bet · GF01KU32 · 1992-03-31 00:00:00 — Utskottet avstyrkerdärför bifall till yrkandena i motionerna K17, K213, K214yrkandena 1 och 2, K611 yrkande 1, K614, K616, K718 och Jo214yrkande 3.BegravningslagenMotionenI motion K16 av () begärs att begravningslagenskall inarbetas som ny avdelning i kyrkolagen. Motionärenhänvisar till uttalandet i propositionen att alla lagregler avcentral betydelse för bör samlas i en nykyrkolag. Enligt motionärens mening utgör begravningslagen ensådan lag som har central betydelse för Svenska kyrkan.Kyrkomötet1991 års kyrkomöte förordade att begravningslagen infogas iden nya kyrkolagen. Första kyrkolagsutskottet framhöll att detframgår av begravningslagen att begravningsverksamheten är enangelägenhet för de territoriella pastoraten inom , varigenom klargjorts att verksamheten är en lagregleraduppgift för . Utskottet ansåg att detta var ettstarkt motiv till att begravningslagen bör ingå som en del i dennya kyrkolagen.PropositionenEnligt propositionen bör kyrkolagen inte innehålla regler somvisserligen i stor utsträckning riktar sig till Svenska kyrkanoch dess pastorat men som också riktar sig till icke-kyrkligasamhällsorgan och som reglerar allmänt samhälleliga uppgifter,vilket särskilt gäller för begravningslagen.Utskottets bedömningI framhålls att religionen har spelat enmycket stor roll för begravningsväsendets utformning men att desamhälleliga intressena vid sidan härav gör sig gällande. Denrena begravningsverksamheten kan därför inte sägas vara en rentkyrklig uppgift.Utskottet gör inte någon annan bedömning. I likhet medregeringen anser utskottet därför att begravningslagen inte börinförlivas i den nya kyrkolagen. Motion K16 avstyrksföljaktligen.Medlemskap i kyrkanMotionernaMedlemskapsfrågan tas upp i flera motioner från den allmännamotionstiden bl.a. i den tidigare nämnda motion K611 av LarsWerner m.fl. (v) om kyrkans skiljande från staten. Medlemskap iSvenska kyrkan bör enligt motionen (yrkande 2) bygga på aktivtmedlemskap. Det obligatoriska medlemskapet i statskyrkan bördärför upphävas. I motion K203 av ()framhålls att staten bör ta initiativ i frågan utan att avvaktaden pågående utredningen inom . Motionären begären sådan ändring i 2 kap. 2 § regeringsformen ochreligionsfrihetslagen att motsättningen mellan dessa lagrumundanröjs. De övergångsbestämmelser som införts iregeringsformen, eftersom religionsfrihetslagens bestämmelserstrider mot regeringsformens fri- och rättighetskatalog, har nugällt och riskerar att bli permanenta, vilket inte kanvara avsikten med övergångsbestämmelserna.Också i motion K601 av m.fl. (s) begärsett initiativ av regeringen i syfte att undanröja motsättningenmellan 2 kap. 2 § regeringsformen och religionsfrihetslagen. Pågrund av den långa tid som förflutit sedan gjorde ettklart ställningstagande vad gäller denna uppenbara motsättningär det enligt motionärerna nu helt nödvändigt att ,utan sidoblickar på ett långt utdraget och motsägelsefulltkyrkligt utredningsarbete, ger tydligt besked om sin inställningtill regeringsformens fri- och rättighetsförklaring och dessförhållande till de nu gällande medlemskapsreglerna.Ulla och () framhåller i motion K204att regeringsformens uppenbarligen oklara stadgande om denpositiva och den negativa religionsfriheten bör förtydligas såatt det klart framgår att även trossamfund av folkkyrkokaraktärkan finnas och fungera i vårt land i enlighet med sin syn, trooch ordning. bör emellertid regeringen redovisa förriksdagen vilka möjligheter det finns för dessa trossamfund attverka i vårt land.PropositionenI propositionen föreslås i denna del endast att det i 3 kap. 1§ kyrkolagen görs en hänvisning till medlemskapsreglerna ireligionsfrihetslagen. Regeringen framhåller attreligionsfrihetslagens bestämmelser inte har ansetts förenligamed bestämmelserna i grundlagen till skydd för den s.k. negativareligionsfriheten och hänvisar till att konstitutionsutskottetsedan 1983 behandlat medlemskapsfrågan