bet · GF01SoU20 · 1992-05-12 00:00:00 — Förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m. I betänkandet behandlar utskottet proposition 1991/92:148 omförtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården m.m., tvåmotioner som väckts med anledning av propositionen och en motionsom väckts under allmänna motionstiden.Utskottet har inhämtat yttrande från konstitutionsutskottetöver en av motionerna.Socialutskottet tillstyrker propositionen. I proposition 1991/92:148 om förtroendenämndsverksamhet inomhälso- och sjukvården, m.m. har regeringen ()föreslagit att anta de i propositionen framlagdaförslagen till1. lag om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- ochsjukvården, m.m.,2. lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisktvångsvård,3. lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatriskvård,4. lag om ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet medkommunal primärvård.Lagförslagen fogas till betänkandet som bilaga 1. Motioner väckta med anledning av propositionen1991/92:So28 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom valet av ledamöter till förtroendenämnd.1991/92:So29 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning om hur kommunernaklarat frikommunförsöken enligt vad i motionen anförts om enseriös utvärdering av försöken.Motion väckt under allmänna motionstiden 19921991/92:So245 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ansvarsfrågor i äldreomsorg. Allmänt om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvårdenBakgrundLagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- ochsjukvården tillkom mot bakgrund av de önskemål som under fleraår framförts i olika sammanhang -- bl.a. genom motioner iriksdagen -- om insatser från samhällets sida för att förbättramöjligheterna till kontakt och information mellan å den enasidan patienterna och å den andra sidan sjukvårdshuvudmännen ochde anställda inom hälso- och sjukvården.När lagen antogs beslutade att verksamheten skullepågå som försöksverksamhet för att sedan utvärderasinför ett slutligt ställningstagande till utformningen på längresikt (SoU 1979/80:16, rskr. 130).Den arbetsgrupp inom som utvärderatförsöksverksamheten med förtroendenämnder föreslog i sin rapport(Ds S 1984:16) bl.a. att verksamheten med förtroendenämnderskulle permanentas och även i fortsättningen vara lagregleradsamt utvidgas något.Giltighetstiden för den lag som reglerar försöksverksamhetenmed förtroendenämnder förlängdes först med till utgångenav (prop. 1984/85:181, SoU28, rskr. 400) och därefterytterligare en gång att gälla tills vidare (prop. 1985/86:136,SoU21, rskr. 218).Skälen till förlängningarna angavs vara att socialberedningensförslag i betänkandet (SOU 1984:64) Psykiatrin, tvånget ochrättssäkerheten bedömdes vara av den karaktären att de skullebli av betydelse för förtroendenämndernas verksamhet. Riksdagenhar sedermera beslutat om en ny lagstiftning om psykiatrisktvångsvård m.m. (prop. 1990/91:58, SoU13, rskr. 329 resp. JuU34,rskr. Den nya lagstiftningen, som trädde i kraft den 1januari 1992, innebär bl.a. att det för tvångsvårdade patienterinom psykiatrin skall utses stödpersoner. Enligt lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård skall dessa stödpersonerutses av den nämnd som avses i lagen om förtroendenämnder inomhälso- och sjukvården.Riksdagen har därutöver fattat andra beslutsom har en särskild betydelse vid bedömningen avförtroendenämndernas fortsatta verksamhet, nämligen dengenerella kommunrättsliga reformen och kommunernas ökade roll påhälso- och sjukvårdsområdet.Enligt den nya kommunallagen (1991:900), som trädde i kraftden , får kommunerna och landstingen ökad frihetatt organisera sin nämndverksamhet (prop. 1990/91:117, KU38,rskr. På det specialreglerade området innebär detta attkraven på obligatoriska nämnder har slopats. Av lagstiftningenpå de skilda specialområdena bör det i stället, enligtförarbetena till den nya kommunallagen, framgå att det i varjekommun