bet · GF01SfU10 · 1992-04-29 00:00:00 — Denhär personen skall inte hängas som rasist ellerinvandrarfientlig. Han säger att vi skall ta emot flyktingar,men det är andra kommuner som skall ta emot.Ernö Jacabffy: Jag tycker att det egentligen varmeningslöst för oss att komma hit. Här pågick en mycket findiskussion på närmast akademisk nivå om saker och ting somberör en procent eller en hundradels procent av invandrarna. Menfrågor som berör praktiskt taget av dem,förläggningsanläggningarna och policyn inom när det gällermottagning av invandrare och sådant har inte diskuterats. Kanskevar det inte heller meningen att så skulle ske, jag harmissförstått saken i så fall.Jag undrar om dessa genomgripande frågor kommer att diskuterasnågon gång och någonstans där också vi kan framföra vårasynpunkter angående detta.Under de senaste tre och ett halvt åren har jag besöktsamtliga förläggningar där mina landsmän funnits och hardiskuterat iakttagelser, ofta brister, som jag har påpekat fleragånger hos invandrarverket, vid olika tillfällen tilldepartementen, stora rådet osv. Men det är litet vemodigt att deär sådana områden som inte gärna tas med.Ordföranden: för dagens diskussion är just hur viskall motverka flyktingfientlighet och rasism och hurinvandrarna som redan är här har det, de som har kommit ut ilandet.Vi har diskuterat både de asylsökandes problemoch problemen för dem som sitter på förläggning. Vi har haft hearing om det bara , men ville vigå vidare. Det finns många tillfällen att komma till tals medutskottet i andra sammanhang.Ernö Jacabffy: Om socialförsäkringsutskottet vill samlaerfarenhet är inte det viktigast att börja med varifråninvandrarna får sina första intryck, sina första upplevelser,hur livet går och hur det är att leva här i ?Ordföranden: har besökt mångaflyktingförläggningar och vi har ganska stor kunskap om justförläggningssituationen,men vi kan för litet om hur invandrarna som redan har fåttuppehållstillstånd har det. Det var det den här diskussionenskulle handla om.Birgitta (): Jag tycker att det finns en erfarenhetfrån det vi har lyssnat till , och det är att det råder enväldigt starkt likhet mellan de här pojkarna som försvinner in idet nätverk som heter VAM eller något annat och de invandrarbarnsom det går riktigt illa för. Och det är att det är barn som pånågot sätt har farit väldigt illa. Vuxennätet har varit försvagt, både när det gäller att ställa krav men också när detgäller att ge dem stöd.Jag har den starka erfarenheten från att precis såsom beskrev så spricker många familjer efter tvåår. Ofta är det så att av erfarenheter av krig ochflykt från krig och väntan på tillstånd att få stanna i landetalltså när det hela är över och livet verkligen skulle kunnabörja, då går det illa. Och man kan ju förstå vad det beror på:Det är det yttre trycket att få hålla ihop en liten familj, mensamtidigt har man nästan bränts ut under de här erfarenheterna.Vi har alltså svenska barn som har en lika jobbig bakgrund ävenom de inte har upplevt krig och flykt. Därför handlar det om attför de här barnen göra en väldigt grundläggande insats så att vikanske i vårt samhälle har utslagningsmekanismer.Min fråga är om ni som jobbar med det här håller medom att de här ungdomarna som sitter på var sin sida ikonflikterna egentligen har samma problem.Margit (): talade om hur det vari , och jag kan tala om att jag är väl medveten om en delproblem där -- mycket, mycket stora problem.Under valrörelsen var jag ute mycket på gymnasier ochungdomarna ställde frågor och jag noterade också ofta att depiggaste, dom aktivaste frågorna kom ofta fråninvandrarungdomar. Då kommer jag till min fråga här:Vi har bara talat om problem . Finns det ingasammanställningar från organisationerna om success stories somvisar hur invandrare verkligen lyckas i vårt land? Jag tror detskulle vara av mycket, mycket stor värde, för då kunde vianvända det för att visa hur man lyckas. Man behöver folk somlyckas för att se upp till någon. Jag önskar att vi hade