och vid ettflertal tillfällen därvid bekräftat den bristandeöverensstämmelsen mellan regeringsformen ochreligionsfrihetslagen.Utskottets bedömningERK-utredningen tar också upp frågan om medlemskapet i och understryker att det är en principiell fråga som kanoch bör lösas oberoende av den grundläggande frågan om relation till staten. Utredningen pekar på att frågan omreligionsfrihetslagens bestämmelser om medlemskap i strider mot regeringsformens skydd för den negativareligionsfriheten varit föremål för diskussioner i den juridiskadoktrinen men understryker att när regeln om den negativareligionsfriheten tillskapades valde man att uttryckligenföreskriva att reglerna om medlemskap i gällerutan hinder av bestämmelserna i 2 kap. 2 § regeringsformen.Därmed tog definitiv ställning.Utskottet förutsätter att medlemskapsfrågan kommer att bliföremål för behandling under den parlamentariska beredningen avERK-utredningens betänkande och att därvid även beaktas vadutredningen anfört om att frågan bör kunna lösas oberoende avstat--kyrka-frågan. Enligt utskottets mening saknas anledningatt föregripa detta beredningsarbete. Motionerna K611 yrkande 2,K203, K601 och K204 yrkandena 1 och 2 avstyrks följaktligen.Vissa kyrkorådsfrågorMotionernaLiisa Rulander (kds) begär i motion K18 yrkande 3 attövergångsbestämmelsen till 17 kap. kyrkolagen skall innehålla enbefrielse för från skyldigheten att förrättaval till kyrkorådet under 1992.I motion K609 från den allmänna motionstiden av () tas frågan om kyrkorådens sammansättningupp. Motionärerna anser att kyrkoherde som inte ärförtroendevald utan självskriven ledamot inte bör habeslutanderätt. En sådan rätt bör förbehållas de folkvaldaledamöterna. Däremot bör kyrkoherden kunna tillerkännasförslags- och yttranderätt i likhet med vad som gäller förbiskoparna i kyrkomötet.PropositionenPropositionens förslag till lag om införande av kyrkolageninnehåller i 5 § en övergångsbestämmelse till 17 kap. ikyrkolagen med innebörd att för varje icke-territoriellförsamling skall kyrkoråd utses eller december1992 för åren 1993 och 1994.I propositionen föreslås beträffande kyrkoherdenssjälvskrivenhet i kyrkorådet inte någon förändring i förhållandetill vad som gäller . Enligt 17 kap. 5 § ikyrkolagsförslaget är kyrkoherden ledamot i kyrkorådet. Övrigaledamöter väljs direkt eller av kyrkofullmäktige ellerkyrkostämman (6 resp. 8 §).Utskottets bedömningBeträffande frågan om kyrkoråd i anserutskottet att övervägande skäl talar för att sammansättningen avkyrkoråden i de icke-territoriella församlingarna införkyrkolagens ikraftträdande anpassas till vad som gäller förövriga församlingar i . Motion K18 yrkande 3avstyrks följaktligen.När det härefter gäller frågan om kyrkoherdes självskrivenheti kyrkorådet vill utskottet hänvisa till vad som i förarbetenatill församlingslagen (prop. 1987/88:31 s. 97) framhållits omatt det från kyrklig synpunkt ansetts angeläget att detsjälvskrivna ledamotskapet kvarstår oförändrat. Det var enligtdepartementschefen mot bakgrund av den s.k. dubbla ansvarslinjeni naturligt att den som har ansvaret förgudstjänsten och förkunnelsen i församlingen är ledamot avförsamlingskyrkorådet som har till uppgift att främjagudstjänstlivet och församlingsvården. Med hänsyn tillkyrkoherdens centrala ställning bl.a. som arbetsledare och tillatt så många viktiga och för församlingsvården väsentliga beslutflyttades till pastoratsnivå fann han det rimligt attkyrkoherden också blev självskriven ledamot ipastoratskyrkorådet.Enligt kan kyrkorådets ställning somförsamlingens eller samfällighetens förvaltande ochverkställande organ bevaras i sina nuvarande former också vid enframtida relationsförändring. Den dubbla ansvarslinjens princip,dvs. kombinationen av folkligt ansvar och en prästerligämbetsförvaltning, som inte är underställd de demokratiskt valdaorganen, bör enligt utredningen finnas kvar även i framtiden.Liksom bör det enligt utredningen finnas enobligatorisk prästerlig