bet · GG01TU12 · 1992-12-08 00:00:00 — beslutade att det s.k. rederistödetskulle avvecklas per . Enligt proposition1992/93:128, som utskottet behandlar i detta betänkande, börstödet återinföras i huvudsakligen samma omfattning somtidigare, i avvaktan på ett slutligt ställningstagande tillfrågan om åtgärder till stöd för svensk sjöfart. För ändamåletföreslås en medelsanvisning på förinnevarande budgetår.Vidare föreslås att kravet på tillstånd för anställning avutländskt sjöfolk avskaffas för fartyg i fjärrfart. För övrigafartyg öppnas arbetsmarknaden för s.k. EES-medborgare. Dessaförslag innebär ingen ändring i det förhållandet att det vidanställning på svenska fartyg i princip gäller svenska villkor.Utskottet tillstyrker i huvudsak regeringens förslag ochavstyrker ett yrkande i en nyd-motion och en motion av StenSöderberg (-) om avslag på propositionen. Mot bakgrund av attEES-avtalet inte kommer att träda i kraft den 1 januari 1993föreslår utskottet emellertid en viss omarbetning av det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg. Vidareavstyrker utskottet ett annat nyd-yrkande om att nubör besluta om införande av ett svenskt internationelltfartygsregister. Slutligen avstyrker utskottet en s-motion omatt regeringen senast i nästa budgetproposition bör föreläggariksdagen förslag om en långsiktig sjöfartspolitik.Till betänkandet är fogat en nyd-reservation och ens-reservation. Regeringen () föreslår iproposition 1992/93:128 om vissa sjöfartspolitiska åtgärder1. att antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1989:532) om tillståndför anställning på fartyg,2. att till Bidrag för svenska rederier påtilläggsbudget till statsbudgeten för /93 anvisarett förslagsanslag på 360000000 kronor.Vidare föreslår regeringen att tar del av vad ipropositionen anförts angående den framtida inriktningen avsjöfartspolitiken.Ett av utskottet utarbetat lagförslag är fogat som bilagatill detta betänkande. 1992/93:T20 av och (bådanyd) vari yrkas1. att beslutar att de ursprungliga intentionernasom de avspeglas i promemoria Ds1992:21 genomförs efter att ha kompletterats och ändrats enligtmotionen,2. att avslår proposition 1992/93:128.1992/93:T21 av (-) vari yrkas att riksdagenavslår proposition 1992/93:128.1992/93:T22 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om riktlinjer för en långsiktigsjöfartspolitik. 1 Bakgrund1.1 sjöfartspolitiska utskottsinitiativPå grundval av ett utskottsinitiativ uttalade idecember 1987 att regeringen skyndsamt borde förelägga riksdagenförslag till långsiktiga åtgärder som skulle göra det möjligtatt bibehålla en svenskflaggad handelsflotta av rimligomfattning (bet. 1987/88:TU8, rskr. I riksdagsbeslutetframhölls att den svenska handelsflottan snabbt hade minskat ochatt den utvecklingen var ägnad att inge allvarlig oro i fråga ommöjligheterna att behålla en svensk handelsflotta för att tryggavår transportförsörjning i krissituationer. De erforderligasjöfartspolitiska åtgärderna skulle visserligen innebärakostnader för staten, konstaterades det i beslutet, men dennackdelen uppvägdes av fördelarna av att inom landet kunnabevara en internationellt inriktad sjöfartsnäring av rimligomfattning. Vidare framhölls att näringen var väsentlig intebara från beredskapssynpunkt, utan att den också bidrog till attstärka bytesbalans genom det s.k. sjöfartsnettot, somdå uppgick till ca . Sysselsättningsaspekternaberör även -- erinrade -- inte endast deombordanställda utan också andra sjöfartsanknutna verksamheterän själva fartygsdriften.1.2 båda riksdagsbeslut om införande av rederistödVåren 1988 framlade regeringen, i enlighet med riksdagensönskemål, förslag till vissa sjöfartspolitiska åtgärder iproposition 1987/88:129. I den propositionen framhölls att denviktigaste förklaringen till den svenska handelsflottansnegativa utveckling var alltför höga bemanningskostnader ochatt dessa hade en avgörande betydelse för konkurrenskraften iförhållande till