bet · GF01LU32 · 1992-04-23 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet tio motioner rörandeäktenskaps- och sambolagstiftningen. I en motion (c) tas uppfrågan om medling mellan makar. En motion (c) rör lagfart påfast egendom för makar, och två motioner (m resp. kds) angårreglerna om behandlingen av pensionsrättigheter vid bodelning. motion (kds) begärs en utvärdering av lagen om samborsgemensamma hem och lagen om homosexuella sambor. Fem motioner(två s, en fp, en c och en v) tar upp frågan om registreratpartnerskap.Utöver de nämnda motionerna behandlar utskottet också tvåmotioner (m resp. v) om namnfrågor.Utskottet förordar med anledning av motionen omsambolagstiftningen att en utvärdering av lagen om samborsgemensamma hem kommer till stånd och hemställer att detta gesregeringen till känna. Övriga motionsyrkanden avstyrks avutskottet.Till betänkandet har fogats en reservation (s) om registreratpartnerskap samt en meningsyttring (v) om registreratpartnerskap och om namnlagen. 1991/92:L403 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om arbete för att medling införs förmänniskor som är på väg att skiljas i de fall där barn ärinblandade.1991/92:L408 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en utvärdering av sambolagstiftningarna.1991/92:L410 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning med uppgift att göraen begränsad översyn av namnlagen vad avser de båda områden somberörs i motionen om mellannamnets placering ochpatronymikon/metronymikon ur ett internationellt perspektiv.1991/92:L414 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att införande av registrerat partnerskap förhomosexuella utgör en önskvärd komplettering av svenskfamiljerätt.1991/92:L415 av m.fl. (v) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till lag om partnerskap förhomosexuella enligt vad i motionen anförts om en sådan lag.1991/92:L416 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till lag om registreratpartnerskap för homosexuella.1991/92:L421 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av namnlagen ienlighet med vad som anförts i motionen.1991/92:L422 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om registrerat partnerskap för homosexuella.1991/92:L504 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en förenklad process för att dela lagfartmellan makar.1991/92:Sf218 av () vari yrkas4. att i enlighet med vad som i motionen anförtsuttalar att 10 kap. 3 § tredje stycket inteskall ges en restriktiv tolkning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bedömningen av samtliga pensionersfördelning vid bodelning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att studera frågan om frivilliga föravtali privata pensionsförsäkringar.1991/92:Sf230 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en återgång till tidigare regler om värdetav ålderspension vid bodelning,1991/92:K424 av () vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om det angelägna i att utredningen omregistrerat partnerskap slutförs . 1 InledningSom en allmän bakgrund till de motioner rörande främstäktenskaps- och sambolagstiftningen som behandlas i betänkandetvill utskottet erinra om att den familjerättsliga lagstiftningenunder de senaste två årtiondena har varit föremål för engenomgripande omarbetning. Efter en lång rad av delreformer påäktenskapsrättens område fattade (prop. 1986/87:1, bet. LU18) beslut om attgiftermålsbalken (GB) skulle ersättas med en ny balk,(ÄktB). I samband därmed beslöt ocksåom genomförandet av lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem(sambolagen) samt om viktiga ändringar i (ÄB).Vidare antog lagen (1987:788) om införandeav samt annan följdlagstiftning tilläktenskapsbalken m.m. (prop. 1986/87:86, bet. Till grundför lagstiftningen låg familjelagssakkunnigas huvudbetänkandeÄktenskapsbalk (SOU 1981:85). infördes lagen(1987:813) om homosexuella sambor (prop. 1986/87:124, bet.LU28).Den nya lagstiftningen trädde i kraft ochinnebär betydelsefulla förändringar främst i fråga omförmögenhetsordningen i äktenskapet och fördelningen av makarnasegendom vid äktenskapets upplösning. Ett uttalat syfte medförändringarna har varit att åstadkomma en högre grad avekonomisk rättvisa mellan makarna vid äktenskapsskillnad.