedömningen utgå från de angivna grundläggandekriterierna. Utförsel till samarbetslandet, som följer avavtalet, bör medges om inte ovillkorligt hinder uppstår. Om ettsamarbetsavtal med utländsk part förutsätter export frånsamarbetslandet till tredje land bör fråga om sådan export, iden mån slutprodukten i fråga har en övervägande svenskidentitet, bedömas i enlighet med riktlinjerna för sådan exportfrån Sverige.Beträffande materiel som har övervägande utländsk identitetbör export från samarbetslandet till tredje land medges inomramen för samarbetslandets exportregler. Föreligger ett starktsvenskt försvarspolitiskt intresse av att samarbetet kommer tillstånd, och det är en förutsättning från samarbetspartnerns sidaatt viss utförsel får ske från samarbetslandet kan efteromständigheterna export till tredje land även i övrigt medgesinom ramen för samarbetslandets exportregler.När det gäller mer omfattande och för viktigareutlandssamverkan på krigsmaterielområdet bör enregeringsöverenskommelse träffas mellan ochsamverkanslandet. Innan överenskommelser av detta slag ingås,bör utrikesnämnden höras. Generell syn på export från av krigsmaterielSammanfattning av motionernaI motion U403 yrkande 7 (s) anförs att vapenexport leder tillmilitarisering som förvärrar konflikter och bidrar till attförlänga krig. Målsättningen bör vara att all svensk vapenexportpå sikt förbjuds.I yrkandena 1 och 2 i motion U614 (v), yrkande 3 i motionSf619 (v) och yrkande 2 i motion 1992/93:U3 (v) förordas ensuccessiv avveckling av den svenska vapenexporten. I motionernaföreslås en avvecklingsperiod på fem år.Utskottets övervägandenSäkerhetspolitiska motiv utgör grunden för utlandssamverkanoch export på krigsmaterielområdet. I och med att riksdagenbedömer det nödvändigt med ett starkt försvar för att uppfylladen valda inriktningen av svensk säkerhetspolitik, kvarstårmotiven för utlandssamverkan och export på krigsmaterielområdet.Den utlandssamverkan och export som medges får inte stå i stridmed principerna eller målen för svensk utrikespolitik.Ett antal tidigare ställningstaganden av bekräftardenna syn. Den svenska säkerhetspolitiken behandlades avutskottet senast i betänkande 1991/92:UU19. I betänkandet angesatt målet för den svenska säkerhetspolitiken förblir detsammasom slagit fast i flera tidigare betänkanden och sombekräftas i regeringens proposition, nämligen att i alla lägenoch i former som vi själva väljer trygga en handlingsfrihet föross att -- såsom enskild nation eller i självvald samverkan medandra länder -- kunna utveckla vårt samhälle i politiskt,ekonomiskt, socialt och kulturellt och varje annat hänseende.Därmed bidrar vi även till fortsatt lugn och stabilitet i Nordenoch angränsande områden. Viktiga inslag i säkerhetspolitiken äratt utåt verka för avspänning, nedrustning, samarbete ochdemokratisk utveckling, inte minst genom att aktivt verka för enroll för FN på dessa områden.Vidare uttalade utskottet att militära alliansfrihetsyftande till att vårt land skall kunna vara neutralt i händelseav krig i vårt närområde består. Detta förutsätter att enbetryggande försvarsförmåga upprätthålls.Utskottet behandlade senast frågan om krigsmaterielexport ibetänkandet UU1987/88:30. I betänkandet redogörs för densäkerhetspolitiska grundvalen för svensk krigsmaterielexport ochutlandssamverkan. I betänkandet anges sålunda att deltari den internationella handeln med krigsmateriel genom export,import och annat samarbete, men det sker med utgångspunkt i våraegna säkerhetspolitiska behov. Detta betyder bl.a. att ingenproduktion skall ske enbart för att tillgodose exportintressen.Det är av dessa skäl som vår krigsmaterielexport omges avstrikta begränsningsregler som fortlöpande måste ses över föratt svara mot behovet av styrning och kontroll.Dessa uttalanden äger fortfarande giltighet.