representation i beredande ochverkställande organ bl.a. på församlingsnivå.Utskottet är mot denna bakgrund inte berett att göra en annanbedömning än den regeringen gjort i fråga om kyrkoherdessjälvskrivenhet i kyrkorådet. Motion K609 avstyrks följaktligen.Tillsättning av kyrkoherdeMotionenI motion K18 av () (yrkande 2 ) begärs attden s.k. tredjegångstillsättningen inte skall tillämpas inomFinska församlingen. bör få göra kyrkoherdevalet allatre gånger. Enligt motionen har kyrkorådet bättreförutsättningar än att bedöma i utbildadesökandes kompetens och meriter rättvist.PropositionenEnligt regeringens förslag skall föreskrifterna i den nyakyrkolagen om prästanställningar i sin helhet tillämpas också påpräster anställda i icke-territoriella pastorat. I 33 kap. 10 §i kyrkolagsförslaget föreskrivs att första och avtre, när en tjänst som kyrkoherde blir ledig i ett pastorat,tillsätts den i ett enförsamlingspastorat av kyrkorådet. Vartredje gång tjänsten som kyrkoherde blir ledig i ett pastorattillsätts den av (11 §). Dessa bestämmelseröverensstämmer i sak med vad som gäller för deterritoriella församlingarna. Av 4 kap. 4 § framgår att varjeicke-territoriell församling utgör ett pastorat. Enligtregeringens mening är det värdefullt om får sammaroll i fråga om de arbetsledande tjänsterna i de icke-territoriella pastoraten som de har för de övrigapastoraten.Utskottets bedömningUtskottet vill understryka vad som framhållits i propositionenom att den föreslagna ordningen med s.k.tredjegångstillsättningar självfallet inte hindrar attkyrkoråden i församlingarna i likhet med vad som gäller i dagaktivt deltar i arbetet med rekryteringen av nya präster.Sålunda bör till kyrkoherdetjänsten i kunnahämtas präster från , om de i övrigt uppfyller debehörighetskrav som gäller för präster i . Dennaordning bör som regeringen framhållit kunna upprätthållas ocksåvid tredjegångstillsättningar utan någon särskildförfattningsreglering. Övervägande skäl talar mot denna bakgrundför att också tillsättningsförfarandet för kyrkoherdetjänster iFinska församlingen anpassas till vad som gäller i övrigaförsamlingar i . Motion K18 yrkande 2 avstyrksföljaktligen.TystnadspliktMotionenI motion K19 av och () begärsatt i bestämmelsen om tystnadsplikt i 36 kap. 1 §kyrkolagsförslaget i stället för "Den som i Svenska kyrkansordning har vigts till det kyrkliga ämbetet" skall anges "Densom i ordning har vigts till präst, biskop,diakon eller diakonissa". Konsekvensändringar bör göras i 36kap. 5 § och 1 kap. 10 § sekretesslagen. Enligtmotionärerna innebär vigningen till biskop, präst, diakon ellerdiakonissa i ordning ett livslångt uppdrag frånkyrkans sida och likaledes åtagande från den vigdes sida. Det ärdärför av särskild betydelse såväl för den vigde som för trovärdighet som trossamfund att det särskilda uppdragetför kyrkan respekteras. Det är alltså i detta avseende ingenskillnad mellan de olika uppdragen.PropositionenI propositionen hänvisas till att kyrkomötet i Den svenskakyrkohandboken att den kyrkliga handlingen biktoch därmed sammanhängande själavårdande samtal bara får ledas aven präst. Vidare hänvisas till den införda bestämmelseni 7 kap. 33 § sekretesslagen som innebär att inte bara prästerutan även diakoner, diakonissor och andra anställda inom församlingsvårdande verksamhet har tystnadsplikt i frågaom uppgifter om enskildas personliga förhållanden som de inomramen för sin anställning har fått del av. Något behov av attutsträcka tystnadsplikten till uppgifter som erhållits utanfördenna verksamhet har enligt propositionen inte kommit fram.Beträffande tystnadsplikten för biskoparna sägs i propositionenatt enligt praxis inom biskopsvigs bara den somdessförinnan prästvigts. Samtliga biskopar i Svenska kyrkanomfattas därför av tystnadsplikten.KyrkomötetBåde 1989 och kyrkomöte har förordat en sådantystnadspliktsbestämmelse som föreslås i motionen.Utskottets bedömningBeträffande prästernas tystnadsplikt har i