bet · GG01TU3 · 1992-12-01 00:00:00 — Utskottet tillstyrker regeringens förslag i propositionerna1992/93:9 och 1992/93:91 att intressenter --inledningsvis kommunerna -- ges ansvar och möjlighet attutveckla olika former av gods- och persontrafik på inlandsbanan.Detta innebär att intressenterna får ansvar såväl för banan somför trafiken, med undantag för viss godstrafik. I villkoreningår statliga medel för underhåll och investeringar i banan ochför anskaffning av rullande materiel samt ett visst driftbidrag.Utskottet anser dock till skillnad från regeringen attinlandsbanan bör förbli statlig egendom och att inlandsbanansintressenter i stället utan kostnad bör få utnyttja banan.Utskottet konstaterar att frågan om en förlängdrådrumstrafik är aktuell varför regeringens förslagi proposition 1992/93:49 avstyrks.Till betänkandet är fogat en reservation av s-ledamöterna ivilken man begär att avslår propositionerna 1992/93:9och 1992/93:91.M-, fp-, c- och kds-ledamöterna har fogat ett särskiltyttrande till betänkandet angående rådrumstrafiken.I en meningsyttring argumenterar v-suppleanten för att statenhar det yttersta ansvaret för . Proposition 1992/93:9 om inlandsbananRegeringen () föreslår iproposition 1992/93:91. att godkänner de riktlinjer för den framtidautvecklingen av som i propositionen förordats,2. att bemyndigar regeringen att överlåtainlandsbanan på sträckorna --ochÖstersund--och de nämnda tre anslutande bansträckornasamt de fastigheter som i propositionen förordats till berördakommuner,3. att bemyndigar regeringen att bemyndigaBanverket att från ordinarie anslag utbetala bidrag tillupprustning och underhåll av på de villkor som ipropositionen förordats,4. att bemyndigar regeringen att från anslaget Köpav interregional persontrafik på järnväg utbetala drift- ochinvesteringsbidrag på de villkor som i propositionen förordats,5. att bemyndigar regeringen att överlåta rullandemateriel till kommunerna på de villkor som i propositionenförordats,6. att bemyndigar regeringen att från anslaget Köpav interregional persontrafik på järnväg utbetala kompensationtill SJ för rullande materiel på de villkor som i propositionenförordats.Proposition 1992/93:49 om förlängd trafik på inlandsbananRegeringen () föreslår iproposition 1992/93:491. att bemyndigar regeringen att förlängatidsfristen för persontrafiken på till och med den31 ,2. att medger att kvarvarande medel tillinlandsbanan på reservationsanslaget L2. (tidigare benämnt K2. )Vissa produktivitets- och sysselsättningsfrämjande åtgärder inomKommunikationsdepartementets område, vilket anvisats påtilläggsbudget till statsbudgeten för /92 undersjätte huvudtiteln, får användas till persontrafik påinlandsbanan till och med den 31 december 1992.Proposition 1992/93:91 om vissa ekonomiska frågor som gällerinlandsbananRegeringen () föreslår iproposition 1992/93:91 att godkänner vad ipropositionen anförts om överlåtelse av fordon, kompensationtill samt kostnadstäckning föröverlåtelsearbetet. Motioner väckta med anledning av proposition 1992/93:91992/93:T5 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1992/93:9.1992/93:T6 av () och ()vari yrkas att beslutar godta proposition 1992/93:9med de i motionen anförda kompletteringarna.1992/93:T7 av m.fl. (v) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att staten bör ha det yttersta ansvaret för trafiken påinlandsbanan även efter överlåtandet av ochrullande materiel till berörda kommuner.Motion väckt med anledning av proposition 1992/93:491992/93:T1 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1992/93:49.Motioner väckta med anledning av proposition 1992/93:911992/93:T8 av (-) vari yrkas att riksdagenavslår proposition 1992/93:91.1992/93:T9 av () vari yrkas att riksdagenavslår proposition 1992/93:91.Utfrågningar m.m.Trafikutskottet har i samband med ärendets behandling tagitdel av information och underlag från olika håll. Upplysningaroch synpunkter inför utskottet har lämnats av flertalet kommunersom berörs av , nämligen av , , ,, , , , , ,och kommun. Uppgifter i frågan har vidareinhämtats från företrädare för interrimsstyrelsen förInlandsbanan AB, och Banverket.Utskottet har vidare mottagit ett flertal skrivelser i frågan. 