bet · GF01JuU20 · 1992-03-24 00:00:00 — 7med "Utskottet kan" och slutar på s. 8 med "behandlad del" bortha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas synpunkter om vikten avparlamentariskt inflytande när det gäller beredningen av fråganom domstolsväsendets framtida organisation. Den frågan har ettnära samband med bl.a. frågor om rättssäkerhet och kvalitet irättskipningen, och utskottet finner det djuptotillfredsställande om de skulle beredas utan en bredparlamentarisk medverkan. Med hänsyn till domstolarnas centralaroll i rättssamhället anser utskottet det för sin del nödvändigtatt hithörande frågor bereds under medverkan av samtligariksdagspartier. Regeringen bör ta de initiativ sombehövs för att tillgodose detta intresse.Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande parlamentariskt inflytandeatt med bifall till motion 1991/92:Ju418 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Specialdomstolar (mom. 7), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "och Ju427" bort haföljande lydelse:Utskottet delar inte justitieministerns restriktiva syn påspecialdomstolarna. Tvärtom kan utskottet inte se någonprincipiell anledning att inta en negativ hållning till dem.Varje sådan domstols arbete måste, enligt utskottets mening,övervägas för sig i förhållande till de uppgifter domstolen hartillagts, och den fortsatta verksamheten måste bedömas medhänsyn till domstolens egna meriter och inte utifrån en stelbentprincipiell ståndpunkt.Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna.Det sagda innebär att utskottet tar avstånd från yrkandet imotion Ju427.dels att utskottets hemställan under moment 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande specialdomstolaratt med bifall till motion 1991/92:Ju418 yrkande 2och med avslag på motion 1991/92:Ju427 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.Domstolsväsendets tillstånd och behov seminarium den 7--8 november 1991DeltagarePresidenten , hovrätten över och , hovrätten över ochBlekingePresidenten , kammarrätten i StockholmAvdelningsdirektören , kammarrrätten iStockholmKammarrättslagmannen , kammarrätten iSundsvall (försäkringsrätten för )Lagmannen , tingsrättLagmannen , tingsrättLagmannen , tingsrättLagmannen , länsrätten i länLagmannen , länsrätten i länGeneraldirektören , domstolsverketByråchefen , domstolsverketProfessorn . Modéer, Lunds universitetFörbundsordföranden , Nämndemännens RiksförbundBritta Bjelle (fp), ordförandeJerry ()()()()()()()(nyd)()()()()Program7 novemberProjekt i skånska hovrättenInledningsanföranden:Bo BrooméClaes WerdiniusAdministrativa och organisatoriska frågor,verksamhetsplanering m.m.Inledningsanföranden:Lars ÅhlénBo BrooméGöran och ärendefördelning m.m.Inledningsanföranden:Håkan NordlingKarin BishopHans HedvallDomstolsväsendets informationscentrumFöredrag med demonstration av data- och videotekniskahjälpmedelProfessor . Modéer8 novemberFörfattningsändringarInledningsanföranden:Lars ÅhlénHåkan BrooméHenry MontgomeryGöran LjungbergHans HedvallNämndemannafrågorInledningsanförande:John ThörngrenEG-frågorInledningsanförande:Hans HedvallAvslutande diskussionReferat m.m.Till grund för referaten ligger en bandupptagning som gjordesunder seminariet. I det följande redovisas de anföranden somhölls som inledning till varje avsnitt. På grund av attbandupptagningen fungerade mindre väl, har några referatersatts med skriftligt material från inledaren. I övrigt har enviss språklig redigering av texten skett.Utskottets ordförande, : Jag får hälsa eralla välkomna till det här seminariet. Det är så att vi ijustitieutskottet har beslutat att vi skullefördjupa våra kunskaper om tillståndet i domstolsväsendet. Vihar redan besökt , och vi har för avsikt att besökaStockholms tingsrätt. Dessutom arrangerar vi det härdomstolsseminariet. Det finns egentligen flera skäl till varfördet är intressant att träffa företrädare för domstolarna justnu. Ett är att vi skall besluta om en