bet · GF01UU13 · 1992-05-14 00:00:00 — Beträffande bakgrundsbeskrivning till situationen i Sydafrikafår utskottet hänvisa till dels utskottets senaste betänkande omSydafrika (1990/91:UU7), dels den översikt som lämnas iproposition 1991/92:146 jämte den s.k. Sydafrika-delegationensrapport (bilaga till propositionen).I betänkandet 1990/91:UU7 gjorde utskottet bedömningen attavgörande för när sanktionerna mot kan lyftas bör varafaktiska och konkreta steg och åtgärder, som är djupgående ochoåterkalleliga, för avskaffande av apartheidsystemet. Utskottetansåg då att sådana erforderliga åtgärder ännu inte vidtagits.Utskottet betonade också vikten av ett demokratisktstyrelseskick och allmän och lika rösträtt.Utskottet konstaterar att regeringen i proposition 1991/92:146föreslagit ett upphävande av sanktionerna mot i tvåsteg, med båda stegen kopplade till villkor vad gäller denfortsatta demokratiseringsprocessen i landet.Utskottet konstaterar att den process som inleddes i början av1990 och som syftat till att ersätta apartheidpolitiken meddemokratiska förhållanden har utvecklats långt. Särskilt viktigainslag i denna process har förhandlingarna mellan Sydafrikasregering och bl.a. ANC varit om en ny författning för Sydafrika.Dessa förhandlingar inleddes inom ramen förCodesa och resulterade bl.a. i överenskommelse om etts.k. övergångsorgan (Transitional Executive Structure).Demokratiprocessen har dock kontinuerligt utsatts förpåfrestningar, i synnerhet genom det utbredda våldet i landet.Utskottet ställer sig bakom propositionens förslag om enstegvis avveckling av sanktionerna under förutsättning av attvissa villkor kopplade till en fortsatt utveckling i Sydafrikatill demokrati uppfylls. Således bör enligt utskottetsuppfattning handelsförbudet jämte övriga sanktioner ochrekommendationer enligt punkt 2.5. till 2.8. i propositionenkunna upphävas när det föreligger en bindande överenskommelse omen interimsregering i . Genom detta ställningstagandeär det utvecklingen i som blir avgörande för desvenska åtgärderna. Utskottet utgår från att regeringenfortsätter att noggrant analysera utvecklingen i och isynnerhet de faktorer som ligger till grund för ett upphävandeav sanktionerna.Utskottet ställer sig även bakom propositionens förslag om attinte längre tillämpa investeringsförbudet när eninterimsregering bildats i . I det fall enöverenskommelse träffas inom ramen för Codesa om attrekommendera ett tidigare avskaffande bortfaller detta villkor.Utskottet tillstyrker propositionens förslag om att geregeringen ett bemyndigande att efter samråd i utrikesnämndenföreskriva att bestämmelserna i lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i inte skall tillämpas. Som framgår avpropositionen möjliggör detta för att i så gott somomedelbar anslutning till övergångsregeringens tillträde ipraktiken avskaffa de sista svenska sanktionerna mot Sydafrika.De åtgärder som redovisas ovan ligger enligt utskottetsbedömning i linje med utskottets ställningstagande enligtbetänkandet 1990/91:UU7.Utskottet delar således inte den syn som kommer till uttryck imotionerna U7 (nyd), U8 (m) samt U9 (nyd), vilka anger attsanktionerna bör lyftas omgående utan att några villkor koppladetill demokratiseringsprocessen anges.Härmed avstyrks motion U7 (nyd), yrkandena 1--4 i motion U8(m) samt yrkande 1--6 i motion U9 (nyd).I såväl motion U608 (s) som motion U616 (v) yrkas attsanktionerna inte bör upphävas förrän en bred övergångsregeringbildats. En sådan regering bör ha som uttalat mål att upphävaapartheid och skapa ett verkligt demokratiskt Sydafrika.Utskottet konstaterar att den överenskommelse om ettövergångsorgan med verkställande befogenheter som träffatsmellan parterna i de fortsatta förhandlingarna har gjortsavhängig av ett avtal om en konstituerande församling, varssyfte är att tillskapa en ny, demokratisk författning. För attsamhällsutvecklingen skall kunna ta den form som åsyftas krävssjälvfallet att kontrollen av polis och militär inte