bet · GF01SfU10 · 1992-04-29 00:00:00 — beslötregeringen också om dels bestämmelser av övergångskaraktär förutlänningar som vistats i (3kap. 4a§utlänningsförordningen), dels en bestämmelse om beaktande av denanknytning till landet som barn kan få genom skolgång ellerliknande (förordning, 1991:1999, om uppehållstillstånd i vissautlänningsärenden).Utskottet utgår från att den förändrade flyktingpolitik somaviserats kommer att föras i den anda av internationalism ochhumanitet som statsministern hänvisat till iregeringsförklaringen, och som kulturministern också åberopat isina svar på frågor och interpellationer i kammare.Utskottet vill däremot inte förorda en sådan utformning, medplaneringsramar för vissa kategorier, av invandringspolitikensom begärs i motion Sf605 och som huvudsakligen överensstämmermed det av den förutvarande regeringen i proposition 1990/91:195framlagda förslaget om en aktiv flykting- ochimmigrationspolitik, vilket återkallats av den nuvaranderegeringen. Utskottet avstyrker därmed bifall till motion Sf605yrkandena 1, 9 och 10.Även om utskottet sålunda utgår från att flyktingpolitikenkommer att föras i en anda av internationalism och humanitetvill utskottet inte utesluta att även andra hänsyn måste tas ivissa situationer. Utskottet vill erinra om att denna fråga kanberöras av översynen av regeringens möjlighet att styra praxissom ingår i den översyn av vissa delar avutlänningslagstiftningen som beslutats. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motion Sf619 yrkandena 1 och5.Utskottet vill inte hävda annan uppfattning än den i motionSf630 framförda att debatten i flykting- och invandrarfrågor börföras med öppenhet och ärlighet, men utskottet anser inte attnågot tillkännagivande behövs om detta. En utredningom en sammanhållen flykting- och immigrationspolitik har nyligengjorts på uppdrag av den förutvarande regeringen, och dennuvarande regeringen har initierat utredningar om delar avutlänningslagstiftningen och mottagningssystemet. Utskottetavstyrker med det anförda bifall till motionerna Sf622 yrkande 2och Sf630 yrkandena 1 och 2. De svenska asylreglerna grundas påatt asyl beviljas dem som har allvarliga skäl att fly och harsin utgångspunkt i den internationellt godtagnaflyktingdefinitionen, och utskottet anser därmed inte heller attyrkandena 10 och 11 i motion Sf630 eller motion Sf604 bör geanledning till något uttalande.Utskottet konstaterar vidare att inskränkningar av det slagsom begärs i motion Sf622 yrkande 1 skulle innebära ett stoppför den fria nordiska migrationen och för anhöriginvandring.Utskottet avstyrker bifall till detta motionsyrkande.Vid behandling av proposition 1986/87:124 om dehomosexuellas situation i samhället konstateradesocialutskottet i sitt av godkända betänkande SoU1986/87:31 att en homosexuell person som förföljdes i sitthemland på grund av sin homosexuella läggning i praxisbeviljades uppehållstillstånd i av humanitära skälenligt (dåvarande) 31§ utlänningsförordningen medan(dåvarande) 3§ utlänningslagen (om flykting) inte vartillämplig. Enligt socialutskottets uppfattning erbjödtillämpningen av utlänningsförordningen i praktiken etttillfredsställande skydd för homosexuella som av sådana skälbehövde en i . Anledning saknades enligtsocialutskottet att närmast av formella skäl göra ett ingrepp iflyktinglagstiftningen och därmed skapa ett svensktflyktingbegrepp som inte hade någon motsvarighet i FN:sflyktingkonvention. delade dock den oro somkommit till uttryck bl.a. i en motion över att förföljelse mothomosexuella från tid till annan förekom i vissa länder menansåg det uppenbart att, om en uttalad förföljelse mothomosexuella just på grund av deras sexuella läggning skulleuppstå i något land, det var möjligt att erbjuda en iSverige utan ändring av gällande bestämmelser. Socialutskottetville fästa uppmärksamheten på att förföljelse uppstodpå samma sätt på olika håll i världen mot många gruppermänniskor. Det var därför viktigt att ha en allmän beredskap föratt vid behov kunna agera för