bet · GG01LU17 · 1992-12-03 00:00:00 — Med naturligavarukännetecken avses en näringsidkares namn eller firma när deanvänds för att särskilja varor. Enligt varumärkeslagen kan ioch för sig alla slag av tecken erhålla skydd som särskildavarukännetecken. Möjligheten till skydd genom registrering avkännetecknet som ett varumärke är enligt varumärkeslagenuttryckligen begränsat till figurer, ord, bokstäver, siffror ochsäregna utstyrslar av en vara eller dess förpackning. Idirektivet anges att ett varumärke kan bestå av alla tecken somkan återges grafiskt, förutsatt att tecknet i fråga är ägnat attsärskilja ett företags varor eller tjänster från andra företags.I propositionen föreslås att varumärkeslagen ändras i enlighetmed direktivet så enligt varumärkeslagen alla tecken som kanåterges grafiskt och äger särskiljningsförmåga kan utgöravarumärke.I enlighet med vad direktivet föreskriver föreslås vidare ettutökat skydd för kända varukännetecken. Skyddet för varumärkenbygger enligt varumärkeslagen på den s.k.specialitetsgrundsatsen, som innebär att kännetecken anses haskydd mot förväxling endast med avseende på varor eller tjänsterav samma eller liknande slag. Specialitetsgrundsatsen är dockinte utan undantag. Ett skydd utöver gränserna förvaruslagslikhet ges för två olika situationer. Detta gäller delssärskilt kända varumärken -- den s.k. Kodakdoktrinen --, delstill förmån för ett kännetecken som är inarbetat om, med hänsyntill den särskilda arten av de varor eller tjänster som det ärfråga om, användningen av ett liknande kännetecken uppenbarligenskulle förringa det inarbetade märkets goodwill. Undantagen äravsedda att i båda fallen tillämpas restriktivt. Direktivetinnehåller en bestämmelse som kan sägas ge uttryck för eninternationell utveckling mot ett bättre skydd för kändavarumärken än vad som gäller i . Bestämmelsen ärfakultativ, men föredraganden anser att den internationellautvecklingen talar för att även bör anpassavarumärkeslagen till direktivet i denna del. Utskottet delar denbedömningen. Ett av de förhållanden som föredraganden pekar påoch som talar för att skyddet för kända varumärken bör utökas äratt ett varukännetecken inte sällan kan bli så känt med avseendepå vissa varor eller tjänster att dess användning i samband medandra typer av varor eller tjänster kan leda allmänheten att troatt det finns ett gemensamt ursprung till varorna. Skyddet förkända varumärken utanför varuslagsgränserna föreslås bliutformat så att skydd skall föreligga för ett väl ansettvarukännetecken, om användningen av ett annat liknandekännetecken innebär ett otillbörligt utnyttjande av det välansedda kännetecknets ställning på marknaden eller är skadligtför kännetecknets särskiljningsförmåga eller goodwill.Varumärkeslagen innehåller också regler om användningstvång.Dessa innebär att en registrering får hävas om märket inte harvarit i bruk och innehavaren intevisar skäl för sin underlåtenhet att använda märket.Rättighetshavaren måste alltså använda märket för att undgå attregistreringen kan komma att hävas. I enlighet med direktivetskrav i denna del föreslås att det i varumärkeslagen i ensärskild bestämmelse om användning av ett varumärke anges attett varumärke inte får upphävas om det står i konflikt med ettäldre inte använt varumärke, att användningstvånget skärps fråndet nuvarande s.k. modifierade användningstvånget till att detskall ha gjorts verkligt bruk av varumärket för de varor ellertjänster för vilka det registrerats, att en karenstid vidbegäran av hävning av en registrering av ett varumärke införsvid påbörjad eller återupptagen användning av ett varumärke samtatt s.k. delhävning av ett varumärke blir möjlig.Utskottet har inga erinringar mot propositionen i nubehandlade