bet · GF01TU21 · 1992-05-14 00:00:00 — Ökad konkurrens inom den kollektiva persontrafiken Utskottet behandlar i detta betänkande regeringens förslag iproposition 1991/92:130 om ökad konkurrens inom den kollektivapersontrafiken jämte motioner.Utskottet bedömer att den långväga busstrafiken kan få enviktig roll i många relationer och stärka kollektivtrafiken.Utskottet tillstyrker därför regeringens förslag om en fortsattavreglering av den långväga busstrafiken. Detta innebär att nyabusslinjer får etableras om inte järnvägsföretag eller länenstrafikhuvudmän för kollektivtrafiken kan göra det sannolikt attderas ekonomiska förutsättningar att driva trafik skadas ibetydande mån av tillkommande busstrafik. Kan en avsevärt bättretrafikförsörjning uppnås med busstrafiken får dock tillståndändå ges för nya busslinjer. Utskottet förutsätter att reformenskonsekvenser för resandefördelningen, miljön ochenergiförbrukningen kommer att följas upp och redovisas förriksdagen.Utskottet tillstyrker vidare att statens köp avinterregional persontrafik på järnväg fortsättningsvis sker imer marknadsmässiga former. Detta innebär upphandling ikonkurrens mellan olika järnvägsföretag. Möjlighet ges vidareatt träffa trafikavtal . Som alternativ tillköp av trafik införs en möjlighet att upphandla rullandejärnvägsmateriel som sedan kan få disponeras fritt av olikatrafikföretag. Utskottet förutsätter att en tidigarelagdbeställning av t.ex. motorvagnar kan prövas i syfte attskapa goda trafikförutsättningar inför nästa upphandling.Till betänkandet har fogats en meningsyttring av v-suppleantenavseende tre avsnitt i betänkandet.SJÄTTE HUVUDTITELN Regeringen () föreslår iproposition 1991/92:130 om ökad konkurrens inom den kollektivapersontrafiken1. att antar förslaget till lag om ändring iyrkestrafiklagen (1988:263),2. att godkänner de föreslagna riktlinjerna förupphandling i konkurrens och slutande av långsiktiga avtalfr.o.m. ,3. att godkänner att andra trafikutövare än SJ kantilldelas trafikeringsrätt på stomnätet för den interregionalapersontrafik som upphandlas av staten och därtill kompletterandepersontrafik som upphandlas av trafikhuvudmännen,4. att godkänner principerna om att trafikutbudoch kostnadsnivå för är utgångspunkt resp.maximinivå för förhandlingar om statens köp av interregionalpersontrafik för trafikåret 1993.Lagförslaget är som bilaga fogat till detta betänkande. 1991/92:T17 av () vari yrkas1. att beslutar avslå propositionens förslag omändring av yrkestrafiklagen (1988:263),2. att beslutar avslå propositionens förslag omriktlinjer för upphandling i konkurrens och slutande avlångsiktiga avtal fr.o.m. ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riktlinjerna för upphandling ikonkurrens och slutande av långsiktiga avtal,4. att beslutar avslå propositionens förslag attandra trafikutövare än SJ kan tilldelas trafikeringsrätt påstomnätet för den interregionala persontrafik som upphandlas avstaten och därtill kompletterande persontrafik som upphandlas avtrafikhuvudmännen,5. att med avslag på propositionens förslag omtrafikutbud och kostnadsnivå för interregional som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om trafikutbud och kostnadsnivå förinterregional persontrafik.1991/92:T18 av (nyd) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omändrad lydelse i 8§ yrkestrafiklagen där ordet avsevärdtillförs 8§.1991/92:T19 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förhandlingar om den rullande materielen. 