människor som var i behov av enfristad på grund av förföljelse i sitt hemland. Utvecklingen iandra länder måste av dessa skäl följas noga. Socialutskottetutgick från att regeringen följde såväl tillämpningen avutlänningslagstiftningen som utvecklingen i länder där politiskförföljelse förekom eller kunde befaras uppstå. Av det anfördaföljde enligt socialutskottets mening att det också ankom påregeringen att ta de internationella initiativ som visade sigpåkallade för att lösa homosexuellas flyktingproblem.Socialutskottet ansåg inte att det fanns behov av någotriksdagens uttalande i den frågan.Socialförsäkringsutskottet har tidigare uttalat(1990/91:SfU14) att homosexuella som förföljs på grund av sinhomosexualitet kan beredas skydd med tillämpning av gällandebestämmelser och att någon ändring i dessa därför inte behövssamt tillagt att även med den praxis som gäller iasylärenden m.m. den som annars av humanitära skäl skulle hafått uppehållstillstånd i kan få sådant om han eller honhar särskilt starka skyddsbehov. -- Utskottet vidhåller dennauppfattning och avstyrker bifall till motionerna L415 yrkande 5och So292 yrkande5.Av liknande skäl anser utskottet att kvinnor som söker asylför att undgå omskärelse bör bedömas enligt reglerna omuppehållstillstånd av humanitära skäl och avstyrker bifall tillmotion Sf627 yrkande2.Ett beslut om avvisning eller utvisning får i princip endastverkställas om det kan ske till ett land där utlänningenerbjuds visst skydd. får förordna om omedelbarverkställighet av sitt avvisningsbeslut i ärenden där asylskälåberopats, om det är uppenbart att det inte finns grund för asyloch att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någonannan grund (8kap. 8§ utlänningslagen).Beträffande omedelbar verkställighet i asylärenden anfördes iproposition 1988/89:86 att sådan möjlighet måste finnas omavvisning till ett första asylland skulle kunna genomföras.Omedelbar verkställighet borde enligt vad som anfördes ipropositionen kunna ske bl.a. om utlänningen kunde återsändastill ett land (s.k. första asylland), där han uppehållit sigföre ankomsten till och där han var skyddad motförföljelse och mot att sändas till ett land där han riskeradeförföljelse.I propositionen angavs också att förordnande om omedelbarverkställighet fick meddelas endast när det var uppenbart attgrund för asyl inte förelåg. En bedömning måste alltid göras avomständigheterna i det enskilda fallet. Ett annat fall när detvar uppenbart att en asylansökan skulle avslås kunde vara attdet stod klart att utlänningens uppgifter var osanna i allaväsentliga delar. Så snart några mer ingående övervägandenbehövde göras om tilltron till sådana uppgifter som kan varaasylgrundande var det emellertid uteslutet att förordna attavvisningsbeslutet fick verkställas direkt. Det skulle ocksåvara uppenbart att uppehållstillstånd inte borde beviljas avandra skäl, t.ex. anknytning eller humanitära skäl.Utskottet (1988/89:SfU19) ansåg att de förutsättningar somföreslagits för att invandrarverket skulle få förordna omomedelbar verkställighet av avvisningsbeslut tillgodosågberättigade krav på rättssäkerhet. Utskottet vidhåller dennauppfattning och avstyrker bifall till motion Sf619 yrkande7.Utskottet utgår vidare från att något återsändande avbarnfamiljer till krigsområden inte sker och anser därmed attnågot uttalande med anledning av motion Sf619yrkande6 inte heller är påkallat.I regeringens skrivelse om invandrar- och flyktingpolitikenunder /90 redovisades att UNHCR hadeantagit rekommendationer om internationella och nationellaåtgärder för att komma till rätta med bl.a. dokumentlöshetenoch att regeringen i ett enskilt asylärendeuttalat sig för en skärpning vid prövning av en dokumentlösasylsökandes skäl för att få uppehållstillstånd i Sverige.Skärpningen innebär att en dokumentlöshet som har till syfte attvilseleda skall medföra att minskad tilltro sätts till deåberopade asylskälen om inte starka skäl talar emot en sådanbedömning. I sitt av godkända betänkande 1989/90:SfU16ansåg