delar.Efter förslag av registreringsmyndigheten -- Patent- ochregistreringsverket -- föreslås i propositionen också en ändringi varumärkeslagen som inte föranleds av EES-anpassningen.Sålunda föreslås ett förenklat förfarande vid vissa ansökningarom förnyelse av en registrering av ett varumärke. Förslagetinnebär att när enbart en förnyelse av en registrering görs utanatt några särskilda uppgifter skall lämnas i anslutning tillförnyelseansökan, så skall ansökan kunna göras genom attförnyelseavgiften betalas in till registreringsmyndigheten. Enförenkling av detta slag skulle enligt registreringsmyndighetenmedföra en inte obetydlig resursbesparing.Utskottet, som kan konstatera att ändringen förefaller attvara till fördel för såväl registreringsmyndigheten som förinnehavare av en varumärkesregistrering, tillstyrker förslaget.Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen omändring i varumärkeslagenUtskottet förordar den ändringen av ikraftträdandebestämmelsentill lagen om ändring i varumärkeslagen som föranleds avutskottets ovan redovisade ställningstagande till förslaget ominförandet av en konsumtionsregel i varumärkeslagen. Utskottetförordar också en ändring i övergångsbestämmelserna, som innebäratt de nya lagreglerna skall tillämpas inte bara på varumärkensom registrerats före lagens ikraftträdande utan också påvarukännetecken som inarbetats före lagens ikraftträdande.Skydd för kretsmönster för halvledarprodukterSkyddet för integrerade kretsar, s.k. datachips, regleras ilagen (1986:1425) om skydd för kretsmönster i halvledarprodukter(kretsmönsterlagen) som trädde i kraft . Enligtlagen har den som skapat mönstret ensamrätt att framställaexemplar av mönstret, att utföra mönstret på eller i ettmateriellt underlag samt att sprida exemplar av mönstret tillallmänheten. Det är alltså fråga om ett formskydd för denspeciella utformningen av ett visst kretsmönster.EG:s direktiv om rättsligt skydd för kretsmönster förhalvledarprodukter är inte avsett att detaljreglera det skyddsom skall gälla i medlemsstaterna. I inledningen till direktivetanges således att gemenskapens bestämmelser om skydd förkretsmönster för halvledarprodukter kan begränsas till vissagrundläggande principer, i form av bestämmelser som anger vemsom och vad som skall skyddas, vilka ensamrätter skyddadepersoner kan stödja sig på när det gäller att tillåta ellerförbjuda vissa handlingar, undantag från dessa rättigheter samthur länge skyddet skall vara. Andra frågor överlämnas tillsvidare att avgöras enligt nationella bestämmelser. Somdepartementschefen framhåller, är bakgrunden till direktivetdelvis densamma som till den svenska lagstiftningen. Arbetet meddet rättsliga skyddet för kretsmönster för halvledarprodukterhar bedrivits parallellt i EG och i . Föredragandenframhåller emellertid att det finns väsentliga skillnader av sågrundläggande karaktär att mindre ändringar av den nuvarandekretsmönsterlagen inte skulle vara till fyllest. Hon förordardärför att direktivet implementeras genom införandet av en nykretsmönsterlag.Som nyheter i förhållande till de gällande reglerna föreslås ipropositionen bl.a. att det i lagen tas in ett uttryckligt kravpå att ett kretsmönster, för att åtnjuta skydd, skall uppfyllavissa krav på originalitet och nyhet. En regel om att rättentill kretsmönster som har skapats av arbetstagare ianställningsförhållande tillkommer arbetsgivaren, såvida inteannat har avtalats, införs. Rätt till kretsmönster skall kunnatillkomma både fysiska och juridiska personer som har anknytningtill en stat som ingår i EES och rätten skall även innefattarätten att förbjuda import. Konsumtion av rätten att spridaexemplar av skyddade kretsmönster föreslås bli regional ochomfatta EES-området. En