bet · GG01SoU2 · 1992-10-08 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet närmare femtiomotionsyrkanden som väckts under den allmänna motionstiden 1992och som i huvudsak rör olika frågor med anknytning tillsocialtjänstlagen.Utskottet anser med anledning av motionsyrkanden (s, kds, v)att regeringen bör återkomma till med sinaförslag om familjerådgivningen. Detta föreslås geregeringen till känna. Utskottet avstyrker motionsyrkandena iövrigt.Till betänkandet har fogats en reservation (nyd) och enmeningsyttring (v). 1991/92:So201 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombeslut i vissa umgängesärenden.1991/92:So204 av och ()vari yrkas att hos regeringen begär förslag tillskärpta regler och förstärkt organisation för tillsyn av enskildoch offentlig missbrukarvård.1991/92:So212 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsnara åtgärder för att lösa frågan om barns talerätt i socialamål.1991/92:So217 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvecklingen av ett datorbaseratbeslutsstödsystem inom området drogmissbruk.1991/92:So218 av m.fl. (kds) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om familjerådgivning.1991/92:So228 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ett utvecklingsarbete medmissbrukarvård i kooperativ form.1991/92:So231 av m.fl. (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillsättande av en utredning för attbelysa prostitutionsfrågan och finna konkreta förslag tillåtgärder mot prostitution samt rehabilitering och vård av deprostituerade inklusive de prostituerade narkomanerna.1991/92:So232 av m.fl. (s) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en fortsatt satsning på att ökakompetensen i det sociala arbetet med de utsatta barnen,13. att hos regeringen begär förslag om hurfamiljerådgivningsverksamheten kan tryggas.1991/92:So233 av m.fl. (s, m, fp, c, kds, v)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kartläggning och forskning kringnarkotikamissbruket i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utifrån målet ett narkotikafrittSverige engagera bl.a. folkrörelserna i kampanjer motnarkotikamissbruket främst bland nya grupper.1991/92:So236 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omöversyn av socialnämndens skyldighet att till polis anmäla brottmot underåriga som kommit till nämndens kännedom.1991/92:So238 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kommunernas planeringsmöjligheter vid val avbehandlingshem.1991/92:So241 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom förändring av 14 § LVU (Lagen med särskilda bestämmelser förvård av unga).1991/92:So247 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om en sådan ändring av socialtjänstlagen att missbrukav bidrag motverkas.1991/92:So252 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna attprojektet införs för över 100 000 passivabidragstagare,2. att som sin mening ger regeringen till känna attprojektet införs för att ge tillsyn och hjälptill över 100000 behövande medborgare.1991/92:So255 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om huvudmannaskap och drift av ungdomsvårdenoch missbrukarvården vid ett förstatligande av verksamheten,2. att hos regeringen begär attSocialtjänstkommittén ges i uppdrag att vid utformandet avförslag till sociallagstiftning beakta behovet av kommunalsamordning av behandling och stödinsatser.1991/92:So257 av Skånberg (kds) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom huvudmannaskap för familjerådgivningsverksamheten samt omförstärkning av denna.1991/92:So258 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kartläggning, forskning ochfolkrörelsebaserad informationskampanj mot narkotikamissbruketfrämst bland nya missbruksgrupper.1991/92:So261 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om speciellt behandlingskrävande ungdomar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att särskilt uppmärksamma behovet av flervårdhemsenheter för enbart flickor,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att de svårast belastade ungdomarna börbehandlas vid särskilda enheter med låsbarhet upp till sexmånader, klart gränssättande miljöer och medveten pedagogik.1991/92:So268 av m.fl. (c, s, m, fp, kds, v)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ett nationellt samarbete mellanberörda instanser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att information och utbildning måste gestill sociala myndigheter och domstolar.1991/92:So272 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av lagstiftning och andraregler som