utskottet att denna tillämpning stod i överensstämmelsemed och att det var nödvändigt att ävenpå detta sätt vidta åtgärder för att söka komma till rätta meddet tilltagande problemet med dokumentlöshet.Det fortsatta problemet med dokumentlösheten tas upp också iårets skrivelse om invandrar- och flyktingpolitiken, och detframhålls att utredningen i asylärenden starkt försvåras i defall där den asylsökande vid ankomsten saknar såväl identitets-som färdhandlingar, att handläggningstiderna förlängs och attavvisning till ett första asylland inte sällan omöjliggörs.Enligt skrivelsen pågår arbete i en särskild arbetsgrupp medanknytning till UNHCR med att analysera olika åtgärder för attkomma till rätta med dokumentlösheten. I gruppen ingårrepresentanter för några europeiska länders regeringar ochföreträdare för olika frivilligorganisationer. En åtgärd somdiskuteras är ett samarbete mellan olika länder i fråga omidentitetskontroll.Enligt är en stat skyldig att utom i vissaundantagsfall utfärda resedokument för flyktingar. och formulär för dokumentet finns i bilaga tillkonventionen. skall enligt 3kap. 7§utlänningslagen utfärda en särskild legitimationshandling förresor utanför (resedokument) enligt föreskrifter somregeringen meddelar. Handlingen får förses med anteckning om attinnehavarens identitet inte är styrkt (1kap. Detsamma gäller för främlingspass(1kap. 12§ utlänningsförordningen). Reglerna om sådananteckning infördes i samband med den nya utlänningslagen. --Utskottet (1988/89:SfU19) noterade vid sin behandling avproposition 1988/89:86 att UNHCR i sitt remissvar över detutredningsbetänkande som låg till grund för förslaget ipropositionen ansett att det skulle strida motGenèvekonventionens bestämmelser om obligatorisk rätt till ettresedokument för flyktingar, om möjligheten för den som ärberoende av dokumentet för att förflytta sig över gränsernainskränktes genom en anteckning om osäker identitet iresedokumentet. Regeringen delade inte denna uppfattning.Utskottet, som framhöll att lagrådet inte hade haft någoninvändning mot förslaget, delade den i propositionen uttaladeuppfattningen att det kunde ifrågasättas om det egentligen varrimligt att alls utfärda en identitetshandling beträffande enperson vars identitet inte var styrkt. Eftersom det inte varmöjligt att vägra att utfärda resedokument till enkonventionsflykting, syntes det utskottet vara en lämpliglösning att anteckning fick göras i dokumentet. Detsamma bordegälla för främlingspass.Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning i fråga ombetydelsen av dokumentlöshet vid asylprövning och om möjlighetenatt anteckna osäker identitet i resedokument ellerfrämlingspass. Utskottet avstyrker därmed bifall till motionSf619 yrkandena 8 och22.I fråga om betydelse av brottslighet vid asylbedömningvill utskottet till en början hänvisa till de regler som gällerför att vägra asyl. Därutöver vill utskottet hänvisa till attvid bedömningen av frågan om uppehållstillstånd på grund avvistelsetid i enligt 3kap. 4a§utlänningsförordningen eller enligt förordningen (1991:1999) omuppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden gäller attuppehållstillstånd får beviljas om inte särskilda skäl talardäremot. Som särskilda skäl anges i förordningsmotiven (1991:8)bl.a. att utlänningen eller en medlem av hans familj vidankomsten eller senare har handlat på ett sätt som ger anledningatt ifrågasätta hans eller hennes beredvillighet att iakttagrundläggande normer i samhället och att brott är en sådanomständighet. -- I fråga om möjligheten för brottslingar atterhålla svenskt medborgarskap vill utskottet erinra om att enförutsättning för att få sådant medborgarskap enligt 6§ lagen(1950:382) om svenskt medborgarskap är att den sökande har förten hederlig vandel.Utskottet föreslår med det anförda att motionerna Sf620yrkande 1 och Sf630 yrkande7 avslås.Internationellt samarbete i migrationsfrågorEtt särskilt avsnitt i skrivelsen behandlar detinternationella migrations- och flyktingpolitiska