propositionenunderstrukits att en avgörande förutsättning för att ettsjälavårdande samtal skall bli meningsfullt är att det somkommer fram där stannar mellan samtalsparterna. En annanomständighet av betydelse är att tystnadsplikten inte är knutentill de samtal som förs inom ramen för prästens utövande av entjänst utan till det förhållandet att vigning ägt rum. En prästhar således tystnadsplikt för de uppgifter som kommit fram underett själavårdande samtal även om han eller hon inteupprätthåller en tjänst.Liknande skäl gör sig enligt utskottet gällande beträffandediakoner och diakonissor. För att även sådana själavårdandesamtal som äger rum utanför ramen för Svenska kyrkansförsamlingsvårdande verksamhet skall kunna omfattas avtystnadsplikten bör övervägas om inte bestämmelsen i 36 kap. 1 §kyrkolagen borde utvidgas till att gälla diakoner ochdiakonissor, vilka i likhet med prästerna vigts i ordning. Frågan bör emellertid utredas ytterligare.Utskottet tar således inte någon slutlig ställning. Det börankomma på regeringen att på lämpligt sätt behandla frågan ochåterkomma till i saken. Vad utskottet anfört bör gesregeringen till känna. Motion K19 i denna del får därmed ansestillgodosedd.KyrkomusikerMotionenI motion K19 av och () begärsatt 37 kap. i kyrkolagen skall få en ny paragraf, 11 a §, avföljande lydelse: "Behörig att inneha en tjänst eller ettlångtidsvikariat på en tjänst som organist eller kantor är baraden som är medlem i . "Motionärerna understryker att medlemskap måste vara ett kravför kyrkomusikern inte minst med tanke på den roll denne spelari gudstjänstliv och kyrkliga handlingar.PropositionenI propositionen hänvisas till att nu gällande lag (1989:8) omkyrkomusiken i inte föreskriver något allmäntbehörighetsvillkor för kyrkomusikertjänster. Regeringen anseratt det inte nu finns skäl att göra en annan bedömning än denriksdagen gjorde 1988 när lagen infördes. Dessutom framhålls atten författningsreglering torde kunna innebära att enkategori anställda lekmän i kyrkokommunerna kommer attsärbehandlas på ett icke önskvärt sätt. Enligt regeringensmening bör det också i fortsättningen ankomma på den enskildakyrkokommunen att bestämma om ett krav på medlemskap skallställas upp för den som anställs på en kyrkomusikertjänst.Kyrkomötet1991 års kyrkomöte har förordat att kyrkolagsförslagetkompletteras med en bestämmelse om att medlemskap i skall vara ett behörighetskrav för innehav avkyrkomusikertjänst. Första kyrkolagsutskottet framhöll att detframför allt av principiella skäl är motiverat med ett sådantvillkor och att de skäl som i olika sammanhang anförts mot ensådan ordning inte väger tillräckligt tungt.UtskottetFrågan om medlemskap i som behörighetsvillkorför anställningar som kyrkomusiker har behandlats av isamband med införandet av lagen om kyrkomusiken i . Med anledning av en motion i frågan hänvisadekulturutskottet (1988/89:KrU6) till att reglerna om medlemskapövervägs inom samt till en rekommendation somSvenska kyrkans utfärdat omatt det vid ledigförklarande av befattningar inomförsamlingarnas verksamhet som avser gudstjänstliv, undervisningm.m. uppställs krav på medlemskap i . Mot denbakgrunden avstyrkte kulturutskottet den yrkade lagregleringen.Utskottet anser i likhet med regeringen att det inte nu finnsskäl att göra en annan bedömning än den tidigaregjort. Det skall enligt utskottets mening inte heller bortsesifrån att en författningsreglering, som regeringen framhållit,kan innebära en icke önskvärd särbehandling av en kategorianställda lekmän i kyrkokommunerna. Motion K19 i denna delavstyrks följaktligen.Förvaltning av kyrkobyggnader och kyrklig jordMotionenI motion K611 (yrkande 3) av m.fl. begärs att enfond eller stiftelse inrättas för kyrkobyggnader och kyrkomarksom ett led i skiljandet av kyrkan från staten.UtskottetEnligt mening bör en naturlig utgångspunktvara att den kyrkliga egendomen även vid längre gåenderelationsförändring mellan staten och kyrkan skall stå