Ändringarna i ÄB syftar till att skapa möjligheter för denefterlevande maken att få ärva den avlidne makens kvarlåtenskapoch därmed att kunna sitta kvar i orubbat bo. Införandet avsambolagen har i främsta rummet föranletts av behovet av atttillförsäkra den svagare parten i ett samboförhållande vissarättigheter i fråga om det gemensamma hemmet då sammanlevnadenupphör. Avsikten har däremot inte varit att söka uppnå en medäktenskapet jämförbar reglering av samboförhållanden. Genomlagen om homosexuella sambor har sambolagen och regler i vissaandra lagar gjorts tillämpliga på homosexuellasamboförhållanden.Ändringarna i äktenskapslagstiftningen har inneburit fleranyheter i fråga om bodelning mellan makar. Möjligheterna attfrångå huvudregeln om likadelning vid bodelning med anledning aväktenskapsskillnad har vidgats genom att den allmännajämkningsregel som fanns även tidigare givits ett något utökattillämpningsområde. Sålunda kan numera den ena maken av sittgiftorättsgods få behålla mer än sin andel av giftorättsgodsetom en likadelning skulle vara oskälig med hänsyn särskilt tilläktenskapets längd men även till makarnas ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt. Vidare har i ÄktBinförts en särskild regel om jämkning av äktenskapsförord.Regeln innebär att om ett villkor i ett äktenskapsförord äroskäligt med hänsyn till förordets innehåll, omständigheternavid förordets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt får det jämkas eller lämnas utanavseende vid bodelningen. En förenkling har också skett av dens.k. vederlagsregeln, och den ger numera en make rätt tillkompensation vid bodelningen endast då den andra maken isärskilt angivna fall innan talan omäktenskapsskillnad väcktes har minskat sitt giftorättsgods. Iförhållande till GB innebär ÄktB även den förändringen attprivata pensionsförsäkringar som utgör giftorättsgods inte skallingå i bodelningen. En annan nyhet är att också enskild egendomkan dras in i bodelningen, om makarna är överens om det.På grundval av bl.a. de erfarenheter som vunnits sedan ÄktB:sikraftträdande, genomfördes (prop. 1989/90:30, bet.LU11) vissa ändringar i ÄktB:s regler om bodelning. Ändringarna,som trädde i kraft , innebär att makes rätttill kompensation enligt den s.k. vederlagsregeln har vidgatsfrån att ursprungligen ha avsett transaktioner företalan om äktenskapsskillnad till att omfatta transaktioner inomen treårstid. Vidare infördes en regel om att rätt tillpensionsförsäkring av sådant slag som normalt skall hållasutanför bodelning kan dras in i bodelningen, om det skulle varaoskäligt att hålla rättigheten utanför.2 Medling2.1 Allmän bakgrundFöre gällde att äktenskap kunde upplösas genomäktenskapsskillnad eller genom återgång. Äktenskapsskillnadkunde i vissa fall erhållas och annars efterföregående hemskillnad. Innan mål om hemskillnad fick tas upp avdomstol måste medling eller åtminstone försök till medling haägt rum.I samband med en reform av den familjerättsliga lagstiftningenår 1973 (prop. 1973:32, bet. LU20, rskr. 256) ändrades bl.a.reglerna i GB om upplösning av äktenskap. Därvid upphävdesbestämmelserna om hemskillnad samt bestämmelserna om omedelbaräktenskapsskillnad på särskilda grunder. I stället skulle enmake i princip ha rätt till omedelbar äktenskapsskillnad. Omendast en av makarna ville skiljas eller om makarna eller en avdem har vårdnaden om eget barn skulle dockskilsmässan föregås av en betänketid på minst sex månader.Betänketiden löpte från den dag då makarnas gemensamma ansökankom in till domstolen eller, när de var oense iskilsmässofrågan, den dag då den ena makens ansökan delgavs denandra