arbetet ochSveriges roll i detta arbete. Det framhålls att migrations- ochflyktingpolitiska frågor står på dagordningen i en lång radinternationella fora, och att verkar aktivt för attinternationellt bidra till varaktiga lösningar på både deproblem som orsakar folkomflyttningarna och de konsekvenser somföljer därav.Inom FN:s ram behandlas flyktingpolitiska frågor med avseendesåväl på åtgärder för dem som tvingats på flykt (UNHCR, UNRWA)som på insatser för att komma åt grundorsakerna bakom flykten.UNHCR:s främsta uppgift är att ge rättsligt skydd åt flyktingar,men inslaget av materiellt bistånd har ökat kraftigt med åren.Flyktingproblemen har ökat kraftigt i omfattning ochkomplexitet. De flesta flyktingrörelserna sker mellan länder itredje världen. UNHCR brukar ange tre möjliga lösningar på ettflyktingproblem: frivillig repatriering, integration i förstaasyllandet eller omplacering i tredje land. UNHCR strävar alltidefter lösningar med bestående effekt. Hjälpen utformas när så ärmöjligt så att den underlättar möjligheterna tillsjälvförsörjning i asyllandet. Repatriering har blivit möjligför en del flyktinggrupper, vilket noteras som hoppingivande mensom ställer krav på FN och regeringarna att kunnaerbjuda utvecklingsmöjligheter för de återvändande ihemländerna. UNHCR samarbetar med andra FN-organ, regeringar ochfrivilliga organisationer för att kunna fullgöra sinafunktioner. Det ställs allt högre krav på en ökad samordninginom FN, vilket bl.a. inneburit att flyktingars livsmedelsbehovtillgodoses genom . Vid exekutivkommitténsmöte gavs signaler om en utvidgad roll för UNHCR.Skyddsfrågorna skall noga ses över i samarbete med regeringarna,bl.a. för att förbättra skyddet för grupper, som intetäcks av . -- UNHCR:s verksamhet behandlasvarje höst i . Generalförsamlingen harantagit en resolution till stöd för UNHCR:s verksamhet med bl.a.de nordiska länderna som förslagsställare. Resolutionenbekräftar UNHCR:s grundläggande uppgift att svara förinternationellt skydd av flyktingar och understryker behovet avgemensamma internationella insatser till förmån för det ökandeantalet flyktingar och hemlösa.Europarådet är ett viktigt forum för mellanstatligdialog kring integration av invandrare i medlemsländerna. Därhar man också under en följd av år arbetat med asylrättsligaspörsmål. Demokratiseringsprocessen i harunder satt nya frågor på dagordning. --() har det europeiskasamarbetet rörande flyktingars och invandrares integration iinvandringsländerna fortsatt. har det s.k. om olika aspekter på etniska relationerslutförts, och projektets erfarenheter har sammanfattats i ensärskild rapport, Community and ethnic relations in Europe, somredovisar strategier för att åstadkomma bättre etniskarelationer och ökad jämlikhet mellan flyktingar/invandrare ochövrig befolkning. Rapporten kommer att ligga till grund för detfortsatta arbetet inom både och de olika länderna.-- Frågor om asylrätt och flyktingfrågor handhas i enexpertkommitté, CAHAR, som är direkt underställdministerkommittén. CAHAR har arbetat fram skilda rättsligainstrument och har bl.a. utformat ett förslag till en konventionom tillämpningen av den s.k. första asylland-principen. -- Ijanuari 1991 anordnades i i regi och medÖsterrike som värd en ministerkonferens om migrationsrörelserfrån . Vid konferensen antogs endeklaration med rekommendationer om bl.a. information omimmigrationslagstiftning och arbetsmarknadsförhållanden iVästeuropa, möjligheter till avtal om arbetskraftsinvandring ochbistånd till öst för ekonomisk utveckling och stärkande av demänskliga rättigheterna.I skrivelsen behandlas även de immigrationspolitiskaaspekterna av den västeuropeiska integrationen. Inom ramen förförhandlingarna om ett s.k. mellan EFTA och EG harSverige, såsom medlem av EFTA, markerat sitt intresse av attdelta i och bidra till det arbete som EG bedriver i syfte attavveckla eller förenkla gränskontrollen för personer.Utvecklingen har här kommit in i ettavgörande skede, även om detta inte skett som en del