nytreårsbudget för domstolsväsendet. Men också att domstolarnabefinner sig mitt uppe i en förnyelse och ett förändringsarbete.Vi har i ganska fattat beslut om en nydomarbana och om notarietjänstgöringen. Vi har beslutat att manskall förändra delgivningsbestämmelserna. Vi har också beslutatatt man skall flytta den summariska processen tillkronofogdemyndigheterna med början från . Detär ju också så att länsrätterna kommer att få stora grupper nyamål, nämligen socialförsäkringsmålen och målen om psykiatrisktvångsvård. Och till det här kommer att domstolsutredningenförmodligen kommer att presentera sitt förslag vid årsskiftet.En fråga som alltmer kommer att märkas och påverka domstolarnaär ju internationaliseringen och det redan slutna EES-avtalet.Ett närmande till EG kommer att påverka alla juristers arbete.Det finns många fler saker man skulle kunna räkna upp som pekarpå att domstolarna är väldigt intressanta , och vi hadetänkt att under det här seminariet fördjupa våra kunskaper. Vihoppas att vi skall få ett trivsamt utbyte tillsammans under dehär två dagarna.Då tycker jag att vi går in på det program som alla harfått och där uppläggningen framgår, och tanken är ju att vi nuskall starta med projektet i skånska hovrätten och jag skallöverlämna ordet till Bo Broomé. Varsågod.Projekt i skånska hovrättenBo Broomé: Tackar så mycket. Som första talare kanske jagskall ta mig friheten att tacka för att jag fått komma hit. Jagser med stort intresse fram emot de här dagarna. Jag skall säganågonting som introduktion till det anförande som min kamrat härvid min sida, , sedan kommer att hålla angåendeprojektet i skånska hovrätten. Då vill jag först säga atthovrätten brukar betecknas som mellaninstans. Det innebär ju har en relation uppåt och en relation nedåt. Vad som inteskadar att betona, det är relationen uppåt. Sedan många årtillbaka är det ju så att högsta domstolen endast prövar mål somhar prejudikatsintresse. Det innebär att i avalla fall blir hovrättens dom eller beslut också slutligt, imånga fall helt enkelt beroende på att det inte överklagas. Medandra ord är det så att hovrätterna i praktiken fungerar somnågot slags regionala högsta domstolar i väldigt många fall. Serman så på relationen nedåt är ju den gängse läran atttyngdpunkten i rättskipningen ligger i tingsrätten. Jag villalltså inte säga att det inte förhåller sig så. Men det ärkanske inte hela sanningen. Jag skall återkomma till dettasenare. I åtskilliga fall är det så att ett mål i realiteten fårsin slutbehandling, sin egentliga behandling, i hovrätten. Därupprepas processen, där lägger man på ytterligare material. Dehär två faktorerna ställer stora krav på hovrätterna. Dettaförhållande skall då kontrasteras mot en ökning av målbördan somhar rått för hovrätternas del om man relaterar den tillresurserna. Vi har delat ut material i förväg, jag skall inte gåigenom det närmare. Jag vill bara kort nämna att den hovrätt somjag företräder har haft ungefär samma juristbesättning sedan1975. Ser vi på målökningen kan man ta vilket år man vill men omman utgår t.ex. så finner man att målökningen ärungeför . Om man vill använda ett litet känslomässigtuttryck så kan man väl kanske säga att hovrätterna -- inte baravår hovrätt utan även de andra -- dignar under arbetsbördan.Detta är tongångar ni säker har hört. Frågan är då: Vad kan mangöra åt detta? Det finns väl i princip tre vägar man kanbeträda. För det första kan man hemställa om en ökning avresurserna. För det andra kan man överväga lagstiftningsåtgärderav mer eller mindre radikalt slag och för det tredje kan mantänka sig administrativa och organisatoriska eller tekniskaåtgärder. De här tre grupperna av åtgärder faller naturligtvisin i varandra. Organisationsändringar kan kräva lagstiftning.Dåvarande justitieminister gjorde ett besök ivår hovrätt . Vi klagade då ganska högljutt. Jagskall inte gå in på turerna men slutet på det hela blev atthovrätten fick i uppdrag att se över sina egna