ett ökande antal fartyg under bekvämlighets-eller lågkostnadsflagg. Konkurrenskraften skulle kunna stärkasom man i -- liksom i t.ex. och -- infördeett internationellt fartygsregister. Kännetecknande för sådanaregister är att de skapar möjlighet att anställa utländskabesättningar på fartyg enligt s.k. lokala avtal, dvs. avtal somtecknas med de fackliga organisationerna i sjöfolkets hemländer.I propositionen konstaterades emellertid att sjöarbetsmarknadensparter inte var eniga om en sådan lösning. Regeringen sade siginte heller för egen del vara beredd att förorda ett svensktinternationellt fartygsregister.Vad regeringen i stället föreslog -- och ställdesig bakom -- var att man skulle införa ett särskilt stöd tillsvenska rederier för att sänka den del av derasbemanningskostnader som avser sociala avgifter (bet.1987/88:TU27, rskr. Bidraget infördes fr.o.m. den 1januari 1989 med per helårsanställd ,sysselsatt på svenskt handelsfartyg i fjärrfart. Med fjärrfartavses sjöfart huvudsakligen i området bortom en tänkt linje överSkagerrak mellan Hanstholm på och Lindesnäs påNorges sydkust eller bortom , som är beläget vid Elbesmynning och därmed i närheten av västra inlopp. Medden angivna definitionen av fjärrfart kunde stödet omfattahuvuddelen av den svenska handelsflottan, dock intefärjesjöfarten till våra grannländer.Hösten 1988 beslöt att utöver det nämnda bidragetinföra ett särskilt statsbidrag till svenska rederier sommotsvarar den sjömansskatt som inbetalas för sjömän sysselsattapå svenska handelsfartyg i fjärrfart (prop. 1988/89:56, bet.TU6, rskr. 85).Riksdagens båda beslut innebar att berörda rederiersbemanningskostnader kunde sänkas med och att derasinternationella konkurrenskraft ökade i motsvarande mån.Riksdagsbeslutet omfattade en medelsanvisning på300 för /89 under anslaget Bidragtill svenska rederier. För vart och ett av budgetåren 1989/90,1990/91 och 1991/92 har under anslaget anvisats 550 miljonerkronor.1.3 Beslut /om upphävande avflagglagen och om avveckling av rederistödet, m.m.I proposition 1991/92:38 om inriktningen av den ekonomiskapolitiken (bet. 1991/92:FiU10, rskr. 108) anmälde regeringen attden ämnade föreslå att det beslutaderederistödet skulle avvecklas och ersättas med ett svensktinternationellt fartygsregister.I december 1991 beslöt att upphäva den s.k.flagglagen, dvs. lagen (1989:990) om tillstånd till överlåtelseav skepp (prop. 1991/92:64, bet. TU6, rskr. En förstaversion av lagen hade införts i avsikt bl.a. attförhindra att svenskägda fartyg registrerades underbekvämlighetsflagg. Med stöd av lagen (1977:494) om tillståndtill överlåtelse av fartyg -- även den kallad flagglagen --kunde överlåtelser som medförde att fartyget upphörde att varasvenskt förbjudas. Särskilt avsågs fall då det svenska rederietäven efter överlåtelsen hade kvar den ekonomiska ochdriftsmässiga kontrollen över fartyget. Lagen var tidsbegränsadmen giltighetstiden förlängdes åtskilliga gånger fram till dessatt en ny flagglag trädde i kraft (prop. 1989/90:22, bet. TU8, rskr. Enligt den nyaflagglagen skulle vid tillståndsprövningen huvudvikten läggasvid hänsynen till den svenska beredskapen. Det ansågs frånberedskapssynpunkt angeläget att det fanns såväl etttillräckligt antal fartyg under svensk flagg som aktiva svenskasjömän att bemanna dem med. Även den lagen gav emellertidutrymme för förbud mot överlåtelser med bibehålletdriftsinflytande i ungefär samma utsträckning som tidigarelagstiftning.I april 1992 beslöt att per den 1 juli 1992avveckla det rederistöd som hade beslutat om (prop. 1991/92:100 bil. 7, bet. TU24, rskr. 200 miljonerkronor anvisades emellertid under anslaget Bidrag till svenskarederier för innevarande budgetår för att täcka vissakvardröjande kostnader. I den nämnda propositionen anmäldesvidare att regeringen avsåg att föreläggariksdagen förslag till nya förutsättningar för den svenskasjöfarten.1.4 Departementspromemorian En ny svensk sjöfartspolitikAv den