Även i föreliggande proposition framhålls desäkerhetspolitiska motiven bakom utlandssamverkan påkrigsmaterielområdet. Propositionen anger att under krisoch krig självt måste kunna tillverka och underhålla vapen ochannan materiel. En inhemsk försvarsindustri utgör en väsentligtillgång i den svenska säkerhetspolitiken. Vidare sägs attutlandssamverkan på krigsmaterielområdet är angelägen för attbevara en livskraftig inhemsk försvarsindustri och för atttrygga försvarets materielförsörjning och kunnande.Utskottet ansluter sig till propositionens bedömningar i dettahänseende.Även i försvarsutskottets yttrande om föreliggande propositionbekräftas den säkerhetspolitiska grunden för utlandssamverkanoch export. I yttrandet anges bl.a. att en inhemskförsvarsindustri utgör en väsentlig tillgång i den svenskasäkerhetspolitiken. Egen kapacitet att utveckla, tillverka ochunderhålla försvarsmateriel bidrar till att skapa respekt förvår vilja och förmåga att föra en långsiktig, fast ochkonsekvent försvarspolitik fri från bindningar i militäraallianser. Vidare anger försvarsutskottet bl.a. att en starkkompetens på det högteknologiska området utgör en väsentligtillgång i den svenska säkerhetspolitiken.Utskottet ansluter sig till försvarsutskottets yttrande idetta hänseende.Utskottet vill understryka betydelsen av att utlandssamverkaninte står i strid med de utrikespolitiska målen. Framträdandemål i utrikespolitik är bl.a. att främja demokrati,mänskliga rättigheter, avspänning och nedrustning samt att bidratill en höjd levnadsnivå i de fattiga länderna. Internationelltsamarbete och en uppslutning kring är hörnstenar iden svenska utrikespolitiken. Att utlandssamverkan inte får ståi strid med principerna eller målen för utrikespolitikbekräftas också i föreliggande proposition.Mot bakgrund av vad som ovan anförts om den nuvarande svenskasäkerhetspolitiken som motiv till att tillåta utlandssamverkanavstyrker utskottet framlagda förslag om en avveckling avkrigsmaterielexporten.Härmed avstyrks yrkande 7 i motion U403 (s), yrkandena 1 och 2i motion U614 (v), yrkande 3 i motion Sf619 (v) och yrkande 2 imotion 1992/93:U3 (v).2. Generell syn på propositionen och lagförslagetSammanfattning av motionernaI motionerna 1992/93:U4 (s) och 1992/93:U7 (s) förordas attriksdagen avslår proposition 1991/92:174. Enligt motion1992/93:U4 innebär propositionen en långtgående liberaliseringav svensk vapenexportpolitik som innefattar ökade möjlighetertill vapenexport till krigförande land. Enligt motionen harförsvarsindustriella krav på ökad export varit styrande ipropositionen. Enligt motionen finns det begrepp ipropositionen, som "totalbedömning" och "i princip" som i vissafall luckrar upp bestämmelserna. Enligt motion 1992/93:U7 (s)kommer regeringens förslag att möjliggöra en ökande svenskvapenexport, t.o.m. till länder som befinner sig i krig.