resp. landsting skall finnas ett eller flera ansvarigapolitiska organ för resp. verksamhetsområde. För de fakultativanämndernas del innebär den ökade friheten att uppgifterna kanfördelas på flera nämnder. Organisationsfriheten innefattarockså en frihet att bestämma att vissa nämnder skall verka pålokal nivå.För närvarande skall förtroendenämnder finnas i landsting ochi kommuner som inte ingår i ett landsting. På hälso- ochsjukvårdsområdet har kommuner som ingår i ett landsting efterhand fått allt större uppgifter. Kommunerna har sålunda fr.o.m.den 1 januari 1992 ålagts ett samlat ansvar för långvarigservice och vård för äldre och handikappade (prop. 1990/91:14,SoU9, rskr. 97).Riksdagen har vidare beslutat att en försöksverksamhet medkommunalt huvudmannaskap för primärvård skall få bedrivasfr.o.m. till utgången av (prop. 1990/91:121,SoU21, rskr. Enligt lagen (1991:1136) om försöksverksamhetmed primärvård kan en kommun överta landstingetsskyldighet att erbjuda viss hälso- och sjukvård (primärvård) omlandstinget och kommunen är överens om det och socialstyrelsenlämnat sitt medgivande.Vid den bedömning av frikommunförsöket som nyligenhar tagit ställning till (prop. 1991/92:13, KU6, rskr. 31) harriksdagen också beslutat att kommuner som ingår i ett landstingpå försök skall få bedriva primärvård utan atthuvudmannaansvaret övergår på kommunen (entreprenadverksamhet).Denna försöksverksamhet regleras i lagen (1985:1089) omförsöksverksamhet inom hälso- och sjukvårdens område (senaständrad 1991:1590). Även i detta fall skall lämnamedgivande till försöksverksamheten.PropositionenI propositionen föreslås en ny lag omförtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m.Förslaget innebär att den verksamhet som förtroendenämndernainom hälso- och sjukvården har bedrivit enligt en särskildlagstiftning nu läggs fast i en ny lag.Verksamheten, som omfattar den hälso- ochsjukvård som ett landsting och en kommun som inte ingår i ettlandsting ombesörjer enligt hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), föreslås utvidgad till att omfatta ävenfolktandvården.Mot bakgrund av kommunernas ökade ansvar på hälso- ochsjukvårdsområdet föreslås vidare att det även inom den kommunalahälso- och sjukvården skall finnas nämnder med motsvarandeuppgifter som inom landstingens hälso- och sjukvård. En kommuninom ett landsting skall dock kunna överlämna denna uppgift tilllandstinget om kommunen och är överens om detta.Enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård har denuvarande förtroendenämnderna till uppgift att utse stödpersonerför patienterna inom den psykiatriska tvångsvården. Enligtförslaget skall det i den nya lagen föreskrivas vilka avförvaltningslagens särskilda handläggningsregler vid bl.a.myndighetsutövning mot en enskild som skall gälla vid nämndernashandläggning av ärenden om stödpersoner. Den nya lagen skallenligt förslaget träda i kraft den 1 juli 1992.LagförslagenUtskottet tillstyrker de i propositionen framlagda förslagentill lag om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- ochsjukvården, m.m., lag om ändring i lagen (1991:1128) ompsykiatrisk tvångsvård och lag om ändring i lagen (1991:1129) omrättspsykiatrisk vård.Kommunernas ansvar i äldrevårdenI motion 1991/92:So245 av (), somavlämnades under den allmänna motionstiden, anförs att när äldrepatienter tidigare vårdades på långvårdskliniker och sjukhem isjukvårdens regi fanns ett säkerhetssystem i form av bl.a.lokala förtroendenämnder uppbyggt. Det finns anledning att seöver ansvarsfrågorna i den nya organisationen med kommunaläldrevård, anser motionären.Riksdagen beslutade , som tidigare nämnts,om ändrad ansvarsfördelning inom äldreomsorgen m.m. Kommunernahar genom beslutet fått ett utvidgat ansvar för långvarigservice och vård till äldre och handikappade. Reformen harinneburit bl.a. att kommunerna övertagit vissa sjukhem och andravårdinrättningar för somatisk långtidssjukvård. Vid de sjukhemoch motsvarande inrättningar som kommunerna