bet · GG01JuU5 · 1992-11-03 00:00:00 — Enlagändring som utsträcker det straffbara området anses intepåkallad.ÖvervägandenUtskottet anser för sin del att det saknas skäl att återinföraen ordning som innebär att fylleri i sig skall kunna bestraffas.Däremot kan det finnas anledning att ingripa mot den som iberusat tillstånd uppträder störande för sin omgivning. Denlagstiftning som finns torde enligt utskottets mening getillräckliga möjligheter för sådana ingripanden. Utskottetavstyrker bifall till motion Ju821 i nu behandlad del.Vissa påföljdsfrågor m.m.InledningI detta avsnitt behandlar utskottet ett antal motionsyrkandensom rör påföljdssystemet m.m.Som ovan framgått har BrB:s regelsystem tämligen varitföremål för en genomgripande översyn av ,som avgett sammanlagt fyra betänkanden (SOU 1986:13--15) Påföljdför brott och (SOU 1988:7) Frihet från ansvar. I vissa delar,bl.a. beträffande straffskalorna och nödvärnsrätten, harkommitténs förslag ännu inte lett till lagstiftning. I nu nämndahänseenden väntas dock propositioner under innevaranderiksdagsår. Här bör också nämnas att Fängelsestraffkommitténlade fram ett förslag om att överföra vissa frekventa brott ispecialstraffrätten till BrB. Inte heller detta förslag har ännulett till lagstiftning.Som också nämnts ovan pågår dessutom inomJustitiedepartementet en undersökning om straffmätningspraxisvid vissa grövre våldsbrott i syfte att bl.a. utröna om detfinns behov av skärpta påföljder.Vidare har regeringen tillsatt en parlamentariskutredning, , med uppgift att se över detstraffrättsliga påföljdssystemets innehåll och uppbyggnad (dir.1992:47).I direktiven anförs bl.a. att de partiella reformer som BrBgenomgått sedan den trädde 1965 har lett till attpåföljdssystemet är helt sammanhängande och atttiden nu är mogen för en mera genomgripande översyn av systemet.I kommitténs uppdrag ingår att lägga fram förslag till vad somi ett längre perspektiv bör gälla för frigivning frånfängelsestraff. Kommittén skall även överväga möjligheterna attvidareutveckla användningen av olika alternativ tillfängelsestraff och bl.a. föreslå hur samhällstjänst bör infogassom ett permanent inslag i påföljdssystemet. I det sammanhangetskall kommittén också överväga om det skulle vara en fördel medvillkorligt fängelse som påföljd. Kommittén skall även pröva omdet är möjligt att införa någon form av intensivövervakning aven dömd. I uppdraget ingår också att ta ställning till vilkenbetydelse återfall i brott bör tillmätas. En annan fråga förkommittén är om böter bör användas som påföljd i störreutsträckning än . Mot bakgrund av sina överväganden rörandede alternativa påföljderna skall kommittén pröva behovet avjusteringar av de nuvarande bestämmelserna om påföljdsval. Isammanhanget skall kommittén överväga möjligheterna till"straffmätning" vid användningen av alternativa påföljder ochbehovet av regler om dessa påföljders stränghet.Kommittén skall redovisa sina förslag före utgången av år1994. Övervägandena rörande den villkorliga frigivningen ochdärmed sammanhängande frågor skall dock redovisas i ettdelbetänkande senast den 1 oktober 1993.Vissa påföljdsfrågor behandlas också som framgått ovan avÅklagarutredningen -90. Bl.a. föreslås att möjligheten tillstrafföreläggande och ordningsbot utvidgas. I sammanhanget kanockså nämnas att -90 föreslår vissavkriminalisering, t.ex. beträffande vissa former av vårdslösheti trafik.Översyn av den straffrättsliga lagstiftningenMotionernaI motion Ju817 begärs förslag för att ökastrafflagstiftningens klarhet, tydlighet och konsekvens.I motion Ju833 begärs en samlad översyn av den straffrättsligalagstiftningen. Enligt motionärerna bör strafflagarnassystematik och förhållande till varandra övervägas. Ävenenskilda gärningsbeskrivningar i framför allt BrB bör ses över.Särskilt bör prövas om specialstraffrättsliga lagar skall förasin i BrB. I motionen framförs också önskemål om att användningenav fängelsestraffet begränsas och att böter, villkorlig dom ochskyddstillsyn ges en ökad användning. Vidare begärs attalternativa påföljder utvecklas, användningen av ordningsbot ochstrafföreläggande ökas och att viss avkriminalisering sker.