bet · GF01JuU17 · 1992-03-17 00:00:00 — 1991/92JuU17SkrivelsenI skrivelse 1991/92:79 har regeringen ()till överlämnat en redogörelse för tillämpningen avlagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd medinternationell bakgrund (terroristlagen) den 1 juli1990--. BakgrundSärskilda regler i syfte att bekämpa internationell terrorisminfördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) omsärskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd medinternationell bakgrund. Lagen hade det primära syftet att göradet möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma ini eller stanna kvar i . syftade bestämmelsernatill att skapa möjlighet till särskild kontroll i de fall dåsådana utlänningar av humanitära skäl ändå måste beredas enfristad här i landet. Lagen var tidsbegränsad.År 1975 införlivades huvuddelen av lagens bestämmelser med dendå gällande utlänningslagen (1954:193). fick reglernaom telefonavlyssning och vissa andra tvångsåtgärder bilda ensärskild lag, lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder ispaningssyfte i vissa fall, den s.k. spaningslagen. Lagen, somvar tidsbegränsad, gavs genom successiva beslut fortsattgiltighet till den 1 juli 1989.1954 års utlänningslag ersattes av en ny lag tillvilken terroristbestämmelserna överfördes med i stort settoförändrat sakligt innehåll. Denna lag ersattes den 1 juli 1989av utlänningslagen (1989:529). brötsterroristbestämmelserna ut och kom att, tillsammans medspaningslagens bestämmelser, bilda lagen (1989:530) om åtgärderför att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund(terroristlagen). Lagen trädde i kraft ;upphörde spaningslagen att gälla (prop. 1988/89:86,SfU19 och 22, rskr. 325; jfr 1988/89:JuU25). Terroristlagenersattes av lagen (1991:572) om särskildutlänningskontroll (prop. 1990/91:118, JuU29, rskr. 298).Regeringen har till lämnat redovisning förtillämpningen av de aktuella bestämmelserna (se 1990/91:JuU11s.2 och där gjord hänvisning). Den nu ifrågavarande skrivelsenavser tillämpningen --den 30 juni1991.LagstiftningenInledningTerroristbestämmelserna ger möjlighet att under speciellaförutsättningar ingripa med åtgärder som syftar till att minskariskerna för att våldsdåd utförs i av internationelltförgrenade terroristorganisationer.I första hand är det fråga om möjligheter att från Sverigeavvisa eller utvisa en utlänning som bedöms vara presumtivterrorist. För de mycket speciella fall då utlänningen trotsbeslut om avlägsnande tillåtits stanna i landet finns regler omvillkor för utlänningens vistelse här och om viss kontroll ochövervakning av honom.Den i det följande lämnade redovisningen förterroristlagstiftningen omfattar dels lagen (1989:530) omåtgärder för att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund(terroristlagen) som var i kraft t.o.m. , dvs.under den tid som omfattas av regeringens skrivelse, delslagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll som, medikraftträdande , ersatt terroristlagen.Terroristlagen (1989:530)Lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd medinternationell bakgrund (terroristlagen) gällde t.o.m. den 30juni 1991, dvs. som omfattas av den av regeringeni skrivelsen lämnade redogörelsen.Enligt terroristlagen skulle en utlänning avvisas vidankomsten till eller, om han redan uppehöll sig här,utvisas om två förutsättningar var uppfyllda. För det förstaskulle det finnas grundad anledning att anta att han tillhördeeller verkade för en sådan organisation eller grupp som, medhänsyn till vad som var känt om dess verksamhet, kunde befarasutanför sitt hemland använda våld, hot eller tvång för politiskasyften och därvid begå sådana handlingar här i landet --organisationsrekvisitet. För det andra skulle det, med hänsyntill vad som var känt om utlänningens tidigare verksamhet elleri övrigt, föreligga fara för att han här i landet medverkadetill att använda våld, hot eller tvång för politiska syften --det personliga rekvisitet. Beslut om avvisning eller utvisningmeddelades av regeringen.En förutsättning för att den som av regeringen hade bedömtsvara terrorist skulle kunna avlägsnas ur landet var dock att detinte förelåg något hinder enligt 8 kap. 1--4 §§ utlänningslagen(1989:529) att verkställa beslutet om avvisning eller utvisning.Om så var fallet -- eller