övertagit liksom vidövriga särskilda boendeformer för service och omvårdnad, vidbostäder med särskild service och vid kommunala dagverksamheterhar kommunerna skyldighet att erbjuda den hälso- och sjukvårdsom de enskilda behöver. Kommunernas skyldighet omfattar dockinte läkarinsatser.I proposition 1990/91:14 berördes frågan om förtroendenämnderinom kommunernas hälso- och sjukvård (avsnitt 5.7). Detföredragande statsrådet gjorde då den bedömningen att frågan omförtroendenämnder inom denna hälso- och sjukvård borde tas upp ianslutning till att ställning skulle tas till frågan ompermanentning och utbyggnad av då gällande lagstiftning omlandstingskommunala förtroendenämnder.Riksdagen bereddes i propositionen tillfälle att ta del av vadsom anfördes i propositionen om de kommunalaförtroendenämnderna. hade ingen erinran mot vadsom anfördes i propositionen i denna del och föreslog attregeringens uttalande därvidlag inte skulle föranleda någotuttalande från sida (SoU9 s. 65).I den nu aktuella propositionen föreslås att det även inom denhälso- och sjukvård som en kommun ansvarar för skall finnasnämnder med motsvarande uppgifter som inom landstingens hälso-och sjukvård. En kommun inom ett landsting skall dock kunnaöverlämna denna uppgift till en nämnd hos medförtroendenämndsuppgifter. En förutsättning är att kommunen ochlandstinget är överens om detta. Kommunen får i sådant falllämna ekonomiskt bidrag till landstinget.Såvitt gäller äldreomsorgen nämns i propositionen att det ärett område där det kan vara lämpligt med en samarbetslösningmellan landsting och kommuner för förtroendenämndsverksamheten,eftersom patientärenden ofta rör både sådan vård som ettlandsting ansvarar för och sådan som kommunen ansvarar för, ochdet kan vara onödigt försvårande för patienten att behöva vändasig till olika huvudmän.Utskottet gör följande bedömning.Syftet med motion So245 (m) får anses tillgodosett medpropositionens förslag. Motionen avstyrks därför.Valet av ledamöterI motion 1991/92:So28 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omvalet av ledamöter till förtroendenämnd. För att vidmakthålla enså stor integritet och frihet som möjligt förförtroendenämndsledamöter bör huvudmannen inte välja personersom sitter i landstingsstyrelse/förvaltningsutskott, direktion,kommunstyrelse eller socialnämnd till ledamöter iförtroendenämnd, anser motionären.Kommuner och landsting har, med den nya kommunallagen, fått enökad frihet att bestämma vilka nämnder som skall finnas. Iprincip får kommuner och landsting själva besluta om vilkanämnder som skall finnas för att fullgöra uppgifter på despecialreglerade områdena och om nämndernas inbördesförhållanden.När det gäller valbarhet stadgas i 4 kap. 6 § andra stycketkommunallagen att den som är chef för en förvaltning som hörtill en nämnds verksamhetsområde inte får väljas till ledamoteller ersättare i nämnden. Den dåvarande regeringen ansåg (prop.1990/91:117, s. 59) att det i första hand ankom på de politiskapartierna att vid nomineringarna bedöma lämpligheten i olikaavseenden hos kandidaterna till kommunala uppdrag. Emellertidanges att valbarhetshindret för förvaltningscheferna harprincipiell betydelse, eftersom det understryker kravet påförvaltningarnas objektivitet. I samband medriksdagsbehandlingen kommenterades inte närmare förslaget ipropositionen i denna del. tillstyrkteförslaget (1990/91:KU38, s. 47). följde utskottet(rskr. 360).I propositionen föreslås att landstingen och kommunerna enligtlag skall vara skyldiga att ha en eller flera nämnder meduppgift att främja kontakterna mellan patienterna och hälso- ochsjukvårdspersonalen samt att åt patienterna förmedla den hjälpsom förhållandena kräver. För en sådan nämnd skall gälla vad somär föreskrivet om nämnder i kommunallagen.I anslutning till avsnittet om verksamhetens omfattning i detnu aktuella förslaget berörs emellertid några frågor som gällerden praktiska förtroendenämndsverksamheten. Därvid sägs bl.a.att det är viktigt med ett så