Även i motion 1992/93:U3 (v) förordas att avslårproposition 1991/92:174. Den övergripande motiveringen är attpropositionens förslag innebär en liberalisering av reglerna förkrigsmaterielexport och -samverkan. I stället börkrigsmaterielexporten successivt avvecklas.I motion U412 yrkande 1 (s) föreslås att hosregeringen begär förslag om en skärpning av lagen om förbud motutförsel av krigsmateriel. Enligt motionen bör lagen omfattaockså militär produktion, militär service och know-how. Vidarebör begreppet krigsmaterielexport ersättas med militär exportför att understryka att det är mottagarens användning som äravgörande.Utskottets övervägandenUtskottet noterar att i propositionen anges två övergripandekriterier när undantag från de generella förbuden kan medges:dels att utlandssamverkan är erforderlig för att tillgodose detsvenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller iövrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd, dels att samverkan intestår i strid med principerna eller målen för Sverigesutrikespolitik.Härigenom framhålls således tydligare än tidigare motiven föratt tillåta utlandssamverkan, dvs. de försvars- ochsäkerhetspolitiska målsättningarna, och ett större ansvar ochkrav läggs på regeringen att motivera den utlandssamverkan sombeviljas. betonas vikten av de utrikespolitiskaprinciperna och målen. Utskottet noterar att detta ligger väl ilinje med vad utskottet angav i betänkandet 1987/88:30 ochtillstyrker förslaget i detta hänseende.Utskottet tillstyrker propositionens förslag om att skärpalagstiftningen till att omfatta även förbud mot samarbetsavtalmed någon utom landet för att gemensamt utveckla eller tillverkakrigsmateriel. Härigenom stärks regeringens kontrollmöjligheterytterligare.I riktlinjerna finns mer detaljerade bedömningsgrunder angivnabl.a. i syfte att tillgodose de utrikespolitiska målen. Detgäller bl.a. mänskliga rättigheter, frågan om export tillkonfliktdrabbade länder eller områden etc. Regeringens förslagoch motionsyrkanden beträffande riktlinjerna kommenteras mer idetalj nedan.Såväl nu gällande regelverk för utlandssamverkan som förslageti föreliggande proposition är enligt utskottets uppfattningägnat att tillgodose såväl utrikespolitiska somförsvarspolitiska mål inom ramen för en säkerhetspolitiskhelhetssyn.Med anledning av yrkande 1 i motion 1991/92:U412 (s), berörddel, konstaterar utskottet att propositionens lagförslagförbudbelägger även tillverkning av krigsmateriel, upplåtelseoch överlåtelse av tillverkningsrätt, samarbetsavtal ochmilitärt inriktad utbildning. Härmed tillgodoses huvudsyftet imotionärernas förslag.Utskottet får härmed anse yrkande 1 i motion U412 (s) sombesvarat.Utskottet bedömer utifrån resonemanget ovan att propositionenoch det föreslagna regelverket i allt väsentligt återspeglar deav fastlagda målen och motiven för utlandssamverkan påkrigsmaterielområdet. Utskottet avstyrker därför mot denbakgrunden yrkanden som förordar avslag på propositionen.Härmed avstyrks motion 1991/92:U412 (s) yrkande 1, berörd del,motion 1992/93:U3 (v) yrkande 1, motion 1992/93:U4 yrkande 2 ochmotion 1992/93:U7 yrkande 1.I motion 1991/92:U403 yrkande 2 (s) och i yrkande 8 i motion1992/93:U3 (v) föreslås att de rådgivande riktlinjer som i för regleringen av den svenska vapenexporten lagfästs.Utskottet anser att krigsmaterielärenden ärförvaltningsärenden som det ankommer på regeringen att avgöra.Övervägandena i samband med dessa ärenden omfattar löpandebedömningar som berör utrikes- och försvarspolitiken, i enomvärld som ständigt är stadd i förändring. Utskottet ser detsom en fördel att regeringens politiska ansvar för besluten idetta sammanhang tydliggörs.Utskottet är således inte berett att tillstyrka attriktlinjerna lagfästs utan finner ordningen med riktlinjer somgodkänns av men tillämpas av regeringen underpolitiskt ansvar ändamålsenlig.Härmed avstyrks yrkande 2 i motion 1991/92:U403 (s) ochyrkande 8 i motion 1992/93:U3 (v).I yrkande 2 i motion 1992/93:U1 (c) föreslås att 1 § i nugällande Lag om förbud mot utförsel