avEES-förhandlingarna. Immigrations- och gränskontrollfrågorna harinte ingått i EES-förhandlingarna, eftersom harsaknat formell kompetens att föra förhandlingar på detta område.Inom EG har arbetats fram en mellanstatlig konvention omansvarsfördelningen avseende behandlingen av asylärenden somantogs , den s.k. , som kan kommaatt öppnas för tillträde av länder utanför EG-kretsen. Ett antalländer, däribland , har förklarat sig intresserade av atttillträda konventionen. Vidare har ett utkast till enEG-konvention om den yttre gränskontrollen färdigställts. Underförhandlingarnas gång har en lösning arbetats fram för attEG-konventionen och den nordiska passunionen skall kunnaexistera parallellt.Av regeringens skrivelse framgår att det nordiska samarbetet imigrations- och flyktingpolitiska frågor har utgjort en mycketbetydelsefull plattform för avstämning inför gemensamt ellersamordnat nordiskt agerande i internationella sammanhang. --Flykting- och invandrarfrågor har under det gångna budgetåretliksom tidigare stått på dagordning. Frågor omde nordiska ländernas beredskap i situationer av massflykt ochplanerna på eventuell harmonisering av asylpolitiken har ståttpå dagordningen för det arbete som de nordiska regeringarnabedriver inom den nordiska samrådsgruppen i flyktingfrågor(NHSF).-- Det nordiska utlänningsutskottet, som primärt ansvarar förövervakningen av hur den nordiska passkontrollöverenskommelsentillämpas, har regelbundna samrådsmöten med företrädare för denordiska utlänningsmyndigheterna. I den nordiskamigrationsgruppen behandlas frågor om samarbete mellan denordiska länderna om integration av flyktingar och invandrare.International Organization for Migration () harmedlemsländernas uppdrag att organisera överföring av flyktingaroch andra migranter mellan länder. har under lång tidhaft ett praktiskt inriktat samarbete med organisationen,avseende transport till av kvotflyktingar och frånSverige av återvandrare. IOM driver över hela världen olikaprogram avseende återvandring för flyktingar och asylsökande,återanpassning, social rådgivning m.m. harIOM spelat en mer aktiv roll än tidigare i anslutning tilldiskussionerna om nya strategier för att hantera växandemigrations- och flyktingproblem.Det internationella arbetet med att söka konstruktivalösningar på grundläggande migrations- och flyktingpolitiskaproblem har fortsatt inom ramen för de informella konsultationermellan numera 16 länder i , ochAustralien, som bedrivits sedan mitten av 1980-talet.Konsultationerna har utvecklats till ett värdefullt forum fördialog mellan länderna samt mellan länderna och UNHCR/IOM kringlångsiktiga flykting- och migrationspolitiska strategier. Underår 1991 har en gemensam syn utvecklats härvidlag, där viktenbetonas av förstärkt internationell samverkan -- mellan länderoch organisationer -- för att på både kort och lång sikt sökapåverka grundläggande orsaker bakom flykt och påtvingadmigration.I skrivelsen framhålls att har kommit att spela engenomgående aktiv roll i praktiskt taget samtliga de nämndainternationella sammanhangen, inte minst när det gällt attbetona behovet av att angripa grundorsakerna till flykt ochpåtvingad migration. Här finns, framhålls det, en nära kopplingmellan demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, fredligalösningar av konflikter och den ekonomiska och socialautvecklingspolitik som förs i berörda länder. har vidareaktivt verkat för att göra biståndet till flyktingar mereffektivt samt aktivt deltagit i reformarbetet inom UNHCR.FN-organens administrativa struktur och kapacitet, främst UNHCRoch FN:s program för livsmedelsbistånd, ses överi syfte att göra dem effektivare. En ökad samordning inomFN-systemet behövs.Ingvar m.fl. (s) anför i motion Sf605 att detinternationellt behövs en inriktning av flykting- ochmigrationspolitiska insatser på förebyggande åtgärder sommotverkar de obalanser och brister som tvingar människor attbryta upp och att bör verka för att grundorsaker tillflyktingströmmar och annan påtvingad migration diskuteras