obyråkratiskt och snabbtarbetssätt som möjligt hos nämnderna. Arbetsfördelningen mellannämnderna och deras tjänstemän bör syfta till att åstadkomma ensmidig handläggning av patientärendena, i stor utsträckninggenom personliga kontakter, och till att ge nämnderna utrymmeatt inrikta sig på de principiella frågorna och det förebyggandearbetet. Problem som uppkommer bör i första hand lösas så näraden vårdande verksamheten som möjligt. Nämnderna bör därför vidklagomål undersöka vilka kontakter som har tagits och om det ärmöjligt med direktkontakt mellan patienten och berörd hälso- ochsjukvårdspersonal. Är relationerna sådana att detta inte ärmöjligt kan ett alternativ vara att patienten får knyta en nyvårdkontakt. Nämnderna bör i sådana fall medverka till detta ochhjälpa patienten till rätta. Framställer patienten uttryckligtönskemål om att göra en anmälan till hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd () i ett ärende som faller under bör nämnden informera om vad en anmälan börinnehålla samt i övrigt på lämpligt sätt bistå patienten. Medden spännvidd förtroendenämndsverksamheten har finns det ettbehov både för nämndernas ledamöter och handläggare avfortbildning inom olika områden. Återkommande kontakternämnderna emellan bör vara av värde för att ge dem möjlighet attta del av varandras erfarenheter och diskutera gemensammaproblem, heter det slutligen i propositionen.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande bl.a. att någothinder mot att förtroendenämndsverksamheten läggs på redanbefintliga nämnder inte finns. Eftersom de ärenden som handläggsinom ramen för denna verksamhet ofta torde vara av känslig naturär det särskilt angeläget att det inte förekommer någonomständighet som kan rubba allmänhetens förtroende förverksamheten eller för ledamöternas integritet.Konstitutionsutskottet har i sammanhanget erinrat om syftetbakom bestämmelserna i 3 kap. 5 § kommunallagen som avser attförhindra att sinsemellan svårförenliga funktioner handläggsinom en och samma nämnd. Det kan mot denna bakgrund -- såsomockså motionären framhåller -- i och för sig ifrågasättas om detär lämpligt att till ledamöter i nämnder medförtroendenämndsverksamhet utse personer som också är ledamöteri sådana organ som anges i motionen. I förarbetena till den nyakommunallagen har det emellertid understrukits att det i förstahand ankommer på de politiska partierna att vid nomineringarnabedöma lämpligheten i olika avseenden hos kandidaterna tillkommunala uppdrag. Mot denna bakgrund anserkonstitutionsutskottet att övervägande skäl talar för att inteinföra sådana begränsningar i fråga om valet av ledamöter tillde aktuella nämnderna som förordas i motionen och avstyrkerdensamma.Socialutskottet gör följande bedömning.Utskottet delar inställning ochavstyrker därmed motion So28 (m).Försöksverksamhet med distriktstandvårdBakgrundTandvårdslagen (1985:125), som har karaktär av en målinriktadramlag med tonvikt på förebyggande åtgärder, ger landstingenansvaret att erbjuda tandvård åt dem som är bosatta inomlandstinget. Landstingen ges ett betydande utrymme att anpassaverksamheten till de särskilda behoven och förutsättningarna.Riksdagen har tidigare uttalat sig för en försöksverksamhetinom tandvårdsområdet, som skulle ha inneburit en förändring avhuvudmannaansvaret. Enligt lagen (1988:1419) omförsöksverksamhet inom , hälso- och sjukvårdenssamt omsorgsverksamhetens område kan regeringen medge attJämtlands läns landsting och kommun på försökgemensamt får fullgöra uppgifter inom , visshälso- och sjukvård (primärvård) samt verksamheten med särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. I samband medlagens tillkomst gav regeringen till känna att det ioch för sig vore värdefullt om försöksverksamheten kom attomfatta även tandvård (1988/89:KU6, rskr. 13) men landstingetoch kommunen hade i det fallet inte för avsikt att ta medtandvården i försöket. bedriven försöksverksamhet harsåledes inte omfattat tandvård.I vissa delar av