bet · GF01TU19 · 1992-04-28 00:00:00 — Medhänsyn till de stora behov som finns av satsning på väsentligtförbättrade järnvägar har även upprättat enprojekteringsplan som omfattar åtgärder i prioritetsordning förtotalt ca för motsvarande planeringsperiod.Verket har också tagit fram en strategiplan där åtgärder istorleksordningen inryms under perioden1991--2000. har även sedan 1988 års trafikpolitiskabeslut uttalat att ökade medel bör anvisas till trafikensinfrastruktur på bl.a. järnvägsområdet.För investeringar i länsjärnvägar gäller att finansieringenav investeringar sker över anslaget B 4. Investeringsprövningen för detta anslagsker regionalt genom länsstyrelsernas försorg och möjliggör atten avvägning kan ske mellan insatser på bl.a. länsjärnvägar,länsvägar samt till vissa kollektivtrafikåtgärder.I sammanhanget bör vidare nämnas den ökade roll somfinansiering vid sidan av de ordinarie anslagen till banverketfått. beslutade att inrätta ett särskiltanslag för större infrastrukturinvesteringar medbeteckningen Investeringar i trafikens infrastruktur (prop.1990/91:87, bet. TU24, rskr. anslog för dettaändamål på tilläggsbudget för budgetåret1990/91 och ytterligare för innevarandebudgetår. Enligt beslutet skall ytterligare 10 miljarder kronortillföras anslaget. En planeringsram på totalt 20 miljarderkronor har därmed beviljats av . Medlen skall användasutöver ordinarie anslag för investeringar i järnvägar,kollektivtrafikåtgärder och vägar och avse genomförandet avfrämst större strategiska infrastrukturprojekt till gagn för denekonomiska tillväxten och miljön. Genom olika regeringsbesluthar av den sammanlagda planeringsramen avsatts förjärnvägsändamål.Hösten 1991 beslutade att inrätta ytterligare ettanslag för investeringar i trafikens infrastruktur medbeteckningen Vissa produktivitets- och sysselsättningsfrämjandeåtgärder inom område (prop.1991/92:25 bil. 5, bet. TU5, rskr. Medelsanvisningenomfattade sammanlagt , varav 263 milj.kr.avsåg investeringar för en tidigarelagd snabbtågsanpassning avvissa delar på mellan och Linköping.2.2 Riktlinjer för investeringsplaneringen m.m.Regeringen har i årets budgetproposition under rubrikenSärskilda frågor B. Investeringsplanering förslagit enprecisering av investeringsplaneringens inriktning inombl.a. Utgångspunkten för inriktningen angesvara det trafikpolitiska beslutet . En annanutgångspunkt är de av fastställda riktlinjerna för1990-talets miljöpolitik och den miljöpolitiska strategi somläggs fram i en annan del av budgetpropositionen. Inriktningeninnebär att en miljömässigt hållbar utveckling skall nås.Ytterligare en utgångspunkt utgörs av riksdagensställningstaganden angående trafikens infrastruktur,dvs. beslut enligt betänkandet 1990/91:TU24 (prop.1990/91:87, rskr.286).Vidare erinrar departementschefen om att regeringen ipropositionen om inriktning av den ekonomiska politikenföreslagit att som grund för investeringar i bl.a. järnvägar böri första hand ligga den analys som den statligaproduktivitetsdelegationen presenterat, med de fördjupningar somkan erfordras (prop. 1991/92:38, bet. FiU10, rskr. Enligtett referat i propositionen av delegationens slutbetänkandebetonar denna infrastrukturens betydelse för ekonomisk tillväxt.I propositionen anförs vidare att förutsättningarna förgodstrafiken och konsekvenserna av ett medlemskap i särskiltskall beaktas i planeringen.Departementschefens förslag till inriktning av planeringenär mot denna bakgrund att järnvägsnätet byggs ut förhöghastighetståg mellan storstäderna och till och att enkapacitetsstark linje för godstransporter byggs ut. Förinvesteringarna på det övriga järnvägsnätet anförs attplaneringen bör inriktas på sådana sträckor där det finnsekonomiska förutsättningar för trafik. Med utgångspunkt frånriksdagens beslut meddelas vidare i propositionen att avsiktenär att regeringen kommer att utfärdaplaneringsdirektiv till banverket.Ett flertal motioner har väckts som tar upp principiellafrågor om investeringsplaneringens inriktning.I