arbetsformer ochsin egen arbetsorganisation. Tanken var att en vissförsöksverksamhet skulle bedrivas. Det skulle ske i samarbetemed och naturligtvis med sikte på att lösningarnaskulle passa även andra hovrätter. Meningen var att vi skullevara klara med detta . Vi fick särskilda medel avdepartementet för ändamålet. Ledord för verksamheten kanske kansägas ha varit renodling och delegation. Hovrätten tillsatte ensärskild arbetsgrupp för det här arbetet. Den leds avhovrättslagman som är en erkänt skickligadministratör, och kan vi säga arbetar medledamöter i den här arbetsgrupppen. Jag är inte själv med, menjag har det intrycket att uppdraget allteftersom det harfortskridit har växt litet av sig självt. Arbetsgruppen sominnehåller många personer av dynamisk läggning har gett uttryckför många nya idéer, och den rapport som vi väntar oss få nutill kommer säkert att innehålla något av enhalvtidsstudie för i första hand hovrätternas del. Om dettaskall nu berätta. Jag kommer sedan att återkommatill de andra åtgärder som jag ansåg att man skall pröva:lagstiftning, resursökning och i någon mån skall jag också taupp en del administrativa problem.Claes Werdinius redovisade i sitt anförande det ovannämndaprojektet i skånska hovrätten. Här lämnas en av honom iefterhand gjord sammanfattning av den rapport (DV-rapport1992:1) Nya arbetsformer i hovrätt, rapport från en arbetsgruppi hovrätten över och , som har publicerats.I rapporten redovisas till en början resultatet avintervjuundersökningar, utbildningsinsatser som syftat till attlägga grunden till en omfördelning av arbetsuppgifterna mellanolika personalkategorier, erfarenheterna från olikaförsöksverksamheter som har bedrivits i hovrätten över ochBlekinge men även i andra hovrätter samt annatbakgrundsmaterial.En av försöksverksamheterna har gått ut på att kartläggamöjligheterna till omfördelning av arbetsuppgifter mellan olikapersonalkategorier när samtliga ledamöter och kanslianställda påen hovrättsavdelning haft tillgång till dataterminaler. En annanförsöksverksamhet, som ännu inte är avslutad, syftar till attstudera effekterna av en delegation av ansvaret förförberedelsen av mål i hovrätt. Rotelinnehavare har härvid haftbefogenhet att delegera ansvaret för beredningen av ett visstmål till hovrättsfiskal eller hovrättsfiskalsaspirant, om måletsbeskaffenhet kräver att ansvaret bör ligga på en jurist, och iövriga fall till domstolsbiträde som har tillräcklig kunskap ocherfarenhet för uppgiften och som erhållit förordnande härtill. tredje försöksverksamhet med en annan inriktning än denföregående har kanslipersonal för att avlasta fiskalerna i detlöpande rotelarbetet tagit över en del av deras uppgifter ifråga om målens beredning och utfört dem i direktkontakt medrotelinnehavarna. Slutligen har det bedrivitsförsöksverksamheter med olika modeller för kansliorganisation.I arbetsgruppens överväganden och förslag diskuteras efter enkort bakgrundsteckning av de villkor domstolarna arbetar underinledningsvis balansen mellan domstolarnas uppgift och kraven påderas effektivitet, varefter beskrivs de särdrag som utmärkerhovrätterna som organisationsform.I rapporten tas härefter upp kompetensutveckling i hovrätt.Synpunkter lämnas på hur den reformerade domarbanan har inverkatpå den grundläggande utbildningen. Värdet av att domarkårentillförs erfarenheter från andra samhällsområden ändomstolsväsendet stryks under, och arbetsgruppen föreslår attutbildningsplatser inrättas för domare vid de myndigheter varsverksamhet har bedömts ha ett särskilt utbildningsvärde för endomare, t.ex. vid advokatbyråer. Vidare föreslås att insatsernaför efterutbildning av domare förstärks. För de kanslianställdai hovrätt skisserar arbetsgruppen en ordning för utbildning.I rapporten skisseras vidare hur modern teknik skulle kunnautnyttjas inom domstolsväsendet. Arbetsgruppen lämnar härvid ettdetaljförslag hur ett kanslidatorsystem för hovrätt skullekunna utformas. Vidare diskuteras