av krigsmateriel skallfortsätta att gälla.Motionärens syfte tillgodoses genom det nya lagförslaget. Detgörs inte någon inskränkning vad gäller de generella förbuden påkrigsmaterielområdet. I stället utvidgas regleringen bl.a. genomtillståndstvång för samarbetsavtal för gemensam utveckling ochproduktion.Härmed besvaras yrkande 2 i motion 1992/93:U1 (c).I yrkande 6 i motion Fö29 (s), i berörd del av yrkande 12 imotion Fö34 (s) samt i yrkande 1 i motion 1992/93:U6 (fp) yrkasatt reglerna för svensk vapenexport skall vara restriktiva.I yrkande 1 i motion 1992/93:U6 av ()anförs att om menar allvar med att verka för avspänningoch nedrustning bör reglerna för vapenexport ävenfortsättningsvis vara mycket restriktiva och inte medge ökademöjligheter till utförsel av svensk krigsmateriel genom en mängdundantag.I motion U408 yrkande 1 och motion 1992/93:U5 (båda nyd)förordas liberalare regler för den svenskakrigsmaterielexporten. Motiveringen är att nuvarande restriktivahållning försvårar försvarsindustrins konkurrensförmåga och desslångsiktiga överlevnad vilket i sin tur ger negativa effekterbeträffande exportinkomster och sysselsättning.Utskottet anser att såväl det nuvarande som det föreslagnaregelverket för utlandssamverkan på krigsmaterielområdet präglasav en generellt restriktiv hållning. I och med föreliggandeförslag framhålls som nämns ovan behovet av atttillståndsgivningen klart kan motiveras utifrånsäkerhetspolitiska mål. De detaljerade riktlinjerna understrykerdenna generellt restriktiva hållning. Utskottet anser attbehovet av att tillämpa en restriktiv politik beträffandeutlandssamverkan på krigsmaterielområdet härmed tillgodoses.I sammanhanget bör nämnas den och i föreliggandeproposition bekräftade principen om att särskild restriktivitetskall iakttas vid bedömningarna i fråga om utlandssamverkan mednya länder.Några ytterligare uttalanden beträffande restriktivitet bedömsinte påkallade.Härmed avstyrks yrkande 6 i motion Fö29 (s), berörd del avyrkande 12 i Fö34 (s) och yrkande 1 i motion 1992/93:U6 (fp).Vidare avstyrks yrkande 1 i motion 1991/92:U408 (nyd) och motion1992/93:U5 (nyd) (berörd del).I yrkande 11 i motion 1992/93:U3 (v) föreslås attredovisningsskyldigheten beträffande marknadsföring enligt 11 §i lagförslaget straffsanktioneras.11 § i lagförslaget innebär att den som har tillstånd atttillverka och tillhandahålla krigsmateriel skall lämnaredovisning till regeringen om den marknadsföring avkrigsmateriel som bedrivs i utlandet samt om åtgärder som syftartill i lagen reglerade avtal.Utskottet konstaterar att lagförslaget beträffande 11 § inteinnehåller straffsanktionering. Utskottet noterar attdet led som normalt följer efter marknadsföring, dvs.underlåtande av underrättelse om anbudsgivning, enligtlagförslaget är straffbart. Utskottet bedömer att den föreslagnaordningen är till fyllest.Härmed avstyrks yrkande 11 i motion U3 (v).I yrkande 12 i motion U3 (v) föreslås att straffrihet i ringafall enligt lagförslagets 25§ bör utgå.I 25§ anges bl.a. att det i ringa fall inte skall dömastill ansvar. 