ÖvervägandenSom framgått av det anförda är delar av den straffrättsligalagstiftningen föremål för en omfattande översynav . Vidare förbereds iJustitiedepartementet förslag i anledning av redan föreliggandeutredningsbetänkanden m.m. Det pågående arbetet får i alltväsentligt anses tillgodose motionärernas önskemål, och någotytterligare utredningsarbete i de nu aktuella frågorna bör inteinitieras av . Utskottet avstyrker bifall till motionJu833 i nu behandlade delar.Inte heller motion Ju817 i nu behandlad del bör enligtutskottets mening vinna bifall.Återfall i brottMotionenI motion Ju817 begärs att strängare straff skall utdömas vidåterfall.BakgrundUtskottet har behandlat och avstyrktmotionsyrkanden om skärpta straff vid återfall i brott. Vid sinsenaste behandling av frågan (1990/91:JuU17 s. 25) hänvisadeutskottet till vad det tidigare anfört om att den ordning mednya regler för straffmätning och påföljdsval, som riksdagenbeslutade , innebar en skärpning i förhållande tilltidigare reglering, särskilt i fråga om straffmätningen vidupprepade återfall i allvarlig brottslighet. I första hand,ansåg utskottet, var det för dessa fall som en uppstramning avregelsystemet var påkallad.ÖvervägandenSom framgått ovan ingår i uppdraget för Straffsystemkommitténatt ta ställning till vilken betydelse återfall i brott börtillmätas. Kommitténs arbete bör inte föregripas av riksdagen.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju817 i nu aktuell del.LivstidsstraffetMotionernaI motionerna Ju615 och Ju629 begärs att livstidsstraffet skallavskaffas.BakgrundFängelsestraff på livstid stadgas , förutom förvissa av brotten i 22 kap. BrB om landsförräderi m.m., för ettfåtal brott, bl.a. för mord, grov mordbrand, grov allmänfarligödeläggelse, grovt spioneri och folkmord. De som döms tillfängelse på livstid blir enligt fast praxis benådade. Straffetomvandlas till ett tidsbestämt fängelsestraff på vanligtvismellan 14 och . Från detta sker villkorlig frigivningenligt vanliga regler. Livstidsstraff förekommer i praktikensällan.Fängelsestraffkommittén (SOU 1986:14 s. 162 f) övervägdefrågan om att avskaffa livstidsstraffet men ansåg attövervägande skäl talade för att det borde behållas. Kommitténanförde bl.a. att ett avskaffande av livstidsstraffet kunde ledatill krav på betydligt högre maximum för tidsbestämda straff ochhänvisade till , där man i samband med livstidsstraffetsavskaffande ansåg sig böra höja straffmaximum till fängelse i 21år. Kommittén pekade vidare på att livstidsstraffet har ett inteobetydligt symbolvärde och att det kan vara en fördel att ha detkvar för att på ett tydligt sätt visa avståndstagandet från deallra svåraste brotten. Kommittén hänvisade till att det kanvara av värde när det gäller grova brott mot rikets säkerhet attregeringen i de allvarligaste fallen kan göra en bedömning avnär tidpunkten för frigivning är lämplig med hänsyn tillsäkerhetsintressena. I sammanhanget betonade kommittén atttillämpningen av livstidsstraffet bör vara synnerligenrestriktiv och att livstids fängelse är ett straff som börutdömas endast i extrema undantagsfall.Ett liknande motionsyrkande som det nu aktuella avstyrktes avutskottet (1990/91:JuU17 s. 24) med hänvisning tillatt förslag alltjämt var föremål föröverväganden i regeringskansliet.Frågan om straffskalornas utformning är som ovan framgåttalltjämt under övervägande i , och enremiss har överlämnats till Lagrådet. I denna tas dockfrågan om livstidsstraffet inte upp. I sammanhanget kan i ochför sig konstateras att enligt sinadirektiv är oförhindrad att föreslå förändringar när det gällerstraffskalorna.