1 Regleringen av den långväga busslinjetrafiken1.1 BakgrundLångväga linjetrafik med buss har förekommit sedan 1930-taletdå olika linjer öppnades i första hand som komplement tilljärnvägstrafiken. Trafiken har alltsedan dess varit starktreglerad av statsmakterna. Tillstånd har sålunda krävts för attetablera trafik varvid en prövning skett såväl avtrafikföretagets lämplighet som av behovet av den aktuellabussförbindelsen. Regleringen har också innefattat en statligfastställelse av både taxor och tidtabeller. har inomyrkestrafiken i övrigt en successiv avreglering skett. trafikhuvudmannareformen har vidare villkoren starktförändrats för den lokala och regionala kollektivtrafiken.Genom trafikpolitiska beslut avreglerades dockdelvis även den interregionala busstrafiken. Behovsprövningenslopades för linjetrafiken med buss, och den statligaregleringen av taxesättningen och tidtabellsläggningenutmönstrades. Däremot infördes en ny reglering med enskadlighetsprövning gentemot redan etablerad järnvägstrafik ochtrafik som trafikhuvudmännen driver enligt lagen om rätt attdriva viss linjetrafik. Tillstånd till ny busslinjetrafik fårdärmed enligt nuvarande regler inte ges om den bedöms vara tillskada för redan etablerad tågtrafik eller för trafik som bedrivsav en trafikhuvudman, såvida inte en avsevärt bättretrafikförsörjning kan uppnås genom den nya trafiken.Trafikmässigt beräknas att den långväga linjetrafiken medbuss svarar för av det totalapersontransportarbetet. Om även beställningstrafiken ochturisttrafiken innefattas växer andelen till . Tillskillnad från den lokala och regionala busstrafiken förekommerinte någon skattesubvention utan den långväga busstrafiken drivsi princip helt på affärsmässiga villkor.1.2 Fortsatt avregleringI propositionen framläggs förslag om en fortsatt avregleringav den långväga busslinjetrafiken genom en ändring iyrkestrafiklagen (1988:263). Som skäl för reformförslagetframhålls i propositionen att all erfarenhet talar för att enfriare konkurrens medför lägre kostnader för resenärerna. Enökad konkurrens mellan den interregionala järnvägstrafiken ochden långväga busslinjetrafiken anges dessutom kunna medföra ökadturtäthet, särskilt i relationer där det inte finnsförutsättningar för ökad järnvägstrafik. bör därförenligt propositionen en fullständig avreglering genomföras avbusslinjetrafiken.Enligt kommunikationsministern får dock fördelarna vid enavreglering med lägre biljettpriser och ökad turtäthet vägas motde skäl som finns att åtminstone under ett övergångsskede ge SJsådana förutsättningar för sin verksamhet att inte värdet avgjorda investeringar i bana och i rullande materiel minskar. Isammanhanget hänvisas till att SJ befinner sig iett omstruktureringsskede, som bl.a. innebär stora satsningar påsåväl snabbtågstrafik som övrig tågtrafik. De omfattandeekonomiska satsningar som pågår motiverar enligt propositionenatt en fullständig avveckling av skadlighetsprövningen gentemotjärnvägstrafiken på stomnätet får anstå någon tid.På motsvarande grunder anförs att även trafikhuvudmännentorde behöva ett visst skydd för sådan kollektivtrafik som harett stort resandeunderlag så att denna trafik kan bidra till atttäcka kostnaderna för den starkt olönsamma trafik som de ansermåste bibehållas. Det finns därmed enligt propositionen ettbehov av en fortsatt skadlighetsprövning även gentemothuvudmannatrafiken i länen.Enligt propositionen bör den påbörjade avregleringen avlinjetrafiken emellertid fortsätta och den fria konkurrensenbegränsas endast i den omfattning som det verkligen behövs föratt de trafikpolitiska målen skall kunna uppnås.Kommunikationsministern föreslår mot denna bakgrund att framtill dess att en fullständig avreglering kan ske börskadlighetsprövningen bibehållas, men med omvänd bevisbörda förjärnvägsföretag och trafikhuvudmän. Detta betyder att om dessakan visa att deras ekonomiska förutsättningar att driva trafikrubbas i betydande mån, skall tillstånd till busslinjetrafikinte meddelas. Om en avsevärt bättre trafikförsörjning uppnåsgenom den sökta trafiken, skall dock tillstånd för nyabusslinjer ändå kunna beviljas. I begreppet bättretrafikförsörjning kan även enligt propositionen innefattas omväsentligt lägre respriser kan erbjudas.I propositionen redogörs för hur den föreslagnareformeringen av reglerna för busstrafiken förhåller sig tillmotsvarande regler inom EG. Enligt propositionen synes i stortlagförslaget