proposition som utskottet nu har att behandla framgåratt man inom upprättat promemorian(Ds 1992:21) En ny svensk sjöfartspolitik och att denna harremissbehandlats. I promemorian, som i propositionen återges isammanfattning, föreslås en särskild lagstiftning enligt vilkenfartyg som huvudsakligen används i fjärrfart skall kunna förasin i en särskild förteckning inom det i 2§ sjölagen(1891:35 s.1) föreskrivna skeppsregistret. För skepp införda iförteckningen skall gälla skattefrihet för ombordanställda ochreduktion av de sociala avgifterna . Kravetpå tillstånd för anställning av utländskt sjöfolk avskaffasockså för sådana fartyg, med undantag för passagerarfartyg.Särskilda avtal skall gälla för arbetsvillkor på i förteckningenintagna skepp, där utlänningar får anställas utan särskilttillstånd. Sådana avtal skall kunna avvika från föreskrifter somannars är tvingande. Särskilda uppsägningsgrunder skall ocksågälla, liksom särskilda behörighetsregler för vissabefattningar.2 Propositionens överväganden och förslagFöredragande departementschefen erinrar om att flagglagenupphävts och att rederinäringen därigenom fått den frihet vidval av flagg som gäller för övrig näringsverksamhet vid val avverksamhetsland. Denna frihet innebär en risk för attsvenska handelsfartyg flaggas ut till länder med mer attraktivtkostnadsläge. Därför finns det skäl som talar för att , ilikhet med bl.a. våra nordiska grannar, inför ett andra registermed möjlighet att anställa utländskt sjöfolk på lokala villkor.Sjöarbetsmarknadens parter är emellertid inte eniga om en sådanlösning. Ett genomförande av promemorians förslag skulle,framhåller departementschefen, otvivelaktigt innebära enavsevärd förbättring av sjöfartens konkurrensläge -- mensamtidigt en risk för att antalet svenska sjömän inomfjärrsjöfarten minskar. Mot denna risk måste dock vägas en annanrisk, nämligen att ett stort antal fartyg flaggas ut om inteutländska sjömän kan anställas på lokala villkor. Därmedförsvinner kanske ett ännu större antal arbetstillfällen.Sjöarbetsmarknadens parter har -- fortsätterdepartementschefen -- träffat en överenskommelse omrationaliseringar och andra åtgärder som enligt parternasberäkning kommer att medföra kostnadssänkningar på i genomsnitt15%. Med ekonomiska åtgärder från statens sida, innefattandeskattebefrielse och nedsättning av lagstadgade socialavgiftermed , skulle enligt parterna en sammanlagdkostnadsminskning kunna uppgå till i genomsnitt . Detfinns enligt departementschefen anledning att ta fasta påöverenskommelsen och den vilja till samförstånd som parterna harvisat i det nämnda avseendet. Går det att genom olika åtgärdernå den kostnadsminskning som parterna räknar med, förbättrasförutsättningarna att bevara och utveckla den svenskafjärrsjöfarten.Departementschefen betonar att de insatser som skullebehövas också från statens sida för att stärkakonkurrensförutsättningarna inte är självklara i dagensansträngda ekonomiska läge. Stödet till sjöfarten utgör ett stödtill en enskild näringsgren som i stort sett saknar motsvarighetinom andra områden. Det finns därför skäl som talar för attstödet, om det nu återinförs i en eller annan form, avvecklas såsnart det låter sig göra. måste beaktas att stöd iolika former förekommer i ett antal västeuropeiska länder.Sverige har därför knappast något val, om man vill bevara ensjöfart under svensk flagg. Skulle emellertid parterna inteklara av att nå det rationaliseringsmål som de uppställt i sittavtal, ökar risken för att näringen -- trots statligastödinsatser -- slås ut i konkurrensen och att redarna då väljeratt driva verksamheten under annan flagg.Mot den angivna bakgrunden är departementschefen inte bereddatt förorda någon långsiktig lösning av den svenskafjärrsjöfartens problem. Resultatet av parternas egna åtgärdermåste först avvaktas. Visar det sig vid en utvärdering -- sedanparterna haft rimlig tid på sig för att genomföra de åtgärder deenats om -- att förutsättningar skapats för en utvecklad svensksjöfart, är departementschefen beredd att återkomma med förslagom en mer permanent insats från statens sida. En utvärdering börgöras . Fram till dess bör gälla ettbidragssystem som i huvudsak ansluter till det som upphörde tillföljd av riksdagsbeslutet våren 1992.Propositionens förslag innebär i huvudsak följande.För innevarande budgetår införs ett statligt bidrag tillbemanningskostnaderna på fartyg i fjärrfart. 