fördelarna med lagring avrättskällorna i optiska lagringsmedia, hur utbildning skullekunna bedrivas med stöd av multimediateknik, hur datoriseradekommunikationssystem skulle kunna underlätta arbetet förrättslivets aktörer, hur olägenheterna vid inställelse infördomstol skulle kunna minimeras med hjälp av TV-teknik och hurdokumentation av muntlig bevisning med datorstödd videoteknikskulle kunna undanröja nackdelarna med bandupptagningar.I rapporten redovisas några huvudlinjer i den diskussion somarbetsgruppen har fört i fråga om utrymmet och gränserna förekonomiska styrinstrument inom domstolarnas verksamhet.Betydelsen av ett effektivt ledarskap i domstol och hurledningen av hovrättsarbetet bör utövas diskuteras i rapporten.Bl.a. föreslås att hovrättsavdelningarna bör upprättaverksamhetsplaner för sitt arbete och att hovrättslagmannens ochkansliföreståndarens arbetsledaransvar närmare regleras.Den lämpliga storleken av en hovrättsavdelning fråneffektivitetssynpunkt diskuteras. Tiden är enligt arbetsgruppensedan länge mogen att i ljuset av domstolssystemen i EG-ländernai grunden se över och modernisera den internahovrättsorganisationen. I avvaktan på en sådan översyn föreslårarbetsgruppen att det inleds en försöksverksamhet i någonhovrätt, som är datoriserad, med en avdelning som består av tiolagfarna ledamöter, varav en ordförande och två vice ordförande.Denna bör betjänas av två sammanslagna kanslier av nuvarandestorlek och åtminstone fyra fiskaler/fiskalsaspiranter.Arbetsgruppen anser avslutningsvis att övervägande skäl talarför att permanenta den ordning som bl.a. har tillämpats ihovrätten över och med avdelningar bestående avsex lagfarna ledamöter. Den får enligt arbetsgruppen utvärderaspå nytt om arbetsgruppens förslag i det föregående skulle vinnagehör.För- och nackdelar med olika modeller för kansliorganisationdiskuteras i rapporten. Arbetsgruppen förordar med utgångspunkti de erfarenheter som har vunnits iförsöksverksamheterna en modell framför de andra, nämligensystemet med rotelsekreterare, som den framhåller attvarje avdelning i samråd bör få välja den organisation sompassar den bäst.I övrigt innehåller rapporten förslag som går ut på att inledaförsöksverksamheter i vilka uppgiften att föredra enklare typerav mål anförtros kansliföreståndare och dem som har motsvarandeerfarenheter av hovrättsarbete och att inskränka skyldighetenatt protokollera olika typer av utsagor i hovrätt m.m.Administrativa och organistoriska frågor, verksamhetsplaneringm.m.Lars : När det gäller domstolsväsendet så finnsalltså domstolsutredningen. Men direktiven för den utredningenhar vissa begränsningar. Utredningen skall inte syssla med detsom gäller framtida roll. Den skall intekoncentrera sig på frågor som rör renodling av domarrollen. Manskall inte ta sig an frågor som gäller inskrivningsväsendet. Därfinns utredning som man hänvisar till, ochdär finns alltså det förhållandet att ochcentralmyndigheten för fastighetsdata kommer att genomförafastighetsdata inom inskrivningsväsendet. De här delarna liggeralltså öppna för att behandlas på annat sätt, medan vi viddomstolsverket innan domstolsutredningen hadekommit i gång fann att det fanns all anledning att se hurförändringarna, de förväntade förändringarna av utredningensarbete, skulle kunna påverka verket. Därför startade vi eninternutredning för att se vilken roll som verket kunde ha iframtiden. Det är också betingat av att tillskillnad från domstolarna fick underkasta sig huvudalternativeti budgetprocessen, att man fick nedskärningar på anslaget ochatt man var tvungen att möta de besparingskrav som ställdes.Vid slutet av utredningsarbetet, som vi bedrev, riktades ettbesparingskrav på på verket. Vi såg det som vår uppgiftdels att se hur förändringarna, de förväntade förändringarna iomvärlden, skulle påverka våra framtida arbetsuppgifter, delsatt klara det här besparingskravet. Det ledde till att deförslag som lades fram i internutredningen