bet · GF01UU24 · 1992-04-28 00:00:00 — Utskottet behandlar längre fram ibetänkandet översiktligt några av sakområdena.Beträffande utskottets syn på den svenska säkerhetspolitiken iett europeiskt sammanhang vill utskottet hänvisa tillbetänkandet Säkerhet och nedrustning (1991/92:UU19), vilketbehandlas i parallellt med detta betänkande.I betänkandet 1991/92:UU19 redogörs för omvälvningarna iEuropa och de förändringar som därmed inträtt iden svenska och europeiska säkerhetspolitiska miljön.I betänkandet sägs under avsnittet Svensk säkerhetspolitikföljande:Målet för den svenska säkerhetspolitiken förblir detsamma somutskottet slagit fast i flera tidigare betänkanden, nämligen atti alla lägen och i former som vi själva väljer trygga enhandlingsfrihet för oss att -- såsom enskild nation eller isjälvvald samverkan med andra länder -- kunna uteckla vårtsamhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt och kulturellt ochvarje annat hänseende. Därmed bidrar vi även till fortsatt lugnoch stabilitet i och angränsande områden. Ett viktigtinslag i säkerhetspolitiken är också att utåt verka föravspänning, nedrustning, samarbete och demokratisk utveckling,inte minst genom att aktivt verka för en ökad roll för FN pådessa områden.Sveriges militära alliansfrihet syftande till att vårt landskall kunna vara neutralt i händelse av krig i vårt närområdebestår. Den förutsätter att en betryggande försvarsförmågaupprätthålles.De senaste årens dramatiska förändringar i har i vissagrundläggande avseenden haft konsekvenser också på Sverigessäkerhetspolitiska situation.Den svenska neutraliteten har rötter som går tillbaka till1800-talets stormaktskonstellationer i . Den traditionellabeskrivningen av svensk säkerhetspolitik såsom alliansfrihet ifred syftande till neutralitet i krig, vanligen kortfattatbenämnd neutralitetspolitik, utformades i ett klimat präglat avdet djupgående konflikter och misstro mellanstormakterna. Inte heller ett land som valt att föra ensjälvständig säkerhetspolitik utanför stormaktsblocken kundeundgå detta klimat utan fick bära en särskild börda och ettsärskilt ansvar att göra den valda politiken trovärdig. Sverigeavstod därför i sin säkerhetspolitik från sådana samarbetsformeroch engagemang som kunde riskera att dra in vårt land istormaktsblockens utrikes- och säkerhetspolitiska motsättningaroch därmed leda till ifrågasättanden av vår avsikt och förmågaatt genomföra den deklarerade politiken.Det var därför en viktig uppgift för den svenskautrikespolitiken att undvika att väcka osäkerhet i form avfarhågor eller förväntningar från någon stormakts sida om attSverige i ett utsatt läge skulle låta sig utnyttjas till någonsidas fördel. Våra åtaganden i det europeiska samarbetet kom idetta syfte att präglas av självvalda begränsningar ochåterhållsamhet.Också i detta avseende har den tidigare situationen ivår världsdel grundligt förändrats. Förutsättningarna församarbetet grundas nu på de gemensamma värderingar igrundläggande frågor som manifesterades i Parisstadgan . Deförhållanden mellan stormakterna som håller på att byggas uppi det nya präglas av ett omfattande och växande samarbeteinom ramen för ett nätverk av delvis överlappande ochsamverkande organisationer och strukturer, i vilka samarbetetäven omfattar säkerhetspolitiken.Som framgått ovan är det enligt utskottets mening ännu förtidigt att säga vilka institutionella uttryck detta nyasamarbete kan ta sig. Det rör sig emellertid om förEuropas säkerhet kvalitativt nya former av samverkan, i vilkenalla europeiska länder har en roll att spela. Det går inte i dagatt utskilja någon naturlig slutpunkt för dennaintegrationsprocess.I denna nya situation förändras också förutsättningarna försvensk säkerhetspolitk. Den tidigare centrala frågan omundvikande av utrikespolitiska bindningar ställs ej på sammasätt som . Ett fullvärdigt deltagande i det europeiskasamarbetet, redan nu inom ESK och vid ett medlemskap även inomden Europeiska Unionen, är tvärtom en