överensstämma med de regler för internationellbusstrafik som EG har fattat beslut om. Även i EG:sregelsystem för gränsöverskridande busstrafik återfinns sålundaskadlighetskriterier för den sökta trafikens förhållandegentemot befintlig busstrafik eller järnvägstrafik.Kommunikationsministern framhåller att trafikföretagen börfå möjlighet att köpa bussar med så goda miljöegenskaper sommöjligt. Med hänsyn till leveranstiderna hos busstillverkarnaförordas att den föreslagna avregleringen träder i kraft förstden 1 januari 1993.Regeringens förslag om förändrade villkor för att etableralångväga busstrafik har behandlats i ett par motioner, där denena motionen avstyrker förslaget medan den andra förordar en merlångtgående avreglering.I motion T17 (v) hänvisas till den mångmiljardsatsning somnu sker på järnvägens infrastruktur och den rekonstruktionsfassom SJ befinner sig i. För att nu inte ytterligare försämraförutsättningarna för att detta effektiviseringsprogram skallkunna lyckas måste enligt motionen SJ och gesmöjlighet att tillvarata sina stordriftsfördelar och genomförasitt förnyelsearbete. Enligt motionen utsätts SJ förkraftig konkurrens från andra trafikslag. Med hänsyn till atttrafikens externa effekter, såsom miljöskador, trafikolyckor ochträngseleffekter, bara delvis syns i kostnaderna för de olikatrafikslagen är konkurrensvillkoren orättvisa, vilket leder tillatt järnvägen missgynnas. Motionären avstyrker mot dennabakgrund regeringens förslag och förordar i stället att enutredning tillsätts som får i uppdrag att klarlägga de totalasamhällsekonomiska kostnader som belastar de olika trafikslagen.Först på grundval av en sådan analys kan enligt motionen förslagläggas fram om att införa en ökad konkurrens inom området.I motion T18 (nyd) bedöms däremot att avregleringen bör gålängre än vad propositionens förslag innebär. Motionärenframhåller att en fortsatt utveckling av den långvägabusstrafiken kan vara ett ekonomiskt tilltalande alternativ förmånga resenärer. En ökad konkurrens på transportmarknaden angesockså kunna komma att vitalisera SJ. Mot denna bakgrund ärenligt motionen regeringens förslag till ökad konkurrens alltförsvagt formulerat. Motionären förordar i stället en ändradlydelse av lagförslaget innebärande att tillstånd för nyabusslinjer får ges om det inte görs sannolikt att enavsevärd skada uppstår för redan etablerad trafik.Utskottet behandlade regleringen av den långväga busstrafikensenast med anledning av att den dåvarande regeringenaviserade sin avsikt att senare genomföra en avreglering inomområdet (prop. 1990/91:100 bil. 8, bet. TU25, rskr. 325).Utskottet framhöll därvid att kommande förslag om en avregleringav den långväga busstrafiken bör åtföljas av en konsekvensanalysför järnvägstrafiken och för gällande trafikpolitiskamålsättningar.Utskottet konstaterar att den nu föreliggande propositioneninnehåller en redovisning av vilka effekter i form av ettförändrat resande med buss, tåg, flyg och personbil som kanberäknas uppstå vid en liberalisering av tillståndsgivningen förbusstrafiken. Beskrivningen ger vid handen att med en utbyggdjärnvägstrafik och en avreglerad busstrafik ökar resandet medbåda slagen av färdmedel. Minskningar sker däremot i resandetmed personbil och i någon mån också med flyg. I ettövergångsskede, innan tågtrafiken hunnit förbättras i meraväsentlig utsträckning, kan tågtrafiken dock på åtskilligasträckor i landet drabbas av så starkt minskat resande att deekonomiska förutsättningarna för fortsatt järnvägstrafik skullepåverkas. Effekterna på miljön och energiförbrukningen av enutbyggd busstrafik och förbättrad tågtrafik blir enligt dennaredovisning mycket små.Utskottet konstaterar att redovisningen bestyrker att enutveckling mot ökad konkurrens är angelägen inomtransportområdet. En grundläggande princip i trafikpolitiken ärockså att de enskilda resenärerna skall ges möjlighet att självaavgöra vilket färdmedel som skall