maken. från det betänketid började löpa måsteåtminstone en av makarna fullfölja skilsmässan genom att hosdomstolen ansöka om dom på äktenskapsskillnad. I annat fall varfrågan om äktenskapsskillnad förfallen.Bestämmelserna i rörande upplösning av äktenskap har i sakoförändrade förts över till ÄktB.I 1973 års lagstiftningsärende avskaffades också denobligatoriska medlingen och ersattes med ett system som germöjlighet till frivillig medling. Enligt förarbetena till denändrade lagstiftningen hade den obligatoriska medlingenbetydande nackdelar. I jämförelse med medlingen ansågs frivilligfamiljerådgivning kunna erbjuda väsentliga fördelar när detgällde att förebygga förhastade skilsmässor.2.2 MotionsmotiveringI motion L403 av och (båda c)uttrycks en oro för de höga skilsmässotalen i vårt land.Motionärerna konstaterar att sociala forskningsrön visar att enskilsmässa är en svår upplevelse som sätter djupa spår hos allainblandade, och särskilt barnen, som är den svagaste parten,drabbas hårt. Enligt motionärerna är det sannolikt att människorsom upplever en situation av söndring i sina äktenskap skullebehöva hjälp utifrån för att få sin situation analyserad på ettobjektivt sätt. Många praktiska problem skulle kunna undanröjasom hjälp i form av rådgivning och samtal stod till buds.Samhället måste därför enligt motionärerna vidta kraftfullaåtgärder för att söka förhindra onödiga skilsmässor där barn ärinblandade. En lämplig åtgärd anser motionärerna vara att införaobligatorisk medling för de människor som är på väg att skiljasi de fall där barn är inblandade. I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet härmed.2.3 Utskottets övervägandenSom utskottet framhöll (bet. 1990/91:LU21) vidbehandlingen av en motion med samma syfte som den nu aktuellabehöver människor som befinner sig i en skilsmässosituation bådestöd och hjälp. Inte minst viktigt är enligt utskottets meningatt familjer med barn kan få stöd i krissituationer. I linje medsin tidigare inställning i saken anser utskottet dock inte attbehovet av stödåtgärder bör tillgodoses genom ett återinförandeav den obligatoriska medlingen. Denna form av medling hadenämligen betydande nackdelar. Redan det förhållandet attmedlingen var obligatorisk var ägnat att göra makarna negativtinställda till den. Härtill kom att medlingen i normalfalletföretogs i omedelbar anslutning till talans väckande eller medandra ord vid en mycket sen tidpunkt, då makarna eller i vartfall den ena av dem redan hade bestämt sig för att skiljas.Dessutom kunde den obligatoriska medlingen lätt upplevas bådesom en onödig formalitet och som ett opåkallat intrång ipersonliga angelägenheter. I jämförelse med medlingen erbjuderenligt utskottets mening den frivilliga familjerådgivningenväsentliga fördelar för människor som har behov av hjälp för attlösa sina konflikter. Utskottet vill därför åter understrykavikten av att människor i krissituationer har tillgång till enväl utbyggd familjerådgivning. har också gettregeringen till känna att verksamheten med familjerådgivning börtryggas (bet. 1990/91:SoU7, rskr. Utskottet vill ävenpåpeka att de stöd- och hjälpinsatser som ideella organisationerkan erbjuda utgör ett värdefullt komplement tillfamiljerådgivningen för människor i krissituationer.I anslutning till det anförda vill utskottet också erinra omde nya reglerna om vårdnad och umgänge, som har trätt i kraftden . Reglerna innebär bl.a. att föräldrar som skallskiljas alltid får möjlighet till s.k. samarbetssamtal ivårdnads- och umgängesfrågor. När samarbetssamtal aktualiserasär visserligen skilsmässan som regel ett faktum, men enligtutskottets mening är den införda möjligheten till sådana samtalen viktig åtgärd när det gäller att åstadkommasamförståndslösningar för barnets bästa och därmed förhindra förbarnet skadliga konsekvenser av föräldrarnas separation.