bet · GG01JuU15 · 1992-12-10 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotionsyrkanden om kriminalisering av prostitution. Utskottetföreslår att i ett tillkännagivande till regeringenuttalar att frågan bör utredas. 1991/92:Ju605 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring ibrottsbalken att köp av prostituerade kriminaliseras.1991/92:Ju607 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nödvändigheten av kriminalisering avkunderna i prostitutionsförhållanden.1991/92:Ju610 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till kriminalisering avprostitutionen, såväl köpare som säljare, i enlighet med vad imotionen anförts.1991/92:So231 av m.fl. (kds) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kriminalisering av köpare och utövare avprostitution.1991/92:A805 av och () variyrkas25. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kriminalisering av kunderna vidprostitution. Rättslig regleringI alla länder i västvärlden finns, såvitt utskottet kunnatutröna, någon form av rättsregler rörande prostitution. Somregel är det förbjudet att främja prostitution genom att t.ex.agera som kopplare eller upplåta lokaler för bordellverksamhet.Att förtjäna sitt uppehälle som prostituerad utgör inte brottenligt strafflagstiftningen i något västland. Däremot kan detutgöra en ordningsförseelse eller ett brott mot hälsovårds-eller lösdriverilagstiftning. Bestämmelser av detta slag finns ibl.a. och Storbritannien.I vissa västländer har man valt att styra prostitutionen genomen form av administrativ reglering, som bl.a. kan innebära attde prostituerade hänvisas till begränsade geografiska områdenoch står under viss medicinsk kontroll. Ett land med enreglering av detta slag är Tyskland.Att vara kund till en -- vuxen -- prostituerad är nästanaldrig kriminaliserat i västvärlden. Som ett av de få undantagenkan nämnas att den som i delstaten i köper sexuellatjänster gör sig skyldig till en förseelse enligt delstatensordningslagstiftning.Det bör i sammanhanget tilläggas att det i vissa länder finnsbåde ett formellt och ett informellt regelsystem beträffandeprostitutionen. Som exempel kan anföras att prostitution av hävdaccepteras inom begränsade områden i vissa städer trots attverksamheten strider mot gällande bestämmelser.Det är enligt svensk lagstiftning inte straffbart att motersättning tillhandahålla sexuella tjänster. Inte heller är detannat än undantagsvis straffbart att skaffa sig tjänster avdetta slag. Ett sådant undantag föreligger då den prostitueradeär . Enligt 6 kap. 10 § (BrB) är detstraffbart som förförelse av ungdom att genom ersättning skaffaeller försöka skaffa sig tillfälligt sexuellt umgänge med någonsom är . Straffet är böter eller fängelse i högst sexmånader. Ett annat undantag gäller om någon utnyttjar att enprostituerad befinner sig i ett hjälplöst tillstånd. Det kan dåvara fråga om sexuellt utnyttjande enligt 6 kap. 3 § BrB.Straffet är för brott av normalgraden fängelse i högst två åroch för grovt sexuellt utnyttjande fängelse i högst fyra år.Straffbestämmelsen i 6 kap. 10 § om förförelse av ungdomkompletteras av 6 kap. 11 § BrB, vari stadgas att ansvar förgärning som begås mot någon under viss ålder skall ådömas ävenden som inte insåg men hade skälig anledning anta att den andreej uppnått föreskriven ålder.Att främja prostitution är däremot straffbart i flera fall.Enligt 6 kap. 8 § första stycket BrB skall sålunda den somfrämjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjar attannan har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning dömasför koppleri till fängelse i högst . För grovt koppleriär straffet enligt 6 kap. 9 § BrB fängelse i lägst två och högstsex år.Ett särskilt straffansvar -- såsom för koppleri -- gäller ivissa fall enligt 6 kap. 8 § andra stycket BrB förfastighetsägare då en upplåten lägenhet används förprostitution. Fastighetsägare har också särskilda möjligheteratt säga upp hyresgäster och bostadsrättshavare när en lägenhetanvänds på detta sätt. Regleringen finns i 12 kap. 42 § 8jordabalken och 7 kap. 18 § 8 bostadsrättslagen (1991:614).De nu redovisade bestämmelserna fick sin utformning genomlagstiftning (prop. 1983/84:105, JuU25, rskr. Tillgrund för lagstiftningen låg i första handSexualbrottskommitténs betänkande (SOU 1982:61) Våldtäkt ochandra sexuella övergrepp.Härutöver finns lagstiftning av social skyddskaraktär bl.a. ipolislagen (1984:387), socialtjänstlagen (1980:620), lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall vilka kan blitillämpliga i här aktuella fall.Tidigare riksdagsbehandlingFrågor om olika åtgärder mot prostitution har återkommandeaktualiserats i , och utskottethar behandlat frågor med anknytning till detta ämne vid ettstort antal tillfällen (se JuU 1980/81:27, 1981/82:36 och 56,1983/84:25, 1985/86:3 och 20 samt 1987/88:12). I det följandelämnas en redogörelse för de senaste årens riksdagsbehandling.I 1988 års ärende behandlade ett antal motioner omkriminalisering av prostitution. inhämtadeyttrande över motionerna från socialutskottet, som inom ramenför sin beredning av ärendet anordnade en utfrågning (se SoU1987/88:3y). Vid utfrågningen framkom bl.a. olika meningar ifrågan om prostitutionskontakter borde kriminaliseras. Behovetav förebyggande åtgärder i olika avseenden underströks.Socialutskottet, som tog avstånd från en kriminalisering,anförde i sitt yttrande att det i första hand var medsocialpolitiska och inte med kriminalpolitiska medel somprostitution borde bekämpas.Justitieutskottet anförde i sitt betänkande (JuU 1987/88:12)att prostitutionen i första hand skall motarbetas med socialainsatser, inte med straffrättsliga. Skälen mot enkriminalisering var flera; bl.a. pekade utskottet på svårighetenatt tillräckligt tydligt definiera den brottsliga gärningen, påbevissvårigheter och på risken för negativa effekter för deinblandade kvinnorna. Å andra sidan ansåg sig utskottet intekunna utesluta att en kriminalisering av kundernas beteendeskulle kunna få en viss avhållande effekt på benägenheten attanlita prostituerade. Utskottet uttryckte också förståelse föruppfattningen att en kriminalisering skulle kunna sägas markeraatt samhället tar avstånd från den verksamhet som prostitutioneninnebär. Skälen mot en kriminalisering ansågs dock väga tyngre.Justitieutskottet instämde i vad socialutskottet i sittyttrande anfört om betydelsen av sociala åtgärder ochförebyggande arbete av annat slag och framhöll att det varnödvändigt att genom aktivt uppsökande verksamhetförsökte hjälpa och bistå kvinnor som är prostituerade.Socialtjänstens åtgärder borde dessutom, anförde utskottet, tasikte också på de inblandade männen. Utskottet anslöt sig tillsocialutskottets förslag att genom bidrag tillutvecklingsarbete på området eller på annat sätt bordestimuleras att bygga upp en kontinuerligprostitutionsförebyggande verksamhet. Regeringen borde, ansågutskottet, överväga möjligheten att stödja sådan verksamhet. anfört gav som sin mening regeringen tillkänna (rskr. 1987/88:174).Socialutskottet konstaterade i ett senare ärende(1988/89:SoU20) att regeringen hade ställt medel till förfogandeför olika insatser mot prostitution. Utskottet anförde att desociala insatserna för prostituerade kvinnor borde förstärkasoch att det fick anses angeläget att stimulera uppbyggnaden avprostitutionsförebyggande verksamhet. Utskottet förutsatte attregeringen tog erforderliga initiativ i frågan och avstyrktedärmed den då föreliggande motionen.Justitieutskottet vidhöll (1989/90:JuU6) attprostitutionen i första hand skall motarbetas med socialainsatser och inte med straffrättsliga åtgärder. Utskottetnoterade att regeringen vidtagit en rad åtgärder iprostitutionsförebyggande syfte och anförde att det varangeläget att arbetet på området fortsatte. Utskottet avstyrktedärmed motioner om kriminalisering av prostitutionskontakter.Vid sin senaste behandling av frågan (1990/91:JuU21) avstyrkteutskottet bifall till yrkanden liknande de nu aktuella medhänvisning till det då pågående utredningsarbetet iJustitiedepartementet.Hösten 1991 avstyrkte socialutskottet (1991/92:SoU2) ånyomotioner om åtgärder mot prostitution. Utskottet anförde att detinom och de kommuner som främst är berörda pågårett kontinuerligt arbete som syftar till att komma till rättamed prostitutionen. Utskottet noterade vidare att det utgårstatligt stöd till bl.a. organisationer som på olika sättarbetar för att förebygga prostitution och attprostitutionsfrågan var under utredning i Justitiedepartementet.Pågående arbete m.m.I slutet av 1970-talet gjorde enkartläggning av prostitutionens omfattning som kom att liggatill grund för utredningens överväganden i betänkandet (SOU1981:71) Prostitutionen i , bakgrund och åtgärder. publicerades också rapporten (Ds S 1980:9)Prostitutionen i . Prostitutionsfrågan