ÖvervägandenUtskottet finner inte skäl att föreslå någonförändring när det gäller livstidsstraffet. Utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju615 och Ju629.Allmänpreventionens betydelse i rättstillämpningenMotionenI motion Ju619 begärs att BrB skall ändras på sådant sätt attdet framgår att allmänpreventionen skall tillmätas överordnadbetydelse vid bestämmande av påföljd för brott.BakgrundRiktlinjer för domstolarnas straffmätning gavs tidigare i 1kap. 7 § BrB, vari stadgades att rätten vid val av påföljd, mediakttagande av vad som krävdes för att upprätthålla allmänlaglydnad, skulle fästa särskilt avseende vid att påföljdenskulle vara ägnad att främja den dömdes anpassning i samhället.Fängelsestraffkommittén behandlade utförligt frågan ompreventionsteoriernas roll i straffsystemet (SOU 1986:14 s. 66f) och föreslog en ordning enligt vilken påföljdsbestämningenskulle ske med utgångspunkt i brottets straffvärde och inte somdå var fallet efter en avvägning mellan allmänpreventiva ochindividualpreventiva hänsynstaganden.I propositionen om straffmätning och påföljdsval m.m. (prop.1987/88:120 s. 32 f) anförde justitieministern beträffandepreventionsteorierna bl.a. att det knappast är den enskildadomen i sig som kan antas ha verkan för den allmänna laglydnadenutan snarare det förhållandet att en viss påföljd regelmässigttillämpas i fall av likartat slag. Hon förordade därför en merakonkret vägledning för påföljdsbestämningen än den som ligger ien allmän hänvisning till att olika preventiva intressen skallbeaktas.I propositionen föreslogs mot bakgrund av bl.a. det anfördaatt 1 kap. 7 § BrB skulle upphävas och ersättas av bestämmelseri vilka straffvärdet bildade utgångspunkt förpåföljdsbestämningen. Härigenom betonades enligtjustitieministern principer om proportionalitet, ekvivalens ochrättslig likabehandling. Hon strök under att detta synsätt intemedförde något hinder mot att man vid bedömningen av dengenerella straffnivån eller det allmänna straffvärdet beaktadeallmänpreventiva intressen.Vid riksdagsbehandlingen av propositionen anförde utskottetmed anledning av motioner liknande den nu aktuella i sitt avriksdagen godkända betänkande (JuU 1987/88:45 s. 33) att detäven med den föreslagna ordningen skulle bli möjligt att taallmänpreventiva hänsyn vid påföljdsbestämningen och attallmänpreventionen därmed hade beaktats i rimlig utsträckning idet föreliggande förslaget.ÖvervägandenUtskottet vidhåller uppfattningen att bestämmelserna omstraffmätning och påföljdsval ger domstolarna möjlighet att itillräcklig utsträckning beakta allmänpreventiva hänsyn när detgäller att bestämma påföljd för brott. Utskottet avstyrkerbifall till motion Ju619.Medverkan vid brott m.m.Motionerna m.m.I motionerna Ju602, Ju603, Ju611 och Ju614 begärs en översynav BrB:s regler om medverkan vid brott mot bakgrund av utgångeni det s.k. Lindomemålet (tingsrätts dom den 31 januari1991, DB 53, och Hovrättens för dom den 26 april1991, DB 64). I målet ogillades ett åtal mot två män för mordresp. medhjälp till mord i ett läge där de båda männen skylldepå varandra och utredningen inte medgav annan slutsats än attendera av dem eller båda i förening hade utfört gärningen.Mot bakgrund av Lindomemålet pågår inom Justitiedepartementeten översyn av medverkansregler och andra bestämmelser som kanvara av betydelse i brottmål när personer som kan ha begått ettvisst brott skyller på varandra och det inte genom tekniskbevisning eller på annat sätt går att klarlägga vem eller vilkasom är gärningsmän.Vidare hemställs i motionerna Ju603 och Ju830 mot bakgrund avomständigheterna i Lindomemålet om en ändring av lagen omersättning vid frihetsinskränkning så att ersättning enligtlagen inte skall kunna utgå i fall där det med hänsyn tillomständigheterna är oskäligt.Enligt 1 § lagen (1974:515) om ersättning vidfrihetsinskränkning har den som varit häktad eller föremål förannan frihetsinskränkning på grund av misstanke om brott rätttill ersättning av staten bl.a. om frikännande dom meddelas.Rätten till ersättning är enligt 4 § begränsad bl.a. så tillvida att ersättning kan vägras eller sättas ned om det i detenskilda fallet är oskäligt att ersättning utgår; dock fårersättning inte vägras eller sättas ned på den grunden attmisstanke om brott kvarstår utan att skuldfrågan är klarlagd.Lagen om ersättning vid frihetsinskränkning är föremål föröverväganden av av det allmännasskadeståndsansvar (dir. 1989:52). Kommittén skall enligt sinadirektiv mera allmänt se över det allmännas ansvar enligt lagen.