motion T218 (v) framhålls att spårburna trafiksystem ochmiljövänliga sjötransporter skall prioriteras. Järnvägsnätetmåste därför byggas ut och rustas upp så att de behov sombanverket redovisat blir tillgodosedda. Motionärerna förordaratt de ökade investeringsmedlen i första hand skall gå tillprojekt på och ostkustbanan. Vidare förordas imotionen att även andra projekt igångsätts inom den närmastetiden på sträckor som bl.a. godsstråket genom Bergslagen,--Väner-länken, , Älvsborgsbanan, ,norra stambanan och Bottniabanan. I motionen anförs vidare attregering och riksdag måste agera för svensk medverkan i ensamordnad alleuropeisk järnvägspolitik. Som ett led i dettaarbete efterlyser motionärerna ett nordiskt snabbtågsnät.I motion T226 (c) anges att de nödvändiga investeringarna iinfrastrukturen måse ses utifrån ett helhetsperspektiv för attfrämja utveckling och tillväxt i hela landet. Investeringar bördärför göras på alla nivåer i infrastrukturen för att uppnå enså hög samlad effektivitet och produktivitet som möjligt. anges vidare att det nu är hög tid att göra omfattandeinvesteringar för att bygga upp ett heltäckande, effektivt ochkonkurrenskraftigt järnvägsnät i hela . Därför krävsenligt motionen en väsentlig höjning av investeringsnivån så attden önskvärda utbyggnaden och moderniseringen skall kunna skefram . Även det eftersatta underhållet avbefintliga bandelar måste härvid beaktas vid en bedömning avytterligare infrastrukturåtgärder. I motionen anges mot dennabakgrund att urvalsprincipen för ytterligarejärnvägsinvesteringar bör vara följande fem punkter:nyinvesteringar i stomjärnvägar,reinvesteringar i drift och underhåll,medverka till att främja sysselsättning i redansysselsättningssvaga regioner,underlätta för snabba godstransporter så att transportsystemetinte hindrar den ekonomiska tillväxten samtunderlätta introduktionen av snabbare tåg.I motion T511 (s) konstateras att landets vägnät har byggts utmedan nyinvesteringar för järnvägar knappast har skett allsunder senare år. Stombanenätet beskrivs sålunda som ihuvudsak identiskt med sekelskiftets nät och motsvarar inte dekrav som kommer att ställas . Utbyggnaden av ettstarkt svenskt järnvägsnät måste därför prioriteras högt enligtmotionärerna för att hävda och konkurrenskrafti . De mest betydelsefulla linjerna anses utgörastombanorna mellan de tre största storstadsregionerna. Mot dennabakgrund framhålls i motionen att stomnätets huvudsträckor börprioriteras i det fortsatta järnvägsbyggandet.I motion T537 (s) anges att för att öka och stabiliseratillväxten i landet liksom för att förbättra de interregionalakontaktmöjligheterna och för att underlätta en anpassning tillden snabba integrationen ute i råder det en storsamstämmighet om att infrastrukturen i landet måste radikaltförbättras. Härvid erinras om betydelsen av att ett nationelltsammanhållet stomnät byggs ut för järnvägstrafiken mellan destora befolknings- och produktionsregionerna i landet. Dettajärnvägsnät skall klara långväga person- och godstransportflödenpå ett samhällsekonomiskt lönsamt och miljömässigtändamålsenligt sätt. Mot denna bakgrund yrkas att i riktlinjernaför den kommande flerårsplaneringen bör ingå uppbyggnaden av ettövergripande nationellt stomnät för järnvägstrafik av hög klass.Utskottet konstaterar att regeringens förslag tillplaneringsinriktning avspeglar en tydlig ambition att fortsättautbyggnaden av järnvägen. Inriktningen ligger därför väl i linjemed vad utskottet tidigare uttalat om att investeringarna itrafikens infrastruktur bör öka kraftigt. Utskottet konstaterarvidare att förslaget har en klar tillväxtinriktning, vilketockså ligger i samklang med vad utskottet tidigare anfört omtransportsektorns strategiska roll för samhällsutvecklingen ochför den regionala balansen.Utskottet har mot denna bakgrund ingen erinran mot vadregeringen anfört om den allmänna inriktningen avinvesteringsplaneringen på järnvägsområdet. Utskottet bedömermed hänvisning till vad som anförts att med den