diskriminerar homosexuella och deras samlevnad.1991/92:So277 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att kokain (cocainum INN) och fencyklidin (phencyclidinumINN) skall överföras till narkotikaförteckning I.1991/92:So278 av m.fl. (c, fp, kds) variyrkas att hos regeringen begär en parlamentariskutredning om den framtida narkotikapolitiken i enlighet med vadi motionen anförts.1991/92:So280 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stöd åt utsatta invandrarföräldrar.1991/92:So281 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkostnadsansvar och myndighetssamarbete.1991/92:So286 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att ansvaretför LVM-vård av kvinnor bör samlas på en huvudman.1991/92:So292 av och ()vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om information om homosexualitet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder i syfte att motverka våld ochövergrepp mot homosexuella.1991/92:So420 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär att fåri uppdrag att se över reglerna enligt vad i motionen anförts ometiska regler för institutioner utanför hälso- och sjukvården,2. att hos regeringen begär att fåri uppdrag att utforma kravspecifikation för vårdgivarna enligtvad i motionen anförts om behovet av kompetens hos privatavårdgivare.1991/92:So501 av m.fl. (fp, m, c, kds) variyrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om beroende och missbruk.1991/92:So612 av m.fl. (v) vari yrkas16. att hos regeringen begär en plan för utvidgadverksamhet med familjerådgivningsbyråer enligt vad som anförts imotionen,22. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att öka möjligheterna att utsekontaktman/ombud för barn.1991/92:Ju516 av m.fl. (v) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om koordinering med internationelllagstiftning beträffande barn och ungdom,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en enhetlig drogpolitik.1991/92:Ju805 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behandlingsgrupper för barn/ungdomar medsärskilda behov,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om särskilda ungdomshem.1991/92:Ju806 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett ökat samarbete mellan lokala ochregionala instanser för att hjälpa barn som far illa.1991/92:L415 av m.fl. (v) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förbättrad undervisning och information omhomosexualitet.1991/92:L416 av m.fl. (s) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av översyn av vissa lagar somdiskriminerar de homosexuella.1991/92:A805 av och () variyrkas17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts rörande informationsinsatser för attförebygga drogberoende hos kvinnor,18. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts rörande vårdmöjligheter för kvinnor medalkoholberoende. Villkor för socialbidrag m.m.MotionernaI motion So247 av () begärs att riksdagenbeslutar om en sådan ändring av socialtjänstlagen att missbrukav bidrag motverkas. Motionären anför att mångasocialbidragstagare som erhåller bistånd för täckande av hyraanvänder de erhållna pengarna för annat ändamål än det avsedda.Detta skulle kunna undvikas genom att betaladepengarna direkt till hyresvärden. För att detta skall varamöjligt måste socialtjänstlagen ändras så att bistånd enligtlagen kan villkoras när det föreligger starka skäl att anta attmissbruk förekommer.I motion So252 av m.fl. (nyd) begärs etttillkännagivande om att projektet införs för över100 000 passiva bidragstagare (yrkande 1) och attprojektet införs för att ge tillsyn och hjälptill över 100 000 behövande medborgare (yrkande 2).Motionärerna anför att många människor behöver hjälp medtillsyn och annan service. finns många bidragstagaresom skulle kunna utföra en samhällsnyttig verksamhet i ställetför att gå i nedbrytande overksamhet. Genom projektSamhällsnyttan skulle de outnyttjade mänskliga resurser somfinns i form av sysslolösa bidragstagare kunna tas till vara iorganiserade former för att tillgodose det stora hjälpbehov somfinns.BakgrundI 1 § socialtjänstlagen (1980:620) stadgas bl.a. attsocialtjänstens verksamhet skall bygga på respekt för människorssjälvbestämmanderätt och integritet.Enligt 6 § samma lag har den enskilde rätt till bistånd försörjning och sin livsföring i övrigt,om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Den enskildeskall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå.Biståndet skall utformas så att det stärker hans resurser attleva ett självständigt liv.Frågan om vilka krav har rätt att ställa