användas. Förkollektivtrafikens fortsatta utveckling är det därför viktigtenligt utskottets mening att ta till vara de positivadrivkrafter som en sund konkurrens kan erbjuda. På entransportmarknad där de olika trafikföretagen svarar för sinasamhälleliga kostnader och i övrigt verkar under likartadevillkor främjas således en utveckling enligt det trafikpolitiskabeslutet. Utskottet bedömer att kollektivtrafikens attraktivitetdärmed kan förbättras och att dess andel på transportmarknadentotalt sett kan öka. Utskottet anser följaktligen att enfortsatt avreglering av den långväga busstrafiken är önskvärd.Vad gäller den föreslagna reformens konsekvenser bedömerutskottet att det är förknippat med en betydande osäkerhet attförutsäga de närmare effekterna för olika trafikrelationer. Densnabba utvecklingen på trafikområdet tillsammans med denallmänna utvecklingen i samhället gör det vidare sammantagetsvårt att förutsäga följderna av olika trafikpolitiska beslut.Utskottet anser det därför angeläget att en uppföljning görs avreformens konsekvenser. Därmed ges även underlag för attöverväga en fullständig avreglering av den långvägabusstrafiken. Utskottet noterar i sammanhanget vad som anförs ipropositionen om att en uppföljning i efterhand också avses skeav avregleringens effekter vad avser bl.a. resandet med olikafärdmedel. Utskottet förutsätter att denna redovisningavrapporteras till riksdagen.Utskottet anser mot denna bakgrund att regeringens förslagtill avreglering av den långväga busstrafiken är lämpligtavvägd. Härav följer att regeringens förslag tillstyrks medanmotionerna T17 (v) yrkande 1 och T18 (nyd) avstyrks.2 Statens köp av interregional persontrafik på järnväg2.1 BakgrundEnligt gällande järnvägspolitiska riktlinjer kan statenupphandla sådan interregional persontrafik på järnväg som intekan drivas på företagsekonomiska villkor men som ärregionalpolitiskt angelägen. Detta sker genom atten av staten utsedd förhandlingsman köper tågtrafik från SJenligt riktlinjer som fastställs av regering och riksdag.Upphandlingen av trafiken sker i samråd med regionalaintressenter vilka företräds av representanter för berördatrafikhuvudmän och länsstyrelser. Genom riksdagsbeslut tidigarei vår har för anvisats 549 milj.kr. förändamålet (prop. 1991/92:100 bil. 7, bet. TU12, rskr. 173).Detta innebär att persontrafik på 14 järnvägssträckorupphandlas, bl.a. sovvagnstrafiken till och från övre Norrland.2.2 Reformerad trafikupphandlingI propositionen föreslås att upphandlingen av deninterregionala persontrafiken reformeras fr.o.m. trafikåret1993.Huvudpunkterna i förslaget är att trafikupphandlingenfortsättningsvis skall kunna ske i konkurrens mellan olikajärnvägsföretag. Detta innebär att andra trafikutövare än SJskall kunna tilldelas trafikeringsrätt på stomnätet för deninterregionala persontågstrafik som staten upphandlar.Motsvarande regler föreslås även gälla för sådan kompletterandepersontrafik på stomnätet som köps av trafikhuvudmännen.I propositionen framhålls att nuvarande ordning med ettårigaavtal kan skapa osäkerhet hos de berörda aktörerna vilketförsvårar en långsiktig planering och samordning av deninterregionala och regionala/lokala trafikförsörjningen. Avtalsom sträcker sig längre än , dock längst , föreslåsdärför kunna träffas för vissa trafikrelationer. Vid långsiktigaavtal föreslås att staten även bör ha möjlighet att somalternativ upphandla rullande järnvägsmateriel som sedan fårdisponeras av den som innehar trafikeringsrätten. Detta innebäratt staten i sådana fall står för kapitalkostnaden för trafikenmedan innehavaren av trafikeringsrätten står för driftkostnaden.I propositionen anförs att vissa trafikrelationer har högakostnader i förhållande till sin regionalpolitiska nytta. Motdenna bakgrund bedöms att det bör kunna övervägas att ersättaviss järnvägstrafik med annan persontrafik om en väsentligkostnadsbesparing kan göras. Detta bör ske genom att statensförhandlare för dessa