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L403.3 Makars pensionsrättigheter3.1 bodelningsreglerÄktB bygger, liksom fallet var med GB, på principen attmakarna i ett äktenskap är två ekonomiskt sjävständiga individersom var och en äger och disponerar över den egendom som haneller hon fört med sig in i äktenskapet eller förvärvat underäktenskapet.ÄktB utgår i likhet med GB från att makar kan ha två slag avtillgångar, nämligen giftorättsgods och enskild egendom. Enligthuvudregeln i 7 kap. 1§ ÄktB är en makes egendomgiftorättsgods i den mån den inte är enskild egendom. I vilkafall en makes egendom kan vara enskild anges i 7 kap. 2§ ÄktB.Främst märks det fallet att makarna genom äktenskapsförordbestämt att viss egendom skall vara enskild. Egendom som ärenskild på grund av äktenskapsförord kan göras tillgiftorättsgods genom nytt äktenskapsförord. Vidare anges ilagrummet att egendom kan vara enskild om en make har fått den igåva från någon annan än den andra maken med det villkoret attegendomen skall vara mottagarens enskilda. Detsamma gäller ifråga om egendom som under sådant villkor tillfaller en makegenom arv eller testamente. Vidare kan enligt lagrummet vad somträtt i stället för enskild egendom utgöra enskild egendom. 2§ ÄktB innefattar en uttömmande reglering av de sätt påvilka egendom kan göras till den ena makens enskilda egendom,vilket innebär att enskild egendom kan tillskapas genom någraandra rättshandlingar än de nämnda.I fråga om gåvor mellan makar gällde tidigare att gåvorna somregel skulle ske i form av äktenskapsförord. skalläktenskapsförord emellertid inte användas för gåvor mellan makar(8 kap. ÄktB). Enligt ÄktB gäller sålunda att en gåva som enmake ger den andra maken blir bindande mellan makarna på sammasätt som gäller för andra personer. För att den av makarna sommottog gåvan skall få sakrättsligt skydd mot den andra makensborgenärer fordras dock att gåvan registreras vid en tingsrätt.Registrering behövs dock inte för personliga presenter som intestår i missförhållande till givarens ekonomiska villkor. ena maken att gåvan skall vara den andres enskilda egendommåste äktenskapsförord härom upprättas.När ett äktenskap upplöses skall makarnas egendom fördelasmellan dem genom bodelning. Om makarna är överens om det kanbodelning också ske under äktenskapets bestånd. I likhet med GBbygger ÄktB på principen att makarnas giftorättsgods vidbodelningen skall delas lika mellan dem sedan vardera makenerhållit täckning för sina skulder. Skuldtäckning skall normaltske ur giftorättsgodset (11 kap. 2 § ÄktB). Har skuldernasärskild anknytning till enskild egendom, t.ex. skulder förunderhåll av en fastighet som är enskild egendom, gällersärskilda regler.Enligt bestämmelser i 10 kap. 3 § ÄktB har vardera maken rättatt undanta viss egendom eller rättighet från bodelning trotsatt egendomen eller rättigheten utgör giftorättsgods. Avlagrummets första stycke följer att exempelvis rätten tillpension från den allmänna försäkringen liksom pension frånarbetsgivaren skall hållas utanför bodelningen. Detsamma tordegälla en anställds rätt enligt en pensionsförsäkring somarbetsgivaren tecknat. Av andra stycket i paragrafen följer attockså rätt till pension på grund av en privat försäkring somnågon av makarna äger skall undantas. En förutsättning är dockatt utfallande belopp skall beskattas som inkomst och attförsäkringen gäller rätt till (1) ålderspension ellerinvalidpension, eller (2) efterlevandepension i fall då rätttill utbetalning av pension föreligger vid bodelningen. Enligtett till paragrafen tillagt tredje stycke, som trätt i kraft den1 , skall rätt till nu angivet slag av pension dockhelt eller delvis ingå i bodelningen om det med hänsyn tilläktenskapets längd, makarnas ekonomiska förhållanden ochomständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att undantapensionsrätten från bodelning.Bestämmelserna i 10 kap. 3§ ÄktB om privatapensionsförsäkringar innebär en nyhet i förhållande till äldrerätt. Enligt GB gällde att sådana försäkringar skulle ingå