togs också upp iSexualbrottskommitténs betänkande (SOU 1982:61) Våldtäkt ochandra sexuella övergrepp.Omfattningen av prostitutionen i har ånyokartlagts, inom . I enpromemoria (91-3561), Prostitutionen i -- en beskrivningav det aktuella läget, anförs sammanfattningsvis attprostitutionen har minskat kraftigt iomfattning. Enligt promemorian har gatuprostitutionen underperioden --1990 minskat med i storleksordningen ,prostitutionen på massageinstituten med och den s.k.sexklubbsverksamheten (som dock inte behöver vara liktydig medprostitution) . I promemorian konstateras attprostitutionen har betydligt större omfattning i vissa av våragrannländer och att ett svenskt närmande till det övriga Europasnabbt kan förändra situationen här hemma.Promemorian har remissbehandlats. Vissa remissinstanser,däribland , ochPolismyndigheten i , har godtagit uppgifterna ipromemorian. Andra remissinstanser, t.ex. Institutionen försocialt arbete vid , har ansett attunderlaget för bedömningarna i promemorian är otillräckligt.Polismyndigheten i har ifrågasatt om inteprostitutionen har större omfattning än vad som sägs i den. Härbör också nämnas att i noterat en ökningav prostitutionen . Beredning av promemorian pågåri Justitiedepartementet.Med anledning av några motioner har frågorom samhällets åtgärder mot prostitution på nytt aktualiserats iriksdagen såväl i justitieutskottet (detta ärende) som isocialutskottet (1992/93:SoU2, prot. i ett beslut , till skillnadfrån vad socialutskottet kommit fram till, funnitatt det förelåg ett utredningsbehov på området återförvisadekammaren socialutskottets nyssnämnda betänkandei aktuell del för ytterligare beredning. Justitieutskottetfortsatte behandlingen av sitt ärende. har nuerfarit att det inletts överväganden inomregeringskansliet om utredningsbehovet. Något beslut är dock,enligt vad utskottet inhämtat, ännu inte fattat.MotionernaI motionerna Ju605, Ju607 och A805 begärs åtgärder för attkriminalisera köparens förfarande i ettprostitutionsförhållande. I motionerna Ju610 och So231 begärsatt båda parternas förfarande i motsvarande fall skallkriminaliseras.ÖvervägandenSom framgått i det föregående har det under senare årbedrivits ett arbete mot prostitution, och åtgärder harvidtagits på olika nivåer i samhället. Enligt utskottets meningmåste det dock ifrågasättas om det nedlagda arbetetvarit tillräckligt för att hejda prostitutionen. I detsammanhanget vill utskottet särskilt hänvisa till att viktigaremissinstanser ifrågasatt resultatet av Justitiedepartementetskartläggning av omfattningen av prostitutionen. Ytterligareåtgärder bör enligt utskottets mening nu övervägas. En sådanåtgärd skulle, som anförs i motionerna Ju605, Ju607, Ju610,So231 och A805, kunna vara att kriminalisera prostitutionen.Utskottet har som ovan framgått tidigare tagit avstånd från ensådan tanke, och utskottet känner alltjämt stor tvekan införden. Mot en kriminalisering talar bl.a. svårigheten atttillräckligt tydligt identifiera den brottsliga gärningen,bevissvårigheter och risken för negativa effekter för deinblandade kvinnorna. För en kriminalisering talar å andra sidanfrämst den normbildande effekten av ett straffbud som ocksåskulle kunna få en viss avhållande effekt. Frågan innehållerkänsliga avvägningar som enligt utskottets mening kräver sinsärskilda belysning, och utskottet är berett att tillstyrka attden utreds. Frågan om kriminalisering bör dock inte ses isoleradutan har sin plats i ett större sammanhang, t.ex. inom ramen fören totalöversyn av samhällets åtgärder mot prostitution.Utskottet ser därför med tillfredsställelse att behovet av ensådan översyn nu har aktualiserats.Sammanfattningsvis anser utskottet att frågan omkriminalisering av prostitution bör få en ordentliggenomlysning. Det får ankomma på regeringen att närmare övervägaformerna för det arbetet.Vad utskottet nu med anledning av motionerna Ju605, Ju607,Ju610, So231 och A805 anfört bör som sin mening geregeringen till känna. Utskottet hemställerbeträffande kriminalisering av prostitutionatt med anledning av motionerna 1991/92:Ju605,1991/92:Ju607, 1991/92:Ju610, 1991/92:So231 yrkande 2 och1991/92:A805 yrkande 25 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.Stockholm den 10 december 1992På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit:Britta Bjelle (fp),(),(),(),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),() ochChristel ().