talatmer om det och mindre om alla de tragiska fall som vi och t.ex.en mycket släpphänt socialförvaltning i har ställt tillmed. Men som sagt: -- jag efterlyser de lyckosamma fallen -- detfinns många sådana.Ordföranden: kan väl konstatera att vi avslutade förrapasset med att säga något mycket positivt, och det finnsförvisso mycket sådant också.Anders : , jag tror att det är heltsant som du säger. Det som har överraskat mig förutom det här äratt ungdomar som har legat i riskzonen har legat i hård fejd medvarandra. Det är riktigt. Både svenska ungdomar ochinvandrarungdomar på stan har uppträtt så att det tagit sigkonstiga uttrycksformer. Men det som har förvånat mig är det somhänt de senaste två åren.I ett par vanliga gymnasier som gymnasium,Polhemsgymnasiet, gymnasium, har ungdomar som hardet litet jobbigt och vanliga ungdomar delat upp sig --invandrarungdomar och svenska ungdomar som knappt pratar medvarandra.Nalin som jag nämnde, berättade det, och hon arbetade dåpå SSU i med läxläsning. Bland alla hennes kompisarfinns det knappt någon som har en svensk kompis. När hon sägeratt hon genom SSU har många kompisar frågar de: Känner du tvåsvenskar?Det är mycket djupare än det här med ungdomar i riskzonen. Vipratar nästan i frontlinjen ute i förorterna, men det är alltsåmycket djupare än så.Sedan vill jag bara säga om det här med att det är ingenmisslyckad socialförvaltning i . Det är hela den politiskademokratin i vårt samhälle som har misslyckats med det här. Detgäller folkrörelsernas ansvar, kontakter, medmänniskornasansvar.Jag skall ha ett möte nu med tusen ungdomar frånpingströrelsen. Jag undrar: kan man vara i Vasalundsgymnasium och sitta bland svenskarna? Det gäller att ta detförsta steget över och bryta den här barriären. Det är bara ensådan frågeställning som jag tycker att man kan resa. Jo, varje människa har ansvar i den här situationen.Att bryta upp den här situationen. Politiskt skulle man kunnabesluta sådana saker som att satsa pengar på utbyte mellanskolor, gemensamma läger.Idrottsrörelsen är fantastisk. Jag ska berätta om vårt Pojkar75-lag som möter Akropol från . Det ser ut ungefär somnär håller på att lira. Fantastiskt roligt attse, ekumenisk stämning, kompisar. Idrottsrörelsen gör ettfantastiskt arbete här. Man skulle kunna göra speciellasatsningar på det här i detta sammanhanget.Vi har Pojkar 78-lag i basket där det är nio nationaliteter.Fantastiskt kamratgäng. Där uppstår ingenting, de är vaccinerademot främlingsfientlighet, de är kompisar. Så länge människorlever segregerade är det rädsla och fördomar. När man harkompisar, då är man vaccinerad mot den här utvecklingen. Då kanman skilja på dåliga och bra människor oberoende var man kommerifrån, då säger man inte alla araber, alla chilenare, allasvenskar utan då skiljer man på den och den och den jag känner-- det är en mångfasetterad situation helt enkelt. Lita inte påmyndigheterna, de är ju chanslösa. Det här är varje människasansvar det här. Och ni politiker som sitter här är ju föredömen.Hur många invandrare känner ni, alltså som verkliga vänner?Jag pratade med som var ute i Solnahallen, med3000, på en kampsporttävling. Han erkände: Jag har tvåinvandrarkompisar, jag kanske har 200 svenska vänner. Vi fårfaktiskt skärpa oss.Vildan Tanrikulu: Det handlar om frågor kringhemspråksundervisningen från både och det gäller min egen uppfattning hänvisar jag till RogerTicoalu. Han beskrev den korrekt. Men ett tillägg vill jag göra.Hemspråksundervisningen är inte bara undervisning utan enjämlik behandling också -- om vi skall ha den som en värdering idet här samhället eller inte. Skall vi ha den så börhemspråkundervisningen också vara ett ämne inom skolväsendet,inte någon annanstans, och ges en likvärdig ställning för skall vara stolt över sin hemspråklärare och sitt hemspråksom sådant.Det finns två aspekter: dels själva den praktiskaspråkundervisningen, dels värderingar om vi ska ett jämliktsamhälle och om vi ska ha ett samhälle där det sker samverkanmed de andra