25§ avser tillverkning, tillhandahållande, avtalom tillverkningsrätt, avtal om utveckling/samverkan med utländskpart, ändring av avtal, militärt inriktad utbildning ochanbudsgivning.Utskottet konstaterar att nu gällande utförsellag föreskriveransvarsfrihet i ringa fall. Straffsanktioneringen beträffandeotillåten utförsel av krigsmateriel, som utgör en del av det somutförsellagen omfattar, regleras dock enligtvarusmugglingslagen, och i denna straffbeläggs även ringa brott.I tillverkningslagen finns inget undantag för ringa brott.Lagförslaget innebär således att ansvarsfrihet i ringa fallutsträcks till att också omfatta tillverkning ochtillhandahållande av krigsmateriel. noterar utskottetbeträffande 25 § att man nu kan ställas till ansvar för oaktsamtillverkning eller tillhandahållande samt att en straffsatsinförs för grova brott mot bestämmelserna om tillverkning ochtillhandahållande enligt 26 §. Sammantaget innebär detta enligtutskottets bedömning en skärpning vad gällerstraffsanktioneringen enligt lagförslaget.Utskottet bedömer att lagförslaget i propositionen i dettahänseende är till fyllest.Härmed avstyrks yrkande 12 i motion U3 (v).Utskottet noterar att ett tillverkningstillstånd redan i dagkan förenas med villkor avseende ägandet. Regeringen har ocksåför aktiebolag regelmässigt föreskrivit som villkor förtillverkningstillstånd att bolaget har ett utlänningsförbehållsom inte är mindre strängt än det som stadgas iföretagsförvärvslagen. Företagsförvärvslagen har numera upphävtsoch upphävs aktiebolagslagens regler ombundna och fria aktier.Tidigare meddelade villkor i tillverkningstillstånd kommerefter att innehålla referenser tilllagstiftning som är gällande. Sådana villkor börersättas av villkor avseende ägandet som överensstämmer medföredragandens intentioner i propositionen. För att tydliggöraregeringens möjlighet att bestämma att tidigare meddeladevillkor avseende ägandet skall ändras liksom att föreskriva nyavillkor om sådant ägande samt bestämma om bl.a.styrelseledamöters medborgarskap bör detta tillskapas i enövergångsbestämmelse.Utskottet föreslår därför en utvidgad övergångsbestämmelsetill lagen om krigsmateriel.Utskottet noterar att beslutet om införande av ny lag omkrigsmateriel föranleder en följdändring i 2 § i lagen(1991:341) om förbud mot utförsel av vissa produkter som kananvändas i massförstörelsesyfte m.m.3. KlassificeringSammanfattning av motionernaI motion 1992/93:U4 (s) yrkande 8 av att beslutar godta den föreslagnautvidgningen av krigsmaterielbegreppet men avslå uppdelningen itvå kategorier: krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel.Yrkande 8 i motion 1992/93:U7 av () har sammainnebörd. Enligt motionens motivering har uppdelningen i tvåkategorier till syfte att öppna tidigare stängda marknader i ochmed att den materiel som klassificeras som "övrig krigsmateriel"får exporteras till länder indragna i konflikter som kan ledatill krig.Även i motion 1992/93:U3 (v) yrkande 3 föreslås att riksdagenavslår regeringens förslag om en indelning av krigsmaterielen itvå kategorier. Enligt motionen innebär visserligen den nyaklassificeringen att fler produkter än tidigare klassas somkrigsmateriel. Motionärerna efterlyser emellertid att ett s.k.köparkriterium införs. Regeringen bör enligt motionen habefogenhet att tillfälligt förordna att en vara, som inteklassats som krigsmateriel men som får militär användning iköparlandet, omfattas av bestämmelserna.I motion 1992/93:U6 av () föreslås attriksdagen ger regeringen i uppdrag att utarbeta en definition avkrigsmateriel med innebörden att hänsyn tas till i vilketsammanhang materielen är avsedd att användas.