bet · GG01FöU1 · 1992-10-22 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande nio motioner som väcktsunder den allmänna motionstiden . Motionerna hänför sig tillfyra ämnesområden, nämligen s.k. restvärdesräddning,ansvarsförhållanden inför rasrisker, transport av farligt godsoch sotningsverksamhet.I en motion förordas att åtgärder vidtas för att förbättrarestvärdesräddningen i samband med bränder. Utskottet anseratt restvärdesräddningen kan effektiviseras utan någonriksdagens åtgärd. Motionen bör därför inte bifallas.I en annan motion föreslås att en utredning tillsätts för attklarlägga ansvarsförhållandena inför rasrisker ochnaturolyckor. Denna fråga bör enligt utskottets meningbehandlas först sedan arbetet i den s.k. Skredkommissionenavslutats. Inte heller denna motion bör bifallas.Tre av motionerna angående transport av farligt godsföreslår olika åtgärder för att öka säkerheten vid miljöfarligatransporter genom , , ochMälaren. Förslag ges även om förbättrad information om farligatransporter till de lokala räddningskårerna. Utskottet harnyligen behandlat delvis likartade yrkanden och gör i dessa fallnu ingen ny bedömning. Motionsyrkandena bör därför avslås. Ettförslag om anmälningsplikt vid transport av farligt gods genomÖresund anser utskottet bör föranleda ett riksdagenstillkännagivande till regeringen. Utskottet efterlyseravslutningsvis en samlad redogörelse av läget beträffandearbetet med att höja säkerheten i samband med transport avfarligt gods, vilket är i linje med en tidigare efterfrågaderfarenhetsredovisning.Motionerna om sotningsverksamheten innehåller förslag omändring i räddningstjänstlagen (1986:1102) med innebörd att detnuvarande kommunala sotningsmonopolet avskaffas. Utskottetföreslår avslag på dessa motioner med hänvisning till tidigareställningstaganden i frågan och kommande behandling avregeringens proposition (1992/93:43) om ökad konkurrens i denkommunala verksamheten. 1991/92:Fö701 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring iräddningstjänstlagen så att bestämmelserna om sotning utgår, ienlighet med vad som anförts i motionen.1991/92:Fö702 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag till sådanändring i räddningstjänstlagen att enskild fastighetsägare iframtiden av skorstensfejarmästare kan ges rätt att utförasotning av egen fastighet.1991/92:Fö703 av och () attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om restvärdesräddning vid brandsläckning.1991/92:Fö705 av m.fl. (c) vari yrkas1. att hos regeringen begär ett åtgärdsprogram föratt öka säkerheten vid miljöfarliga transporter genom Stockholmsskärgård, , och ,2. att begär att regeringen låter utreda överförandeav en del av de miljöfarliga transporterna i Stockholmsområdettill pipelines och i första hand en pipeline för olja mellanNynäshamn och Stockholm.1991/92:Fö706 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbättrad säkerhet vid miljöfarligatransporter.1991/92:Fö707 av och () variyrkas att hos regeringen begär att en utredningtillsätts med uppgift att klargöra ansvarsförhållandena förberörda parter vid rasrisker och naturolyckor.1991/92:Fö708 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsotning.1991/92:Fö709 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att i internationella fora verka för attöverenskommelser träffas om plikt att anmäla transport avfarligt gods genom och andra regler som främjarsjösäkerheten i området.1991/92:Jo690 av m.fl. (fp) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att miljöfarliga transporter genomhuvudstaden bör begränsas. Restvärdesräddning i samband med bränderMotion Fö703 (s) behandlar s.k. restvärdesräddning i sambandmed bränder. Motionärerna pekar på de mycket stora samhälleligaförlusterna för brand- och vattenskador och hävdar attkostnaderna kan reduceras avsevärt genom en effektivarerestvärdesräddning. De anser att det vid räddningsskolorna inteförekommer tillräcklig utbildning för att räddningspersonalenrätt skall förstå restvärdesräddningens betydelse ochmöjligheterna att redan under släckningsskedets olika faserutföra olika skadebegränsande åtgärder. Utbildningen irestvärdesskydd bör enligt motionärerna således förstärkas och53 § räddningstjänstlagen (1986:1102) ändras med innebörd atträddningsledaren redan när en räddningsinsats påbörjas åläggsett ansvar för restvärdesskydd och sanering. Mot denna bakgrundföreslås att ger regeringen i uppdrag att se överbehovet av utbildning och materiel samt