grupperna. Då får vi jämlika förutsättningar förindivider att utveckla sin kulturella identitet och bygga ensamhörighet mellan olika kulturella identiteter också. Det varbara ett tillägg.Och när det gäller att ställa krav upplever jag inte attsamhället har ställt mindre krav eller särbehandlat mig somindivid i positiv bemärkelse. Samhället har sina lagar ochregler som gäller för samtliga invånare i det här landet och omdet handlar om något krav så skulle man egentligen ställa det påarbetsmarknadens parter.Man skulle ställa krav på myndigheter för att undvika sådantsom jag läste i -- --tror jag, före vår manifestation. Man skrev att dethåller på att byggas en ny socialgrupp i , socialgrupp 4,som har fem eller sex bemärkelser. Det är att man har olikautseende, det är utifrån en undersökning den här nyheten kom.Man har fel namn eller man bor i en viss ort i samhället, manhar fel efternamn. Då hamnar man i en ny socialgrupp isamhället, så kravet bör ställas att de som vill arbetaverkligen inte slås ut från arbetsmarknaden. Då skapar vi ettjämlikare samhälle.Roger Ticoalu: Jag vill svara på frågavarför svenska pojkar har ändrat attityd under de senaste åren.Min personliga teori är bl.a. att de står i frontlinjen, omman säger så. Det är de som utsätts för våldet i Stockholmscity. Trots min kroppsstorlek så jobbar jag som vakt på olikadiskotek och nu det diskotek som vi arrangerar i city.Varje helg -- det hände -- får jag hela tidenklagomål från de svenska tjejerna och de svenska killarna om hur"mina" bröder beter sig i diskoteket. står manhandfallen och vet inte riktigt vad man skall göra. Därför villjag passa på att rikta en appell till invandrarorganisationerna:Vi där nere på stan måste ha hjälp fråninvandrarorganisationerna. Vi grejar det inte med bara desvenska föräldrar som ställer upp. Majoriteten, , ärsvenskar som ställer upp i Farsor och morsor på stan, NonFighting Generation, Hasselakollektivet ja, alla dessaorganisationer. Mina kompisar och inte kompisar,invandrarungdomarna ute på stan, behöver de härinvandrarförebilderna, men de finns inte . Vi har varit ikontakt med många invandrarorganisationer tidigare och gehöretär, tycker jag personligen, ganska dåligt.Anders nämnde imamen från som ställde upp. Sådanamänniskor behöver vi flera av, sådana lyssnar de här ungdomarnai city mer på än på svenskar. Tyvärr har det blivit en sådan härutveckling, och vi behöver hjälp.Mitt svar är alltså att svenska killarna utsätts för sådanthär. Positiva budskap sprider man till fyra personer, negativatill tio. De här två svenska killarna som fick stryk för fyraveckor sedan nere på diskoteket åkte tillbaka till UpplandsVäsby och sade till alla sina kompisar att dom hade fått strykav svartskallarna nere på . Och den här utvecklingen skerhela tiden nere i city, vilket gör att har vi i principbara andra generationens invandrarkillar inne på diskoteket.Det är inte enkelt att lösa den här problematiken ensamma utanvi behöver hjälp av invandrarorganisationerna. Starka brainvandrarförebilder behövs för de här killarna som så att sägaär värst där nere i alla fall.Gustavo : Jag är chilenare, men i detta sammanhangrepresenterar jag Svenska Röda korset, en organisation många andra frivilliga organisationer sedan långtid tillbaka arbetar mot främlingsfientlighet och förmedmänsklighet. Jag skulle mycket kort vilja säga ett par saker.Det som händer i det svenska samhället är oroväckandeoch allvarligt. Men vi måste akta oss för två typer avreaktioner. Antingen överdimensionerar vi det som händer ellerockså nonchalerar vi det. Dessa två reaktioner är farliga, ochvi måste försöka hitta ett sätt att balanserat bemöta det somhänder i samhället.Samhället reagerar, samhället manifesterar avståndet,samhället demonstrerar, politikerna annonserar olika lagar föratt motverka främlingsfientlighet. Det är glädjande men intenog. Vi måste lära oss att arbeta i vardagssituationer hos våramedmänniskor i enkla sammanhang, och i det avseendet bedriverfolkrörelsen ett