särskild regel föreslås för det fall attnågon har förvärvat ett exemplar av ett skyddat kretsmönster igod tro. Denne skall ha rätt att utnyttja kretsmönstretkommersiellt även efter det att förvärvaren är i godtro. För utnyttjandet skall han utge skälig ersättning. Rättentill kretsmönster föreslås upphöra efter utgången avdet år då kretsmönstret skapats, om det då ännu inte harutnyttjats kommersiellt.Utskottet har för sin del inget att erinra mot den föreslagnanya kretsmönsterlagen. Utskottet vill dock uppehålla sig någotvid frågan om konsumtion av skyddet för kretsmönster. I likhetmed vad som gäller på varumärkesrättens område finns enligtgällande svensk rätt en princip om global konsumtion ocksåbeträffande skyddet för kretsmönster. Till skillnad frånEG-direktivet om varumärkesrätt är dock EG-direktivet omkretsmönsterskydd utformat på ett sådant sätt att någon oklarhetinte kan anses råda om att direktivet endast medger regionalkonsumtion. Till följd av kan således inteupprätthålla principen om global konsumtion beträffande skyddetför kretsmönster.Skydd för datorprogramEtt uttryckligt skydd för datorprogram infördes i lagen omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk(upphovsrättslagen) först . Innebörden av detta är attdatorprogram åtnjuter i princip samma upphovsrättsliga skydd somandra litterära verk. Programmen skyddas inte bara mot direktkopiering utan också mot framställning av exemplar av programmeti bearbetat skick utan rättighetshavarens tillstånd. Enligtgällande rätt är det dock tillåtet att kopiera ett datorprogramför eget enskilt bruk, under förutsättning att förlagan förkopieringen inte används i näringsverksamhet eller offentligverksamhet.Ett av syftena bakom EG-direktivet om det rättsliga skyddetför datorprogram är att förbättra skyddet mot piratkopiering.Det syftar inte till en fullständig harmonisering avmedlemsstaternas regler om datorprogram. Det har ansetts varatillräckligt att begränsa direktivets räckvidd till sådananationella bestämmelser som kan utgöra ett hinder mot en välfungerande inre marknad.Enligt propositionen föranleder direktivet vissa ändringar iupphovsrättslagen. Sålunda föreslås i propositionen att skyddetutvidgas till att omfatta även förberedande designmaterial fördatorprogram. Vidare föreslås -- i likhet med vad som föreslåsgälla beträffande skyddet för kretsmönster förhalvledarprodukter -- att sådana rättigheter till datorprogramsom utvecklas av en arbetstagare som ett led i hansarbetsuppgifter eller efter instruktioner av arbetsgivaren skallövergå till arbetsgivaren såvida inte annat har avtalats. Ävenkonsumtionsprincipen föreslås bli densamma som för kretsmönster,nämligen regional med avseende på EES-området. En regel omrätten att rätta fel i ett program, såvida inte annat haravtalats, föreslås, liksom en regel om rätten att framställa ensäkerhetskopia. För den som säljer, hyr ut eller i annatförvärvssyfte innehar hjälpmedel, vars enda syfte är attunderlätta olovligt borttagande eller kringgående av anordning(kopieringsspärr) som anbringats för att skydda ett program motolovlig kopiering föreslås en straffbestämmelse om böter ellerfängelse . Vidare skall enligt propositionenkopiering för enskilt bruk inte i något fall vara tillåten.Någon straffbestämmelse som tar sikte på olovlig kopiering förenskilt bruk föreslås emellertid inte.Utskottet vill med anledning av propositionen i denna delsärskilt beröra två frågor. Den ena frågan gäller förbudet motenskild kopiering. Föreningen harinför utskottet framhållit att det för rättighetshavarna ärangeläget att förbudet mot enskild kopiering kompletteras med enstraffbestämmelse. Förbudet kommer, enligt föreningensuppfattning, inte att respekteras -- eller ens att