beskrev enutvecklingslinje över åren fram där vi alltså fannatt vi var tvungna att lägga ut en hel del uppgifter pådomstolarna, att decentralisera, för att klara de häruppgifterna. Vi var också tvungna att göra en viss internomorganisation. Med det trodde vi alltså att vi skulle kunnaklara besparingskraven.Vi hade inte mer än lämnat över den här rapporten tilldepartementet förrän vi i ett särskilt beslut av regeringen, den8 maj, fick i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som behövdevidtas för att skära ner verkets anslag , alltså ennedskärning med en fjärdedel av verksamheten. Det var, tycktevi, sannerligen inte en enkel uppgift. Men vi har arbetat undersommarmånaderna och och har redovisat detförslaget . Det går alltså ut på att vi föreslåratt efter hand som man bygger ut teknikstödet skall allt fleruppgifter överföras från verket till domstolarna. Man skall göraen mycket långtgående decentralisering när det gäller bådepersonalen och andra administrativa uppgifter. Det innebär ocksåatt vi måste göra den här omorganisationen och försöka att få ommöjligt lite större besparingseffekter på det. Men även om mangör de här delarna, nådde vi inte upp till de besparingskrav somvar riktade mot oss och därför har vi sagt oss att man väl i såfall får sänka ambitionsnivån när det gäller visstutvecklingsarbete. Vi har gått igenom en del frågor som kanskekunde vara intressanta att nämna. Vi har sagt att när det gällerhuvudmannaskapet på rättshjälpsområdet är det kanske intenödvändigt, nu när det inte finns mer än enda myndighet,nämligen rättshjälpsnämnden i , att verket behållerrollen som huvudman för rättshjälpen. Det kanske inte ärnödvändigt att vi har huvudmannaskapet på de allmännaadvokatbyråerna. Där har man redan decentraliserat mycket ,och man skulle kunna låta dem leva sitt eget liv.Vi har sagt att det kanske också är så att centralmyndighetenför fastighetsdata självständigt kan genomföra arbetet med attslutföra den reformen. Men är det klart att det kostarpengar att bygga upp kompetensen på domstolarna för att de skallkunna klara de nya uppgifterna.Det finns alltså i det här paketet, som vi redovisar, vissamöjligheter att vidta de här förändringarna. Det går att göra.Det innebär för verkets del att man i så fall skulle skära nedett fyrtiotal tjänster. Men vi är inte särskilt glada över denutvecklingen. Vi tycker att man borde få koppla ihop det här medvad som händer i domstolsutredningen. Man kan inte se verketsförändringar i sin organisation fritt från denorganisationsförändring som kan bli följden av detutredningsarbete som pågår.Nu har ju frågan kommit i ett annat läge, eftersomdomstolsutredningen har fått en begränsning i de senastedirektiven eller får den . Jag tror beslutet tas omatt utredningen inte skall syssla med frågor som rörde organisatoriska frågorna utan de skall behandlas i annanordning. Det har vi tolkat på det sättet att antingen blir deten ny utredning eller så gör man någonting i regeringskanslietåt organisationsfrågan. Vad vi gärna vill ha sagt från verketssida är att frågorna om verkets framtida roll och omdomstolsorganisationen i övrigt hör ihop. Dem måste man bedöma iett enda sammanhang.Bo Broomé: Jag skall också göra ett pedagogiskt försök atthålla tiden. Jag skall uppehålla mig vid hovrätternas bekymmer.Jag skall ta vid där jag slutade. Jag sade då att hovrätternahar en besvärlig och ständigt ökande målbörda. De två frågornajag tänkte ta upp nu är för det första vilka konsekvenserna blirav att hovrätterna har drabbats av denna målbörda och för detandra vad som bör göras och vad man inte bör göra.Till den första frågan förhåller det sig naturligtvis så attständigt ökat arbete leder till att personalen slits. Det ärofta upprepade argument, men de är inte desto mindre viktiga. mån vi inte hinner med målen uppstår naturligtvis balanser.Det tar innan människor som kommer till hovrätten fårsina mål avgjorda. Men det tredje och intressantaste är