ganska långsiktigt arbete.Vi gjorde en kartläggning där vi konsulteradevåra 24 distrikt i om vad som händer just nu i landet.Det rapporterades inga stora incidenter, läget är lugnt förutomi , och , där det har förekommit någrakriminella handlingar. Det rapporterades också att det pågår enlivlig debatt i massmedia -- en debatt som dess värre upplevssom negativ för att den kan leda till att man uppmuntrarpotentiella främlingsfientliga människor att agera, en debattsom skapar oro hos flyktingar.I sammanhanget bör vi komma ihåg att flyktingar är människorsom har lämnat oroväckande situationer och som harmed sig traumatiska upplevelser som kan återaktiveras genom denoro och den rädsla som främlingsfientlighet kan skapa. Dessutomfinns en fantastisk reaktion från folkrörelsen -- från Pajalatill där våra medmänniskor reagerar på en massa olika sättsom massmedia inte uppmärksammar. Det finns ett arbete förmedmännsklighet, ett arbete för förståelse, ett arbete förtolerans. Vi tror att det bästa sättet att motverkafrämlingsfientlighet är att arbeta för någonting positivt, intemot de främlingsfientliga. Sedan måste vi utveckla utrymme förde positiva krafterna i samhället, genom att förstärka de godatraditioner som finns i det svenska samhället motverkar vifrämlingsfientligheten.Slutligen skulle jag vilja säga att -- det behövs fakta -- detär viktigt. Men det behövs också engagemang och enkelhet. Deterfordras tre viktiga saker, nämligen poesi, romantik och humor,för det handlar om livet. Om vi inte arbetar med dessa begreppkan vi inte skapa det medmänskliga samhälle som vi vill leva i.Så låt oss få mera poesi och låt oss skratta åt varandra, fördet är väldigt nyttigt!Ordföranden: skall du ha, det var vackra ord sombetyder mycket.David Axelsson-Fisk: Jag tycker det är väldigt roligt atthöra berätta att han har kontakt med en imam ochnär det gäller att hantera problematiska muslimska pojkar. Jagtror det är viktigt att acceptera att det finns traditionerbland invandrarna som gör att de organiserar sig och fungerar påett annat sätt än vad vi har valt att göra i och attt.ex. församlingar och religösa sammanslutningar kan ha en annanbetydelse än vad de normalt sett har för svenska ungdomar. Detkanske är långt ifrån naturligt att ta kontakt med en präst iförsamlingen ifall man har en svensk tonåring på drift.Vi måste vara medvetna om att invandringen innebär storaförändringar i vårt samhälle och att vi får se saker som vi inteär vana vid eller som vi har glömt, t.ex. att präster harbetydelse. Detta gäller även kristna, t.ex. syrisk-ortodoxapräster, det är viktigt att ta invandrarnas sätt att organiserasig och fungera på allvar. När de har valt ett sätt attorganisera sig måste vi acceptera det. Då har de ledare, de harrepresentanter och vi har kanaler in till invandrarna. Vi måstelära oss det.Vi måste också ta invandrarna på allvar i så måtto att vi intetror att de stjäl av okunskap. När jag jobbat påflyktingförläggning har jag varit med om att folk har ringt ochsagt att ni måste informera, för de stjäl.Skall jag läsa tio bud? Det är ingen invandrare som troratt det är lagligt att stjäla, tillåtet att stjäla, så det ärinte fråga om signaler. Det är klart att om man sominvandrarungdom upptäcker att man kan skylla på detta, så görman det. Det skulle jag förmodligen också ha gjort i tonåren omjag pallade äpplen och kunde komma undan genom att påstå att jagtrodde att det var tillåtet. Vi måste ta invandrare på allvaroch betrakta dem som jämlika, både när det gäller individer ochnär det gäller organisationer.Tommy : Helt kort om det kommunala flyktingmottagandeteftersom det har varit på tapeten.Vi har inom diskuterat vilket som rimligen kanvara vår och kommunernas viktigaste insats för att motverkafrämlingsfientlighet och främlingsrädsla. Vi gör den bedömningenatt det viktigaste kommunerna kan göra det är att på etteffektivt sätt arbeta med inslussning av de nyanländaflyktingarna och invandrarna. Man bör se till attsvenskundervisningen blir