om beslutet av någon annan särskildanledning inte borde verkställas -- skulle regeringen förordnaatt verkställighet tills vidare inte fick ske (inhibition).Avvisnings- eller utvisningsbeslutet samt förordnandet ominhibition skulle prövas på nytt när det fanns skäl därtill. Omett beslut om avvisning eller utvisning inhiberats fickregeringen besluta om inskränkningar och villkor i fråga omutlänningens vistelseort (s.k. kommunarrest), byte av bostad ochanställning samt anmälningsplikt.En sådan utlänning som det här gäller kunde under sin vistelsei landet bli föremål för viss kontroll och övervakning, t.ex.kunde polisen besluta om husrannsakan och domstol besluta omhemlig teleavlyssning.Lagstiftningen innehöll vidare bl.a. straffbestämmelser förden som bröt mot sådana av regeringen meddelade föreskrifter omvistelseort och anmälningsskyldighet.Lagen (1991:572) om särskild utlänningskontrollLagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, som trädde ikraft , ersatte terroristlagen (1989:530) och enbestämmelse i utlänningslagen (1989:529) om utvisning med hänsyntill rikets säkerhet.Enligt lagen om särskild utlänningskontroll skall en utlänningkunna utvisas om det med hänsyn till vad som är känt om hanstidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras atthan kommer att begå eller medverka till en brottslig gärning sominnefattar våld, hot eller tvång för politiska syften -- detpersonliga rekvisitet. Finns grund för avvisning eller utvisningenligt utlänningslagens regler skall dock i första hand dessabestämmelser tillämpas. -- Organisationsrekvisitet harutmönstrats ur lagstiftningen.I motsats till terroristlagen skall inte endast risken förterrorhandlingar här i landet beaktas, utan även risk förbrottslig gärning i en främmande stat kan numera beaktas. Dettagäller dock inte en sådan gärning i främmande stat som harövervägande karaktär av politiskt brott.I den nya lagen finns bestämmelser om inhibition avverkställighet av utvisningsbeslut som överensstämmer medtidigare regler.Till lagen om särskild utlänningskontroll överfördesbestämmelsen att regeringen skall ompröva utvisningsbeslutet ochbeslutet om inhibition när det finns skäl till det. Bestämmelsenhar kompletterats på så sätt att har ålagtsatt anmäla till regeringen om det finns skäl att omprövaett beslut om utvisning som har inhiberats.Möjlighet att besluta om s.k. kommunarrest finns inte längrekvar. Det är inte heller längre möjligt att föreskriva villkorom byte av bostad och anställning. Däremot finns en bestämmelseom anmälningsplikt kvar, dvs. en skyldighet för utlänningen attpå vissa tider anmäla sig hos en polismyndighet. Möjligheternatill husrannsakan, hemlig teleavlyssning m.fl. tvångsåtgärder ispaningssyfte finns alltjämt kvar, men användningen av dessatvångsmedel har gjorts beroende av att regeringen beträffandevarje utlänning förordnar härom. Förutsättningarna för att i detsärskilda fallet tillgripa tvångsmedel har skärpts.Ett beslut av regeringen om anmälningsplikt eller ett beslutav regeringen att tvångsmedelsbestämmelserna får tillämpas skallha en giltighetstid på högst , räknat förbeslutet om utvisning. För att ett sådant beslut skall geslängre varaktighet krävs att det finns risk för att utlänningenäven i fortsättningen kommer att medverka till terroraktioner.Regeringens beslut i terroristärenden skall i de flesta fallföregås av förhandling inför domstol. Om ärendet är synnerligenbrådskande kan förhandling undvaras. För att stärka domstolensroll i terroristärenden skall domstolen på begäran av regeringenavge yttrande. Yttrandet är dock inte bindande för regeringen.Vad gäller beslut om anmälningsplikt och om befogenhet atttillämpa tvångsmedelsbestämmelserna efter treårsfristens utgångskall allmän domstol på ansökan av prövasådana frågor. Domstolens beslut skall ha en giltighetstid påhögst . Någon yttersta tidsgräns för åtgärder av det härslaget finns inte. Domstolens beslut kan överklagas av såvälutlänningen som rikspolisstyrelsen.Regeringens skrivelseDen vid regeringens skrivelse fogade redogörelsen bygger påskrivelser från och . Avredogörelserna framgår följande.Regeringen har med stöd av terroristlagenutvisat fyra personer med palestinskt ursprung tillhörandepalestinska organisationer eller verkande för sådana. Fråga omåtgärder mot ytterligare en person aktualiserades , mendenne lämnade frivilligt.De särskilda möjligheterna till hemlig teleavlyssning m.m.,som efter tillstånd av rätten kan företas med stöd avterroristlagen, har inte använts.