förutsättning för att ettland skall kunna påverka utvecklingen och aktivt bidra till attskapa en ny freds- och säkerhetsordning på vår kontinent. Detgäller inte minst de mindre och medelstora europeiska länderna.Bevarande av den militära alliansfriheten förutsätter inte attSverige i något annat avseende skulle behöva ålägga sigrestriktioner vad gäller deltagandet i det framväxande,mångfacetterade europeiska samarbetet. Den svenskasäkerhetspolitiken karaktäriseras i den nya situationen tvärtomav ett aktivt och fullvärdigt deltagande i arbetet för de målsom delas av alla europeiska stater.Vilka medel som bäst lämpar sig för att nå säkerhetspolitikensmål betingas av den långsiktiga utvecklingen i världenruntomkring oss. har tidigare avvisat en permanentbindning av svensk utrikespolitik för varje tänkbart läge i enoförutsägbar framtid.Med anledning av yrkande 4 i motion U534 (v) konstaterarutskottet att unionsfördraget inte innehåller någon förpliktelseom att insätta svensk väpnad styrka utomlands.Med det ovan anförda får yrkandena 1 och 2 i motion U504 (s)och berörd del av motion U538 (fp) anses besvarade. Yrkandena 1,4 och 6 i motion U534 (v) samt yrkande 4 i motion Fi209 (v)avstyrks.I yrkande 19 i motion U504 (s) föreslås att regeringen skallbedriva medlemskapsförhandlingar med beaktande av de krav somkommer till uttryck i motionen beträffandeövergångsbestämmelser.Det konstateras i motionen att EFTA-länderna i EES-avtaletfått möjlighet att behålla de normer, gränsvärden, nivåer etc.där EFTA-länderna ställer högre krav än man gör inom EG i frågaom hälsa, säkerhet och miljö. Från EFTA-ländernas sida harutgångspunkten varit att vid en framtida omförhandling kunnabehålla dessa intill dess att EG uppnått liknande högre nivåer.Enligt motionen är det av största vikt att den svenskaregeringen i medlemskapsförhandlingen intar en motsvarandeposition, dvs. hävdar att genom övergångsbestämmelserges möjlighet att behålla sina i vissa avseenden strängare kravintill dess att man inom EG uppnår motsvarande nivåer.Utskottet konstaterar att enligt kommersärlösningar och övergångsarrangemang att gälla förEFTA-länderna på vissa områden i syfte att slå vakt omväsentliga skyddsintressen för hälsa, miljö och säkerhet. Försvensk del berörs främst motorfordon (avgasregler ochsäkerhetsbälten), ett antal olika kemikalier ochbekämpningsmedel, vissa metaller, lösningsmedel, asbest,freoner, handelsgödsel, batterier, elektrisk materiel m.m.I årets budgetproposition anges att innebörden avmedlemskapsförhandlingarna är att tar över med möjlighet till tekniska övergångsperioder på vissaområden. Av statsrådet anförande i den9 april framgår bl.a. att övergångslösningar kan komma attbehövas samt att måste säkra att lösningarvad gäller väsentliga skyddsnormer för hälsa, miljö och säkerhetbevaras. Utskottet delar regeringens syn beträffande vikten avatt upprätthålla höga skyddsnormer samt konstaterar attövergångsarrangemang kan komma att aktualiseras även inom ramenför medlemskapsförhandlingar.Sammanfattningsvis utgår utskottet från att kommer atthävda samma höga ambitionsnivå i medlemskapsförhandlingarna somhar gällt för EES-förhandlingarna vad avser skydd för hälsa,miljö och säkerhet.Härmed får yrkande 19 i motion U504 (s) anses besvarat.I motion U532 (m) yrkande 4 anges att subsidiaritetsprincipen(eller närhetsprincipen) innebär att besluten skall tas pålägsta effektiva nivå. Genom närhetsprincipen flyttar vissabeslut ner i hierarkin, medan andra, som kräver övernationellabeslut i en internationaliserad värld, flyttas upp. Enligtmotionen fattas beslut i ofta på kollektiv nivå utanatt individuella hänsyn tas. På denna punkt är enligt motionenSverige i behov av en snar EG-anpassning.Enligt vad utskottet erfarit återfinns den inomEG mest vedertagna definitionen av närhetsprincipen iunionsfördraget från . Enligt dess artikel 3 b skallGemenskapen agera inom ramarna för sina befogenheter enligtunionsfördraget. På områden som inte faller inom