bet · GG01UbU1 · 1992-11-10 00:00:00 — Då yrkande 1 i motion 1991/92:Ub273 därmed ärtillgodosett bör avslå även denna del av motionen.I motion 1991/92:Ub236 (s) föreslås attkörkortsutbildningen successivt skall överföras från privatakörskolor till gymnasieskolan. Motionärerna pekar påförhållandet att förarbehörighet har blivit en del avmedborgarens allmänkompetens, och att en majoritet av ungdomartar körkort innan de fyllt 19 år.I betänkandet Säkrare förare (1991:39) föreslår kommitténKÖRKORT 2000 (dir. 1989:55) att en trafikantutbildning skallinföras i gymnasieskolan. Enligt kommittén är ungdomar i åldern18--inblandade i sex gånger så många olyckor som vuxna ocherfarna förare. Kommittén anser att gymnasieskolan är den miljödär en allsidig trafikantutbildning passar in. Enligt kommitténhar det generella sektorsbidraget för kommunens skolverksamhetökat kommunernas möjligheter att använda statsbidraget till denkompletteringsutbildning utöver skolans obligatoriska läroplansom elever, föräldrar och kommunen lokalt efterfrågar.Gymnasieskolan bör således ges ansvaret att anordna helakörkortsutbildningen, dvs. både teorilektioner och körlektioner.Om en tredjedel av alla gymnasieelever väljartrafikantutbildning beräknas kostnaderna uppgå till perår. Enligt kommittén bör trafikantutbildningen finansieras genomen omfördelning av det statliga stödet tilltrafiksäkerhetsinformation.Utskottet vill erinra om att beslut (prop.1990/91:85, bet. UbU16, rskr. 356) om en reformeradgymnasieskola inte innefattade överväganden omkörkortsutbildning i gymnasieskolan. Inte heller harLäroplanskommittén i sitt betänkande Skola för bildning (SOU1992:94), som bl.a. omfattar förslag till ny läroplan förgymnasieskolan och vuxenutbildning, tagit upp frågan omifrågavarande utbildning.De båda kommittéförslagen som utskottet åberopat i detföregående bereds inom . Medhänvisning härtill anser utskottet att bör avvakta medatt ta ställning till frågan om körkortsutbildning igymnasieskolan, varför motion 1991/92:Ub236 avstyrks.Vissa frågor om skolans organisationFöräldrar som vill engagera sig i sina barns framtid genomarbete i en kooperativ skola bör enligt motion 1991/92:Ub242(s) få allt tänkbart stöd. Ett minimikrav bör vara att engenerell dispens ges till de kommuner som vill släppa fram detkooperativa alternativet. Därmed avser motionärerna en skola förvilken den kommunala skolstyrelsen (eller motsvarande) har kvardet övergripande ansvaret, medan den direkta verksamhetenhandhas av en ekonomisk förening som utgörs av ettföräldrakooperativ.Utskottet har erfarit att förutsättningarna för att etablerabl.a. sådana skolformer som tas upp i motionen övervägs inomUtbildningsdepartementet i enlighet med vad skolministerntidigare aviserat (prop. 1991/92:95 om valfrihet och friståendeskolor, s. 7). En proposition i ärendet beräknas kunna avlämnastill under våren 1993.I sammanhanget vill utskottet dock betona att frågan omvidgade möjligheter för föräldrar och elever till inflytandeöver skolgången inte får ses i ett snävt perspektiv ochbegränsas till att enbart avse skolor som i någon form ställtsunder föräldrakooperativ ledning. Utskottet vill markerabetydelsen av att elev- och föräldrainflytandet generellt ökasinom den obligatoriska skolan, såväl i kommunala som ifristående skolor. Decentraliseringen av ansvaret för skolantill kommunerna och de enskilda skolenheterna liksom strävan motmångfald och större valfrihet på skolområdet gör det nu än merangeläget att finna former för att garantera alla föräldrar ochelever ett ökat inflytande i skolans verksamhet.Frågan om att stärka föräldrars och elevers inflytande iskolans verksamhet bereds inom regeringskansliet.Utskottet förutsätter att förslag i detta ärende skyndsamtkommer att läggas fram. Motion 1991/92:Ub242 bör avslås avriksdagen.Ett uttalande begärs i motion 1991/92:Ub271 (m) om attåtgärder bör vidtas för att stimulera en tillväxt av denvertikala skolformen, dvs. en skolorganisation stadier och gymnasieskolan