360 miljoner kronoranvisas på tilläggsbudget till statsbudgeten för att finansierabidraget. Det består av dels återbetalning av densjömansskatt som redaren skall betala och också har betalat in,dels ett bidrag till socialavgifterna med förförsta hälften av budgetåret och med för andrahälften, allt räknat per helårsanställd sjöman.Utländskt sjöfolk skall få anställas på svenska fartyg ifjärrfart utan tillstånd. För övriga fartyg skall endast s.k.EES-medborgare kunna anställas utan särskilt tillstånd.Särskilda behörighetsregler skall gälla på de fartyg där detfinns rätt att anställa utländskt sjöfolk utan särskilttillstånd. Förslagen innebär bl.a. att lagen (1989:532) omtillstånd för anställning på fartyg ändras i enlighet med ett ipropositionen framlagt lagförslag.Av propositionen framgår att förslagen avseende utlänningarsrätt att utan tillstånd arbeta på svenska fartyg inte innebärnågon ändring av det förhållandet att det vid anställning påsvenska fartyg i princip gäller svenska villkor.3 MotionsförslagenI motionerna T20 (nyd) och T21 av (-) yrkasavslag på propositionen.Enligt motion T20 (nyd) bör besluta attintentionerna enligt departementspromemorian En ny svensksjöfartspolitik genomförs efter att ha kompletterats och ändratspå sätt som anges i motionen. Motionärerna framhåller attregeringen efter en fiaskoliknande hantering nu lägger framförslag som innebär en fortsatt destruktiv sjöfartspolitik.Utflaggningen kommer att fortsätta, betonas det i motionen, ochdärmed går svenska arbetstillfällen och skatteintäkterförlorade. Motionärerna säger sig inse att ett svensktinternationellt fartygsregister kommer att genomföras förr ellersenare och förordar att nu inrättar ett sådant medstöd av förslagen i departementspromemorian. Förslagen bör dockmodifieras så att det föreskrivs dels att ett fartyg sominförs i registret skall ha svenska medborgareanställda ombord, dels att ett införande i registret inteskall vara skäl för uppsägning.I motion T22 (s) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjer fören långsiktig sjöfartspolitik. Motionärerna säger sig delaregeringens uppfattning i fråga om rederistödets storlek ochutformning, men de finner det olyckligt att förslaget därom inteomfattar än den som anges i propositionen.Sjöfartsnäringen kräver långsiktiga beslut -- betonarmotionärerna -- av såväl ekonomisk som politisk art. Enutvärdering av parternas rationaliseringsarbete innebär en alltför snålt tilltagen tidsramför ett så omfattande arbete. I propositionen anges inte heller-- framhålls det i motionen -- vem som skall bedöma effekternaav lämnade förslag och på vilket sätt bedömningen skall gå till.Vidare sägs det ingenting om vad som kommer att ske om parternainte lyckas bevisa att föreslagna åtgärder leder tillrationaliseringar och besparingar.Motionärerna framhåller också att har allamöjligheter att bedöma det i propositionen nämnda avtalet mellansjöarbetsmarknadens parter. Sjöfartsnäringen bör -- betonas det-- snabbt få ett besked om vilka statliga åtgärder somlångsiktigt kommer att vidtas till gagn för näringen. Vidaresäger motionärerna att man inom EG arbetar med en gemensamsjöfartspolitik som bör närma sig. Regeringen bör senasti nästa budgetproposition lägga fram förslag till en långsiktigsjöfartspolitik.4 Utskottets ställningstagandeVad först gäller motionsyrkandena om avslag påpropositionen vill utskottet erinra om att nu gällanderiksdagsbeslut innebär att rederistödet har avvecklats per den 1juli 