1 BakgrundAnläggandet av påbörjades sedan 1907 års riksdagbeviljat medel för ändamålet. Den fullbordades , då densista länken --öppnades för trafik. Trafikenpå hela bansträckningen mellan och fickaldrig den betydelse för den långväga trafiken som avsågs ibörjan av seklet. Redan innan banan togs i fullt bruk hadetrafiken inriktats mot andra relationer och mot kustbanan. Efterdet att banans sydligaste del lagts ned utgör den nuvarandebansträckningen från till drygt 105 mil.Inlandsbanan har under ett flertal år varit föremål föromfattande diskussioner och flera utredningar. Bakgrunden tillde nu föreliggande förslagen från regeringen är detutredningsarbete som utförts av (K1991:08) och som redovisats i betänkandet Nya (SOU 1992:32).Riksdagen beslutade med anledning av proposition1990/91:100 bil. 8 att inleda ett upprustningsprogram av dedelar av som utnyttjas för godstrafik (bet.1990/91:TU25, rskr. Investeringen bedömdes omfatta ca 80miljoner kronor . Vidare anslogs 36 miljonerkronor till länstrafikbolagen för busstrafik somersättning för nedlagd persontrafik på . Etttioårigt avtal om detta har ingåtts. För en närmare beskrivningav frågans hantering och en sammanfattning avkommitténs förslag hänvisas till proposition 1992/93:9(s.3--8).Persontrafik har skett på isyfte att skapa rådrum att pröva de framtidatrafikförutsättningarna. har genom beslut den 17december 1991 (prop. 1991/92:25 bil. 5, bet. TU5, rskr. 88)avsatt för rådrumstrafiken.Regeringen har därefter meddelat föreskrifter som inneburitatt persontrafiken på har kunnat drivas underperioden --. Persontrafiken hardärefter upphört. Busstrafik längs harupprätthållits då den reguljärapersontrafiken på avvecklades.Antalet resor på beräknas medreguljär trafik ha uppgått till ca 100000, varav merpartenutgjordes av lokala och regionala resor. beräknasatt ca 22000 turistresor utfördes på banan.Godstransporterna på domineras nästan helt avs.k. systemtransporter i fyra olika transportupplägg, nämligen"" rundvirke från , "Ångan" rundvirke från ,"Trätåg" rundvirke från samt "Torvtåg" från tillUppsala. Destinationen för timmertransporterna är olikaanläggningar lokaliserade vid kusten varför den kortastetransportvägen är via tvärbanorna från . Dettabetyder att av berörs avsystemtågstrafiken. Vidare sker på en begränsadvagnslasttrafik med ca 6000 vagnslaster från och tillca 10 platser.Banstandarden på är på många sträckor klartlägre än vad som gäller för landets övriga järnvägar. Dettagäller särskilt den nordliga delsträckan mellan ochGällivare där bärigheten är nedsatt. Som redovisats ovan pågårdock enligt tidigare riksdagsbeslut en upprustning av banan förgodstrafiken.2 Regeringens förslagRegeringens förslag om redovisas i tre olikapropositioner. Förslag om framtida trafikförutsättningar ochekonomiska villkor redovisas i propositionerna 1992/93:9 och1992/93:91, medan förslag om en förlängning av den s.k.rådrumstrafiken redovisas i proposition 1992/93:49.I proposition 1992/93:9 om angerkommunikationsministern att han från Inlandsbanekommitténsrapport kan konstatera att det finns en uppriktig vilja hosolika intressenter i inland för att långsiktigtutveckla trafiken på . En utveckling av trafiken påinlandsbanan bedöms kunna ge positiva effekter för landsdelensnäringslivsutveckling bl.a. vad gäller turismen.Enligt departementschefen är ett fortsatt statligt åtagandeför persontrafiken på i nuvarande storleksordninginte försvarbart. Kostnaderna för rådrumstrafiken uppgick tillca . Det anges dock finnasintressenter som har en optimistisk bedömning och som är bereddaatt ta över trafiken med ett lägre ekonomiskt bidrag frånstaten. Kommunikationsministern förordar mot denna bakgrund attdessa intressenter bör erbjudas möjligheter