inom sammaskolenhet. Motionärerna framhåller att en sådan organisation medintegration av elever i olika åldrar ger förutsättningar för attutnyttja ett faddersystem, vilket kan leda till positivaeffekter för skolverksamheten och bl.a. motverka mobbning.Vid sin behandling föregående av ett liknandemotionsyrkande anförde utskottet (bet. 1991/92:UbU4 s. 18) medhänvisning till beslut om ansvaret för skolan (prop.1990/91:18, bet. UbU4, rskr. 76) att det ankommer på kommunernaatt organisera sitt skolväsen såsom de finner lämpligt. Medsamma motivering avstyrker utskottet nu motion 1991/92:Ub271.Skolpliktsålder m.m.Skolpliktsåldern bör enligt motion 1991/92:Ub301 (fp)sänkas till (yrkande 1). I samband därmed bör grundskolanförlängas med och alltså bli tioårig (yrkande 2). Detanförs i motionen att pedagogiken för sexåringarna självfalletmåste anpassas till deras förutsättningar. Beträffande förslagetom tioårig skolplikt menar motionärerna att kunskapsstoffeti redan nu är så stort att ett tionde grundskoleårär starkt motiverat. Dessutom bedöms det inte helt problemfrittatt elever -- som börjar skolan -- lämnargrundskolan när de är yngre än vad motsvarande elevernormalt är i dag.Utskottet vill med anledning av motionsyrkandena anföraföljande.Genom beslut om flexibel skolstart (prop.1990/91:115, bet. UbU17, rskr. 357) infördes i 3kap. 8 § skollagen en bestämmelse om att sexåringar skalljämställas med skolpliktiga barn i fråga om rätten att börjaskolan, om barnets vårdnadshavare begär det. Enligt enövergångsregel får hemkommunen dock fram till utgången av junimånad 1997 bestämma i vilken mån sexåringar, vilkasvårdnadshavare begär det, skall tas in i skolan.Läroplanskommittén har i sitt betänkande Skola för bildning(SOU 1992:94) i olika sammanhang tagit upp frågan om tiden förskolstart och hur och gymnasieskolan kommer attpåverkas om ett stort antal eller alla barn börjar skolan ålder. Det är kommitténs uppfattning att frågor kringskolpliktens inträdande, skolstarten och längd ochde kostnadsaspekter, som kan läggas på detta, kräver en samladöversyn. Ett tionde skolår bör utredas, inte minst med tanke påatt den tidigare skolstarten kommer att accentuera problemet medskillnader i elevernas mognad och utveckling.I likhet med anser utskottet att frågornaom skolstartsålder och antalet årskurser i kräver enöversyn. Utskottet har erfarit att regeringen förberedertillsättandet av en utredning med uppgift attutreda frågor rörande bl.a. skolstarten och antalet årskurser igrundskolan samt att kartlägga ekonomiska, pedagogiska och andrakonsekvenser av olika alternativ. Någon åtgärd medanledning av motion 1991/92:Ub301 behövs därför inte enligtutskottets mening. Motionen bör sålunda avslås av riksdagen.Utskottet vill i detta sammanhang tillägga följande.Läroplansfrågorna har en central roll i skolans framtidautveckling. Det är därför av avgörande betydelse att den nyaläroplanen har en bred förankring i det svenska samhället.Läroplanskomitténs förslag är utformat av en expertgrupp.Utskottet utgår från att det fortsatta arbetet därför sker medbeaktande av behovet av parlamentarisk förankring.Enligt motion 1991/92:Ub266 (m) är samverkan mellan skola,förskola och skolbarnsomsorg bra. Det är dock, anförmotionären, helt nödvändigt att varje verksamhet har sin klartdefinierade uppgift. Varje yrkesgrupps professionalitet måstetas till vara, vilket innebär att läraren alltid skall ha detpedagogiska ansvaret för undervisningen.Utskottet har i ett betänkande (bet.1991/92:UbU19 s. 8) sagt sig dela skolministerns uppfattningnär hon framhåller vikten av att det i det statliga styrsystemetgörs en mycket tydlig gränsdragning mellan skolans ochbarnomsorgens uppgifter. Utskottet erinrade om attläroplanskommittén enligt nya direktiv hade att formulerautgångspunkterna för den skolförberedande verksamheten så attett närmande lokalt i kommunerna mellan denna verksamhet ochgrundskolan underlättas. Vidare anfördes i beslutet omlärarutbildningen (prop. 1991/92:75 s. 