ibodelningen.De regler som tidigare fanns i GB om makes rätt till vederlagvid bodelning saknar som tidigare berörts direkt motsvarighet iÄktB. innebar att en make under äktenskapetskulle vårda sitt giftorättsgods så att det inte otillbörligenminskades till den andra makens nackdel. Om den makens intressenåsidosatts på ett otillbörligt sätt hade den maken rätt att blikompenserad vid bodelningen så att resultatet i huvudsak blevdetsamma som om den andra maken inte brutit mot sinvårdnadsplikt. I ÄktB har maken givits rätt till vederlag endastför det fall att en make inför en förestående äktenskapsskillnadgjort vederlagsfria transaktioner. Till skillnad från GB ärrätten till kompensation inte beroende av att den maken handlati illojalt syfte. Bestämmelsen i ÄktB (11 kap. 4§) innebär attresultatet av bodelningen skall korrigeras om den ena maken inomviss tid -- som med giltighet från förlängtsfrån till -- före ansökan om äktenskapsskillnadgenom gåva avhänt sig giftorättsgods i inte obetydlig omfattningeller använt sitt giftorättsgods till att öka värdet av sinenskilda egendom. Detsamma gäller när giftorättsgodset använtstill att öka värdet av en sådan pensionsförsäkring som enligt 10kap. 3§ ÄktB inte skall ingå i bodelningen. Korrigeringen ifråga skall göras så att man vid bodelningen beräknar den andramakens andel i boet som om det aktuella giftorättsgodsetalltjämt hade funnits kvar.Sedan den egendom som inte skall ingå i bodelningen frånskiltsoch korrigering gjorts för skuldtäckning och för dispositioner,som någon av makarna gjort från ansökan omäktenskapsskillnad, skall som huvudprincip makarnas samladegiftorättsgods delas lika mellan dem. Denna princip kanemellertid frångås i vissa situationer då ett striktfasthållande vid en likadelningsregel skulle leda till ettoskäligt resultat. Sålunda stadgas i 12 kap. 1§ ÄktB att vidbodelning som förrättas under makarnas livstid ena maken av sittgiftorättsgods kan få behålla mer än sin andel avgiftorättsgodset om en likadelning skulle vara oskälig medhänsyn särskilt till äktenskapets längd men även till makarnasekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. Med stödav denna bestämmelse kan alltså den av makarna som, efter avdragför skulder, har mest giftorättsgods i särskilda fall helt ellerdelvis förhindra att en förmögenhetsöverföring sker till denandra maken. Den förstnämnda maken har dock aldrig rätt att ta ianspråk vad som hör till den andra makens giftorättsgods.Är en make försatt i konkurs när bodelning skall förrättaseller finns det andra särskilda skäl att över huvud taget intedela giftorättsgodset skall vardera maken behålla sittgiftorättsgods som sin andel.I ÄktB har vidare införts en särskild regel om jämkning aväktenskapsförord. Om ett villkor i ett äktenskapsförord äroskäligt med hänsyn till förordets innehåll, omständigheternavid förordets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt, får det jämkas eller lämnas utanavseende vid bodelningen (12 kap. 3§ ÄktB).3.2 MotionsmotiveringarI motion Sf218 av () anförs attinförandet av i flera olika avseenden medförtatt kvinnans ställning blivit mindre trygg. Det sagda gällerenligt motionärerna inte minst bestämmelsen i 10 kap. 3§ ÄktBom behandlingen av pensionsförsäkringar vid bodelning.Motionären anser att den komplettering av lagrummet med enjämkningsbestämmelse som genomfördes i och för sig varvälkommen men inte tillräckligt långtgående. Avsikten frånlagstiftarens sida är nämligen att jämkningsmöjligheten skallbetraktas som en undantagsregel som skall tillämpas restriktivtoch komma till användning bara i t.ex. sådana fall där den avmakarna som inte har försäkringen skulle komma att ståegendomslös eller näst intill egendomslös efter bodelningen.Enligt motionären bör tillämpningen av jämkningsregeln snaraständras så att möjlighet öppnas att skapa rättvisa i det enskildafallet. Motionären yrkar (yrkande 4) att uttalar attjämkningsregeln inte skall ges