landet, där huvudmännen är intresserade avatt delta i försöksverksamhet med kommunalt huvudmannaansvar förprimärvården är den s.k. distriktstandvården organisatorisktintegrerad med primärvården. Detta gäller t.ex. ,, och . Älvsborgsläns landsting och Ale kommun deltar iförsöksverksamheten med primärvård. Dessa huvudmän harockså uttalat önskemål om att även distriktstandvården skall fåingå i försöksverksamheten. För att försöksverksamheten skallkunna genomföras måste dock , enligt nuvarandelagreglering, genomföra en organisationsförändring av denprimärvård man utvecklat och anpassat efter de aktuellabehoven hos befolkningen i området. Alternativt kan kommunernainom ramen för försöksverksamheten ges möjlighet att medhuvudmans ansvar överta även landstingens skyldighet att erbjudaviss tandvård, s.k. distriktstandvård.PropositionenI propositionen föreslås att kommunerna inom ramen förförsöksverksamhet med primärvård ges befogenhet attäven erbjuda viss tandvård, s.k. distriktstandvård. Om ettlandsting och en kommun har kommit överens om att kommunen medhuvudmans ansvar skall överta skyldighet atterbjuda viss hälso- och sjukvård (s.k. primärvård) enligt lagen(1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård, skallkommunen även kunna överta den av bedrivnadistriktstandvården. skall lämna sitt medgivandehärtill.Med distriktstandvård avses i detta sammanhang den verksamhetsom bedrivs av enligt tandvårdslagen som enorganisatoriskt integrerad del av primärvården och som enbarthar en hel kommun eller del av sådan som upptagnings- ellerbetjäningsområde.Försöksverksamhet med primärvård som inkluderar ävendistriktstandvård föreslås reglerad genom en ändring i lagen(1991:1136) om försöksverksamhet med primärvård.Ändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 1992.LagförslagetUtskottet tillstyrker det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet medkommunal primärvård.MotionenI motion 1991/92:So29 av m.fl. (v)hemställs att begär en utredning om hur kommunernaklarat frikommunförsöken enligt vad i motionen anförts om enseriös utvärdering av försöken. Motionärerna tar upp behovet aven utvärdering av de omfattande frikommunförsöken med olikakommunala verksamhetsformer, varav nu regeringen öppnar förytterligare försök där kommunerna också kan ta överdistriktstandvården. Motionärerna anser att kommunförsökenhittills är mycket illa redovisade och vidare att det finns engräns för vad kommunerna kan ta till sig med krympandeekonomiska resurser.I sitt betänkande 1990/91:SoU21 om primärkommunalthuvudmannaansvar för primärvården m.m. behandlade utskottetbl.a. en motion med begäran om att skulle besluta omdels en begränsning av försöksverksamheten, dels en utvärderingav densamma innan ytterligare beslut fattades. följande.Utskottet erinrar inledningsvis om sitt uttalande i sambandmed beslutet om ändrad ansvarsfördelning inom äldreomsorgen m.m.att det är nödvändigt att öppna möjligheter även för en meromfattande förändring av huvudmännens ansvarsområden. Denföreslagna försöksverksamheten med primärvård fårsålunda inte utformas på ett sådant sätt att den förhindrarandra önskvärda förändringar och reformer. -- -- --Som framgått i det föregående avvisade utskottet i betänkandet1990/91:SoU9 tanken på att en försöksverksamhet medprimärkommunalt ansvar för primärvården skulle begränsas tillett fåtal kommuner. Utskottet ansåg att det borde öppnasmöjlighet för alla landsting och kommuner som är ense om det attingå i en försöksverksamhet med primärkommunal primärvård.Utskottet vidhåller denna inställning och avstyrker följaktligenyrkande 1 i motion So62 (v) att försöksverksamheten börbegränsas till fem kommuner. De försöksverksamheter som kommertill stånd skall givetvis utvärderas. Någon anledning attuppställa sådana begränsningar för fortsatta försök som iyrkande 2 i samma motion finns inte. Motionsyrkandet avstyrks.Riksdagen följde utskottet (rskr. 362).Utskottet gör följande bedömning.Utskottet anser det värdefullt