angivnaplaneringsinriktningen kan syftet med de nu angivnamotionsyrkandena mer eller mindre tillgodoses. De påkallardärför ingen åtgärd från sida och avstyrksföljaktligen. Vad gäller frågor om hur den föreslagnaplaneringsinriktningen bör inordnas i planeringsprocessen liksomriksdagens inflytande återkommer utskottet senare i vår i ettbetänkande om trafikpolitikens inriktning (bet. 1991/92:TU22).En tidigareläggning av snabbtågstrafiken förordas i motionT527 (nyd). Enligt motionärerna innebär en utbyggdsnabbtågstrafik en rad positiva samhällseffekter vad gällerbl.a. sysselsättning, miljökonsekvenser och energiförbrukning.Snabbtåg utgör vidare enligt motionen en av fåkvarvarande spetsteknologier varför en tidigarelagd satsning kanunderlätta för svenska tillverkare att få exportbeställningar,vilket ytterligare gynnar både svensk sysselsättning ochhandelsbalansen. Motionärerna yrkar mot denna bakgrund attsnabbtågstrafiken skall få en allmänt högre prioritet och attinvesteringarna i snabbtågstrafiken påbörjas. En planbör därför framläggas överjärnvägsinvesteringar som vida överstiger det i statsbudgetenför 1992/93 föreslagna beloppet samt de investeringar somtidigare föreslagits.Utskottet vill med anledning av motionen först erinra om attmed den beslutsordning som följer av trafikpolitiskabeslut är det SJ som bestämmer om snabbtågstrafikensuppläggning. I den mån högre hastigheter kräver banombyggnaderfaller det inom ansvarsområde att samhällsekonomisktplanera och genomföra sådana utbyggnader. I densamhällsekonomiska bedömningen har utskottet tidigare förutsattatt beaktar de regionalpolitiska effekterna. Dettainnebär bl.a. hänsynstagande till att snabbtåg mellan Stockholmoch skulle kunna få en mycket stor betydelse förkommunerna längs Norrlandskusten.Utskottet konstaterar vidare att en snabbtågsanpassninginletts av järnvägsnätet. På västra stambanan är anpassningen ihuvudsak klar. På delen --förblir emellertidlinjestandarden låg med i huvudsak som högstatillåtna hastighet. beräknas enligt banverketsplaner bli helt klar för snabbtågstrafik 1995, men redan år 1994beräknas att väsentliga tidsvinster kan nås genom att användasnabbtåg. För ostkustbanan gäller att en snabbtågsanpassningenligt gällande planer kommer att ske etappvis med start våren1992.Vad gäller trafikutvecklingen kan nämnas att SJ:ssnabbtågstrafik mellan och i huvudsak harfungerat planenligt och resandet har utvecklats på ett gynnsamtsätt. Med en hastighet beräknas att restiden påsikt kan minskas med mer än , mellanStockholm och . Vad gäller den fortsatta utbyggnadenräknar SJ med att sätta in snabbtågäven mellan och . I den närmasteframtidsplaneringen ingår vidare snabbtåg från tillMalmö, och nedre samt mellan ochMalmö.Utskottet bedömer att en fortsatt utbyggnad avsnabbtågstrafiken är viktig. Utskottet konstaterar att med denplaneringsinriktning som tidigare förordats för banverketsinvesteringar på stomnätet främjas särskilt en utbyggnad förhöghastighetståg. Med de särskilda infrastrukturmedel somanvisats för en fortsatt järnvägsutbyggnad har också viktigautbyggnader för snabbtågstrafiken kunnat tidigareläggas. SJ harvidare fått ekonomiska och affärsmässiga möjligheter attgenomföra en satsning på utbyggd snabbtågstrafik där det ärkommersiellt motiverat. Med hänvisning till det anförda anserutskottet att syftet med motionsyrkandena till väsentlig del kantillgodoses. Motionsyrkandena bör därför inte föranleda någonåtgärd från sida utan avstyrks följaktligen avutskottet.Motionsyrkanden om planeringsram för baninvesteringar ochbanunderhåll har behandlats särskilt i två motioner.I motion T218 (v) anges att enligt initierade bedömare ärdet totala investeringsbehovet inom svensk järnvägssektor ca 100miljarder kronor . Siffran kan dock komma att justerasner beroende på bl.a. det framtida kostnadsläget. börmot denna bakgrund enligt motionärerna ange att behovet avnyinvesteringar inom järnvägssektorn är minst 65 miljarderkronor . Enligt motionärernainnebär vidare regeringens