dess exklusivajurisdiktion, skall Gemenskapen agera, i enlighet mednärhetsprincipen, endast om inte de eftersträvade syftena kanuppnås av medlemsländerna.Utskottet delar den positiva syn på närhetsprincipen somuttrycks i motion U532 (m). Utskottet bedömer att tillämpning avnärhetsprincipen i samband med ett svenskt medlemskap i intekommer att möta några särskilda svårigheter. Principenstillämpning får självfallet avgöras från fall till fall.Utskottet ser inte anledning att nu göra några ytterligareuttalanden angående närhetsprincipen.Med det ovan anförda får yrkande 4 i motion U532 (m) ansesbesvarat.Specifika ämnesområdenEG och Central- och ÖsteuropaMotionernaI yrkande 17 i motion U504 (s) anges att regeringen skallbedriva medlemskapsförhandlingarna med beaktande av motionenskrav avseende samarbete med . Enligtmotionen bör målet vara ett så brett alleuropeiskt samarbete sommöjligt. En europeisk gemenskap med dubbelt så många medlemmarsom är enligt motionen ingen omöjlighet inom överskådligframtid.I motionen refereras det samarbete som bedrivs inom ramen förG-24. Vidare betonas vikten av frihandel gentemot de central-och östeuropeiska länderna samt omnämns frihandelsavtalen mellanEG resp. EFTA och vissa av länderna.I motion U538 (fp) anges att möjligheten till EG-medlemskapredan inom en ganska nära framtid måste hållas öppen för de nyademokratierna i . Som medlem av EG bör verkaför ett omfattande och nära samarbete med länderna i Central-och . EG och andra länder i väst bör lämna bistånd ochvisa öppenhet och samarbetsvilja.UtskottetI betänkandet 1991/92:UU8 konstaterade utskottet att ettsvenskt medlemskap i ligger i linje med strävandena mot enallsidig utveckling av samarbetet mellan och samtligaländer i inom ramen för olika alleuropeiska och regionalasammanslutningar. Vidare angavs att i strävan att förverkligamålet om en alleuropeisk gemenskap är också ESK en naturliggrund. Denna bedömning äger fortfarande full giltighet.Ända sedan de djupgående omvälvningarna i Central- ochÖsteuropa inleddes har såväl EFTA- som varit aktivtengagerade i att stödja den pågående ekonomiska och politiskareformprocessen. De västeuropeiska ländernas i hög gradgemensamma intresse i detta sammanhang har bl.a. manifesteratsgenom den s.k. G24-processen, vilken initierades 1989. IG24-kretsen, vars arbete samordnas av , ingårsamtliga . Ett annat exempel är inrättandet av denEuropeiska banken för återuppbyggnad och utveckling ().Det multilaterala samarbetet för stöd till Central- ochÖsteuropa bedrivs även inom en rad organ som , , ,, IMF och Världsbanken.På handelsområdet har EG slutit avtal med , ochTjeckoslovakien, i form av associationsavtal inkluderande bl.a.frihandel. EFTA har slutit frihandelsavtal med ,och långt framskridna förhandlingar pågår med och Ungernom att sluta liknande avtal. Förberedelser för att slutafrihandelsavtal med och pågår. ochFinland har slutit frihandelsavtal med de baltiska länderna, ochandra västeuropeiska länder väntas följa efter. Syftet meddessa avtal är bl.a. att öka marknadstillträdet för de berördaländernas varor och därigenom förbättra förutsättningarna förekonomisk tillväxt och övergången till marknadsekonomi.Ett stort antal central- och östeuropeiska länder har uttrycktintresse av medlemskap i är utskottets bedömning att EG:s och EFTA:s utvidgadeekonomiska samarbete med är av mycket stor betydelseför stabiliteten och säkerheten i hela . börfortsätta att aktivt delta i detta alleuropeiska samarbete undertiden fram till ett EG-medlemskap och som medlem av EG.EG är enligt öppet för ansökningar från allaeuropeiska länder. Inom EG förs diskussioner om Gemenskapensutvidgning, inkl. om medlemskap för länder i Central- ochÖsteuropa. Det är inte möjligt att med säkerhet förutsäga hurmånga länder som är medlemmar av EG mot slutet av detta sekeleller vilka länder som kan komma att bli medlemmar därefter. Ettsvenskt medlemskap i ger självfallet möjligheter att påverkaGemenskapens framtida omfattning. Det