Även i motion 1992/93:U3 (v) yrkande 4 förordas att hänsyn tastill den exporterade materielens förväntade användning. Dettaföreslås även i berörd del av yrkande 1 i motion 1992/93:U412(s).Utskottets övervägandenSåväl nu gällande som föreslagna lagstiftning innebär attregeringen bestämmer vad som skall avses med krigsmateriel. Enkrigsmaterielförteckning fastställs i enlighet med gällandeklassificeringskriterier, i förekommande fall efter hörande avdet s.k. tekniskt-vetenskapliga rådet. Utskottet finner attdenna ordning är ändamålsenlig.Utskottet konstaterar att propositionens förslag innebärklassificering av krigsmateriel med utgångspunkt i materielensfunktion och konstruktion. Krigsmaterielen indelas i tvåkategorier: krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel.Produkter med såväl civil som militär användning bör enligtförslaget klassificeras som krigsmateriel när de i sin militärafunktion har en förstörelsebringande effekt.Jämfört med nu gällande ordning innebär detta förslag attklassificeringen starkare kopplas till den destruktivavapenverkan hos materielen.Utskottet bedömer att med propositionens förslag kommer flerprodukter än tidigare att klassificeras som krigsmateriel.Vidare innebär förslaget en anpassning av de svenska reglernatill i första hand de kriterier för klassificering som gäller iEG-länderna och COCOM-länderna, dvs. flertalet av de länder medvilka har samverkan på krigsmaterielområdet. Utskottethar mot denna bakgrund ingen erinran mot propositionens förslag.Utskottet noterar i sammanhanget vad som i propositionen angettsom fördelarna med att se över krigsmaterielförteckningen medkortare mellanrum än vad som varit fallet.Utskottet delar inte uppfattningen som framförts i några av deovan refererade motionerna att ett s.k. användar- ellerköparkriterium bör regelfästas. Ett sådant kriterium skulleenligt utskottets bedömning innebära risk för ökad godtycklighetvid bedömningen, risk för att köparen skulle dölja materielensverkliga användning genom t.ex. bulvanaffärer samtkontrollproblem.Det bör i sammanhanget erinras om att ingen köpare har en påförhand given rätt att förvärva krigsmateriel från , utanregeringen har i det enskilda fallet alltid möjlighet att intebevilja utförseltillstånd om omständigheterna så motiverar.Härmed avslås yrkande 8 i motion 1992/93:U4 (s), yrkande 8 imotion 1992/93:U7 (s), berörd del av yrkande 1 i motion1991/92:U412 (s), yrkande 2 i motion 1992/93:U6 (fp) ochyrkandena 3 och 4 i motion 1992/93:U3 (v).4. Riktlinjer för krigsmaterielexport4.1. Följdleveranser; reservdelar och ammunition. Export avkrigsmateriel till stat som befinner sig i krigSammanfattning av motionernaEnligt yrkande 5 i motion 1992/93:U4 av ()innebär propositionens förslag att export av reservdelar ochammunition till tidigare försålda vapen kan ske till krigförandepart. Förslaget bör ändras så att detta inte medges. Även imotion 1992/93:U7 av () anges attpropositionens förslag har den innebörden. I motionenexemplifieras detta med att leveranser hade kunnat ske bl.a.till och under kriget omFalklandsöarna/1982 och till fram till FN:svapenembargo 1991. Yrkande 3 i motion 1992/93:U2 (kds) har enliknande innebörd. I motionen sägs att stater i krig kan fåammunition vilket är en liberalisering jämfört med nuvarandebestämmelse. Uttrycket "andra leveranser, t.ex. ammunition" börstrykas ur de riktlinjer som propositionen anger. Även i motion1992/93:U3 (v) yrkande 5 anförs att de föreslagna reglerna förföljdleveranser innebär en liberalisering, och i motionen yrkasatt följdleveranser skall regleras på samma sätt som export.I yrkande 3, berörd del, i motion 1992/93:U4 (s) yrkas attkrigsmateriel från inte skall kunna säljas till stat sombefinner sig i eller kan befaras komma i väpnad konflikt inomeller utom landet. I yrkande 6 i motion 1992/93:U3 (v9 föreslåsatt inga tillstånd får ges för export av krigsmateriel tillkrigförande land. I båda dessa motionsyrkanden hänvisas bl.a.till föreslagna regler beträffande följdleveranser.