effektiv och bra samt anpassad efterde behov som finns, liksom att kontakterna medarbetsförmedlingen utvecklas osv., så att vederbörande så snabbtsom möjligt kommer in i ett lämpligt arbete. Når vi dit tror jagatt vi har skapat en god grund för samlevnadsfrid framöver. Detbör vara mindre av kampanjer och isolerade aktioner och istället just ett vardagligt arbete för en långsiktigintegration.Det andra som jag kort skulle vilja nämna är att det ärviktigt att det också framöver blir en öppen diskussion om deproblem som finns. Vi hade uppe här tidigare att det finnskriminalitet och bidragsberoende också bland invandrare. Det börvara legitimt också i fortsättningen att diskutera öppet häromliksom om t.ex. invandringens nivå. All sådan kritisk diskussionfår inte stämplas som rasism -- då är vi farligt ute. Jag troratt vi har en beredskap för att kunna tackla de här frågorna påett konstruktivt sätt, och vi har också goda argument för atthävda att det är rimligt med en fortsatt invandring ocksåframöver.Ordföranden: Det låter trösterikt. Och kommunerna det ärju vi -- alla bor vi ju i någon kommun.Mårten : Jag ansvarar för invandrarprogrammen påSveriges Television, en redaktion som också min bänkgranne,, arbetar på.En av de frågor ni har ställt är ju hur vi ska undvikaetniska motsättningar i . Det finns många svar, tyvärrkänner inte någon här i salen alla svaren. Men ett svar ärgivetvis att vi skall motverka segregation i olika former: iboendet, i arbetslivet, i umgänget, i placeringen hur man sitteroch fikar på gymnasierna och givetvis i mediabilderna.Det har framförts en hel del kritik , tyvärr delvisbefogad -- mot mediernas behandling av frågorna och hur manblåser upp små, nästan obefintliga, organisationer som VAM ochskapar ett oerhört egendomligt klimat. förtiger man demycket större problemen. Det går att kritisera t.ex. mittföretag även för en rad andra saker, t.ex.för att man i valet av programledare, reportrar, medverkande iallvarliga diskussionsprogram eller i fåniga tävlingsprograminte alls tillräckligt besinnar att är ettmångkulturellt land . Alltför ofta tas Svensöner upp i förstor utsträckning.Jag vet att TV-ledningen arbetar med de här problemem och tänker göra någonting åt det, och det finns ju också andrabilder som ges. Vår lilla redaktion, som kanske inte tillhörguldkalvarna inom SVT men som ändå har hyfsade förutsättningargör utöver program som direkt vänder sig till invandrarna, tillminoriteterna, också program som kan sägas ha en brobyggandefunktion. Det gäller t.ex. programmen Mosaik, Grannland ,Grannland . Det är program som väldigt ofta kommit tillinte för att i tiden var fylld avgodhet och ädelhet och insåg att vi skulle ta upp de härsakerna, utan för att man blev fälld i maninte gjorde några program av det här slaget. Så tog man skeden ivacker hand, eller bet i det sura äpplet, hur vi nu ska säga ochskapade de här programmen.Sedan har genom riksdagsskrivningar och avtal mellan stat ochföretag de här programmen kommit till. Jag hoppas att det i denproposition som skall presenteras och som skallbehandla ses till att de här programmen finns kvar, för jag troratt de finns kvar delvis tack vare speciella styrandeskrivningar.Jag håller med om det som har sagts här, att vi skall ha poesioch romantik och humor. Det var som talade omvärdet av att vi också har positiva bilder och att vi intealltid förknippar invandrarfrågor med problem, problem, problemutan att det finns glädjeämnen, det finns humor, det finnspoesi, det finns ett berikande av den svenska kulturen.Det försöker vi visa i programmet Mosaik, och jag tycker attvi skall visa det inom alla sektorer av samhällslivet.Gunnel : Jag ville tala litet grand omarbetsmarknaden, för den frågan har vi inte berört så väldigtmycket . Det är här på slutet den har kommit in. Det är judär, på arbetsmarknaden, vi hoppas att vi skall träffa varandraallihopa så småningom.I dag är invandrarna, dubbelt drabbade. De har mycket högrearbetslöshet än vad svenska medborgare har. Den