anslagsförslag för banunderhåll enfortsatt avveckling av landets järnvägskapital eftersom skadornapå bannätet blir alltmer omfattande och därmed dyrare attreparera. bör därför enligt motionen klargöra attlandets järnvägskapital inte får fortsätta att minska.I motion T502 (s) anförs att riksdagsbeslut innebäratt statsmakterna beslutat sig för en ordentlig satsning på detsvenska järnvägsnätet. är det dock så atttågtrafiken utanför de tunga stråken med nuvarandeinvesteringsramar har små chanser att förbättras inom rimligttid. Det är därför angeläget enligt motionärerna att en högreplaneringsram läggs fast för investeringar enligt åtminstonebanverkets Plan 30 och att nya finansieringsformertillämpas vid investeringar i fortsatt järnvägsbyggande.Utskottet konstaterar att en kraftfull satsning nu pågår påjärnvägsområdet. Genom ordinare investeringsanslag och genomsärskilda infrastruktursatsningar och sysselsättningsfrämjandeåtgärder byggs järnvägsnätet ut. Med banverketstidigare omnämnda projekteringsplan och strategiplan finnsockså beredskap för ett fortsatt järnvägsbyggande. Vad gällerkravet på tillräckliga underhållsanslag för att förhindrakapitalförstöring kan bl.a. nämnas att regeringen ibudgetpropositionen aviserar sin avsikt att sammanförainvesterings- och driftsanslaget till ett anslag. Enligtpropositionen kan verken sedan komma att få till uppgift attredovisa lämplig fördelning mellan investeringar och underhåll.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att de nubehandlade motionsyrkandena inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. De avstyrks därför av utskottet.Övergripande frågor kring järnvägsinvesteringar påNordkalotten har tagits upp i två motioner.I motion T532 (v) efterlyses en övergripande utredning omutbyggd spårtrafik på . Som motiv anförs attinvesteringar i järnvägsnätet blir med den ökade graden avinternationalisering allt mer beroende av utbyggnaden ochplanerna i vår omvärld. Som exempel på de förändringar som nuinträffar nämns i motionen särskilt att och Rysslandavser att återuppbygga järnvägsförbindelserna mellan sig.Regeringen bör därför enligt motionärerna få i uppdrag attutreda förutsättningarna för en utbyggd järnvägstrafik påNordkalotten i enlighet med de övergripande resonemang som försi motionen.I motion T551 (c) anges att den pågående utvecklingen i dettidigare med omfattande satsningar iMurmanskområdet och på kan skapa nya ochbetydelsefulla utvecklingsmöjligheter för näringslivet ochtransportsektorn. bör därför enligt motionären hosregeringen begära att en omfattande studie görs av strategiskainvesteringar inom järnvägsområdet på i syfte attutveckla hela regionens näringsliv.Utskottet bedömer att trafikmönstret ochutvecklingsmöjligheterna på kan komma attväsentligt förändras till följd av den utveckling som sker iområdet. Utskottet anser att det ankommer i första hand påbanverket att inom ramen för sitt planeringsarbete närmareutreda konsekvenserna av en sådan utveckling för banområdet.Enligt vad utskottet har inhämtat avser också att ägnasärskild hänsyn till den nordiska trafikens behov samtanslutningarna mot kontinenten. Beredskap för en utveckladjärnvägstrafik österut inklusive skall vidaresäkerställas. I sammanhanget kan vidare nämnas att inom ram bedriver förtransportfrågor (NÄT) ett projekt om infrastrukturfrågor därbl.a. de trafikmässiga förutsättningarna på Nordkalottenbehandlas.Med hänvisning till vad som anförts anser utskottet attsyftet med motionsyrkandena till väsentlig del torde blitillgodosett. De påkallar därför ingen åtgärd från riksdagenssida varför de avstyrks av utskottet.3 Anslagsfrågor för banverketDet statliga järnvägsnätet finansieras i huvudsak med allmännamedel. I budgetpropositionen beräknas medelsbehovet över deordinarie anslagen till till sammanlagt drygt 4,7miljarder kronor för /93. I sammanhanget kannämnas att intäkterna till staten från fasta och rörligabanavgifter från företag som driver tågtrafik, dvs. i förstahand SJ, beräknas under