tillkyrkans förfogande. Utredningen pekar på olika vägar att reglerafrågan.Frågan om den kyrkliga egendomens ställning har ett starktsamband med stat--kyrka-frågan. Också i detta avseende börenligt utskottets mening beredningen av ERK-utredningensbetänkande avvaktas. Motion K611 yrkande 3 avstyrks.KyrkofondenMotionernaLiisa Rulander (kds) begär i motion K18 (yrkande 1) att Finskaförsamlingen inte skall anslutas till kyrkofonden. Om detta inteär möjligt bör uppskov medges. Finska församlingensbudget skulle inte tåla den kostnad om två miljoner, som skullebli följden av församlingens anslutning till fonden. Följdenskulle bli att man tvingades reducera verksamheten och minskaantalet anställda, som redan nu är minimalt.I motion K608 av () från den allmännamotionstiden begärs att kyrkofondens styrelse skall avskaffasoch att det samlade ansvaret för ekonomi flyttasfrån regeringen och kyrkofondens styrelse till kyrkomötet ochSvenska kyrkans centralstyrelse. Motionären hänvisar till attkyrkan förutsätts klara finansieringen av sina uppgifter inomramen för sin beskattningsrätt och med stöd av den omfattandeinsamlingsverksamhet som av tradition förekommer. Motiven förstatsmaktens engagemang i utseendet av kyrkofondsstyrelse ochförordnande av dess ordförande sägs inte längre föreligga.PropositionenGenom 42 kap. 2 § föreslås bestämmelserna om kyrkofonden blitillämpliga också på de icke-territoriella församlingarna,vilket inte är fallet . Dock skall Hovförsamlingen inteomfattas av bestämmelserna.En tillämpning av bestämmelserna innebär i praktiken ökadekostnader för de icke-territoriella församlingarna. De fårbetala allmän kyrkoavgift, som inget av pastoraten harett så lågt skatteunderlag och en så låg skattekraft att allmäntutjämningsbidrag kan beviljas dem. Församlingarna kan dockenligt vad som framhålls i propositionen beviljas strukturbidragoch kyrkobyggnadsbidrag. Enligt regeringens uppfattning bör, medundantag för Hovförsamlingen, de icke-territoriellaförsamlingarna, eftersom de är pastorat i medegen utdebiteringsrätt, solidariskt delta i sammautjämningssystem som de territoriella pastoraten.Utskottets bedömningBeträffande Finska församlingens anslutning till kyrkofondenanser utskottet att övervägande skäl talar för att församlingeni samband med kyrkolagens ikraftträdande också i detta hänseendeanpassas till vad som gäller för övriga församlingar inomSvenska kyrkan. Motion K18 yrkande 1 avstyrks följaktligen.Utskottet behandlade en motion om avskaffandeav kyrkofondens styrelse med ungefär samma innehåll som motionK608 (1991/92:KU8). Utskottet avstyrkte motionsyrkandet medhänvisning till pågående arbete.I betänkandet (SOU 1992:9) Ekonomi och rätt i kyrkanframhåller att det med skäl kan ifrågasättas omstaten bör ha det avgörande inflytandet över kyrkofondensförvaltning. Den kyrkliga verksamheten finansieras nämligen heltav kyrkans egna medel. Så länge statsbidrag utgick tillkyrkofonden framstod det statliga inflytandet som naturligt. Motbakgrund av att står för sina egna kostnadertalar enligt utredningen övervägande skäl för att det avgörandeinflytandet över fondens tillgångar bör tillkomma kyrkan. Ettkyrkligt inflytande sägs kunna skapas genom attstyrelsefunktionen för kyrkofonden överflyttas till och uppgiften att fastställa budgettillades kyrkomötet.Utskottet förutsätter att också denna fråga kommer attbehandlas under beredningen av betänkande. Iavvaktan på detta saknas enligt utskottets mening anledning förriksdagen att besluta om ett sådant tillkännagivande tillregeringen som föreslås i motion K608. Motionen avstyrks.Medlemskap i icke-territoriella församlingarMotionenI motion K19 av och () tasupp några frågor som rör medlemskap och upptagningsområde.Beträffande de båda tyska församlingarna (Tyska S:ta iStockholm och tyska församling) begärs attupptagningsområdet utsträcks till att gälla resp.Göteborgs stift i stället för förslagets resp.Göteborgs kommun. När det gäller Hovförsamlingen