34, UbU20 s. 42, rskr.282) att målen för yrkesutbildningen av grundskollärare,förskollärare och fritidspedagoger skall betona vikten avsamverkan.I sedermera avlämnade betänkande (SOU1992:94, s. 16) uttalas att den viktigaste förutsättningen förett gott samarbete mellan skola, förskola och skolbarnsomsorg äratt samverkan mellan de olika personalgrupperna bygger på enömsesidig respekt för varandras yrkeskunnande. Det handlar inteom en sammanvävning av roller och uppgifter utan om en närakommunikation för att skapa gemensamma synsätt och lösagemensamma problem. Betydelsen av en sådan samverkan böravspeglas både i läroplan och i pedagogiska programför förskola och fritidshem.Mot denna bakgrund finner utskottet att syftet med motion1991/92:Ub266 i huvudsak är tillgodosett, varför utskottetavstyrker motionen.Internationaliseringen av skolan m.m.Ett ökat internationellt utbyte inom gymnasieskolanefterfrågas i motion 1991/92:Ub253 (m). Gymnasieskolans läroplanoch kursplaner bör enligt motionärerna ges en internationellinriktning. Vidare bör ett system av vänortskaraktär startasmellan svenska och utländska gymnasieskolor med brevkontakteroch besök.Betydelsen av internationaliseringssträvanden har tagits uppav både och den s.k.Internationaliseringsutredningen.Läroplanskommittén (SOU 1992:94) anger därvid i sitt förslagtill läroplan för gymnasieskolan bl.a. att internationellakontakter, utbildningsutbyte och praktik i andra länder skallfrämjas. Rektor föreslås få ett särskilt ansvar för attstimulera till sådana kontakter och utbyten.Internationaliseringsutredningen (SOU 1992:93) lämnar förslag ominsatser till stöd för skolor och kommuner i fråga om utbytenoch andra internationella kontakter mellan skolor resp. mellanelever.Utskottet hänvisar till att de i motion 1991/92:Ub253framförda önskemålen aktualiserats i de nämnda utredningarna.Riksdagen bör avslå motionen i avvaktan på att ställning tastill utredningsförslagen.Det är viktigt för den svenska skolan utomlands att fåkvalificerade svenska lärare, anförs det i motion 1991/92:Ub284(m). bör därför uttala sig för att tjänstledighet börmedges för lärares utlandstjänstgöring och att dennatjänstgöring får tillgodoräknas i merithänseende.Frågan har uppmärksammats av (SOU 1992:93 s. 97 f.) som anser att utlandsskolornasmöjligheter att rekrytera lärare från skolan i kommunerna måstesäkras. Utredningen föreslår att lärare av kommunen bör medgesupp till ledighet för tjänstgöring vid utlandsskola ochatt värdet av tjänstgöring vid utlandsskola ses över i särskildordning.Utskottet anser att den fortsatta beredningen av frågan omlärares utlandstjänstgöring bör avvaktas, varför utskottetavstyrker motion 1991/92:Ub284.Jämställdhet i skolanI motion 1991/92:A817 (fp) begärs ett tillkännagivande omjämställdhet i utbildningen. Motionärerna anför bl.a. attläromedlen måste bättre belysa kvinnans roll i utvecklingen, attskolan skall stimulera till otraditionella yrkesval samt attSkolverket bör utvärdera jämställdhetsåtgärder och föreslå nyagrepp i jämställdhetsarbetet (yrkande 6 i denna del).Utskottet vill erinra om att -- enligtregeringsbeslut med särskilda direktiv för verketsfördjupade anslagsframställning för budgetåren 1994/95--1996/97-- vid sin uppföljning och utvärdering av skolans verksamhetsärskilt skall uppmärksamma om det i utfall och resultatföreligger skillnader mellan könen och söka analysera vad dessakan bero på. På grundval av redovisning och analyser av faktiskaförhållanden när det gäller könsskillnader skall Skolverketutforma en strategi för utvärdering och utveckling avjämställdheten i skolan. Verket bör därvid beakta vikten av attskolan tar till vara och vidareutvecklar pedagogiska metoder somtillmötesgår både manliga och kvinnliga elevers behov, liksomatt innehållet i undervisningen och de läromedel som används gördetta. Verket bör vidare belysa hur skolan kan motverkakönsbundna studie- och yrkesval. -- Det kan nämnas att enrapport angående kvinnobilden i skolans läromedel i historiskaämnen som begärde vid /90 (bet.1989/90:UbU6 s. 5) överlämnats av regeringen till iapril 1992 för de åtgärder verket finner lämpliga.Läroplanskommittén (SOU 1992:94) har i förslagen tillläroplaner för resp. för gymnasieskolan och komvuxslagit fast att skolan skall verka för jämställdhet mellankvinnor och män. I olika riktlinjer har detta ansvar markerats.