ÖvervägandenDet pågående utredningsarbetet bör enligt utskottetsuppfattning inte föregripas av . Utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju602, Ju603, Ju611, Ju614 och Ju830.NödvärnsrättenMotionernaI motionerna Ju601 och Ju609 tas upp olika frågor omnödvärnsrätten. Motionärerna vill få till stånd en översyn avhela nödvärnsrätten, i motion Ju609 med särskild inriktning påsituationen för kvinnor som utsätts för våld.BakgrundNödvärnsrätten har varit föremål för riksdagensställningstagande under de senaste åren.Senast behandlade utskottet frågan (1990/91:JuU21 s.12). Utskottet hänvisade då till tidigare uttalanden om attFängelsestraffkommitténs förslag beträffande en omredigering avBrB:s bestämmelse om nödvärn (SOU 1988:7) är föremål förregeringens ställningstagande och att detta arbete inte bordeföregripas.Utskottet har inhämtat att en proposition i frågan kanförväntas under innevarande riksdagsår.ÖvervägandenDen nyssnämnda propositionen bör avvaktas. Utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju601 och Ju609. beträffande misshandelatt avslår motionerna 1991/92:Ju631 och1991/92:Ju817 yrkandena 2 och 8,2. beträffande överförande av hivsmittaatt avslår motion 1991/92:Ju634,3. beträffande snatteriatt avslår motion 1991/92:Ju812,4. beträffande ringa narkotikabrottatt avslår motion 1991/92:Ju817 yrkande 3,5. beträffande tjänstefelatt avslår motion 1991/92:Ju625 yrkande 1,6. beträffande trolöshetsbrottatt avslår motion 1991/92:Ju617,7. beträffande fylleriatt avslår motion 1990/91:Ju821 yrkande 14,8. beträffande översyn av den straffrättsligalagstiftningenatt avslår motion 1991/92:Ju833 yrkandena 9, 10, 11,13 och 28,res. 1 (s)9. beträffande strafflagstiftningens klarhet m.m.att avslår motion 1991/92:Ju817 yrkande 1,10. beträffande återfall i brottatt avslår motion 1991/92:Ju817 yrkande 4,11. beträffande livstidsstraffetatt avslår motionerna 1991/92:Ju615 och1991/92:Ju629,12. beträffande allmänpreventionens betydelse irättstillämpningenatt avslår motion 1991/92:Ju619,res. 2 (nyd)13. beträffande medverkan vid brott m.m.att avslår motionerna 1991/92:Ju602, 1991/92:Ju603delvis, 1991/92:Ju611 och 1991/92:Ju614,14. beträffande ersättning vid frihetsinskränkningatt avslår motionerna 1991/92:Ju603 delvis och1991/92:Ju830,15. beträffande nödvärnsrättenatt avslår motionerna 1991/92:Ju601 och1991/92:Ju609.Stockholm den 3 november 1992På justitieutskottets vägnarLars-Erik LövdénI beslutet har deltagit: (), JerryMartinger (m), (), (), IngbrittIrhammar (c), (), (), GöranMagnusson (s), (nyd), (), SiwPersson (fp), (), (), AndersSvärd (c) och (). Översyn av den straffrättsliga lagstiftningen (mom.8), , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "Som framgått" och slutar med "behandlade delar" bortha följande lydelse:Ett omfattande utrednings- och reformarbete har bedrivits påstraffrättens område . har underdenna tid ändrats i flera avseenden och specialstraffrätten harfått ökad betydelse. Detta är en naturlig följd av attstrafflagarna ständigt anpassas till nya förhållanden. Samtidigtfår kriminalpolitiken inte kännetecknas av ryckighet ochkortsiktiga hänsyn. Mot denna bakgrund är, enligt utskottetsmening, den samlade straffrättsliga lagstiftningen nu mogen fören översyn. I översynen bör strafflagarnas systematik ochförhållande till varandra övervägas. Även