nästa budgetår uppgå till drygt 700milj.kr.Medlen för banhållningen fördelas på fem anslag. Ett avdessa anslag, nämligen anslaget D 5. Banverket:Försvarsuppgifter, behandlas av försvarsutskottet i samband medproposition 1991/92:102 om totalförsvarets utveckling.Investeringar i länsjärnvägar finansieras via det s.k.LTA-anslaget (anslaget B 4. Byggande av länstrafikanläggningar).Dessutom finns vid sidan av de ordinarie anslagen särskildaanslag för investeringar i trafikens infrastruktur. Utskottetåterkommer till dessa särskilda anslag senare i vår i ettbetänkande om trafikpolitikens inriktning (bet. 1991/92:TU22).3.1 Anslaget D 1. Drift och vidmakthållande av statligajärnvägar m.m.Anslaget finansierar kostnader för underhåll ochreinvesteringar av det statliga järnvägsnätet.Komunikationsministern beräknar i årets budgetproposition attför drift och vidmakthållande av statliga järnvägar bör2950milj.kr. anvisas för nästa budgetår. För verksamhetensinriktning framhålls att bör sträva mot en ökad andelköpta tjänster.I sammanhanget kan nämnas att förslag lämnas ibudgetpropositionen under avsnittet Övrigainfrastrukturinvesteringar om att bör ges möjlighetatt disponera besparingar vid upphandling av vissa investeringarför ökade underhållsåtgärder.Departementschefen förordar vidare att får låna iriksgäldskontoret inom en sammanlagd ram av 1450 milj.kr.Upplåningsramen är avsedd för finansiering av investeringar ieldriftsanläggningar, de s.k. SL-investeringarna iStockholmsområdet, produktions- och teleutrustning samt förverkets omsättningstillgångar.Regeringens förslag om upplåningsramens storlek har inteföranlett några motionsyrkanden. Däremot förordas i motion T218(v) ett ökat anslag med 700 milj.kr. för att vidmakthållajärnvägsnätet.Utskottet tillstyrker den av regeringen föreslagnamedelsanvisningen. Utskottet tillstyrker vidare den föreslagnakostnadsramen för upplåning i . Av utskottetsställningstagande följer att det aktuella motionsyrkandetavstyrks.3.2 Anslaget D 2. Nyinvesteringar i stomjärnvägar m.m.Anslaget finansierar kostnader för nyinvesteringari de järnvägar som inte ingår bland länsjärnvägarna.Kommunikationsministern föreslår att 1392milj.kr. anvisasnästa budgetår för investeringar i stomnätet. Som bakgrund tillanslagsberäkningen anges att beslut tidigare fattats om attjärnvägsprojekt för totalt 7756 milj.kr. kommer att genomförasunder den resterade delen av , vilket beslutats inomramen för anslaget K 1. Investeringar i trafikens infrastruktur.Vidare föreslås att godkänner att medel kan förasmellan anslagen D 1 och D 2 då detta främjar ett effektivtresursutnyttjande.Förslag om ökade insatser för nyinvesteringar i stomnätetunder nästa budgetår har väckts i en motion. I motion T218 (v)förordas att anslagsberäkningen höjs med 500 milj.kr. tillsammanlagt 1892milj.kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisningliksom att medelsomföringar får ske mellan anslagen förunderhåll och nyinvesteringar. Detta innebär att utskottetavstyrker det berörda motionsyrkandet om en förhöjdmedelsanvisning.3.3 Anslaget D 3. Ersättning till för vissakapitalkostnaderAnslaget finansierar kapitalkostnader för lån iriksgäldskontoret för de s.k. SL-investeringarna iStockholmsområdet samt avskrivningskostnader föreldriftsanläggningar.Kommunikationsministern föreslår att anvisar 368milj.kr. under anslaget för nästa budgetår. I sammanhangetanmäls att en prövning kommer att ske i syfte att i framtidenmöjliggöra att investeringarna i eldriftsanläggningar integrerasinom anslaget för nyinvesteringar.Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningen.3.4 Anslaget D 4. JärnvägsinspektionenAnslaget finansierar kostnaderna för den till knutnajärnvägsinspektionen.I budgetpropositionen förslås att anvisar14089000kr. för nästa budgetår till järnvägsinspektionen.Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningen.4 Bannätet4.1 Bannätets indelningDet statligt trafikerade järnvägsnätet uppgår till nära11000 km. Sedan 1988 års trafikpolitiska beslut är bannätet --med undantag av och -- indelat i tvågrupper, nämligen stomjärnvägar () och länsjärnvägar(). Fördelningen mellan de olika bantyperna har bl.a.betydelse för vilket prioriteringssystem som skall tillämpas vidbaninvesteringar samt för trafikeringsrättens utformning. Enligtgällande ordning är det regeringen som fattar beslut omstomnätets avgränsning efter prövning.Krav på förändringar i bannätets indelning i stomjärnvägaroch länsjärnvägar finns i fyra motioner som samtliga gällerHaparandabanan, dvs. bandelen --Haparanda.I motionerna T508 (m), T522 (s), T532 (v) och T551 (c)framhålls samstämmigt att Haparandabanan bör omföras tillstomjärnvägsnätet. Som motiv anförs att banan utgör eninternationell järnvägsförbindelse vars betydelse kan förväntasöka . Genom de politiska förändringar som sker iföre detta påpekas att intresset ökar snabbt fören utbyggd öst--västhandel på . I motionernahänvisas vidare till planerna på en återuppbyggnad avjärnvägsförbindelserna mellan och vilket göratt Haparandabanans strategiska roll kan komma att öka. Medhänsyn till banans internationella roll är det därmed viktigtenligt motionerna att den inlemmas i stomnätet med denövergripande syn som därmed kan tillämpas vidinvesteringsplaneringen.Utskottet konstaterar att det ankommer på att i sinlöpande verksamhet successivt följa upp den beslutadeavgränsningen av bannätet efter samråd med berörda intressenter.Med utbyggnad av nya länkar i järnvägssystemet och ändrattrafikmönster kan banornas karaktär förändras över tiden vilketkan aktualisera omklassificeringar. Sedan 1988 års beslut harockså en bandelsförändring skett vad gäller sträckanKarlskrona--Kristianstad.Beträffande Haparandabanan konstaterar utskottet att medhänsyn till de politiska förändringarna som inträffat påNordkalotten kan banans betydelse som en internationellförbindelselänk komma att öka, vilket kan tala för enomklassificering. Utskottet vill erinra om att ävenandra länsjärnvägar på motsvarande grunder kan sägas ha en visssammanbindande funktion i det internationella järnvägsnätet.I sammanhanget kan vidare nämnas att i enskrivelse till den 14 oktober 1991har förordat en ändring av uppdelningen mellan stomjärnvägar ochlänsjärnvägar. Som motiv anförs i skrivelsen att länsjärnvägarnaofta går tvärs över länsgränserna och därmed har varierandeintresse för resp. trafikhuvudman. Enligt skrivelsen har det motdenna bakgrund visat sig svårt att samordna nödvändigasatsningar. Enligt uppfattning har därmed vare sigkopplingen till trafikeringsrättsreglerna eller det uppdeladeansvaret för baninvesteringarna funnit någon lämplig form med nugällande uppdelning av det statliga bannätet. Uppdelningen iläns- resp. stomjärnväg bör därför enligt slopas ochplanerings- och investeringsansvaret överföras till banverket.Utskottet förutsätter mot bl.a. denna bakgrund att frågan ombanindelningen kommer att behandlas inom ramen för denförestående utvärdering som förutsetts ske av 1988 årsjärnvägspolitiska beslut. Med hänvisning till vad som anförtsoch i avvaktan på den omnämnda utvärderingen avstyrker utskottetsamtliga nu aktuella motionsyrkanden.4.2 Utbyggnad och upprustning av vissa enskilda banorUtskottet övergår nu till de motionsyrkanden som väckts omolika enskilda bansträckor. Utskottets överväganden redovisassamlat avslutningsvis i detta avsnitt (4.2.17).4.2.1 ArlandabananI motion T221 (s) anförs att ur miljösynpunkt är det ettoeftergivligt krav att järnvägen till snabbt kommer tillstånd. Vägnätet och miljön runt uppges varahårt belastade och tål på vissa sträckor inte dagens trafik ochabsolut inte ytterligare påfrestningar. Regeringen bör därförenligt motionärerna medverka till att huvudmannaskapet avgörsomedelbart och att arbetena påskyndas.Arlandabanan ingår bland de utpekade angelägnajärnvägsinvesteringar som enligt beslut våren 1991kan prioriteras och finansieras inom ramen för det särskildaanslaget för investeringar i trafikens infrastruktur (prop.1990/91:87, bet. TU24, rskr.