en restriktiv tolkning.Motionären framhåller vidare att makar som vill och kansinsemellan ordna sina pensionsfrågor och andra ekonomiskaförhållanden bör ha en möjlighet till det. Motionären anser attdet vid sidan av jämkningsregeln bör finnas en möjlighet förmakar att träffa avtal om hur pensionsförsäkringar skallfördelas dem emellan. En sådan avtalsmöjlighet bör gälla bådeförsäkringar som tecknas och redan tecknadeförsäkringar. Motionären yrkar (yrkande 6) att hosregeringen begär förslag till lagändring som medgermakar att i förväg avtala om hur pensionsförsäkringar skallfördelas vid en eventuell framtida bodelning. Slutligen tas imotionen upp frågan om behandlingen av makarnas samtligapensionsrättigheter vid bodelningen. Enligt motionären kan det-- bl.a. mot bakgrund av urholkningen av ATP-systemet -- finnasskäl att vid bodelningen till viss del väga in även makarnaskollektiva pensionsrättigheter, och motionären begär etttillkännagivande härom (yrkande 5).Också i motion Sf230 av () tas upp olikafrågor rörande kvinnans ställning i pensionshänseende.Motionären påpekar bl.a. att privata pensionsförsäkringar enligtGB skulle ingå i bodelningen. ÄktB har emellertid medfört attvärdet av ålderspension på grund av en privat försäkring iprincip kan beaktas vid bodelning endast när makarna är överensom det. De nya reglerna innebär enligt motionären att klyftanmellan kvinnors och mäns pensioner ökat ytterligare. Motionärenbegär (yrkande 3) därför ett tillkännagivande om attbestämmelserna bör ändras så att värdet av privat ålderspensionåter skall inräknas vid bodelning.3.3 behandlingMotionsyrkanden med samma syfte som yrkandena i motionernaSf218 och Sf230 har prövats tidigare av (se bl.a. bet.1989/90:LU11). Senast behandlades frågorna dåutskottet i sitt av godkända betänkande 1990/91:LU21avstyrkte bifall till de då aktuella motionerna. Beträffandeskälen för ställningstagandet hänvisas till det nämndabetänkandet.3.4 Utskottets övervägandenMed anledning av att frågor rörande behandlingen av makarspensionsförmåner vid bodelning nu åter aktualiserats villutskottet erinra om att pensionsberedningens slutbetänkande (SOU1990:76) Allmän pension övervägs inomsocialdepartementet. I betänkandet har beredningen tagit uppfrågan om delning av pensionsrätt mellan makar inom ATP.Beredningen har därvid -- efter sammanvägning av skäl för ochemot ett system med likadelning mellan makar av den ATP-rättsom de intjänat under äktenskapet -- ställt sig avvisande tillett sådant system. Vid övervägande av andra tänkbara lösningarhar beredningen dock funnit att en framkomlig väg skulle vara enutvidgning av tillämpningsområdet för den jämkningsregel sominförts i 10 kap. 3§ tredje stycket . Enligtberedningen skulle denna regel möjligen i en något modifieradform kunna utsträckas till att avse även pensionsrätt inom ATPoch de kollektivavtalsreglerade tjänstepensioneringarna. Någotmer konkret förslag har dock inte framlagts, utan beredningenhar inskränkt sig till att framhålla vikten av att en lösningenligt det skisserade alternativet prövas i något sammanhang somär mer lämpligt än inom ramen för en utredning på den allmännaförsäkringens område.Enligt utskottets mening bör det beredningsarbete som pågårinom rörande den allmänna pensionen avvaktas.Med hänsyn till vad som anförts i pensionsberedningensbetänkande utgår utskottet från att behovet av eventuellaändringar i ÄktB kommer att övervägas under detta arbete. Någonriksdagens vidare åtgärd med anledning av motion Sf218 yrkandena4--6 och motion Sf230 yrkande 3 är således inte påkallad, ochutskottet avstyrker följaktligen bifall till yrkandena.4 Lagfart för makar4.1 Gällande ordningReglerna om lagfart är av central betydelse vid överlåtelserav fast egendom. Sålunda inträder bl.a. de fullarättsverkningarna av en fastighetsöverlåtelse först i och medatt lagfart meddelas på förvärvet. Närmare bestämmelser ommeddelande av lagfart finns i 20 kap. jordabalken.