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion1991/92:A817 yrkande 6 i denna del inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd.Befrielse från undervisning i religionskunskapEnligt motion 1991/92:Ub277 (kds) yrkande 1 bör riksdagenbesluta att hos regeringen begära förslag till återkallande avreservationen till artikel 2 i tilläggsprotokollet av den 20mars 1952 till europeiska konvention angående skydd förde mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.Motionären anför bl.a. att den snäva syn som gjort sig gällandei reservationen till artikel 2 i tilläggsprotokollet också harvisat sig i långvarig negativ behandling av svenska friståendeskolor . har dock statsmakternasattityd till fristående skolor förbättrats.I den av motionären nämnda artikeln 2 stadgas att ingen fårförvägras rätten till undervisning men att staten skallrespektera föräldrarnas rätt att tillförsäkra sina barn enuppfostran och undervisning som står i överensstämmelse medföräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse. Enligt detsvenska förbehållet mot artikeln kan befrielse från skyldighetenatt delta i de allmänna skolornas kristendomsundervisning endastmedges sådana elever med annan trosbekännelse än , för vilka tillfredsställande religionsundervisning äranordnad. En mot reservationen svarande bestämmelse finns infördi 3 kap. 12 § andra stycket skollagen (1985:1100).Utskottet har inhämtat att den s.k. (Ju 1992:01) tagit upp till behandlingfrågan om ett återkallande av reservationen till artikel 2 iförsta tilläggsprotokollet till . Kommitténsöverväganden i denna fråga kommer att redovisas i ettdelbetänkande om förstärkning av skyddet för vissafri- och rättigheter. Utskottet anser att kommitténsställningstagande bör avvaktas och avstyrker således motion1991/92:Ub277 yrkande 1.Övriga frågorI motion 1991/92:Ub281 (nyd) aktualiseras vissa frågor omsvenska för invandrare. Enligt motionärerna bör ansvaret föratt lära sig svenska språket ligga på den enskilde invandraren.Samhället kan endast erbjuda ett gott stöd. Undervisningen isvenska skall innefatta obligatorisk och tydligkunskapskontroll, och betyg skall ges på invandrarens kunskaperi svenska. När det gäller invandrarbarnen bör de fåintensivundervisning i svenska till dess att de nått en sådannivå på kunskaper i svenska språket som krävs för att kunnafölja den ordinarie undervisningen i skolan.Utskottet vill med anledning av motionen anföra följande.Svenska för invandrare (sfi) ingår numera i det offentligaskolväsendet för vuxna (jfr prop. 1990/91:85, bet. UbU16, rskr.356). Enligt 13 kap. skollagen är varje kommun skyldig att setill att sfi erbjuds nyanlända invandrare som ärbosatta i kommunen. Rätt till sådan undervisning gäller undersammanlagt högst och med möjlighet till förlängningytterligare på grund av särskilda skäl.Enligt läroplanen för grundläggande svenskundervisning förvuxna invandrare (Läroplaner 1991:1) syftar sfi till att geinvandrarna sådana kunskaper i svenska språket och om detsvenska samhället och arbetslivet att de kan ta till vara sinarättigheter, påverka sin situation och fullgöra de krav ochskyldigheter som det dagliga livet medför. Undervisningen skallvidare bidra till att invandrarna kan medverka i det kulturella,sociala, fackliga och politiska livet. Den skall också bidratill att stärka invandrarnas ställning på arbetsmarknaden ochtill att de kan genomgå utbildning inom det reguljäravuxenutbildningssystemet i form av allmän grundutbildning ochyrkesutbildning.Grundläggande undervisning i svenska utgör således en del avsamhällets samlade insatser för mottagandet av invandrare. Föratt