på denhjälpsökande låter sig inte besvaras kortfattat. En grundtanke isocialtjänstlagen är emellertid att den som söker socialbidragsom avser behov som är nödvändiga för uppehället inte skallbehöva samtycka till åtgärder som inte direkt har med hansansökan om hjälp att göra, t.ex. att som villkor för att få utsocialbidrag delta i gruppsamtal, lämna urinprov, utföra arbeteåt kommunen eller liknande. De krav man kan ställa i samband meden sådan ansökan måste ha samband med försörjningen, t.ex. kravatt stå till arbetsmarknadens förfogande eller liknande.I socialtjänstpropositionen (prop. 1979/80:1) anförs såledesbl.a. att det ekonomiska biståndet ofta kan behöva kombinerasmed andra sociala tjänster. Dessa skall utgöra erbjudanden,varför det i princip bör vara möjligt för den enskilde attefterfråga en viss social tjänst, t.ex. ekonomisk hjälp ochsamtidigt avstå från erbjudanden om andra insatser, som avserbehandling.När det gäller formerna för utbetalning av socialbidraganförde föredragande departementschefen bl.a. följande isocialtjänstpropositionen.Numera utgår socialhjälpen i kontant form. Dettabör givetvis vara en regel med få undantag också för detframtida socialbidraget. Den tid är förbi då man ipraktiken omyndigförklarade den som var tvungen att sökasocialhjälp genom att utan större urskiljning ge honom mat-eller klädeskuponger i stället för pengar. Jag vill i dettasammanhang också understryka det stora värde som det i vissafall kan ha i behandlingen av en klient att han betros med en såjämförelsevis enkel sak som att själv sköta sinahyresinbetalningar. Som jag har nämnt tidigare är det angelägetatt inte tilldelas en "fixarroll". Klienten skalli stället hjälpas att i största möjliga utsträckning själv taansvar för sina handlingar och sitt liv.I utkomna reviderade upplaga avAllmänna råd om socialbidrag (1992:4) anförs i anslutninghärtill (s. 117) att det således endast är när någon uppenbartmissköter sin ekonomi som det kan vara lämpligt att betala utsocialbidrag på annat sätt än via bank/post eller kontant. Förstbör man pröva olika stödinsatser, t.ex. ge bidragstagarenhushållsekonomisk rådgivning, för att försöka komma till rättamed missförhållandena. Visar sig dessa stödåtgärder resultatlösakan man t.ex. betala ut socialbidrag för kortare perioder ellerta en kontaktperson till hjälp för att se till attsocialbidraget används till bidragstagarens grundläggande behov.Endast undantagsvis, när speciella omständigheter föreligger,kan det vara berättigat att ge socialbidrag i form avrekvisitioner eller matkuponger. Om biståndet ges i annan formän vad den sökande begärt skall beslutet vara skriftligt,motiverat och åtföljas av en underrättelse om hur han kanöverklaga.I de allmänna råden anförs vidare (s. 71) att det ibland kanvara uppenbart att någon sätter i system att ådra sighyresskulder trots att han har ekonomiska möjligheter att betalahyran. Om detta inte går att förhindra genom att personen får enannan form av bistånd, kan det vara motiverat att avslå ansökanom bidrag till hyresskulden även om detta skulle innebära riskför uppsägning och avhysning.Den förra regeringen tillsatte en parlamentariskkommitté, , för att göra en allmänöversyn av socialtjänstlagen (dir. 1991:50). Utgångspunkten förkommitténs arbete bör enligt direktiven vara att det synsätt somkommer till uttryck i socialtjänstlagens målformuleringar skallligga fast. Utifrån denna utgångspunkt skall kommittén se överbl.a. socialtjänstlagens regler om rätten till bistånd.Kommitténs överväganden i denna del skall redovisas senast den 1mars 1993. Kommitténs arbete i övrigt skall redovisas senast vidutgången av samma år.Utskottets bedömningSocialtjänstkommittén har bl.a. i uppdrag att göra en allmänöversyn av socialtjänstlagens regler om rätten till bistånd.Enligt utskottets mening bör därför inte nu ta någotinitiativ i den fråga som aktualiseras i motion So247 (m).Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Utskottet avstyrker ävenmotion So252 (nyd).FamiljerådgivningMotionernaI motion So218 av m.fl. (kds) begärs etttillkännagivande om vad som anförts i motionen omfamiljerådgivning. Enligt motionärerna är familjepolitiken ettav de absolut viktigaste områdena i samhällsarbetet. Det är ifamiljegemenskapen som värderingar, normer och vägledande etikkan överföras från generation till generation. Därför börsamhället skydda och stötta familjen när problem uppstår.Motionärerna föreslår att rätten till familjerådgivninglagfästs. Familjerådgivningen bör vara fristående från andrasamhällsorgan och kunna ge snabb och kompetent service utanavgifter.I motion So232 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om hurfamiljerådgivningsverksamheten kan tryggas (yrkande 13).Motionärerna anför att verksamheten med familjerådgivning påmånga håll står inför nedläggningshot, och de begär attregeringen skall återkomma till med förslag påhur denna verksamhets fortbestånd skall kunna tryggas.I motion So257 av Skånberg (kds) begärs etttillkännagivande om vad som i motionen anförts om huvudmannaskapför familjerådgivningsverksamheten samt om förstärkning avdenna. Motionären konstaterar att det är oklart vem som iframtiden skall vara huvudman för verksamheten medfamiljerådgivning. Medan frågan bereds dras resurserna förverksamheten in av många landsting, trots att den egentligenskulle behöva byggas ut. Detta är enligt motionären djuptolyckligt.I motion So612 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär en plan för utvidgad verksamhetmed familjerådgivningsbyråer enligt vad som anförts i motionen(yrkande 16). Familjerådgivning är enligt motionärerna enkommunal angelägenhet som bör finnas i varje kommun. Målet förrådgivningen bör vara att föräldrarna skall samarbeta förbarnens bästa. Barnens rätt till båda föräldrarna borde vara ensjälvklarhet, och en bra familjerådgivning kan bidra till attstödja familjen och reda ut problemen i samband med enskilsmässa. Motionärerna vill därför att det upprättas en planför en utvidgad verksamhet med familjerådgivning.BakgrundI direktiven för framhållsfamiljerådgivningens viktiga roll bland samhällets förebyggandeinsatser. Enligt direktiven bör kommittén bl.a. utreda behovetav och formerna för allmänt inriktade ochförebyggande insatser.Socialstyrelsen erhöll regeringens uppdragatt bl.a. undersöka hur verksamheten med familjerådgivningskulle kunna tryggas. Genom 1989:10,Familjerådgivning, Samarbetssamtal, redovisade styrelsenuppdraget i denna del. Av rapporten framgår att verksamheten medfamiljerådgivning bedrivs av både kommuner och landsting. År1988 var antalet byråer 45, varav 33 hade landsting somhuvudman. Det är enligt rapporten inte ovanligt attfamiljerådgivningsbyråerna är nedläggningshotade. Ett enhetligthuvudmannaskap bör fastställas som ett led i att trygga ochutveckla verksamheten, anförde i rapporten.Styrelsen föreslog att kommunerna skall vara huvudmän förverksamheten och att de skall åläggas skyldighet att bedrivafamiljerådgivning genom bestämmelser i socialtjänstlagen.Enligt vad utskottet har inhämtat bereds frågan om denframtida verksamheten med familjerådgivning fortfarande inomSocialdepartementet.Sveriges socionomers, personal- , , har i en skrivelse till utskottet den 14september 1992 tagit upp frågan om den framtida verksamheten medfamiljerådgivning.Genom lagändringar (SFS 1990:1526) har iföräldrabalken och socialtjänstlagen införts bestämmelser somlyfter fram samarbetssamtal genom socialnämndens försorg som enmodell för lösande av tvister mellan föräldrar om vårdnad ochumgänge med barn (prop. 1990/91:8, LU13, rskr. I 12 a §socialtjänstlagen stadgas sålunda numera att kommunen skallsörja för att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnigledning i syfte att nå enighet i frågor rörande vårdnad ochumgänge (samarbetssamtal). Av 18 § framgår atträtten i mål om vårdnad eller umgänge får uppdra åtsocialnämnden eller något annat organ att i barnets intresseanordna samarbetssamtal i syfte att nå enighet mellanföräldrarna.I propositionen (s. 28 f.) anförs bl.a. att det bör överlämnastill varje kommun att, inom ramen för befintliga resurser,avgöra hur skyldigheten att erbjuda samarbetssamtal skallfullgöras. får enligt propositionen en viktiguppgift när det gäller metodutveckling, utbildning av personalm.m. Styrelsen torde kunna vara en bas för spridning av nyaidéer mellan kommunerna och bistå kommuner eller grupper avkommuner.Tidigare behandlingFamiljerådgivningen har behandlats ett flertal gånger avutskottet. I betänkandet SoU 1986/87:22 uttalade utskottetatt familjerådgivningsverksamheten är av mycket stort värde,både direkt för de hjälpsökande och indirekt genom denhandledning som kan ges t.ex. till de socialsekreterare som hari uppgift att leda samarbetssamtal. Det var enligt utskottetsmening nödvändigt att verksamhetens fortlevnad garanterades.Utskottet beslutade därvid att föreslå att geregeringen till känna att den skyndsamt borde ta upp frågan omhur familjerådgivningsverksamheten skulle tryggas. Riksdagenbeslutade enligt utskottets hemställan.Med anledning av en motion (s) behandlades familjerådgivningenäven i utskottets betänkande