att utvecklainlandsbanan. Förutsättningar bör därvid skapas för enlångsiktig utveckling av trafiken som inslaget avkonkurrens ökar och en avreglering kan genomföras.Enligt den fortsatta framställningen anges statens primäraansvar vara att säkra den på lång sikt försvarbarasystemtågstrafiken för gods och att skapa en plattform förkommersiella satsningar på övrig godstrafik och persontrafik somutgår från lokala initiativ och baseras på lokala entreprenörer.Ansvaret för trafiken på föreslås med dessaförutsättningar övergå till kommunerna. Detta innebär enligtkommunikationsministern att intressenter --inledningsvis kommunerna -- får det fulla ekonomiska ansvaretoch således även risktagandet för inlandsbanan.Mot denna bakgrund föreslås att regeringen bemyndigas atttill kommunerna få överlåta äganderätten till ,vilken innefattar sträckorna --ochÖstersund--samt därtill hörande fastigheter med mark,byggnader och sidospår utom de fastigheter som ligger i ,, , , , och samtsystemtågsterminalerna. I trafiksystem inräknasäven de tre bansträckorna --, Ulriksfors--Strömsundoch --Nordlunda. De resurser som avdelats för upprustning och underhåll avinlandsbanan föreslås överföras till berörda kommuner i den taktsom bestämts i tidigare planer. För ändamålet beräknas ettupprustningsbidrag på ca i kalkylprislägefördelat och årliga underhållsbidrag på ca 47miljoner kronor . Som en förutsättning för övertagandetanges att den beslutade upprustningen för godstrafiken skallfullföljas. Ett villkor är vidare att kommunerna garanterar SJfortsatt trafikeringsrätt för systemtågstrafiken.För att ge intressenter en plattform för attutveckla trafiken föreslås att kommunerna beviljas ett begränsatdrift- och investeringsbidrag på totalt 135 miljoner kronor.Bidraget skall utbetalas . Inlandsbanansintressenter föreslås vidare erbjudas att utan kostnader övertaäganderätten från staten för viss rullande materiel förentreprenadtrafik m.m. vilken nu disponeras av SJ. Kostnaden fördrift- och investeringsbidraget, liksom kompensation till SJ förrullande materiel, föreslås belasta anslaget G2. Köp avinterregional persontrafik på järnväg. Vad gäller bidraget tillupprustning och underhåll av banan föreslås att börmedges att från sina ordinarie anslag utbetala beräknade medel iden omfattning och i den takt som nuvarande planer förutsätter.I proposition 1992/93:91 om vissa ekonomiska frågor somgäller anger kommunikationsministern att någonsärskild medelsanvisning för inte erfordras underinnevarande budgetår såsom har förutsetts. Drift- ochinvesteringsbidrag för föreslås i ställetutbetalas under /94. För rullande materiel angesatt bör erbjudas att utan kostnader övertaäganderätten för vissa fordon för att främst klara ett basutbudav trafik. För detta ändamål beräknar kommunikationsministernatt SJ bör kompenseras inom en total kostnadsram på 32 miljonerkronor. Kompensationen föreslås fördelas jämnt över enfemårsperiod med början från /94. I propositionenanges vidare att arbetet med att överlåta tillkommunerna kommer att vara förenat med vissa kostnader bl.a. avadministrativ karaktär främst vid och SJ. För dettaändamål föreslås att reserveras budgetåret1993/94 på anslaget G2. Köp av interregional persontrafik påjärnväg.Förslag om fortsatt rådrumstrafik behandlas i proposition1992/93:49 om förlängd trafik på inlandsbanan.Kommunikationsministern konstaterar att förväntaskunna behandla förslaget om framtid först närrådrumsåret löpt ut, varför ett avbrott kan uppkomma ipersontrafiken om rådrumsåret inte förlängs.Enligt kommunikationsministerns bedömning skulle ett sådanttrafikavbrott på innebära betydande olägenheter förresenärerna och för kommunerna när persontrafiken efterriksdagsbeslutet skall återupptas. I sammanhanget anges att ca10 återstår av de somriksdagen tidigare anvisat för rådrumstrafiken på inlandsbanan.Mot denna bakgrund föreslås att regeringen bemyndigasförlänga tidsfristen för persontrafiken på till attgälla längst