vad somhänder med kvaliteten. Jag har intervjuat hovrättensavdelningsordförande och frågat dem: Hur ser ni pårättskipningen i hovrätten nu resp. läget för ungefär tio årsedan. Och deras svar är enstämmigt och klart: Vi kan inte lägganer lika mycket tid på varje mål som vi gjorde förr i världen.Hovrättens behandling av målen blir mindre grundlig eller om manvill använda ordet lite ytlig. Man låter saker passera som maninte lät passera . Risken för slarv har ökat. Ärdå rättssäkerheten i fara? Man kan svara på frågan så här.Rättssäkerheten i hovrätten har under det senaste decennietblivit mindre. Men den är fortfarande fullt acceptabel.Nästa fråga är då. Vad kan vi göra åt detta? En lösning kanskevar rationaliseringsåtgärder -- administrativa ochorganisatoriska förändringar. Ett mönster som man kan hämta härär från den civila sektorn. Det pågår ett omdaningsarbete inomhela den civila sektorn Och visst, här finnsmycket att hämta. Sådant som personalutveckling, betonandet avchefsrollen, chefsutbildning, chefsrekrytering. Men när allafrågor lösts måste man enligt min mening ha öppen blick fördomstolarnas särställning. Deras särställning är inte en fackligfråga på något sätt utan den är konstitutionellt betingad.Domstolarna har i regeringsförordningen getts en viss ställning,en viss roll, som inte andra myndigheter har. Enligt min meningär det två tankar som har diskuterats som man bör ställa sigavvisande till. Den ena är att tidsbegränsa förordnandena förchefsdomare i domstolsväsendet. Den andra är att införaindividuella löner för domarna -- försök man gör inom mångaandra områden. Detta är två tankar som med mycket små bokstäver,men ändå, har förts fram i . Enligt minpersonliga mening är de här tankarna i strid med principen omdomstolarnas självständighet. Beträffande tidsbegränsningen avchefsdomarnas förordnanden är tanken att man dels är domare,dels är chef och som sådan har tidsbegränsad anställningsform.Den tanken är enligt min mening grundlagsstridig eller rent avfel. Hovrättspresidententerna och kammarrättspresidenternaträffades i och där förelåg det, såvitt jagförstod, fullständig enighet i den här frågan. Vi framfördeockså vid det tillfället synpunkter till den nyajustitieministern. Svaren är alltså att vi ställer oss avvisandetill just dessa förslag.Visst finns det annars mycket att göra beträffandeadministrativa frågor, teknikanvändning som harvarit inne på här. Jag vill säga, i likhet medWerdinius, utan sådana åtgärder kan vi inte lösa våra problem.Jag kan åstadkomma en del förbättringar men inte någraavgörande. Orsaken till det är att allmänna domstolarnasförhandlingar tar väldigt mycket tid. De kan interationaliseras. Vi måste bedriva intellektuell verksamhet sombestår i att vi analyserar rättsläget och resonerar oss framtill viktiga och avgörande beslut. Det går inte heller attrationalisera domskrivandet. Vi måste skriva domar som ärnågorlunda utförliga och begripliga för parter och för denallmänhet som tar del. Det går ju inte heller att rationaliseraannat än i mycket begränsad utsträckning med hjälp av ord- ochtextbehandling.Om detta inte heller hjälper, vad skall man då göra fördomstolarna? Situationen är sådan att något måste göras. Enradikal medicin är lagstiftningsåtgärder. Jag avser attåterkomma till detta i morgon.Vad jag än går in på i den delen är emellertid frågor pålängre sikt. Vi har redan tangerat problemen. hari sin senaste anslagsframställning föreslagit att hovrätternaskall tillföras nya avdelningar. Eftersom lagstiftningen kankomma att ändra läge så behöver man ju inte göra denna utökningpermanent.Karin Bishop: Det är nödvändigt att satsa resurserna pårättsväsendet i ett rättssamhälle. Jag tänkte också gå in ochtala om ökade resurser och resursförstärkning, men det liggerkanske på ett lite lägre och kanske många tycker banalt plan.Först kanske jag bara skall erinra om att jag är chef förNorrköpings tingsrätt, en av de mellanstora tingsrätterna ilandet.