att försöksverksamhet medkommunal primärvård även skall kunna inkluderadistriktstandvård. Utskottet har i det föregående tillstyrktpropositionens förslag härom och avstyrker därför motion So29(v). beträffande lagförslagen rörandeförtroendenämndsverksamhetenatt antar de i propositionen framlagda förslagentilla. lag om förtroendenämndsverksamhet inom hälso- ochsjukvården, m.m.,b. lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisktvångsvård,c. lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatriskvård,2. beträffande ansvarsfrågor inom kommunernas äldrevårdatt avslår motion 1991/92:So245,3. beträffande valet av ledamöteratt avslår motion 1991/92:So28,4. beträffande lagbestämmelser om distriktstandvårdatt antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i lagen (1991:1136) om försöksverksamhet medkommunal primärvård,5. beträffande utvärdering av frikommunförsökenatt avslår motion 1991/92:So29.Stockholm den 12 maj 1992På socialutskottets vägnarBo HolmbergI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), JohanBrohult (nyd), (), (), HansKarlsson (s), (), () och ChatrinePålsson (kds).I propositionen framlagda lagförslag yttrande1991/92:KU2yBilaga 2Förtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m.Till socialutskottetTill socialutskottet har hänvisats proposition 1991/92:148 omförtroendenämndsverksamhet inom hälso- och sjukvården, m.m.Förslaget innebär att den verksamhet som förtroendenämndernainom hälso- och sjukvården har bedrivit enligt en särskildlagstiftning nu läggs fast i ny lag. Verksamhetenföreslås utvidgad till att omfatta även folktandvården. Vidareföreslås att även inom den kommunala hälso- och sjukvården skallfinnas nämnder med motsvarande uppgifter som inom landstingenshälso- och sjukvård. En kommun inom ett landsting skall dockkunna överlämna denna uppgift till om kommunen ochlandstinget är överens om detta.Socialutskottet har beslutat att från konstitutionsutskottetinhämta yttrande över en motion som väckts med anledning avpropositionen, nämligen motion 1991/92:So28 av ().I motionen framhålls att till ledamöter i förtroendenämnd intebör väljas personer som sitter i landstingsstyrelse/förvaltningsutskott, direktion, kommunstyrelse ellersocialnämnd. En sådan begränsning behövs för att vidmakthålla enså stor integritet och frihet som möjligt förförtroendenämndsledamöter. Motionären yrkar att somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts om valet avledamöter i förtroendenämnd.UtskottetAv propositionen (s. 13) framgår att de aktuella nämndernaskall förmedla information och ge stöd och hjälp i olika formertill patienter. Nämnden skall verka för att patienternasrättigheter tas till vara och deras integritet skyddas. Den haräven till uppgift att för de ansvariga påpeka eventuella behovav resurser inom ett visst område. Erfarenheterna från denhittillsvarande verksamheten med förtroendenämnder har enligtpropositionen visat att den varit värdefull och fyllt ett behov.Enligt föredragande statsrådet verkar nämnderna nära vården ochkan hjälpa till att på ett informellt, snabbt och smidigt sättlösa olika problem som kan uppkomma vid den enskilda människanskontakter med hälso- och sjukvården.Enligt propositionen har klagomål som inte faller underpatientförsäkringen liksom förfrågningar från patienter ochanhöriga inte sällan sin grund i missförstånd eller bristandeinformation till den enskilde. En ytterligare kontakt medpersonalen kan vara tillräcklig för att komma tillrätta med problemet. Problem kan också lösas genom att enmissnöjd patient hänvisas till en annan läkare eller genom attfortsatt vård ges på ett annat sjukhus. När personalen inomvården av något skäl inte själv kommer till rätta med patientensklagomål har de aktuella nämnderna en viktig roll som förmedlareav kontakter och information. Genom sin ställning har nämndernaockså goda möjligheter att på det lokala planet ta initiativtill eller annars verka för de ändringar inom vården som bedömserforderliga.