bet · GG01NU3 · 1992-10-20 00:00:00 — 1992/93NU3ÄrendetI detta betänkande behandlas -- helt eller delvis -- tremotioner med yrkanden omkommunala varuförsörjningsplaner,samhällsekonomiska kostnader för stormarknadsetableringar,priseffekter av sänkt mervärdesskatt på livsmedel. Utskottet avstyrker krav på reglering när det gäller kommunalavaruförsörjningsplaner. En begäran om en utredning om vilkasamhällsekonomiska kostnader som stormarknadsetableringar medföravvisas vidare; utskottet hänvisar till att utvecklingen inomhandeln följs såväl av olika myndigheter som av handelns egnaorganisationer. Detta motionsyrkande får emellertid stöd i enmeningsyttring (v). Den uppföljning av den sänktamervärdesskatten på livsmedel som efterfrågas i en tredje motionhar genomförts, konstaterar utskottet avslutningsvis. De motioner som behandlas här är följande:1991/92:Sk351 av m.fl. (v) såvitt gäller yrkandet(29) att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en uppföljning av den sänkta matmomsenskonsekvenser på prisutvecklingen inom livsmedelsbranschen.1991/92:N208 av och (bådas) vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffande kommunalavaruförsörjningsplaner inom ramen för en total serviceplanering.1991/92:Bo509 av () såvitt gäller yrkandet (2)att hos regeringen begär en utredning om samhälletsmerkostnader för externa stormarknadsetableringar. Kommunala varuförsörjningsplanerKommunerna bör åläggas att upprätta obligatoriskavaruförsörjningsplaner med riktlinjer för handelns struktur,anförs det i motion 1991/92:N208 (s). Den förskjutning avhandeln från stadskärnor till externt belägna stormarknader somägt rum på många håll i landet har medfört en utarmning avcityhandeln och stadskärnorna och en försämrad service förkommuninvånarna, sägs det i motionen. För att komma till rättamed dessa problem krävs det, enligt motionärerna, en betydligtbättre planering än av handel och annan service ikommunerna. Dessa borde därför åläggas att inom ramen för entotal serviceplanering upprätta varuförsörjningsplaner med vissregelbundenhet.Kommunala varuförsörjningsplaner avser normalt dagligvaror ochdrivmedel och bygger bl.a. på beräkningar av konsumtionsunderlagoch uppgifter om butikernas antal, lokalisering och omsättning.Det finns inget lagstadgat krav på upprättande avvaruförsörjningsplaner, men det finns indirekta kopplingar tillvissa författningar. Enligt förordningen (1990:643) omglesbygdsstöd kan kommuner som bekostar hemsändning avdagligvaror till konsumenter i glesbygd erhålla bidrag härförfrån staten. En förutsättning för statligt stöd är att kommunenhar ett underlag som medger bedömning av stödbehovet. En annankoppling finns i lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning. Idess förarbeten sades (prop. 1990/91:17 s. 25) att dentillfälliga handeln i vissa fall kan utgöra ett hot motkonsumenternas långsiktiga intresse av tillgång till en godkommersiell service. I propositionen underströks vikten av attden kommunala nämnd som skall lämna tillstånd till tillfälligförsäljning har tillgång till ett tillfredsställande underlag,och i det sammanhanget nämndes kommunala varuförsörjningsplaner.Riksdagen beslöt om en ändring i plan- ochbygglagen (1987:10), PBL, med syfte att skapa bättreförutsättningar än tidigare regler gav för en effektivkonkurrens inom handeln (prop. 1991/92:51, bet. Genomlagändringen har kommunerna inte längre möjlighet att idetaljplan precisera handelsändamålet till en viss typ avhandel. Den tidigare möjligheten att i detaljplan särskiltreglera detaljhandel med livsmedel och med skrymmande varorförsvann därmed. stödde lagändringen i sittyttrande (1991/92:NU4y) till bostadsutskottet.Socialdemokraternas företrädare i utskottet avvisade förslaget ien avvikande mening, i vilken även företrädareinstämde. Den avvikande meningen följdes upp i en reservation ibostadsutskottet.Konsumentverket har utarbetat en vägledning för kommunernasarbete med varuförsörjningsplaner. En undersökning av dettaarbete gjordes . Enligt en uppdatering har236 av landets kommuner fastställt envaruförsörjningsplan. Av planerna var fastställda år 1985eller tidigare.Ett identiskt motionsyrkande som det nu aktuella från sammamotionärer avslogs . Utskottet konstaterade (bet.1991/92:NU8) att gällande lagstiftning inte ställer något kravpå att