bör i sammanhanget noterasatt frågan om utvidgning kommer att behandlas bl.a. vidEuropeiska rådets möte i samt vidregeringskonferensen 1996.Med det ovan anförda får utskottet anse yrkande 17 i motionU504 (s) och berörd del av motion U538 (fp) som besvarade.Frihandel m.m.Enligt yrkande 20 i motion U504 (s) skall regeringen bedrivamedlemskapsförhandlingar med beaktande av motionens övervägandenvad gäller ett öppet i EG. I motionen konstateras attSverige som EG-medlem kommer att omfattas av EG:shandelspolitik. Det är enligt motionen viktigt att genomövergångsbestämmelser inte abrupt behöver skära av upprättadehandelskontakter med länder och produktområden där EG intar enmer restriktiv hållning. I sammanhanget omnämns vikten av etttillfredsställande resultat av GATT-rundan.Sverige bör som EG-medlem vara pådrivande i frihandelsvänligriktning, såväl beträffande som vad gäller Central- ochÖsteuropa.BakgrundAtt värna om och utvidga frihandeln utgör ett grundläggandesvenskt intresse. Det internationella handelssystemet, sombygger på allas fördelar av konkurrens och handel, måsteförsvaras och vidareutvecklas. Utökad frihandel är enligt svenskuppfattning av stor betydelse såväl för möjlighetatt åstadkomma ekonomisk utveckling som för Central- ochÖsteuropa. deltar aktivt i ansträngningarna att föraGATT-förhandlingarna om ett förbättrat och utvidgatinternationellt handelssystem till en lyckosam avslutning.EG ansluter sig i till frihandelns principer.Alla EG:s medlemsländer är medlemmar av och således bundnaav GATT-reglerna.EG är en tullunion med en gemensam handelspolitik. Svensktmedlemskap i innebär därför åtaganden som går utöverEES-avtalet. Ett medlemskap innebär att möjlighet att ihandelspolitiskt hänseende agera självständigt mot tredje landupphör och att måste agera inom ramen för EG:sbeslutsprocess.UtskottetGenerellt ligger frihandelsvänliga politik väl ilinje med EG:s på de flesta områden. Det finns emellertidområden på vilka kan anses ha gått längre ifrihandelsvänlig riktning, varför omställningar kan bli aktuellai samband med ett medlemskap. Det gäller exempelvis nivån påtullskyddet gentemot tredje länder som inte omfattas avpreferensbehandling, på tekoområdet och beträffandeGSP-systemet. Den slutliga utformningen av de regler som skallgälla i samband med ett svenskt medlemskap i avgörs genomförhandlingar. Statsrådet angav i den 9april 1992 beträffande tekoområdet att någon form avövergångslösning kan komma att behövas för svensk del.I riksdagsdebatten betonade statsrådetDinkelspiel vikten av att som medlem fortsätter attdriva en politik för frihandel och öppenhet mot omvärlden.Utskottet delar denna uppfattning som också ligger i linje medvad som framförs i motion U504 om att även som EG-medlemaktivt bör verka för utökad frihandel. Utskottet utgår såledesfrån att som EG-medlem kommer att fortsätta att varapådrivande i frihandelsvänlig riktning, såväl beträffandeu-länder som vad gäller Östeuropa.Med det ovan anförda får yrkande 20 i motion U504 (s) ansesbesvarat.Ekonomiska och monetära unionenUtskottetI yrkande 3 i motion U504 (s) föreslås att skallbegära att regeringen bedriver medlemskapsförhandlingarna medbeaktande av de överväganden som görs i motionen vad gäller denekonomiska politiken och den ekonomiska och monetära unionen.I motionen påpekas att är starkt beroendeav utvecklingen på de europeiska penning- och valutamarknadernaoch att har ett stort intresse att kunna delta i depolitiska organ som är verksamma på detta område. Detvalutapolitiska samarbetet är värdefullt men inte utan problem.Innan förhandlingsposition slutligt fastställs finnsdet därför anledning att göra en fördjupad analys av de problemsom är förknippade med den nuvarande ordningen och att ocksånärmare studera innebörden i det protokoll som harträffat om det tredje steget i EMU.Vidare framhålls i motionen att Socialdemokraterna prioriterarvissa av de politiska mål som skall främjas genom den ekonomiskaoch monetära unionen. Det