trafikrelationer, vid sidan av avtal omjärnvägstrafik, även redovisar kostnaden för annan ersättandepersontrafik. Därigenom anges att staten kan få en relevantinformation om kostnaderna för den aktuella trafikförsörjningen.Enligt propositionen bör ansvaret för upphandlingen av deninterregionala persontrafiken, i avvaktan på att utredningen omen fullständig avreglering av järnvägstrafiken är slutförd,ligga kvar på central nivå.Regeringens förslag till reformerad trafikupphandling harbehandlats i ett par motioner. I det följande redovisasmotionsförslagen och utskottets överväganden.Beträffande riktlinjerna för trafikupphandlingenkonstateras i motion T19 (s) att regeringens förslag byggervidare på utskottets tidigare betänkande om statens köp avolönsam järnvägstrafik. Genom regeringens förslag till förändradupphandling bedöms att goda möjligheter finns för attförverkliga Bergslagsregionens förslag till framtida tågtrafik.Förnyelsen av den rullande materielen kan dock bli försenad omregeringens förslag till utvidgad medelsanvändning kanförverkligas först för nästa trafikupphandling (T93).Motionärerna förordar därför att de medel som tidigare avsatts isamband med upphandlingen för (T92) tillfordonsutveckling används redan nu för att snabba påvagnsförnyelsen och därmed även bidra till att tryggasysselsättningen vid fordonstillverkningen i . Motdenna bakgrund yrkas att statens upphandlare får i uppdrag attsnarast genomföra förhandlingar med berörda parter och med åretsutvecklingsmedel som grund inleda den förnyelse av den rullandematerielen som erfordras för att få till stånd en bra framtidajärnvägstrafik i bl.a. Bergslagen.I motion T17 (v) avvisas till stora delar regeringensförslag till nya riktlinjer. Enligt motionären är det tveksamtom de fördelar som eventuellt kan nås genom en återgång till enmer splittrad ägarstruktur med konkurrerande bolag kan övervägade fördelar som ett samhälleligt ägt och samordnattågtrafiksystem kan ge. I motionen hänvisas vidare till de olikakonkurrensvillkor som gäller för tågtrafiken och SJ:s behov aven sammanhållen trafik på stomnätet för att kunna genomföra deteffektivitetsprogram företaget ålagts. Vidare anförs att vidstatens köp av interregional tågtrafik och huvudmännens köp avtågtrafik på stomnätet av SJ kan redan nu flera prisjämförelsergöras. Motionären anser dock att det är rimligt att statensavtal om köp av interregional tågtrafik blir mer långsiktiga.Vidare framhålls att om staten i vissa fall tillhandahållerrullande järnvägsmateriel till trafikföretag måste villkorenvara sådana att underhållet av materielen inte kommer atteftersättas.Utskottet har riktat kritik motden gällande handläggningsordningen för trafikupphandlingen.Bakom kritiken har bl.a. legat att utskottet ansett attbeslutsunderlaget varit otillräckligt och att beslutom medelstilldelning har tagits för sent för att kunna påverkaSJ:s tågplaner. För att upphandlingen skall kunna ske på ettmarknadsmässigt sätt har också utskottet efterlyst meraffärsmässiga förhållanden i upphandlingen.Utskottet konstaterar mot denna bakgrund att propositionensförslag ligger väl i linje med utskottets tidigare uttalanden omatt trafikupphandlingen fortsättningsvis bör utformas på ett mermarknadsmässigt sätt och ske mer långsiktigt.Vad gäller frågan om en påskyndad fordonsanskaffning sombehandlas i motion T19 (s) kan konstateras att propositionensförslag innebär att staten fr.o.m. somalternativ kan upphandla rullande järnvägsmateriel som sedan fårdisponeras av trafikföretagen. Utskottet vill vidare erinra omatt redan för trafikupphandlingen avseende har24 milj.kr. avsatts för särskilda utvecklingsinsatser. Dessamedel kan användas bl.a. för att påskynda en anskaffning av nyamotorvagnståg. Enligt vad utskottet erfarit pågår överläggningarmellan den statliga förhandlingsmannen och SJ om anskaffning avnya motorvagnar avsedda bl.a. för tågtrafiken iBergslagsregionen. Utskottet vill vidare erinra om att