1992. Åtgärder bör därför nu vidtas i avsikt attvidmakthålla och stärka rederinäringens internationellakonkurrenskraft. I första hand åligger det sjöarbetsmarknadensparter att se till att sådana åtgärder genomförs inom ramen förde regler som statsmakterna fastställer. Vad regeringen föreslårär bl.a. en statlig bidragsgivning, som -- i förening medåtgärder från parternas sida -- ytterst syftar till att bevarafjärrsjöfart under svensk flagg. Utskottet finner det angelägetatt åtgärder i det syftet vidtas och anser att regeringensförslag kan läggas till grund för överväganden härom.Propositionen bör följaktligen inte avslås, varför yrkandenadärom i motionerna T20 (nyd) och T21 (-) avstyrks.Vidare avstyrker utskottet yrkandet i motion T20 (nyd) omatt nu skall besluta att inrätta ett svensktinternationellt fartygsregister.Med beaktande av sin grundläggande inställning i fråga omparternas ansvar för den svenska handelsflottans internationellakonkurrenskraft ser utskottet -- i likhet med departementschefen-- positivt på den överenskommelse de träffat omrationaliseringar och andra åtgärder i syfte att uppnåkostnadssänkningar med . Utskottet kan därför anslutasig till de överväganden som enligt departementschefen talar föratt rederistödet återinförs. Det innebär som nämntsåterbetalning av sjömansskatt och ett bidrag till rederiernassociala avgifter. Utskottet har ingen erinran mot de avregeringen angivna grunderna för bestämmande av stödetsomfattning eller mot anslagsberäkningen och tillstyrker därförden föreslagna medelsanvisningen på 360 miljoner kronor.De lättnader i fråga om möjligheterna att anställa utländsktsjöfolk på svenska fartyg som regeringen föreslår föranlederinte heller någon erinran från utskottets sida. inte kommer att träda i kraft den 1 januari 1993föreslår utskottet en omarbetning av det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen om tillståndför anställning på fartyg på sätt som framgår av bilagan tilldetta betänkande.Olika former av stöd till sjöfarten förekommer i ett antalvästeuropeiska länder. Detta förhållande, liksom den betydelsesvensk sjöfart har i olika hänseenden, motiverar -- som ocksådepartementschefen framhåller -- statliga insatser, omsjöfartsnäringen och sjöarbetsmarknadens parter förmåråstadkomma rationaliseringar och nytänkande så att näringen kanutvecklas positivt. Utskottet delar därför regeringensuppfattning att innan förslag till en långsiktig lösning av densvenska fjärrsjöfartens problem läggs fram, bör resultatet avparternas egna åtgärder avvaktas. En utvärdering av dessa bör,som framhålls i propositionen, göras före halvårsskiftet 1993.Utskottet delar sålunda inte den i motion T22 (s) uttaladeuppfattningen att regeringen bör återkomma till redani nästa budgetproposition med förslag till en långsiktigsjöfartspolitik.Vad gäller kravet i den nämnda motionen på att börnärma sig EG:s sjöfartspolitik, sådan den kan komma attutformas, vill utskottet erinra om att det av nyligengodkända (prop. 1991/92:170, 1992/93:EU1, rskr.1992/93:18) innebär att goda förutsättningar skapas för en sådananpassning, när avtalet trätt i kraft. Utskottet anser sålundaatt s-motionen inte heller i den delen bör föranleda någonriksdagens åtgärd.Med det anförda avstyrker utskottet motion T22 (s) ochföreslår att lämnar utan erinran vad som ipropositionen anförs om den framtida inriktningen avsjöfartspolitiken. beträffande avslag på propositionenatt avslår motionerna 1992/93:T20 yrkande 2 och1992/93:T21,res. 1 (nyd) - delvis2. beträffande ett svenskt internationelltfartygsregisteratt avslår motion 1992/93:T20 yrkande 1,res. 1 (nyd) - delvis3. beträffande medelsanvisning för rederistödatt till Bidrag för svenska rederier påtilläggsbudget till statsbudgeten för /93 undersjätte huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på 360000000kronor,4. beträffande lagen om tillstånd för anställning påfartygatt med anledning av propositionen antar avutskottet i bilaga framlagt förslag till lag om ändring i lagen(1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg,5. beträffande den framtida inriktningen avsjöfartspolitikenatt med avslag på motion 1992/93:T22 lämnar utanerinran vad som i propositionen anförs därom.res. 2 (s)den 8 december 1992På trafikutskottets vägnarRolf ClarksonI beslutet har deltagit: (), Sven-GöstaSignell (s), (), (), Sten-OveSundström (s), (), (), (), (nyd), (), (), (), (), Tom () ochKrister Örnfjäder (s).