börbegränsningen av upptagningsområdet till ersättas aven bestämmelse utan geografisk begränsning. Vidare bör ävenföreskrivas att de vilkas anställning vid Kungliga Hovstaternaoch Kungliga Staberna upphört på grund av åldersskäl skall varamedlemmar i i stället för att, som i denföreslagna bestämmelsen, medlemskapet anknyts tillpensionsavgång. Slutligen föreslås att lagensövergångsbestämmelser ändras så att den som är medlem irespektive församling vid utgången av kvarstår sommedlem om han inte begärt utträde, oavsett folkbokföringskommun.PropositionenI propositionen sägs att det föreligger vissa tekniska problemsom uppkommer om en församlings upptagningsområde omfattar merän en kommun. Det rör frågor om beskattning, om val avkyrkofullmäktige och om gravrätt. Regeringen är därför inteberedd att utan ytterligare utredning föreslå en sådan ordning.Enligt regeringens mening bör därför tills vidareförsamlingarnas nuvarande upptagningsområden i princip inteändras.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning att de nationellaicke-territoriella församlingarnas upptagningsområden inte kanutvidgas över kommungränserna utan ytterligare utredningsarbetefrämst i fråga om val till kyrkofullmäktige. Dessa hinder görsig dock inte på samma sätt gällande i fråga om Hovförsamlingen.Redan enligt regeringens förslag gäller att medlemmar avKungliga Huset inte behöver vara folkbokförda i Stockholmskommun, vilket överensstämmer med den nu gällande ordningen. Enutvidgning i detta hänseende beträffande de kategorier somomfattas av bestämmelsen i förslagets 11 § framstår enligtutskottets mening som en godtagbar ordning. Utskottettillstyrker således motion K19 i denna del. Utskottet vill ocksåförorda en något annan lydelse av 11 § 2. lagen om medlemskap iicke-territoriella församlingar, varigenom bestämmelsen ävenomfattar dem som av åldersskäl lämnat sin anställning utan atterhålla pension från den anställningen. Motion K19 i denna delär mot denna bakgrund tillgodosedd.SuccessionsordningenMotionenI motion K225 av () begärs att 4 §successionsordningen upphävs. Enligt motionen bör Konungen,drottningen, prinsar och prinsessor befrias från den andligaofrihet som 4 § successionsordningen innebär.Bakgrund4 § successionsordningen lyder:Såsom 2 § regeringsform uttryckligen stadgar, attKonung alltid skall vara av den rena evangeliska läran, såsomden, uti den oförändrade Augsburgiska bekännelsen, samt Uppsalamötes beslut av , antagen och förklarad är, sålunda skolaock prinsar och prinsessor av det kungl. huset uppfödas i sammalära och inom riket. Den av kungl. familjen som ej sig tillsamma lära bekänner, vare från all successionsrätt utesluten.Enligt punkt 14 i övergångsbestämmelserna till 1974 årsregeringsform gäller fortfarande 2 § regeringsform.4 § successionsordningen fick sin nuvarade lydelse den 1januari 1980 i samband med införande av kvinnlig tronföljd.I propositionen om kvinnlig tronföljd (prop. 1977/78:71 s. 13)hänvisade departementschefen till att frågan om huruvida kravetpå viss religionstillhörighet skall upprätthållas också iframtiden skulle komma att aktualiseras under det kommandearbetet med regleringen av förhållandet mellan kyrkan ochstaten. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen avslogs ettmotionsyrkande med samma innebörd som motion K225.Utskottets bedömningUtskottet vill hänvisa till att frågan om kravet på vissreligionstillhörighet för statschefen och tronarvingarna kankomma att aktualiseras i det aviserade beredningsarbetet ifrågan om regleringen av förhållanden. Utskottetär inte berett att föregripa resultatet av detta arbete. MotionK225 avstyrks följaktligen.Gravvårds utseendeMotionenElisabeth () hänvisar i motion K612 till att 15 §andra stycket lagen om gravrätt föreskriver att länsstyrelsenvid vite får förelägga gravrättsinnehavare att ta bort enanordning varigenom en grav försetts med gravvård eller annananordning i strid med vad upplåtaren har föreskrivit.