meraöppet och strukturerat och för att målmedvetna insatser vidtasinom FN:s ram och i andra internationella organisationer. Detinternationella engagemanget i flyktingfrågor bör enligtmotionärerna på ett mera systematiskt och målmedvetet sättkopplas samman med strävan efter fred och säkerhet, arbete förmänskliga rättigheter, livsmedelsförsörjning och miljövård.Motionärerna begär (yrkande 2) ett tillkännagivande om vad somanförts om internationellt samarbete. Vidare begär detillkännagivanden om att bör verka för eninternationellt överenskommen reglering av skyddet för sådanapersoner som, utan att vara flyktingar enligtGenèvekonventionen, är i behov av internationellt rättsligtskydd (yrkande 7) och om att bör verka för eninternationellt gemensam syn på återvandring, eftersom riskenannars finns att återvändare från olika länder får helt olikaförutsättningar att klara hemkomsten (yrkande11).Lars m.fl. (v) anför i motion Sf619 attflyktingpolitiken i de flesta västeuropeiska länder förnärvarande präglas av allt större restriktivitet, därsolidaritet och humanitet får allt mindre utrymme. Motionärernaanser att inom EG planeras och genomförs åtgärder som riskeraratt stänga ute skyddsbehövande människor, t.ex. gemensamviseringspolitik och åtgärder mot transportföretag somtransporterar asylsökande utan erforderliga resehandlingar ochviseringar och att regeringen bör ta kontakt påstatsministernivå med regeringarna i de övriga nordiska ländernasyftande till ett gemensamt nordiskt initiativ till enalleuropeisk konferens med uppgift att åstadkomma ettkonventionsskydd för de facto-flyktingar och krigsvägrare.Motionärerna begär ett tillkännagivande om att all harmoniseringav flyktingpolitiken med de nordiska länderna och EG:smedlemsstater måste ske i enlighet med de normer som ger deasylsökande det bästa skyddet (yrkande 2). Motionärerna anförvidare att det ur demokratisk synvinkel är mycket angeläget attregeringen ger en samlad och fyllig redovisning avSveriges deltagande i det västeuropeiska samarbetet på flykting-och invandringspolitikens område, och de begär etttillkännagivande härom (yrkande 23).Carl B m.fl. (fp) tar i motion U544 upp frågor om EGoch migrationen från tredje världen. Motionärerna påtalar riskenför att den gemensamma nämnaren för EG:s flyktingpolitik blirdet "snålaste" landets bestämmelser, men de anser attden nuvarande tendensen till ond cirkel av nya restriktioner kanbrytas endast genom samordning mellan länder. Avhumanitära skäl är det enligt motionärerna väsentligt att dennamer samordnade asylpolitik får en liberal och generösutformning. De svenska liberalerna vill inom EG verka för attEG-länderna noga upprätthåller respekten för humanism ochmänskliga rättigheter och att flyktingar som söker sig tillEuropa skall vara garanterade en rättstrygg behandling av sinasylansökan. Utformningen av en gemensam praxis iflyktingärenden bör förankras i internationell rätt genom att eneuropeisk domstol inrättas dit beslut i flyktingärenden kanöverklagas. Motionärerna begär (yrkande 6) ett tillkännagivandeom värdet av att som medlem i EG verkar för att ensamordnad asylpolitik får en liberal utformning. Vidare måsteenligt motionärerna en europeisk flyktingkonvention utformas somger skydd inte bara åt politiska flyktingar utan också åtmänniskor som flyr undan krig, inbördeskrig, väpnade orolighetereller bristande förmåga hos ett lands regering att skydda sinaegna medborgare, och de begär (yrkande 7) ett tillkännagivandeom värdet av att som medlem i EG verkar för att eneuropeisk flyktingkonvention kommer till stånd.Berith m.fl. (v) anför i motion Sf606 att det finnsett nätverk av rasistiska organisationer i och att detdärför behövs ett europeiskt och internationellt samarbete påalla nivåer för att bekämpa dessa organisationers framfart ochskadegörelser. bör därför ta internationella initiativför samarbete mot rasism, och motionärerna begär etttillkännagivande härom (yrkande4). Ett internationelltinitiativ efterlyses också i motion Sf628 av .