gäller bl.a. full sysselsättning, stödtill eftersatta regioner och jämlika internationella finansiellaförhållanden och en balanserad icke-inflationistisk ekonomiskutveckling i hela Gemenskapen.Vad gäller den svenska ekonomiska politiken blir det, enligtmotionärerna, viktigt att vidareutveckla andrastyrningsinstrument när den monetära politikens instrument lyftsbort från nationalstaten.BakgrundDen ekonomiska och monetära unionen enligt unionsfördragetfrån Maastrichtöverenskommelsen syftar till en samordnadekonomisk politik inom Gemenskapen innefattande bl.a. engemensam valuta och en europeisk centralbank.Enligt överenskommelsen i skall den ekonomiska ochmonetära unionen mellan EG:s medlemsstater fullbordas senast1999. Från nuvarande ekonomiska och valutapolitiska samarbeteskall man gå in i en andra fas 1994, i vilken samordningenstärks och ett upprättas för attförbereda övergången till gemensam valuta. skall enprövning ske om tillräcklig konvergens har uppnåtts i denekonomiska politiken för att ta steget in i den tredje och sistafasen med en gemensam valuta och en samordnad ekonomisk politik.Konvergensen definieras i termer av den relativa stabiliteten ipriser, räntor och växelkurser samt i form av gränsvärden förden offentliga sektorns budgetsaldo och skuldsättning imedlemsländerna. Om inte minst hälften av medlemsländerna uppnårde kriterier som uppställts för konvergens 1996, eller om det dåinte finns en kvalificerad majoritet för en övergång tillfullständig ekonomisk och monetär union, skjuts fråganytterligare framåt i tiden. skall denslutliga fasen införas för de länder som då klararkonvergenskraven.I särskilda protokoll tillåts och Danmarkbibehålla rätten till nationella parlamentsbeslut om tidpunktenför tillträde till unionen, oavsett konvergenskraven.UtskottetUtskottet har anslutit sig till att i sina ambitioneratt bli medlem av EG måste ansluta sig till alla delar avsamarbetet och godta de förändringar som följer avregeringskonferenserna om en ekonomisk och monetär union och enpolitisk union. Mot denna bakgrund ligger det enligt utskottetsuppfattning i intresse att den ekonomiska politikenförs på sådant sätt att vid ett medlemskap i kanuppfylla de krav som ställs för deltagande i den ekonomiska ochmonetära unionen.Inför medlemskapsförhandlingarna bör, i linje med vad somanförs i motion U504, noggranna analyser göras avseende denekonomiska politikens mål och medel inom ramen för ettdeltagande i den ekonomiska och monetära unionen. Utskottetdelar motionens syn att bl.a. full sysselsättning och låginflation fortsätter att vara grundläggande målsättningar idetta sammanhang.Utskottet delar också den uppfattning som uttrycks i motionenom vikten av att inför medlemskapsförhandlingarna görafördjupade analyser avseende såväl penning- och valutapolitiksom beträffande innebörden av det särskilda protokollet förDanmark. I detta sammanhang noterar utskottet vadfinansutskottet angivit i betänkandet 1991/92:FiU20. Däri anförsatt det efter ansökan om medlemskap i är angelägetatt underlättar en anpassning till utvecklingen moten europeisk monetär union. Samarbetet med EG bör därförvidareutvecklas. Det är enligt finansutskottet dock angelägetatt de problem som är förknippade med ett vidgat valutasamarbetenärmare analyseras. anger att i detilläggsdirektiv till riksbanksutredningen som regeringenbeslutat om betonas vikten av att riksbankslagen anpassas tillvad som krävs vid en framtida ekonomisk och monetär union.Med det ovan anförda får yrkandena 3 och 4 i motion U504 (s)anses besvarat.SkatterMotionenI yrkande 10 i motion U504 (s) föreslås att begäratt regeringen skall bedriva medlemskapsförhandlingarna medbeaktande av de krav som kommer till uttryck i motionenbeträffande skattepolitiken.Genom skattereformen har , enligt motionärerna, fåttett från internationella synpunkter mycket konkurrenskraftigtskattesystem. Det kan dock inte uteslutas att vi behöver göra ytterligare anpassningar med hänsyn till