räddningsledarensdirektiv för akutskedet av en olyckshändelse.Utskottet vill inledningsvis hänvisa till atthuvuduppgiften för räddningstjänsten är att skydda liv ochmiljö. Räddning av egendom ingår också i uppgiften. Insatserskall genomföras så att minsta möjliga skada uppstår på egendom.Utskottet anser att åtgärder för restvärdesräddning ochrestvärdesskydd är väsentliga och kan spara stora värden. Iutbildningen av brandpersonal ingår också, enligt uppgift frånRäddningsverket, användningen av metoder och teknik som skallbegränsa skadorna på byggnader och egendom och som därmedminskar behovet av restvärdesräddning.Restvärdesskyddet är primärt ett ansvar för egendomsägareneller dennes försäkringsbolag. Räddningsledaren är enligt 53 §räddningstjänstlagen (1986:1102) skyldig att vid behovunderrätta ägaren eller innehavaren av den drabbade egendomen ombehov av bevakning, restvärdesskydd, sanering och återställning.Utskottet anser inte det lämpligt att genom en lagändring, sommotionärerna föreslår, utöka det kommunala ansvaret för attskydda egendom. Det bör vara ett gemensamt intresse föregendomsägare, försäkringsbolag och räddningstjänst att åtgärdervidtas för att minimera skadorna i samband med bränder och andraolyckshändelser. Utskottet utgår från att berörda, utan någotsärskilt beslut eller uttalande från , tar erforderligainitiativ och samverkar med detta syfte för ögonen. Motion Fö703(s) bör därför inte bifallas av riksdagen.Ansvarsförhållanden inför rasriskerMotion Fö707 (fp) tar upp vissa problem för kommuner ochenskilda i samband med en risk för jordskred eller ras.Motionärerna anser att frågan om ansvar ochersättningsmöjligheter vid sådan konstaterad risk inte synesvara adekvat beskriven vare sig inom försäkringsskyddet ellerinom det som brukar benämnas "den kommunala kompetensen". Dehävdar t.ex. att kommuner vägrar att lösa in fastigheter utsattaför rasrisk, och som fått utrymmas, eftersom stöd för en sådanåtgärd saknas i lagen. Det sägs vara lättare att få utersättning när ras ägt rum och huset drabbats. Statsmakternabör, enligt motionärerna, därför genom att tillsätta enutredning ta initiativ till att klargöra de otydligaansvarsförhållandena i ärenden som föranleds av rasrisker ochdärmed jämställda naturolyckor.Utskottet har erfarit att de problem som motionärernapekar ut delvis har behandlats i Räddningstjänstkommitténsdelbetänkande (Ds Fö 1983:2) "Geotekniska undersökningar ochförebyggande åtgärder mot skred". Vidare harIngenjörsvetenskapsakademien (IVA) tillsatt en kommission ---- som bl.a. redovisat rapporten (1:90)"Ansvars- och ersättningsfrågor vid ras och skred".Kommissionens arbete är enligt uppgift inte slutfört.Utskottet anser att det är angeläget att de i motionenbeskrivna problemen får en tillfredsställande lösning. Innan eneventuell utredning tillsätts enligt motionärernas förslag, bördock ges möjlighet att slutbehandla frågan såatt erfarenheterna från kommissionen kan utnyttjas. Motion Fö707(fp) bör med hänsyn härtill avslås av riksdagen.Transport av farligt godsGenom och transporteras ca5 miljoner ton oljeprodukter och 225 tusen ton kemikalier. Dessatransporter anses i motion Fö705 vara ett allvarligt hot motmiljön. Exempelvis skulle ett större utsläpp av ammoniak kunnaförstöra hela som dricksvattentäkt. Konsekvensernaskulle bli oöverskådliga och drabba hundratusentals människor.Enligt motionärerna är det nödvändigt att hos regeringen begäraett program med kraftfulla åtgärder för att förebygga enmiljökatastrof i samband med sjötransporter i Stockholmsskärgård och . Skärpta krav på fartygens standard ochsäkerhetsutrustning, utökad lotsplikt och restriktioner i frågaom vilka leder som får användas nämns som exempel på vad som börvidtas. Vidare förordar motionärerna en utredning ommöjligheterna att överföra en del av de miljöfarligatransporterna i till pipelines, i första handmellan och Stockholm.Samma oro för miljön i kommer till uttryck imotion Jo690 (fp). Synen på behovet av åtgärder är likartad ochett yrkande framförs om begränsning av miljöfarliga transportergenom huvudstaden (yrkande 10).Utskottet har tidigare behandlat den grundläggande fråganom att bedöma riskerna i samband med olika transportsätt ochkonsekvenserna om en olycka skulle inträffa samt att däreftervälja säkraste transportsätt. Så skedde i betänkande1990/91:FöU1 (s. 4--7), bl.a. med anledning av likalydandeyrkanden med dem som framförs i motionerna Fö705 och Jo690.Ett motsvarande yrkande