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet. Avslag på propositionen och ett svenskt internationelltfartygsregister (mom.1 och2)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Vad först" och slutar med "internationelltfartygsregister" bort ha följande lydelse:Utskottet delar den i motion T20 (nyd) uttaladeuppfattningen att regeringens förslag innebär en fortsattdestruktiv sjöfartspolitik, som innebär att utflaggningen kommeratt fortsätta, att svenska arbetstillfällen går förlorade ochatt skatteintäkterna minskar. Utskottet tillstyrker därföryrkandet i nämnda motion om avslag på propositionen. Häravföljer att även motion T21 (-) med samma yrkande tillstyrks.Utskottet är för sin del övertygat om att ett svensktinternationellt register möjligt måste införas, om viskall kunna behålla en svenskflaggad handelsflotta av rimligomfattning.De modifikationer av förslagen i departementspromemorian (Ds1992:21) En ny svensk sjöfartspolitik som föreslås i motion T20(nyd) synes utskottet utgöra en lämplig kompromiss iintressekonflikten mellan sjöarbetsmarknadens parter och börföljaktligen genomföras i den erforderliga lagstiftningen. Iövrigt torde de i promemorian framlagda förslagen kunna läggastill grund för denna lagstiftning. Regeringen bör skyndsamtåterkomma till med förslag härom.Vad utskottet sålunda anfört -- och som innebär att syftetmed yrkande 1 i motion T20 (nyd) torde få anses tillgodosett --bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 1 och 2 bortha följande lydelse:1. beträffande avslag på propositionenatt med bifall till motionerna 1992/93:T20 yrkande 2och 1992/93:T21 avslår proposition 1992/93:128,2. beträffande ett svenskt internationelltfartygsregisteratt med anledning av motion 1992/93:T20 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Den framtida inriktningen av sjöfartspolitiken (mom.5), , , , , och (allas) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Olika former" och slutar med "av sjöfartspolitiken"bort ha följande lydelse:Utskottet har i det föregående betonat sjöarbetsmarknadensparters ansvar för att stärka rederinäringens internationellakonkurrenskraft och därmed för att tillgodose det nationellaintresset av att kunna bevara en handelsflotta under svenskflagg.Det är emellertid angeläget att slå fast att även staten harett ansvar att ta. Som framhålls i propositionen förekommerolika former av stöd till sjöfarten i ett flertal västeuropeiskaländer. bör -- så länge som sådant stöd finns -- inteutgöra något undantag i det avseendet. Som framhålls i motionT22 (s) är det vidare angeläget att den mycket kapitalintensivarederinäringen får verka med långsiktigt gällande statligaspelregler av såväl politiskt som ekonomiskt slag. Regeringensnu framlagda förslag innebär att det är ovisst vad som kommeratt ske med rederistödet redan fr.o.m. nästa budgetår.Departementschefen tar inte ställning till frågan om fortsattstöd i avvaktan på resultatet av en utvärdering av parternasrationaliseringsavtal. Om denna utvärdering upplyses endast attden skall ske . Beskedet är djuptotillfredsställande, inte bara med hänsyn till den knappatidsfristen utan också för att det -- som framhålls i den nämndamotionen -- lämnar så många frågor obesvarade.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att regeringenskyndsamt bör förelägga förslag till en långsiktigsvensk sjöfartspolitik med klara besked om vad rederinäringenhar att rätta sig efter under överskådlig framtid.