t.o.m. . Vidare föreslås attden fortsatta tågtrafiken får finansieras med de medel som finnskvar av tidigare anvisade anslag för ändamålet.3 MotionsförslagMed anledning av regeringens olika förslag om harsammmanlagt nio motioner väckts.Socialdemokraterna begär i tre motioner att regeringenspropositioner avslås.I motion T5 (s) framhålls att proposition 1992/93:9 ominlandsbanan inte kan ligga till grund för ett riksdagsbeslut.Propositionen anges vila på ett beslutsunderlag som är bådebristfälligt och felaktigt. Utredningsrapporten sompropositionen hänvisar till har inte varit föremål för sedvanligremissbehandling. De som ändå fått möjlighet att yttra sig harhaft mycket starka invändningar. Propositionens förutsättningatt inlandskommunerna skall ta det fulla ekonomiska ansvaret ochsåledes även risktagandet ifrågasätts med hänsyn till att någrasådan utfästelser inte har gjorts av kommunerna.Motionärerna anser tvärtom att kommunerna längs banan saknarde ekonomiska förutsättningar som krävs för att genomföra ettsådant åtagande utan att kraftiga nedskärningar måste göars iden normala kommunala verksamheten. I motionen hänvisas vidaretill det tioåriga avtalet mellan staten och trafikhuvudmännen ombusstrafik längs banan vilken, framhålls det, bättre änjärnvägen motsvarar resenärernas behov och krav när det gällerlinjesträckning, snabbhet och komfort. I motionen bedöms istället att en upprustning av mellan ochGällivare är den för inlandskommunerna bästainfrastruktursatsningen. Förutom de viktiga arbetstillfällen somomedelbart skulle skapas anges att en sådan upprustning gerlångsiktig nytta för befolkningen samt för turismen ochnäringslivet i inlandet.Motionärerna konstaterar däremot att för godstrafiken harbanan en stor betydelse för inlandets näringsliv ochsysselsättning. Detta var också skälet till de insatser somtidigare beslutats på sammanlagt ca . Denöverföring av till kommunerna som föreslåsinnebär att denna satsning hotas. I stället för en långsiktigsatsning på de delar av banan som är viktiga för godstrafikenriskerar stödet enligt motionärerna att spridas ut på helabanan. Till detta kommer att kommunerna saknar ekonomiskaresurser och erforderlig beredskap för att framgångsrikt kunnadriva trafiken på vilket äventyrar den framtidagodstrafiken.Vad gäller den föreslagna överlåtelsen av fastigheter ochrullande materiel bedöms det som mycket tveksamt att riksdagenbemyndigar regeringen att avhända sig statlig egendom utan attett bättre beslutsunderlag tillhandahålls. I motionen hänvisasvidare till den krisuppgörelse som ingåtts mellan regeringen ochSocialdemokraterna om bl.a. en besparing på 300 miljoner kronorinom område. Mot denna bakgrundanges det som ett oavvisligt krav att en redovisning görs av hurbesparingskravet skall förverkligas innan nya åtaganden görs.I motion T9 (s), som väckts med anledning av propositionen omvissa ekonomiska frågor som gäller , framhålls attförslaget att finansiera delvis via statens anslagför tågupphandling riskerar att äventyra annnan från samhälleligsynpunkt viktigare Norrlandstrafik. Motionärerna saknar vidarebl.a. en redovisning av värdet av de fastigheter som ingår iöverlåtelsen av banan. Genom att inte SJ ges skälig ersättningför denna överlåtelse medverkar regeringen till att undergrävaSJ:s balansräkning. Vidare efterlyses en redovisning av detantal fordon som krävs för att klara ett basutbud på banan. De 6miljoner kronor som föreslås anvisas för att kompenseraSJ för rullande materiel uppges endast räcka till att köpa tvårälsbussar per år.Eftersom kommunerna har deklarerat att man inte är bereddaatt täcka kommande driftunderskott är enligt motionärerna riskenuppenbar att inlandsbanebolaget kommer att drabbas av storaförluster och att en konkurs blir ofrånkomlig. Detta innebärenligt motionen att statliga medel som kunde ha använts till enmera samhällsnyttig trafik har förslösats somsystemtågstrafikens framtid äventyras.I motion T1 (s) om förlängd rådrumstrafik