hamnarunder politiska grupperingar som har för avsikt att omintetgöraden demokratiska processen.Med det ovan anförda betraktar utskottet motion U608 (s) ochU616 (v) som besvarade.Utskottet noterar det som Sydafrika-delegationen angett om attregeringen bör utnyttja sin möjlighet att lämna dispens fråninvesteringsförbudet som återstår till dess attdetta slutligt kan upphävas.Utskottet utgår från att avsikten med denna hållning, liksombeträffande dispensförfarandet generellt, inte är att frångågällande sanktioners syfte, men att ge ett visst utrymme för entillämpning avpassad till utvecklingen i Sydafrika.Enligt utskottets mening tillfredsställs nu även de villkorsom ställs i motionerna U10 (s) och U11 (v) för att dispensertill investeringar i skall kunna ges, nämligen att enöverenskommelse om en representativ övergångsregering först börfinnas. Dispenserna skall självfallet inte ges i avsikt attkringgå investeringsförbudet så länge de politiska förhållandenai landet motiverar en restriktiv tolkning av förbudet.Med det ovan anförda betraktar utskottet yrkande 2 i motionU10 (s) samt yrkandena 1--5 i motion U11 (v) som besvarade.Bistånd m.m.Sammanfattning av motionernaI yrkande 1 i motion U10 (s) anförs att processen att avvecklaapartheid kan bli lång och smärtsam. Som en konsekvens avSveriges långa engagemang mot apartheid bör även ifortsättningen stödja de krafter och organisationer som står fördemokratiska ideal. Stödet till ANC och andra delar avantiapartheidrörelsen, bl.a. den s.k. civic-rörelsen, börfortsätta. I motionens yrkande 3 anges att i syfte att säkra enfredlig och demokratisk utveckling bör stöd lämnas till olikainitiativ och projekt i som verkar bl.a. för attupprätthålla mänskliga rättigheter.I motion U11 (v) anges att den demokratiska processen inte ärfullbordad förrän den dag demokratiska val kan genomföras.Rasförtrycket kommer att lämna efter sig ett sargat land medskriande sociala och ekonomiska orättvisor. Enligt yrkande 6 börregeringen öka biståndet till ANC och den breda demokratiskarörelsen i . I yrkande 7 föreslås att regeringen agerari internationella fora för att stoppa våldet i . Enligtyrkande 8 måste rasismens offer kunna påräkna ett omfattandeinternationellt bistånd.Utskottets övervägandenRiksdagen har under en följd av år behandlat och godkäntförslag om ett omfattande humanitärt bistånd till Sydafrika.Syftet med detta bistånd är att stödja en utveckling mot ettfritt, icke-rasistiskt och demokratiskt . Biståndetomfattar bl.a. stöd till uppbyggnad av folkliga organisationersåsom fackföreningar och kyrkor, rättshjälp ochförsörjningsbidrag till fängslade apartheidmotståndare och derasfamiljer, flyktinghjälp, stipendier, utbildningsinsatser m.m.I årets budgetproposition angavs bl.a. att en fortsatt markantsatsning för södra och är berättigad. Utskottetkonstaterade i betänkandet 1991/92:UU15 om Internationelltutvecklingssamarbete att regeringen angivit en vilja attfortsätta det omfattande biståndssamarbetet med södra delar den syn som framförs i såväl motion U10 (s)som motion U11 (v) om att den fortsatta utvecklingen även i ettdemokratiskt innebär stora påfrestningar och svåralevnadsvillkor för folkmajoriteten. Svenskt bistånd tillSydafrika bör mot den bakgrunden fortsätta och inriktas mot attstödja demokratiseringsprocessen och att nå eftersatta gruppersamt mot sociala sektorer. Efter hand ter det sig naturligt attbiståndet breddas i sin inriktning och att biståndsmyndighetersom BITS och kan komma in i bilden.Stödet till ANC och andra demokratiska rörelser är värdefullt.En utfasning av det direkta statliga biståndet till ANC ärenligt utskottets mening naturlig i samband med att rörelsenombildas till ett politiskt parti. Enligt vad utskottet erfaritpågår inom arbete med riktlinjer för detfortsatta svenska biståndet, bl.a. i form av s.k. landprofil förSydafrika.Utskottet anser att på olika sätt inkl. i relevantainternationella fora bör fortsätta att söka motverka våldet iSydafrika.Med