År 1984 beslutade regeringen med stöd av 47 § utlänningslagen(1980:376) att nio turkiska medborgare, medlemmar av Kurdistansarbetarparti (PKK), skulle utvisas ur . Eftersomverkställighetshinder ansågs föreligga beslöt regeringen attutvisningsbesluten tills vidare inte skulle verkställas.Regeringen föreskrev vidare att sådana inskränkningar som avsågsi 48 § första stycket samma lag skulle gälla för samtliga.Regeringen, som upphävdeutvisningarna beträffande två av de turkiska medborgarna ochsamtidigt mildrade inskränkningarna för två andra, har i beslutden upphävt alla föreskrifterna utom avseendeanmälningsplikten för sex av de turkiska medborgarna.Antalet internationella terroristdåd har fortsatt att sjunkaunder perioden. Trots ett förhöjt hot från olikaterroristgrupper, särskilt i samband med invasion avKuwait, har det inte heller inträffat någon terroraktion ivilken ett stort antal människor skulle ha dödats eller skadats.Sverige eller svenska intressen utomlands har inte varitförstahandsmål för terroristattacker. Dock har beredskapenavseende de i Gulfkrisen inblandade ländernas intressen skärptsi under vissa perioder.Efter Liberation Fronts misslyckade attack motstränderna i uppsköt dialogen med PLO somföljd av organisationens vägran att fördöma attacken.Utvandringen av judar från till samt Iransdödsdom över författaren bidrog också till attdet utfärdades varningar för terroristdåd, iförsta hand i och Europa.Hotbilden skärptes ytterligare efter invasion av Kuwaitden . och en rad palestinskagrupper hotade med terroristattacker mot västländerna, Israeloch de moderata arabstaterna.Farhågorna för en terrorvåg besannades dock inte ens efterFN-koalitionens ingripande mot . Antaletterroristincidenter eller utförda terroristdåd som har kunnathänföras till Gulfkrisen har visserligen varit ganska stort. Dedåd som har kommit till utförande har emellertid varit mindreallvarliga.En av förklaringarna till den relativt låga aktiviteten frånterroristgruppernas sida kan vara den starkt förhöjdaberedskapen mot terrordåd som vidtogs världen runt. En annan ärdet omfattande internationella samarbetet i kampen motterrorism. Vad avser har förmodligen förstörandet avkommunikationsnätet i samt utvisningar från västvärldenav omkring 200 irakiska agenter bidragit. En ytterligareförklaring utgörs av demokratiseringen i ochÖsteuropa och dessa länders indragna stödtill och skydd av olika terroristgrupper.Även om hotbilden framstår somgynnsammare än får risken för terroristaktioner påsikt anses fortsatt stor. För den framtida utvecklingen kommerresultatet av fredskonferensen om att ha enavgörande betydelse.Utvecklingen i , och har intelett till att utomstående drabbats genom terroristdåd.Utskottets övervägandenUtskottet vill inledningsvis rent allmänt uttala att utskottetfinner redogörelserna från ochutrikesdepartementet värdefulla, och utskottet anser att deframgent bör hållas på minst samma nivå vad gäller båderedovisning av konkreta, enstaka händelser och analys av deninternationella utvecklingen. Det sagda gäller ocksåbetydelsefullare lagändringar i länder som är av särskiltintresse i dessa sammanhang.Redan i samband med terroristlagstiftningens tillkomst år 1973framhöll utskottet att ett utmärkande drag i den intensifieradeterroristverksamheten var att den har internationell anknytningoch att bakom aktionerna inte sällan står internationelltvittförgrenade, välorganiserade grupper (JuU 1973:18 s. 13 f).Utskottet har därefter, senast (1990/91:JuU11),uttalat att utskottet saknar anledning att göra en annanbedömning än att sådana särskilda regler somterroristlagstiftningen innehåller alltjämt behövs.Utskottet gör inte någon annan bedömning . Med dessauttalanden bör regeringens skrivelse läggas till handlingarna. Utskottet hemställerbeträffande tillämpning av terroristlagstiftningenatt lägger skrivelse 1991/92:79 till handlingarna.Stockholm den 17 mars 1992På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit:Britta Bjelle (fp),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),(),() ochKent ().