framhålls bl.a. attinlandsbanan bör bedömas i ett sammanhang då också frågan hurden överenskomna besparingsramen på inomKommunikationsdepartementets område behandlas. Motionärerna villdärför att avslår propositionen.I motion T6 (c, kds) konstateras att det av principiella skälfinns anledning att ifrågasätta om viktig infrastruktur sominlandsbanan bör överföras till berörda kommuner. Inlandsbanananges representera den typ av basinvestering i samhället somstaten normalt har att ansvara för. Enligt motionärerna kan dockbanan sannolikt fylla sin funktion även med kommunerna somägare. Detta kräver dock att sådana villkor erbjuds som gör attbanans fortbestånd på bästa möjliga sätt säkerställs. Mot dennabakgrund föreslås vissa kompletteringar av propositionensvillkor.Överlåtelsen av fast egendom föreslås sålunda utvidgas tillatt även innefatta fastigheterna i , och Storuman.Vidare anges att för de tre anslutande sidobanorna tillinlandsbanan bör särskild ekonomisk ersättning utgå. Förändamålet beräknas för banunderhållsamt för banreinvesteringar. Ett bidragerfordras även för trafikledning med per år.Vidare begärs att en förhandling äger rum mellan staten ochkommunerna för att summera erfarenheterna. Därvidbör övervägas om resurser för underhåll även efter denna periodskall ställas till förfogande av statsmakterna. I motionenframhålls avslutningsvis att materiel och fordon vidinlandsbanan bör övergå till kommunerna för att likvärdigaförutsättningar skall gälla.I motion T7 (v) framhålls att intar ensärställning inom trafikpolitiken och att banan är näraförknippad med en bred folkligt förankrad kamp för ett levandenorrländskt inland. Till bilden hör också att haren betydande potential för en utvecklad turism i inlandet. Denförändrade synen på järnvägen som transportmedel ochinternationaliseringen av trafiken på bedöms kunnaleda till en ökad järnvägstrafik och därmed också fåkonsekvenser för inlandsbanan.Motionärerna anser att ansvaret för fortlevnadbör vara en statlig angelägenhet. Mot bakgrund av de berördainlandskommunernas ekonomiska situation är det orimligt attförvänta sig några stora insatser från dem om det planeradetrafikföretaget får allvarliga svårigheter. Staten bör därför hadet yttersta ansvaret för trafiken på även efteröverlåtandet av och rullande materiel till berördakommuner. Under förutsättning att de ekonomiska åtaganden statengör inte drabbar övrig järnvägstrafik är motionärerna bereddaatt i huvudsak godta propositionens villkor. I motionenframhålls dock att om den nu föreslagna lösningen påinlandsbanans problem trots allt inte visar sig fungera skallstaten vara beredd att ta upp förhandlingar om lösningen avsådana problem. Det yttersta ansvaret för en viktig del avlandets infrastruktur kan inte lastas över på inlandskommunerna.I motion T8 (-) yrkas att proposition 1992/93:91 avslås.Motionären framhåller att kostnaderna för den föreslagnapersontrafiken på inte bör rymmas inom enoförändrad medelsanvisning för statens köp av interregionalpersontrafik på järnväg. I stället förordas att särskilda medelanvisas för ändamålet. Regeringens anslagsberäkning på totalt135 bedöms somotillräcklig. Motionären anger vidare att inlandsbanansintressenter inte bör erbjudas att gratis få överta äganderättenför de aktuella fordonen. I sammanhanget framhålls att arbetetmed att överlåta till kommunerna kommer att varaförenat med stora kostnader. Dessa administrativa kostnader börenligt motionären kommunerna stå för.4 Utskottets ställningstagande4.1 Yrkanden om avslag på propositionerna 1992/93:9 och1992/93:91Utskottet anser att det är få trafikfrågor som utretts underså som frågan om järnvägstrafiken på inlandsbanan.Enligt utskottets uppfattning har denna långt utdragna processskapat en osäkerhet om villkoren för trafikförsörjningen iNorrlands inland. Utskottet anser det därför angeläget att ettbeslut nu tas om framtid.Utskottet konstaterar att de förslag som föreligger ominlandsbanan i propositionerna 