uppfattas somett reellt förbud -- om det inte förenas med en straffsanktion.Utskottet, som har viss förståelse för föreningens uppfattning,konstaterar att frågan har övervägts i propositionen. I likhetmed departementschefen anser utskottet att någon sanktion förkopiering för enskilt bruk nu inte bör införas, men att fråganbör övervägas inom ramen för den inom Justitiedepartementetpågående översynen av det immaterialrättsliga sanktionssystemet.Utskottet vill också i detta sammanhang ta upp frågan omkonsumtion av spridningsrätten i territoriellt hänseende. Ocksåi fråga om skyddet för datorprogram gäller i förnärvarande global konsumtion. Det innebär att rättsinnehavarensensamrätt när det gäller överlåtelse av exemplar av datorprogramkonsumeras oavsett i vilket land som datorprogrammet utgivits.Det enda kravet är att utgivningen skett med rättsinnehavarenssamtycke. Enligt propositionen har EG-direktiven omvarumärkesrätt och skydd för datorprogram i allt väsentligtsamma bestämmelser om konsumtion och med samma argument som påvarumärkesområdet föreslås en uttrycklig lagregel om regionalkonsumtion också för spridningsrätt till datorprogram. Utskottetanser för sin del att direktivet om skydd för datorprogramuppvisar avsevärt större likheter med direktivet omkretsmönsterskydd än meddirektivet om varumärkesrätt i fråga omkonsumtionsbestämmelserna. I likhet med vad utskottet ovanframhållit beträffande skyddet för kretsmönster finner utskottetatt direktivet om skydd för datorprogram är utformat på ettsådant sätt att någon oklarhet inte kan anses råda om attdirektivet endast medger regional konsumtion. Inte heller pådetta område kan således -- till följd av --upprätthålla principen om global konsumtion.Med det anförda tillstyrker utskottet att EG:direktivetsregler om skydd för datorprogram integreras i upphovsrättslagenpå sätt som föreslås i propositionen.Mot de delar av propositionen som inte har berörts särskilthar utskottet ingen erinran. beträffande varumärkeslagenatt med avslag på motionerna 1991/92:N251 yrkande 7och 1991/92:N286 yrkande 7dels avslår regeringens förslag till lag om ändring ivarumärkeslagen (1960:644) såvitt avser 4 § tredje stycket,dels antar lagförslaget i övrigt, med den ändringen attikraftträdande- och övergångbestämmelserna erhåller av utskotteti bilaga 2 framlagda förslag till lydelse,2. beträffande övriga lagförslagatt antar regeringens förslag tilldels lag om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter,dels lag om ändring i patentlagen (1967:837),dels lag om ändring i mönsterskyddslagen (1970:485),dels lag om ändring i växtförädlarrättslagen (1971:392),dels lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätttill litterära och konstnärliga verk.Stockholm den 3 december 1992På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), (), (), BengtHarding (), (), (),(), (), (),(), (), (), MaudEkendahl (m) och (nyd).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Propositionens lagförslag Av utskottet framlagt förslag till ändring avikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i regeringensförslag till lag om ändring i varumärkeslagen (1960:644)Bilaga 2Regeringens förslag 1. Denna lag träder i kraftUtskottets förslag den 1 januari 1993.1.Denna lag träder i kraft,i fråga om 4§ tredjestycket den dag regeringenbestämmer, och i övrigtden 1 januari 1993.2. Denna lag tillämpas 2. Denna lag tillämpasäven på varumärken även på varumärkensom registrerats före denna som registrerats ochlags ikraftträdande. varukännetecken som inarbetats före denna lags ikraftträdande.3. Ansökan om registrering av varumärke som har kungjortsenligt 20§ före ikraftträdandet av denna lag skall behandlasoch avgöras enligt lagen i dess äldre lydelse.