är ungefär tregånger så hög som för svenska medborgare. Dessutom upplevs detju nu att invandrarna är med och konkurrerar om jobben, och därhar det blivit så att också ungdomarna har drabbats väldigthårt. Det gör att ungdomar och invandrare i viss mån ställs motvarandra när det handlar om arbete. kommer det väl att blilite annorlunda , eftersom ungdomsfrågan kanskelöses på ett annat sätt.Jag tänkte tala litet -- mycket kort -- om det långsiktigaarbete som vi bedriver inom arbetsmarknadsverket. Vi har ettprogram i sex punkter som vi har jobbat med . En punkthandlar om att ta till vara invandrarnas utbildning, erfarenhetoch förutsättningar.Det var någon av de sakkunniga ungdomarna som ställde en frågahär. Vad görs det egentligen? AMS arbetar tillsammans medparterna, framför allt tillsammans med och dess olikaförbund när det gäller att ta till vara yrkesutbildning ocharbetslivserfarenhet som invandrarna har med sig när de kommertill . Bl.a. har det startats en kompletterandeutbildning för utländska jurister som skall kunna få fotfäste,hoppas vi, på svensk arbetsmarknad.Lärarnas Riksförbund har gjort en kartläggning i samarbete medAMS, och där kommer det att starta enutbildning som skall ge utländska lärare även svensk kompetens.Efter den kompletterande utbildningen ställs det hela på prov.Får man jobb eller får man inte jobb?Utländska psykologer kan inte arbeta i somlegitimerade psykologer. AMS samarbetar i ett projekt medPsykologförbundet och för att de skall fåsvensk legitimation inom ett eller ett och ett halvt år.Det projekt som Rafek har redovisat har varit ettsamarbetsprojekt mellan och samarbetar mycket med LO också, men på ett annat sätt --med attitydpåverkan. Vad man kan säga är att det finns enormtmycket att göra ute på arbetsplatserna. Och jag hoppas att närni funderar över vad ni skall göra motfrämlingsfientlighet: Glöm inte bort arbetsplatserna. Man kanjobba med skola och ungdomar på lång sikt men det är viktigt attarbetsplatserna inte glöms bort utan att insatser görskontinuerligt och systematiskt i samverkan mellan arbetsgivareoch fackliga organisationer. Vår erfarenhet är att de somarbetar med attitydpåverkan på arbetsplatser stöter på storasvårigheter av olika slag.Margit frågade efter något positivt och där kan jagnämna att har kommit med en bok om lyckade projekt. Dethandlar om människor, invandrare som har lyckats i Sverige.Boken heter på sparlåga. Den finns att få på SACO.Ordföranden: för det. Att du fick sista ordet beroddeingalunda på att ditt inlägg var minst betydelsefullt. Det härmed arbete är förvisso oerhört viktigt och värdefullt för skall känna sig delaktig i samhällslivet.Vi har dragit över , mina vänner, men det harockså gjort att alla som har frågat och begärt ordet faktiskt påett eller annat sätt också har fått det. Jag tyckte att det varviktigt inför dokumentationen utav den här mycket viktiga dagenför oss i uskottet.Det här kommer att, som jag har sagt tidigare, dokumenterasvia vår förträfflige stenograf här, och det kommer i det trycksom vi så smånigom ska göra ett utskottsbetänkande av när detgäller flykting- och invandrarfrågorna. De inbjudna skall få detsig tillsänt, så att ni kan se vilka kloka ord ni har sagt häroch så att ni får en sammanfattning av dagen.Jag vill särskilt tacka som tyvärr av vissaskäl har tvingats lämna kammaren, men också till VildanTanrikulu och till ungdomarna här som har sagt så mycket klokasaker utifrån sin erfarenhet. Det har varit viktigt. Jag tyckerdet har kännetecknat den här eftermiddagen. Det är mycketpersonliga erfarenheter som ni har redovisat när det gällerkontakterna med och arbetet med invandrare. Det är ett ord somvi nu kanske ska hitta ett bättre ord för, för alla är vimänniskor, medmänniskor, och jag tycker att det är väl det somden här dagen har visat.Tack alla som har deltagit från utskottet med frågor och som vänligt har ställt upp och svarat så klokt och såbetydelsefullt för oss. Med detta ber jag att få förklara denhär dagen avslutad.