som i motion Jo690 behandlades även ibetänkande 1991/92:FöU3 (s. 4). Utskottet har vid dessa bådatillfällen framfört att det förutsätter att () och andra berörda myndigheter ger frågan om att utarbetaen grundsyn för riskbedömning och val av transportsätt sådanprioritet att den kan drivas vidare med kraft och leda tillresultat utan onödig tidsutdräkt. Utskottet utgick vidare frånatt regeringen, med hänsyn till ärendets komplexa ochsektorsövergripande karaktär, vid behov tar erforderligainitiativ med utgångspunkt i det underlag som myndigheterna tarfram. Utskottet finner inte skäl för att i denna fråga ändra sintidigare bedömning.De i motion Fö705 (c) föreslagna åtgärderna för att höjasäkerheten vid transport av farligt gods till sjöss, t.ex.utökad lotsplikt och skärpta krav på fartygens standard, harnyligen behandlats av trafikutskottet (1991/92:TU11 s. 16--17)som bl.a. anser att inte ensidigt kan införa krav påfartygs konstruktion och utrustning utan förankring iinternationella regler. Vidare hänvisar detta utskott till att1981 års riksdagsbeslut om miljösäkrare sjötransporter bl.a.innebar införandet av ett behovsanpassat lotstvång. Lotstvångföreligger i princip också på svenskt inre vatten. mening bedrivs ett långsiktigt arbete, inteminst i internationella fora, för att förbättra sjösäkerheten,och det finns därför inte skäl att skärpa lotstvånget.Mot bakgrund av det här anförda anser försvarsutskottet attinitiativ i enlighet med vad som förordas i motionerna Fö705 (c)och Jo690 yrkande 10 (fp) ej är påkallade. bör såledesinte bifalla dessa motioner.I motion Fö706 (s) framhålls miljöriskerna vid transport avfarligt gods på landsväg. Motionärerna anser det utomordentligtviktigt att i resp. kommun är väl informerad omsådana transporter om en olycka skulle inträffa. Möjligheten bördärför undersökas att med hjälp av modern datateknik, och medunderlag bl.a. från informationsbank iKarlstad, vidarebefordra sådan aktuell information om färdväg,tidsplan, innehåll och bekämpningsmetod till ivarje kommun utmed färdvägen.Frågan om att med modern datorteknik förse kommunernasräddningskårer med fortlöpande och aktuell information omtransporter av farligt gods har utskottet behandlat i betänkande1990/91:FöU1 (s. 11). Utskottet anförde då bl.a. attRäddningsverkets informationsbank borde kunna ge den avmotionärerna efterfrågade informationen för de mest oroandetransporterna. Utskottet utgick från att ienlighet med sitt övergripande ansvar verkar för att relevantinformation snabbt och på enklaste sätt görs tillgänglig förräddningskårerna. I betänkande 1991/92:FöU3 (s. 7) återkomutskottet till frågan och noterade att databasen nu var i driftmed möjlighet för berörda att ansluta sig till systemet.Utskottet anser att utvecklingen går i linje med intentionerna imotion Fö706 (s). Motionen bör därför lämnas utan bifall.Öresundsområdet är miljökänsligt. Motion Fö709 pekar på attdenna region genomlöps av ett av världens mest trafikeradesjöstråk vilket medför en uppenbar olycksrisk. En olycka var somhelst i sundet kan få ödesdigra konsekvenser för vattnet, ochlivet i detta, men också för de tättbefolkade kustkommunerna.Motionärerna framhåller samhällsansvaret för sjötrafiken genomÖresund och menar att säkerhetsordningen där bör ses över i taktmed sjötrafikens utveckling. Anmälningsplikt bör t.ex. införasför fartyg med last av farligt gods. Svenska myndigheter sägsdock inte själva kunna bestämma om detta, varför ett riksdagensuttalande förordas om att ansvariga i internationella foraverkar för att överenskommelser träffas om plikt att anmälatransport av farligt gods genom och om andra regler somfrämjar sjösäkerheten i området (yrkande 3).Utskottet har erfarit att på svenskt initiativ försökunder gjorts med ett rapport- och anmälningssystemför fartygstrafiken genom . Systemet byggde påfrivillighet. Försöken lär emellertid inte ha slagit väl ut,främst beroende på att och dåvarande intemedverkade. Utskottet har förståelse för att de folkrättsligaprinciperna om havens frihet kan medföra svårigheter när detgäller att bygga upp ett anmälningssystem som omfattar fartyg avalla nationaliteter som trafikerar . De politiskaförändringarna i , liksom den allt störreinsikten om miljöriskerna, borde dock ha ökat möjligheterna föratt uppnå fungerande avtal av den typ som föreslås i motionFö709 (s). Överbefälhavaren har också i annat sammanhang uttalatsig till förmån för en anmälningsplikt vad avser farligt godsgenom . Utskottet delar därför inte Sjöfartsverketspessimistiska syn på ett rapporteringssystem och utgår från attregeringen och ansvariga myndigheter uppmärksamt följer fråganoch tar erforderliga initiativ. Vad utskottet här med anledningav motion Fö709 yrkande 3 (s) har anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.Utskottet vill sammanfattningsvis framhålla att det delarsamtliga motionärers uppfattning om vikten av att åstadkommastörsta möjliga säkerhet när det gäller transport av farligtgods. Frågorna om riskbedömning, val av säkraste transportsätt,information och vägvalsstyrning m.m. är ofta komplicerade ochdet finns kunskapsluckor. Utskottet har därför förståelse föratt det tar att få fram beslutsunderlag för olika slagsåtgärder. Utskottet har under en följd av år behandlat motionersom från olika utgångspunkter, och utan närmare inbördessammanhang, framfört förslag i syfte att förbättra säkerheten isamband med dessa transporter. Utskottet finner det nu angelägetatt får en samlad redogörelse för läget inom detberörda området. En sådan skulle vara i linje med denfortlöpande erfarenhetsredovisning som tidigare genomtillkännagivande har begärt (1990/91:FöU1 s. 13, rskr. 18).Redovisningen bör bl.a. innehålla en sammanfattning av pågåendearbete, större olösta frågor och vilka förväntningar som finnspå resultat. Speciellt angeläget synes det därvid vara att fåden nämnda grundsynsfrågan om riskbedömning och val av säkrastetransportsätt belyst. Utskottet vill i sammanhanget understrykaRäddningsverkets samordnande roll och helst se denna stärkt.Utskottet utgår från att regeringen och berörda myndigheteråterkommer till i enlighet med vad som här haranförts.SotningsväsendetRäddningstjänstlagen (1968:1102) reglerarsotningsverksamheten. Motionären i motion Fö701 (c) anser dessabestämmelser med sin monopolliknande ordning vara otidsenligaoch i vissa delar kränkande för den enskilde ansvarskännandefastighetsägaren. Sotning sägs ha en brandförebyggande betydelseoch det ligger då i fastighetsägarens intresse, och iförsäkringsbolagens, att undvika eldsvådor. Sotning bör därförenligt motionären, i stället för att vara en kommunaliseradverksamhet, kunna utföras av fristående skorstensfejare somfastighetsägaren fritt kan välja eller av fastighetsägaren självom han har erforderliga kunskaper. föreslås därför avregeringen begära förslag till ändring i räddningstjänstlagen såatt de reglerade bestämmelserna om sotning utgår.Likartade förslag framförs i motionerna Fö702 (c) och Fö708(m).Utskottet har vid ett flertal tillfällen, senast ibetänkandena /91:FöU2 och 1990/91:FöU10, behandlatmotionsyrkanden om en avreglering av sotningsväsendet. Utskottetuttalade förståelse för motionärernas kritiska inställning tillden nuvarande ordningen för sotningsverksamheten och förmotionärernas strävan att förenkla reglerna. Utskottet kundedock inte ställa sig bakom ett avskaffande av regelverket försotningsverksamheten.Frågan om en minskad reglering inom sotningsväsendet behandlasi propositionen om ökad konkurrens i verksamhet (prop.1992/93:43). Regeringen avser tillkalla en utredare med uppgiftatt lägga fram förslag om hur ordningen med långvarigaentreprenadavtal för skorstensfejarmästare skall kunna avvecklasoch hur formerna för att utse skorstensfejarmästare kan förnyas.Han skall också undersöka möjligheterna att öka inslaget avkonkurrens i verksamheten.Med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden ifrågan om avregleringen av sotningsväsendet och med hänsyn tillden kommande behandlingen av proposition 1992/93:43 anserutskottet att motionerna Fö701 (c), Fö702 (c) och Fö708 (m) intebör bifallas av . beträffande restvärdesräddning i samband med bränderatt avslår motion 1991/92:Fö703,2. beträffande ansvarsförhållanden inför rasriskeratt avslår motion 1991/92:Fö707,3. beträffande transport av farligt godsatt avslår motionerna 1991/92:Fö705,1991/92:Fö706 och 1991/92:Jo690 yrkande 10,4. beträffande anmälningsplikt i Öresundatt med anledning av motion 1991/92:FöU709 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet haranfört,5. beträffande sotningsverksamhetenatt avslår motionerna 1991/92:Fö701, 1991/92:Fö702och 1991/92:Fö708.Stockholm den 22 oktober 1992På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit:Arne (), StureEricson (s), (), (), BarbroEvermo Palmerlund (s), (), (nyd),(), (), (), Jan-OlofFranzén (m), (), () och ÅkeCarnerö (kds).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.