kommunerna skall upprätta varuförsörjningsplaner, men attflertalet kommuner har sådana planer. Utskottet ansåg(enhälligt) att det inte fanns skäl för någon reglering.Utskottet ser ingen anledning för att nu inta enannan ståndpunkt än vad som gjordes . Motion1991/92:N208 (s) avstyrks därmed.StormarknadsetableringarRiksdagen bör tillse att en utredning kommer till stånd medsyfte att klarlägga vilka typer av merkostnader somstormarknadsetableringar förorsakar samhället och hur dessaskall kunna finansieras på annat sätt än genom allmänna medel,anförs det i motion 1991/92:Bo509 (c). På allt flera orter ilandet växer det upp nya externa stormarknadsanläggningar, vilkamedför ett ökat transportbehov och i de flesta fall en försämradservice, säger motionären. De enskilda hushållen drabbas genomökade bilkostnader och försämrad miljö, heter det vidare imotionen. Om stormarknadsetableringarna skulle bära sina egnaverkliga kostnader, dvs. både de enskilda hushållensmerkostnader och de ökade samhällskostnaderna, skulle sannoliktproblemet lösa sig självt, vilket enligt motionären i och försig vore rimligt utifrån ett marknadsekonomiskt synsätt.I motionen finns ytterligare ett yrkande som rörstormarknadsetableringar. I detta yrkande krävdes en ändring avplan- och bygglagen (PBL) med syfte att tillgodose kravet på enprövning av externa stormarknadsetableringar utifrån miljö- ochnaturresurssynpunkt. avslog detta yrkande våren 1992.Bostadsutskottet (bet. 1991/92:BoU19) hänvisade (enhälligt) tillatt PBL innehåller bestämmelser som innebär att en lokaliseringav t.ex. en stormarknad inte kan komma till stånd utan att ocksåde intressen beaktas som lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m.m. (NRL) värnar om.En utredning om effekterna av stora externahandelsetableringar gjordes av Handelns Planinstitut ABpå uppdrag av Industridepartementet, ,, och . Undersökningen avsåg , ,, , och . Iundersökningsrapporten konstaterades bl.a.:att stora externa etableringar har större effekt på andrastora enheter än på lokala småbutiker,att stadskärnan vanligen får vidkännas de största effekterna,eftersom stora enheter brukar vara överrepresenterade där,att stormarknader med dagligvaruprofil påverkar stadskärnanssamlade kvalitet i mindre usträckning än köpcentra med mycketfackhandel,att svenska stadskärnor stadigt förlorati marknadsandel inte bara beroende på ökande extern konkurrensutan i minst lika hög grad på det alltmer utspridda boendet, denökade rörligheten (bilismen) och stadskärnornas vanligenförsämrade biltillgänglighet,att externa etableringar totalt sett inte medför ökadsysselsättning,att externa anläggningars effekter är lokalt begränsade;konkurrenseffekterna för andra kommuner är vanligen relativtmåttliga.Statens pris- och konkurrensverk (SPK) har genomfört fleraundersökningar av prisnivåer på dagligvaror i olika orter,varvid effekterna av förekomsten av stormarknadsetableringar haranalyserats. I en undersökning, , jämfördesprisnivåerna i , där en lågprisbutik hade startatsunder uppmärksammade former, med prisnivåerna i , somdittills varit restriktiv till sådana butiksetableringar somkunde utgöra ett hot mot butikerna i stadens centrum. Iundersökningsrapporten (SPK:LPS 1991:15) konstaterades att dengenomsnittliga prisnivån var lägre i än iKarlskrona.I en annan undersökning, , jämfördes prisnivåerna iEnköping och resp. och . Enköpingoch är exempel på orter med en mer liberaletableringspolitik i fråga om s.k. externetableringar ochlågprisbutiker, medan och varit merrestriktiva i detta hänseende. Av rapporten (SPK:LPS 1992:4)framgår att prisnivån på dagligvaror var lägre iEnköping än i och lägre i än iVarberg.I en tredje undersökning, , jämfördes prisnivåernapå dagligvaror i Stockholms- och Göteborgsregionerna.Förekomsten av lågprisbutiker är större i , ochdessa butiker har i flera fall mycket stor försäljning jämförtmed . Sammanfattningsvis konstaterades irapporten (SPK:LPS 1992:14) att den genomsnittliga prisnivån pådagligvaror var lägre i än iStockholmsregionen. Skillnaden kan, sägs det i rapporten,sammanhänga med att det är ett högre konkurrenstryck mellanbutikerna i än i Stockholmsregionen.Som har framgått av redovisade utredningar följs utvecklingeninom handeln såväl av olika myndigheter som av handelnsorganisationer. Något behov av ytterligare