deninternationella utvecklingen. Det behövs en mer djupgåendeanalys av internationaliseringens och ett framtidaEG-medlemskaps krav på det svenska skattesystemet innanväsentliga förändringar genomförs.BakgrundEG-länderna har samarbetat för att tafram gemensamma regler på skatteområdet. De förslag som förnärvarande diskuteras och behandlas inom EG innebär i förstahand att mervärdesskatten och punktskatterna i stor utsträckningharmoniseras till då den inre marknaden skallträda i kraft. Det bör i sammanhanget noteras att beslut omharmonisering kräver enhällighet bland medlemsländerna, ocksåefter . Det är inte möjligt att nu förutsägavad slutresultatet av harmoniseringsarbetet blir på dettaområde.När det gäller nivån av indirekta skatter och punktskatter gårutvecklingen mot att miniminivåer fastställs och att variationermellan medlemsländerna kommer att tillåtas. Ett exempel är denöverenskommelse om de indirekta skatterna som slutits iministerrådet om att en minimiskattesats om skall gällafr.o.m. Beslutet innebär också att de länder som så önskarkan få tillämpa lägre skattesatser, dock för vissavaror och tjänster.När det gäller nivån på skattesatserna bör det i sammanhangetframhållas att den inre marknadens fria flöde av varor ochpersoners ökade rörlighet över gränserna torde medföra enmarknadsbaserad utveckling mot en ökad harmonisering, men medbibehållande av möjlighet till variationer.Finansdepartementet har gjort en studie rörande densvenska skattepolitiken i ett EG-sammanhang: ochskatterna. Enligt denna ger EG-medlemskap långtgående effekternär det gäller de indirekta skatterna samt att skatteuttaget närdet gäller moms, energiskatter, alkohol- och tobaksskatter m.m.samt vägtrafikskatter bedöms behöva sänkas med ca 30 miljarderkronor. Företagsskattesystemet framstår efter skattereformen sominternationellt mycket konkurrenskraftigt. Enligt studienpåverkas inte beskattningen av arbetsinkomster av ettEG-medlemskap. Genom skatteinslaget i arbetsgivaravgifternabedöms dock skatteuttaget vid en internationell jämförelse vararelativt högt.Den personliga kapitalinkomstbeskattningen utsätts enligtstudien för ett visst tryck neråt bl.a. genom risken förskatteundandragande vid kapitalplaceringar utomlands.Skatteuttagen på löpande avkastning avviker inte nämnvärt frånvad som gäller i medan kapitalvinster regelmässigtbeskattas hårdare i . Fastighetsskatten påverkas enligtstudien inte av den internationella interaktionen.Även i långtidsutredningen (LU 92) analyseras effekterna avEG-medlemskap på skatteområdet.UtskottetUtskottet delar den uppfattning som uttrycks i motion U504 (s)att det behövs en djupgående analys av internationaliseringensoch ett framtida EG-medlemskaps krav på det svenskaskattesystemet. Ett sådant arbete har också pågått i ochhar intensifierats. I regeringsförklaringenangavs att regeringen kommer att redovisa riktlinjer för detframtida arbetet med Europaanpassningen av skatterna. Ettexempel på analysarbetet är den ovan refererade rapporten frånfinansdepartementet. Ett annat exempel är den analys ommervärdesskatten som görs inom ramen för långtidsutredningen.Frågan om skattepolitikens utformning i samband med ettEG-medlemskap är av stor betydelse. I den pågåendesamhällsdebatten är meningarna delade om i vilken utsträckningde svenska skatterna kan komma att behöva anpassas. Utskottetanser det angeläget att fortsatta studier på området kommer attgöras.Med det ovan anförda får yrkande 10 i motion U504 (s) ansesbesvarat.MiljöpolitikI yrkande 11 i motion U504 (s) föreslås att regeringen skallbedriva medlemskapsförhandlingarna med beaktande av de krav somkommer fram i motionen beträffande miljöpolitiken. Till dessahör att vid förhandlingarna bör föra fram behovet avökad användning av miljöavgifter. Allmänt sett ansermotionärerna att har ett särskilt ansvar för att gå förei miljöarbetet. En långt driven harmonisering i hela påen hög skyddsnivå skulle vara av utomordentligt stor betydelseför tillståndet i miljön.