deltagarna skall kunna uppnå den kunskaps- ochfärdighetsnivå som undervisningen syftar till, krävs attundervisningstiden varieras beroende på varje deltagaresindividuella behov. Det riktvärde som har legat till grund förberäkning av statsbidraget är om 45minuter. Rektor för utbildningen skall utfärda intyg övergenomgången utbildning.I kan förberedelseklasser anordnas för nyligenanlända barn som saknar eller har mycket bristfälliga kunskaperi svenska språket. I dessa klasser ges främst undervisning isvenska som andraspråk. Eleverna slussas sedan in i ordinarieklasser när de uppnått tillräckliga kunskaper i svenska språket.För elever med annat hemspråk än svenska är undervisningen isvenska som andraspråk obligatorisk (5 kap. 13 §grundskoleförordningen). Undervisningen i svenska som andraspråkskall ge eleverna sådana nödvändiga språkkunskaper som elevermed svenska som modersmål fått före skolåldern och som kamrateri motsvarande ålder lärt i svenskundervisningen. De skall ocksålära sig ord och begrepp som är nödvändiga för att de på ettmeningsfullt sätt skall kunna delta i undervisningen i olikaämnen.Även i gymnasieskolan skall undervisning i svenska somandraspråk anordnas för elever som behöver sådan undervisning (8kap. 15, 16 §§ gymnasieförordningen). Vidare kan särskildaspecialkurser anordnas i syfte att hjälpa invandrarungdomar attgenomgå utbildning i gymnasieskolan (s.k. introduktionskursereller kompletterande sommarkurser).I såväl somgymnasieskolen ges betyg i ämnet svenska som andraspråk.Utskottet finner med hänvisning till bestämmelserna om sfi ochsvenska som andraspråk att målen för undervisningen i svenskaspråket är högt ställda. Utskottet ställer sig bakom dessaundervisningsmål. Utskottet är dock medvetet om de svårighetersom kan finnas särskilt i sfi-undervisningen, där människor medskilda uppfattningar och värderingar möts. Det tar ofta tid attlära sig förstå och komma in i ett nytt samhälle, en ny kulturoch livsstil. Att stärka invandrarnas och inte minst deinvandrade kvinnornas ställning på en arbetsmarknad som förnärvarande präglas av arbetslöshet innebär likaså storasvårigheter. Utskottet finner dock inte skäl att föreslåriksdagen att uttala sig för ändrade bestämmelser när det gällerutbildning i svenska språket för invandrare med anledning avföreliggande yrkande, varför motion 1991/92:Ub281 avstyrks.I motion 1991/92:Ub250 (s) begärs en översyn av hur barn frånolika miljöer skall ges likvärdiga möjligheter till godaspråkkunskaper. Motionärerna anser bl.a. att det torde vara ifå skolämnen där föräldrarnas möjligheter att hjälpa sina barnmärks så tydligt som i skolans språkundervisning. Det ärangeläget att metodutvecklingen i språk i syfte att öka allabarns reella förutsättningar att skaffa sig goda kunskaper ispråk ägnas särskilt intresse i läroplansarbetet.Utskottet vill med anledning av motionen anföra följande.Enligt direktiven till (dir. 1991:117)skulle kommittén bl.a. med hänsyn till det ökandeinternationella samarbetet rikta särskild uppmärksamhet åtfrågan hur språkprogrammet i skulle kunna stärkas.Läroplanskommittén föreslår i sitt betänkande Skola för bildning(SOU 1992:94) ett utökat timtal för ämnet engelska jämfört meddagens timplan. Vidare föreslås att engelska skall påbörjas iårskurs 1 och därefter förekomma i varje årskurs.Ett andra främmande språk väljs inför årskurs 7 av cirkatvå tredjedelar av elever. Det inbördesförhållandet mellan B-språken tyska och franska har förändratsunder senare år. Valet av tyska har ökat medan valet av franskahar minskat kraftigt. Kommittén föreslår nu att alla eleverinför det sjätte skolåret gör ett obligatoriskt val av B-språkoch att skolan skall erbjuda undervisning i minst två av ämnenafranska, tyska och spanska. Slutligen anser kommittén att etttredje främmande språk (C-språk) skall kunna erbjudas fr.o.m. åk8 inom utrymmet för elevernas personliga val eller skolansprofil.Sedan införande har undervisning i engelskabedrivits i två kurser, allmän kurs och särskild