SJ kan,om man bedömer det affärsmässigt lämpligt, tidigarelägga sinavagnsbeställningar avsedda för trafik som staten upphandlar.Utskottet anser det angeläget att den påtalade förnyelsen avvagnparken äger rum så att tågtrafiken kan göras merkonkurrenskraftig. Därmed kan även sysselsättningsläget påverkaspositivt i samband med en nybeställning av motorvagnar.Utskottet anser med hänvisning till vad som har anförts attsyftet med motion T19 (s) till väsentlig del torde kunna kommaatt bli tillgodosett. Vad gäller en eventuell upplåtelse avfordon till trafikföretag förutsätter utskottet, med anledningav vad som anförs i motion T17 (v), att villkoren blir sådanaatt fordonsunderhållet inte kommer att eftersättas.Med hänvisning till vad som har anförts tillstyrksregeringens förslag om riktlinjer för upphandling i konkurrens.Utskottet har inte heller något att erinra mot att långsiktigaavtal kan slutas och att andra trafikutövare än SJ kan tilldelasviss trafikeringsrätt. Utskottets ställningstagande innebär attmotion T17 (v) yrkandena 2--4 samt motion T19 (s) avstyrks.I propositionen anges följande riktlinjer för trafikåret1993. Det trafikutbud som beslutat om för trafikåret1992 bör vara utgångspunkt för förhandlingar om statens köp avinterregional persontrafik för . När det gällerkostnaderna anges att den anslagsnivå som beslutat omför , dvs. 549 milj.kr., bör vara maximinivå förförhandlingarna för . I sammanhanget anförs attinförandet av konkurrens och möjligheten att sluta långsiktigaavtal bör innebära minskade krav på statliga medel förupphandlingen redan för trafikåret 1993.Regeringens förslag avvisas i motion T17 (v). Enligtmotionären bör i stället även framgent behovet av att uppnå engod tågtrafikförsörjning i hela landet vara vägledande förupphandlingen.Utskottet har ingen erinran mot regeringens ställningstagandeom trafikutbud och kostnadsnivå för nästa trafikupphandlingavseende . Utskottet tillstyrker därmedregeringens förslag medan motionsyrkandet avstyrks. beträffande yrkestrafiklagenatt med avslag på motionerna 1991/92:T17 yrkande 1och 1991/92:T18 antar regeringens förslag till lag om ändring iyrkestrafiklagen (1988:263),men. (v) - delvis2. beträffande trafikupphandlingenatt med bifall till regeringens förslag och medavslag på motionerna 1991/92:T17 yrkandena 2--4 och 1991/92:T19dels godkänner de i propositionen föreslagna riktlinjernaför upphandling i konkurrens och slutande av långsiktiga avtalfr.o.m. ,dels godkänner att andra trafikutövare än SJ kan tilldelastrafikeringsrätt på stomnätet för den interregionalapersontrafik som upphandlas av staten och därtill kompletterandepersontrafik som upphandlas av trafikhuvudmännen,men. (v) - delvis3. beträffande riktlinjer för trafikåret 1993att med bifall till regeringens förslag och medavslag på motion 1991/92:T17 yrkande 5 godkänner principerna omatt trafikutbud och kostnadsnivå för skall varautgångspunkt resp. maximinivå för förhandlingar om statens köpav interregional persontrafik för trafikåret 1993.men. (v) - delvisStockholm den 14 maj 1992På trafikutskottets vägnarRolf ClarksonI beslutet har deltagit: (), Sven-GöstaSignell (s), (), (), JanSandberg (m), (), (nyd), LarsBjörkman (m), (), (), (), (), (), Tom () ochKrister Örnfjäder (s).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Bengt () anför:YrkestrafiklagenEnligt mening bör regeringens förslag tilländring i yrkestrafiklagen avvisas. Som framhålls i motion T17(v) yrkande 1 bör bl.a. en grundlig utredning klarlägga detotala samhällsekonomiska kostnader som belastar de olikatrafikslagen. Först mot bakgrund av en sådan analys bör förslagläggas fram om att införa en ökad konkurrens på området. Tillbilden hör också att redan med gällande lagstiftning kanlångväga busstrafik etableras i konkurrens med övrigkollektivtrafik om en avsevärt bättre trafikförsörjning därmedkan uppnås.TrafikupphandlingenRegeringens förslag om att upphäva SJ:s trafikeringsrätt böravvisas.