det ovan anförda får yrkandena 1 och 3 i motion U10 (s)och yrkandena 7 och 8 i motion U11 (v) anses besvarade.Utskottet ansåg enligt betänkandet 1991/92:UU15 inte att någonbeloppsmässig nivå på dessa biståndsinsatser behöver fastslås,utan den närmare fördelningen mellan olika typer av insatser börgöras av regeringen och biståndsmyndigheterna. Denna bedömningäger ännu giltighet.Mot denna bakgrund kan utskottet inte ställa sig bakom yrkande6 i motion U11 (v) om att öka stödet till ANC, utan yrkandetavstyrks. beträffande regeringens skrivelseatt lägger regeringens skrivelse 1991/92:42 tillhandlingarna,2. beträffande lagen (1985:98) om förbud mot investeringar iSydafrikaatt antar regeringens förslag om ändring i lagen(1985:98) om förbud mot investeringar i ,3. beträffande riktlinjer för den svenskaSydafrikapolitikenatt riktlinjerna upphävs i enlighet med propositionensförslag,4. beträffande sanktionerna mot Sydafrikaatt med besvarande av motion 1991/92:U10 yrkande 2,motion 1991/92:U11 yrkandena 1--5, motion 1991/92:U608 ochmotion 1991/92:U616 samt med avslag på motion 1991/92:U7, motion1991/92:U8 yrkandena 1--4 och motion 1991/92:U9 yrkandena 1--6godkänner vad som anförts i proposition 1991/92:146,res. (nyd)5. beträffande bistånd till Sydafrikaatt förklarar motion 1991/92:U10 yrkandena 1 och 3och motion 1991/92:U11 yrkandena 7 och 8 besvarade med vadutskottet anfört samt att avslår motion 1991/92:U11yrkande 6.Stockholm den 19 maj 1992På utrikesutskottets vägnarPierre SchoriI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (nyd), Karl-GöranBiörsmark (fp), (), (), HåkanHolmberg (fp), (), (), SoniaKarlsson (s) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Sanktionerna mot (mom. 4)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Utskottet ställer sig bakom" och på s. 12 slutar med"1--6 i motion U9 (nyd)" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att situationen i i många styckenvisserligen har kunnat kritiseras, men att de positiva åtgärdersom vidtagits av den sydafrikanska regeringen motiverar ettomedelbart upphävande av handelssanktionerna ochinvesteringsförbudet. I jämförelse med omvärlden är de socialaoch politiska förhållandena i på intet vis av sådanart att de motiverar den förkastelsedom som många länder påbekvämt avstånd från har uttalat. har tidigareokritiskt anslutit sig till denna kritikerkör utan att samtidigtvidta kraftfulla åtgärder mot länder vars brott mot degrundläggande mänskliga rättigheterna varit betydligt meraavskyvärda. Till vissa länder som systematiskt brutit mot demänskliga rättigheterna har t.o.m. givit ett generöstbistånd.Det är utskottets uppfattning att sanktioner och likvärdigaåtgärder skall genomföras med konsekvens om de skall ha någramöjligheter att bli effektiva. Man kan inte vidmakthållasanktioner mot ett land som gör stora ansträngningar attutvecklas i riktning mot en oklanderlig demokrati och samtidigtinte bara underlåta att genomföra sanktioner mot, utan också geett omfattande bistånd till, länder som logiskt sett bordeutsättas för en betydligt mera kraftfull internationell kritik.Enligt utskottets mening bör inte längre försvåra dendemokratiska och ekonomiska utvecklingen i genom enföråldrad sanktionspolitik utan upphöra med såvälhandelssanktionerna som investeringsförbudet. Syftet med dessaåtgärder bör vara att uppmuntra den sociala och politiskautveckling som i civiliserade samhällen normalt brukar betecknassom glädjande.Därmed tillstyrks motion U7 (nyd), yrkandena 1--4 i motion U8(m) samt yrkandena 1--6 i motion U9 (nyd).dels att moment 4 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:4. beträffande sanktionerna mot Sydafrikaatt med bifall till motion 1991/92:U7, motion1991/92:U8, yrkandena 1--4 och motion 1991/92:U9 yrkandena 1--6samt med avslag på proposition 1991/92:146, motion 1991/92:U10yrkande 2, motion 1991/92:U11 yrkandena 1--5, motion1991/92:U608 och motion 1991/92:U616 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.