SoU 1987/88:14. Utskottetbetonade att familjerådgivningen är av stort värde och vidhöllatt regeringen skyndsamt borde ta upp frågan om hur verksamhetenskulle kunna tryggas. Detta gavs regeringen till känna.I betänkandet 1990/91:SoU7 anförde utskottet i anledningav motioner (s och vpk) bl.a. att familjerådgivningen är viktigoch att regeringen skyndsamt bör ta upp frågan om hurverksamheten kan tryggas. Detta gavs regeringen till känna.I betänkandet 1991/92:SoU1 behandlades en motion (v) omutbyggnad av familjerådgivningsverksamheten. Utskottet anfördeatt frågan om familjerådgivningsverksamheten utreds iregeringskansliet och att den fortsatta beredningen bordeavvaktas. Den aktuella motionen avstyrktes.Utskottets bedömningFamiljerådgivningsverksamheten har enligt utskottet mycketstort värde. Frågan om familjerådgivningens framtid beredsfortfarande i med anledning avSocialstyrelsens rapport i ärendet. Utskottet anser attregeringen bör återkomma till med sina förslagom familjerådgivningen. Vad utskottet anfört med anledning avmotionerna So218 (kds), So232 (s) yrkande 13, So257 (kds) ochSo612 (v) yrkande 16 bör som sin mening ge regeringentill känna.Insatser för barn och ungdomarUtsatta barn och ungdomarMotionenI motion So232 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om vad som anförts i motionen om en fortsattsatsning på att öka kompetensen i det sociala arbetet med deutsatta barnen (yrkande 7). Motionärerna anför att arbetetmed att öka kompetensen i det sociala arbetet med utsatta barnmåste fullföljas. En utvecklad kompetens och en ökad observansnär det gäller barns situation är en förutsättning för attsocialtjänsten skall upptäcka vilka barn och föräldrar somär i behov av särskilt stöd, anför motionärerna.BakgrundDen dåvarande regeringen uppdrog åtSocialstyrelsen att utvärdera socialtjänstlagstiftningenstillämpning beträffande barn och ungdom, främst utsatta grupper.Utredningen har benämnts . 1990:3, Växa i välfärdsland, harSocialstyrelsen slutredovisat sitt uppdrag. Rapporten ger en istora delar kritisk bild av samhällets insatser för utsatta barnoch ungdomar. Kritiken gäller själva innehållet i verksamheten,men den riktas också mot vad styrelsen anser vara betydandebrister i planering, uppföljning och utvärdering av insatserna.Socialstyrelsen anser att det nu krävs betydande insatser på enrad områden där måste verka för att förbättrabarns och ungdomars levnadsförhållanden med särskild tonvikt påutsatta grupper. tar också upp behovet avsamverkansmodeller, t.ex. regionala specialistteam, som kanmedverka till kunskapsuppbyggnad och metodutveckling. Styrelsenkommer att ta aktiv del i detta arbete och bedriva enkontinuerlig uppföljning och utvärdering av samhällets insatserför barn och ungdom.Socialstyrelsen har även haft ett regeringsuppdrag attkartlägga och beskriva hur arbetet inom barnhälsovården undersenare år har förändrats, bl.a. till följd av verksamhetensintegrering i primärvården. I uppdraget ingick som en del attbelysa barnhälsovårdens samverkan med andra verksamheter somarbetar med frågor som rör barn, t.ex. ,barnomsorgen, barnklinikerna, barnrehabiliteringen samt barn-och ungdomspsykiatrin. Uppdraget har redovisats i en skrivelsetill regeringen . Ärendet har remissbehandlats ochär enligt uppgift föremål för fortsatta överväganden inomSocialdepartementet.I augusti 1991 uppdrog den dåvarande regeringen åtSocialstyrelsen att utarbeta ett program för att höjakompetensen och utveckla ett barnperspektiv i arbetet medutsatta barn inom individ- och familjeomsorgen. Projektet, somfått namnet Barn i fokus, kommer i första hand att omfattabarn och beräknas pågå i tre år.Enligt en projektplan som färdigställts skall bl.a. ordnasfortbildning i socialt arbete med utsatta barn och familjer viduniversiteten i , och . Verksamheter somsyftar till att stödja föräldrar skall utvecklas ochdokumenteras. Hos socialbyråerna skall nya organisationsformeroch arbetsmetoder i arbetet med utsatta barn och familjerutvecklas. Vidare planeras bl.a. ett forskarseminarium, enprojektmässa, framtagande av utbildningsmaterial m.m. Åtgärderskall också vidtas för att förbättra samverkan mellanmyndigheter som arbetar med utsatta barn. Slutligen kan nämnasatt förutsättningarna för att bilda ett forsknings- ochutvecklingscentrum för utsatta barn skall utredas.I betänkandet Ombudsman för barn och ungdom (SOU 1991:70)föreslås att en statlig ombudsman för barn och ungdom inrättas,som enligt en särskild lag skall ta till vara och främja barnsoch ungdomars rättigheter, behov och intressen i samhället.