bet · GG01LU11 · 1992-12-03 00:00:00 — beträffande livsmedelslagen i övrigtatt antar regeringens förslag till lag om ändring ilivsmedelslagen i den mån det inte omfattas av vad utskottethemställt under momenten 1 och 2,4. beträffande införlivande av bestämmelser omvin och spritatt lägger propositionen i denna del tillhandlingarna,5. beträffande patient- och intressegruppers inflytandeatt avslår motion 1992/93:L11 yrkande 2,6. beträffande förstärkt konsumentpolitik m.m.att avslår motionerna 1992/93:L10 yrkande 2 och1992/93:L11 yrkandena 1 och 4,res. 2 (s)7. beträffande en informationskampanj m.m.att avslår motion 1992/93:L11 yrkandena 5 och 6.Stockholm den 3 december 1992På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), (), (), IngerHestvik (s), (), (), BertilPersson (m), (), (), CarinLundberg (s), (), (), KarinPilsäter (fp) och (nyd).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Märkning av livsmedel (mom. 1), , , ,, och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse:I likhet med Lagrådet och motionärerna ser utskottet nackdelarmed förslaget utifrån ett konsumentperspektiv. Som motionärernapekar på finns det ett visst tolkningsutrymme beträffandemärkningsbestämmelsernas innehåll. Enligt utskottets meningtorde regeringen ha lättare än en myndighet att gentemot EGhävda en viss tolkning och därmed ge de svenska föreskrifternaför konsumenterna fördelaktigare innehåll. Vidare torderegeringen med större framgång än en myndighet kunna verka föratt nuvarande från konsumentsynpunkt bättre svenska bestämmelserfår behållas. I sammanhanget måste också särskilt beaktas, somLagrådet också påpekat, att bestämmelserna har stor betydelsefrån hälso- och säkerhetssynpunkt och att reglerna om märkningav livsmedel har ett särskilt stort konsumentintresse, vilketockså visat sig i den allmänna debatten. Att utskottet på andraområden godtagit liknande normgivningsbemyndiganden saknardärför betydelse i detta sammanhang.Det nu anförda leder utskottet till den slutsatsen attEES-avtalet innebär att skälen för den nuvarande ordningen förnormgivningen i fråga om livsmedel framstår som ännu starkare änhittills. Med bifall till motion L10 yrkande 1 i denna delavstyrker därför utskottet regeringens förslag om ändring av13§ livsmedelslagen.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande märkning av livsmedelatt med bifall till motion 1992/93:L10 yrkande 1 idenna del och med avslag på motion 1992/93:L11 yrkande 3 avslårregeringens förslag till lag om ändring i livsmedelslagen såvittavser 13§.2. Förstärkt konsumentpolitik m.m. (mom. 6), , , ,, och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet erinrar" och på s. 9 slutar med "och 4" bort haföljande lydelse:Utskottet vill framhålla att innebär en utbyggnadoch förstärkning av det samarbete på konsumentområdet som redanetablerats mellan EG och EFTA. Genom EES-samarbetet kommerSverige liksom övriga EFTA-länder att få insyn i och möjlighetatt aktivt delta i utformningen av som är avbetydelse från konsumentsynpunkt. När utarbetarnya sådana regler kommer experter från EFTA-länderna att kunnafå delta på ett tidigt stadium och därigenom bidra till attkonsumenternas intressen tas till vara. EFTA-länderna får ocksåen initiativrätt som de kan utnyttja för att åstadkomma nya ochskärpta regler.Avtalet ger således direkta och ökade möjligheter attpåverka konsumentpolitiken i EG och de andra EFTA-länderna. Denviljeinriktning som kommer till uttryck i avtalets ingress gerockså en grund för att driva en fortsatt ambitiöskonsumentpolitik. Denna viljeinriktning överensstämmer med denuvarande målen och riktlinjerna för den svenskakonsumentpolitiken och också med de strävanden som funnits iSverige att tillförsäkra konsumenternaett skydd för deras hälsa och säkerhet. Enligt utskottets meningär det angeläget att de nya möjligheter som skapas genom avtaletverkligen också utnyttjas. Som både lagutskottet ochEES-utskottet tidigare understrukit (se yttr. 1992/93:LUy1 ochbet. 1992/93:EU1) är ett aktivt deltagande frånkonsumentföreträdare samt svenska experter från exempelvisKonsumentverket, SLV och näringslivet en förutsättning för attden framtida europeiska konsumentpolitiken skall kunna påverkas.Vidare kommer det alltmer omfattande internationellastandardiseringsarbetet att ställa krav på svenska insatser.Enligt utskottets mening tillhör livsmedelsfrågorna, t.ex.reglerna om märkning och om livsmedelstillsatser, ett av deområden där starka svenska konsumentintressen gör sig gällande.En anpassning till EG:s hittillsvarande regler på dessa områdenkan i vissa avseenden innebära en sänkning av nuvarandekrav. Utskottet vill i likhet med motionärerna i motion L10understryka att en anpassning till EG:s nuvarande regelverk intebör föranleda att minskar sina ambitioner vare sig pålivsmedelsområdet eller på konsumentområdet. Tvärtom är detenligt utskottets mening angeläget att vi med utnyttjande av deresurser och kontaktvägar som står till buds försöker påverkautvecklingen inom EG i riktning mot en högre skyddsnivå somtillgodoser konsumenternas intressen. Särskilt viktigt är, sompåpekas i motion L10, att aktivt engagerar sig i delivsmedels- och konsumentfrågor som just nu bereds inom EG.Detta gäller främst det pågående arbetet rörande bestråladelivsmedel och livsmedelstillsatser, men ockå andra frågor avbetydelse för livsmedelskvaliteten och konsumentskyddet iSverige bör kunna bli föremål för påverkan.Med hänsyn till angelägenheten av ett svenskt internationelltagerande anser utskottet att ett initiativ från sidaär påkallat. Vad utskottet anfört bör därför medbifall till motion L10 yrkande 2 samt med anledning av motionL11 yrkandena 1 och 4 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande förstärkt konsumentpolitik m.m.att med bifall till motion 1992/93:L10 yrkande 2 ochmed anledning av motion 1992/93:L11 yrkandena 1 och 4 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.I propositionen 1992/93:119 framlagtFörslag tillLag om ändring i livsmedelslagen (1971:511)