särskildautredningsinsatser av den typ som förordas i motion1991/92:Bo509 (c) anser utskottet inte föreligga. Motionenavstyrks sålunda i berörd del.Priseffekter av sänkt mervärdesskatt på livsmedelDet bör göras en uppföljning av prisutvecklingen inomlivsmedelsbranschen för att klarlägga om hela den sänkning avmervärdesskatten på livsmedel som trädde i kraft den 1 januari1992 har kommit konsumenterna till del, anförs det i motion1991/92:Sk351 (v). Där anförs att under hösten 1991anslöt sig till mångåriga krav på sänktmervärdesskatt på livsmedel. Ett problem är enligt motionärernaatt denna sänkning kan utnyttjas av tillverkare, grossister ochlivsmedelskedjor för att höja vinstmarginalerna. Regeringenmenar, sägs det, att konsumenterna skall sköta den priskontrollsom erfordras för att skattesänkningen fullt ut skall slå igenompå livsmedelspriserna. Aktiva konsumentinsatser kan dock integarantera en önskvärd utveckling, varför borde uttalaatt en uppföljning bör komma till stånd.I anslutning till att beslöt attmervärdesskatten på bl.a. livsmedel skulle sänkas från till18 % (prop. 1991/92:50, bet. SkU5) avslogsett motionsyrkande (v) om uppföljning av prisutvecklingen iberörda branscher av liknande innebörd som det här aktuella.Skatteutskottet utgick ifrån att regeringen genom SPK skullefölja utvecklingen noggrant i de berörda branscherna och vidtade åtgärder som kunde anses påkallade. I en reservation (s) ochen meningsyttring (v) uttalades stöd för yrkandet.Bland de ekonomisk-politiska åtgärder som har aviserats i des.k. krispaketen ingår en höjning av mervärdesskatten pålivsmedel från till den 1 januari 1993.En kommission för prisfrågor inrättades inomCivildepartementet med dåvarande statsrådet somordförande. Bakgrunden var avregleringen inom jordbruket ochsänkningen av gränsskyddet på jordbruksprodukter samt den dåföreslagna sänkningen av mervärdesskatten på livsmedel.I december 1991 förordnades statssekreterare tillny ordförande. Kommissionen fick i uppgift attfölja upp att den då beslutade sänkningen av mervärdesskatten pålivsmedel kom konsumenterna till del.Kommissionen, som avslutade sitt arbete , harredovisat resultaten av sitt arbete i en rapport. I denkonstateras att den initiala prissänkningen på livsmedel --mellan -- var i genomsnitt 3,7 %.Exkl. dagsprisnoterade färskvaror var prissänkningen . Istort sett hade sänkningen av mervärdesskatten (motsvarande enprissänkning på ) därmed resulterat i lägre matpriser, sägsdet i rapporten. Utvecklingen t.o.m. visar attskattesänkningens positiva effekter på matpriserna ligger kvar,noteras det vidare i rapporten. Mellan och juni1992 minskade livsmedelspriserna . Exkl.dagsprisnoterade färskvaror var motsvarande sänkning 4,9 %.Utskottet konstaterar att regeringen -- genom Kommissionenför prisfrågor -- har gjort en sådan uppföljning avpriseffekterna av sänkningen av mervärdesskatten på livsmedelsom efterlyses i motion 1991/92:Sk351 (v). Motionen avstyrkssålunda i berörd del. beträffande kommunala varuförsörjningsplaneratt avslår motion 1991/92:N208,2. beträffande samhällsekonomiska kostnader förstormarknadsetableringaratt avslår motion 1991/92:Bo509 yrkande 2,men. (v)3. beträffande priseffekter av sänkt mervärdesskatt pålivsmedelatt avslår motion 1991/92:Sk351 yrkande 29.Stockholm den 20 oktober 1992På näringsutskottets vägnarRolf DahlbergI beslutet har deltagit: (), Per-RichardMolén (m), (), (), Bo Finnkvist(s), (), (), (), (), (), (),(), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,vilket inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Rolf L () anför:De utredningar avseende stormarknadsetableringar som utskottethar refererat till belyser inte de frågeställningar som tas uppi den aktuella motionen 1991/92:Bo509 (c). Jag anser -- i likhetmed motionären -- att det är angeläget att få belyst vilkasamhällsekonomiska kostnader som stormarknadsetableringarförorsakar. bör anmoda regeringen att låta utredadetta. Därmed blir motionen tillgodosedd i berörd del.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottetshemställan under moment 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande samhällsekonomiska kostnader förstormarknadsetableringaratt med bifall till motion 1991/92:Bo509 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad i det föregåendeanförts i denna del.