1992/93:9 och 1992/93:91 i alltväsentligt kan ligga till grund för ett ställningstagande somtryggar godstrafiken och ger intressenternamöjligheter och förutsättningar att utveckla persontrafiken.Utskottet avstyrker därför de förslag om avslag påpropositionerna 1992/93:9 och 1992/93:91 som väckts i motionernaT5 (s), T8 (-) och T9 (s).4.2 Allmänna riktlinjerUtskottet övergår därefter till regeringens förslag och tillde allmänna riktlinjer som redovisas i proposition 1992/93:9 ominlandsbanan. Utskottet delar regeringens uppfattning att enplattform bör skapas för att utveckla olika former av gods- ochpersontrafik på som utgår från lokala initiativ ochbaseras på lokala entreprenörer. Detta innebär att inlandsbanansintressenter -- inledningsvis kommunerna -- bör erbjudasmöjligheter att utveckla och påta sig detfulla ekonomiska ansvaret för . Statens primäraansvar bör, som framhålls i propositionen, vara att säkra den pålång sikt försvarbara systemtågstrafiken och att skapa en grundför kommunerna att utveckla trafiken på banan. Utskottet anserdet också riktigt att kommunerna, med undantag försystemtågstrafiken, själva får bestämma för vilken trafik bananskall rustas och upplåtas. Därmed kan intressentermed utgångspunkt i lokala förutsättningar bestämma vilken trafiksom skall bedrivas och hur banunderhållet skall organiseras.Utskottet anser det angeläget att en samordning sker mellantåg- och busstrafiken i området för att undvika framtidakonkurrens mellan parallella trafiksystem. I den utsträckningdet bedöms lämpligt att samordna trafiken på bördet som framhålls i proposition 1992/93:9 närmast varakommunernas ansvar att ta nödvändiga initiativ till en sådansamordning.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att deredovisade allmänna riktlinjerna i proposition 1992/93:9 för denframtida utvecklingen av bör godkännas avriksdagen. Utskottets ställningstagande innebär att motion T7(v) om ett fortsatt statligt ansvar för trafiken avstyrks.4.3 infrastrukturBeträffande infrastruktur anser utskottet attdet är viktigt att en lösning väljs som ger intressenternatillgång till erforderliga anläggningar somutvecklingen av systemtågstrafiken tryggas. Utskottet anser motdenna bakgrund att såväl banan som fastigheterna tills vidarebör förbli statlig egendom. Intressenterna bör i stället -- ilikhet med vad angett -- ges nyttjanderätttill banan och fastigheterna utan kostnad. Sådana byggnader ochanläggningar som krävs för annan järnvägstrafik än påinlandsbanan samt för systemtågstrafiken bör undantas från dennanyttjanderätt. Det får ankomma på regeringen att träffa avtalmed intressenterna om de närmare villkoren för upplåtandet avbanan.Genom utskottets ställningstagande bortfaller behovet av attreglera det kompensationskrav som SJ, med stöd av gällandeaffärsverksregler, riktat mot staten på ca ,vilket motsvarar SJ:s bedömning av fastighetsbeståndetsmarknadsvärde. Därmed undviks också ett kompliceratadministrativt förfarande för att överlåta ca 1500 fastighetermed sökande av lagfarter m.m. Utskottet förutsätter attregleringen av eventuell kompensation till SJ för överlåtandetav nyttjanderätten kan behandlas snarast.Utskottet delar regeringens uppfattning om vilka bandelarsom bör inräknas i inlandsbanesystemet. Beträffande vilkastationshus som bör upplåtas anser därmot utskottet att enutvidgning bör ske. Såsom framhålls i motion T6 (c, kds) böräven fastigheterna i , och få disponeras avinlandsbanans intressenter i den mån anläggningarna inteutnyttjas för annan järnvägstrafik än på inlandsbanan.Vad gäller villkoren för banans utnyttjande delar utskottetdepartementschefens uppfattning att SJ:s trafikeringsrätt försystemtågstrafiken måste garanteras så att SJ kan fullfölja sinaavtalsmässiga åtaganden. Beträffande banavgifter på inlandsbanananser utskottet att intressenter -- trots detfaktum att banan förordas förbli i statlig ägo -- skall ha rättatt uppta banavgifter av tågföretag som utnyttjar banan.