kurs. Det finnsdock endast en gemensam kursplan i ämnet. bör nuvarande reglering av alternativkursernai engelska upphöra. Man anser att frågan om alternativkurserkommit i ett helt nytt läge med hänsyn till det nyastatsbidragssystemet som inte innehåller specialdestineraderesurser för gruppindelning. Det är kommunen som bestämmer hurresurserna skall fördelas. Slutligen framhåller kommittén attskolans språkprogram kan vidgas genom att tydligt markerahemspråksundervisningens roll. Hemspråk skall således kunnaerbjudas i stället för B-språk i timplanen.Läroplanskommitténs förslag till bl.a. ny läroplan, timplanoch nya kursplaner för bereds inomregeringskansliet.Med hänvisning till genomgång aveffekterna av en fortgående internationalisering av det svenskasamhället och dess förslag till ett förstärkt språkprogram igrundskolan samt den beredning som pågår anserutskottet att ifrågavarande motionsyrkande inte bör föranledanågon särskilda åtgärd, varför motion 1991/92:Ub250avstyrks. Utskottet utgår dock härvid från att de synpunkter sommotionärerna framfört om alla elevers möjligheter att få godaspråkkunskaper beaktas i det fortsatta beredningsarbetet.I motion 1991/92:Ub280 (kds) begärs förslag om förstärktställning för finska språket och den Sverige-finska kulturen iSverige. Enligt motionärerna visar erfarenheterna från mångaländer att tvåspråkig undervisning ger goda resultat. Kommunermed en viss andel finskspråkiga invånare bör åläggas att anordnaSverige-finsk utbildning inom eller inrätta ensärskild Sverige-finsk skola. Målsättningen skall vara en aktivtvåspråkighet.Utskottet hänvisar till förordningen (SKOLFS 1991:25) ompedagogisk utvecklingsverksamhet för finskspråkiga elever, ivilken det finns bestämmelser om försöksverksamhet medtvåspråkig undervisning. Under /92 bedrevs sådanundervisning i i 18 kommuner. Under innevarandebudgetår disponeras för särskildautvecklingsinsatser för finskspråkiga elever under anslagetB4. Stöd för utveckling av skolväsendet (åttonde huvudtiteln).Enligt 2 kap. 3 § gymnasieförordningen får kommunanordna finskspråkig utbildning på program i den reformeradegymnasieskolan. Denna utbildning skall vara öppen för sökandefrån hela landet. Utbildningen skall i första hand förbehållaselever, som har tillräckliga kunskaper och färdigheter i finskaspråket för att kunna tillgodogöra sig undervisningen men varskunskaper i svenska är alltför bristfälliga för att de skallkunna tillgodogöra sig en svenskspråkig gymnasieutbildning. Iandra hand får utbildningen ges till elever som vill utvecklasin tvåspråkighet. Enligt vad utskottet inhämtat anordnasfinskspråkig utbildning i under innevarandeläsår på det samhällsvetenskapliga programmet för 15 elever.Utskottet vill även erinra om beslut (prop.1990/91:115, bet. UbU17, rskr. 357; prop. 1991/92:95, bet.UbU22, rskr. 346) att kommunerna fr.o.m. /93skall fördela sina resurser för skolan till såväl kommunala somfristående skolor på grundskolenivå på ett sådant sätt attelever och föräldrar skall kunna välja skola i så storutsträckning som möjligt. Enligt vad utskottet erfarit harhittills en finskspråkig fristående skola godkänts avSkolverket, nämligen Sverige-Finska skolan i med ca 50elever på lågstadiet.Utskottet finner med hänvisning till möjligheterna att anordnafinskspråkig undervisning i i såväl det offentligaskolväsendet som fristående skolor det inte påkallat attriksdagen gör något särskilt uttalande med anledning av motion1991/92:Ub280, varför den avstyrks.Enligt motion 1991/92:Ub809 (s) delvis bör uttalaatt åtgärder vidtas för att främja undervisning i esperantoi och gymnasieskolan.Riksdagen beslutade (prop. 1990/91:85, bet. UbU16,rskr. 356) om en ny gymnasieskola och vuxenutbildning, vilketbl.a. innebar att en ny timplan för gymnasieskolan infördes.Läroplanskommittén (dir. 1991:17) har i sitt betänkande Skolaför bildning (SOU 1992:94) föreslagit nya läroplaner förgrundskolan och för gymnasieskolan och vuxenutbildningen, nytimplan och nya kursplaner för .