enskildagärningsbeskrivningar i framför allt bör ses över.Särskilt bör prövas om specialstraffrättsliga lagar skall förasin i . I sammanhanget vill utskottet också framhållaatt användningen av fängelsestraff bör vara begränsad till deallvarligaste brotten. Arbetet med att utveckla alternativapåföljder till fängelse måste därför fortsätta. Påföljdernasamhällstjänst och kontraktsvård liksom böter, villkorlig domoch skyddstillsyn, om det behövs i förening med särskildaföreskrifter, bör ges ökad användning. Utskottet vill vidareunderstryka att det ser positivt på förslagen som framlagts avÅklagarutredningen -90 om en utvidgad användning av ordningsbotoch strafföreläggande och om avkriminalisering av vissa brott.Det får, anser utskottet, ankomma på regeringen att finnalämpliga former för en översyn av den samlade straffrättsligalagstiftningen enligt de huvudsakliga riktlinjer som utskottetnu har angett. En tanke som i det sammanhanget kan övervägas äratt ge utvidgade direktiv.Vad utskottet här har anfört bör med anledning avmotion Ju833 i nu behandlade delar som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under moment 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande översyn av den straffrättsligalagstiftningenatt med anledning av motion 1991/92:Ju833 yrkandena9, 10, 11, 13 och 28 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.2. Allmänpreventionens betydelse i rättstillämpningen (mom.12)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16börjar med "Utskottet vidhåller" och slutar med "motion Ju619"bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning tillmäts allmänpreventiva hänsyninte tillräcklig betydelse i rättstillämpningen sedanbestämmelsen i 1 kap. 7 § BrB togs bort. Om en motsvarandebestämmelse åter infördes skulle markeras att hänsynen tillallmän laglydnad har högre dignitet än hänsynen till den dömdesanpassning till samhället. Härigenom skulle kunna uppnås ökadstadga i den dömande verksamheten och en förbättrad tilltro hosallmänheten till domstolarna och rättssystemet i stort. Ettstarkare betonande av allmänpreventiva hänsyn irättstillämpningen skulle också vidga möjligheterna att dömatill strängare straff för högaktiva vanebrottslingar ochmedverka till att hos unga människor inskärpa hur allvarligtsamhället ser på brott. Mot den bakgrunden anser utskottet attbrottsbalken bör ändras på ett sådant sätt att det framgår attallmänpreventionen skall tillmätas överordnad betydelse vidbestämmande av påföljd för brott. Det får ankomma på regeringenatt återkomma till med ett förslag.Vad utskottet nu har anfört bör med anledning avmotion Ju619 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 12 bort haföljande lydelse:12. beträffande allmänpreventionens betydelse irättstillämpningenatt med bifall till motion 1991/92:Ju619 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Sammanfattning 1Motioner 1Motion väckt under allmänna motionstiden 1Motioner väckta under allmänna motionstiden 1Utskottet 3Misshandel m.m. 3Motionerna 3Bakgrund 4Överväganden 5Spridning av hivsmitta 5Motionen 5Bakgrund 5Överväganden 6Snatteri 6Motionen 6Bakgrund 6Överväganden 7Ringa narkotikabrott 7Motionen 7Bakgrund 7Överväganden 7Tjänstefel 8Motionen 8Bakgrund 8Överväganden 9Trolöshetsbrott 9Motionen 9Bakgrund 9Överväganden 10Fylleri 10Motionen 10Bakgrund 10Överväganden 11Vissa påföljdsfrågor m.m. 11Inledning 11Översyn av den straffrättsliga lagstiftningen 13Motionerna 13Överväganden 13Återfall i brott 13Motionen 13Bakgrund 13Överväganden 14Livstidsstraffet 14Motionerna 14Bakgrund 14Överväganden 15Allmänpreventionens betydelse i rättstillämpningen 15Motionen 15Bakgrund 15Överväganden 16Medverkan vid brott m.m. 16Motionerna m.m. 16Överväganden 16Nödvärnsrätten 17Motionerna 17Bakgrund 17Överväganden 17Hemställan 17Reservationer 181. Översyn av den straffrättsliga lagstiftningen 182. Allmänpreventionens betydelse i rättstillämpningen 19