bet · GF01SfU8 · 1992-04-09 00:00:00 — Detta anges också i budgetpropositionen.Utskottet delar också regeringens uppfattning attsocialförsäkringssystemet inte bör täcka hela utan endaststörre delen av ett inkomstbortfall. Genom en viss självrisk isystemet uppmuntrar man arbete och sparande.Enligt utskottets mening bör således den utgångspunkt förvälfärdspolitiken som regeringen redovisat ibudgetpropositionen gälla. Mot denna bakgrund avstyrkerutskottet bifall till motion Sf228 yrkande 1.Även för de frågor som tas upp i motionerna Sf262 och So290yrkande 2 gäller utgångspunkten att staten skall svara förgrundtryggheten vid arbetslöshet, sjukdom, ålderdom ochhandikapp. Möjligheterna att ge de sämst ställda pensionärernaen höjd grundpension skall dock som ovan nämnts utredas. Vidarehar aviserats förslag om ökat stöd för personer med handikapp.Dessutom skall förslag om utformning av en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring tas fram. Utskottet vill också nämnaatt en parlamentarisk kommitté skall göra en allmän översyn avsocialtjänstlagen (1980:620). I uppdraget ingår bl.a. attnärmare analysera vilka skillnader som finns vad gällersocialbidragsnormernas konstruktion och innehåll (dir.1991:50). Kommittén bör vidare utreda fördelar och nackdelarmed skilda normsystem samt överväga möjligheterna attåstadkomma större enhetlighet mellan kommunernassocialbidragsnormer och andra närliggande system.Med anledning av det anförda anser utskottet att någotuttalande från sida med anledning av motionernaSf262 och So290 yrkande 2 inte är påkallat.Vad gäller yrkande 2 i motion Sf228 vill utskottet erinra omatt har till uppgift att följautvecklingen av de olika grenarna inom trygghetssystemet ochutvärdera trygghetsanordningarnas effekter för individ ochsamhälle. I budgetpropositionen anförs dessutom attriksförsäkringsverket har inlett ett arbete med utveckling avresultatuppföljning och resultatanalyser. Utskottet utgårdärför från att sådan fortlöpande uppföljning som begärs imotionen kommer till stånd utan något uttalande från riksdagenssida.II Sjukförsäkring m.m.Under rubriken m.m. behandlas i proposition1991/92:100, bilaga 6 (), under littera DFörsäkring vid sjukdom, handikapp och ålderdom upptagna förslagom sjukförsäkring, dock inte till den del propositionen rörtandvårdsförsäkring, läkemedelsförmåner och anslag till D 1.Bidrag till sjukförsäkringen. Under avsnittet behandlas ävenmotioner om sjukförsäkring och sjuklön. Här behandlas också deti proposition 1991/92:100 upptagna anslaget D 5. Bidrag tillersättning vid närståendevård och förslag i proposition1991/92:106 om ändring i rätten till ersättning och ledighetvid närståendevård samt motioner om närståendevård.Allmänt om sjukförsäkringenSjukförsäkringen ger rätt till sjukpenning vid sjukdom samtsvarar för kostnader i samband med läkarvård och annansjukvårdande behandling, läkemedelsinköp, tandvård, sjukhusvårdoch sjukresor. Vidare ger försäkringen vid vissa sjukdomar densjuke rätt till kostnadsfria läkemedel ochförbrukningsartiklar.Sjukförsäkringen finansieras till med statsbidrag ochtill med socialavgifter från arbetsgivare ochegenföretagare. Fr.o.m. utgör avgiften tillsjukförsäkringen 7,av avgiftsunderlaget för arbetsgivareoch 9,av avgiftsunderlaget för egenföretagare.SjukpenningförsäkringenDen som är försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring, AFL, och bosatt i skall vara inskriven hosallmän försäkringskassa fr.o.m. den månad då han fyller 16 år.Inskrivningen medför rätt till sjukpenning om den försäkradessjukpenninggrundande inkomst (SGI) uppgår till minst 6000 kr.Den sjukpenninggrundande inkomsten motsvarar den inkomst ipengar eller andra skattepliktiga förmåner som den försäkradekan antas för år räknat komma att tills vidare erhålla av egetarbete, antingen på grund av anställning eller genom annatförvärvsarbete. För anställningsförmåner för tid som ingår i ensjuklöneperiod enligt lagen (1991:1047) om sjuklön utges intesjukpenning.Sjukpenning utges vid sjukdom som sätter ned arbetsförmåganmed minst en fjärdedel. Saknar den försäkrade arbetsförmågautges hel sjukpenning. I annat fall utges tre fjärdedels, halveller en fjärdedels sjukpenning, beroende på graden avnedsättning av arbetsförmågan. Fr.o.m. kanen fjärdedels sjukpenning under samma sjukperiod utges förhögst 365 dagar.Bestämmelser om rätt till sjukpenning i samband med medicinskrehabilitering m.m. finns fr.o.m. i 3 kap. 7b § AFL.Hel sjukpenning utgör viss andel av den fastställdasjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365(kalenderdagberäknad sjukpenning). Fr.o.m. ärkompensationsnivån medsjukpenning i varje sjukperiod och för tid däreftert.o.m. Fr.o.m. den 91:a dagen utgörersättningen . För vissa personer med återkommandesjukdomsfall gäller särskilda bestämmelser. --De flestaanställda har genom särskilda avtal ersättning vid sjukdomutöver den ersättning den allmänna försäkringen ger. Sådanavtalsersättning får dock inte utgå med och endastt.o.m. Om avtalsersättningen överstiger dennivån minskas ersättningen från den allmänna försäkringen imotsvarande mån.För beräkning av ersättning från sjukpenningförsäkringenunder av ett sjukdomsfall, dvs. om intesjuklöneperiod löper, gäller följande för försäkrade som har enSGI som helt eller delvis grundar sig på anställning(tim-/dagberäknad sjukpenning). Ersättningen har anpassats tillden ordinarie arbetstiden eller motsvarande normala arbetstiddå den försäkrade skulle ha utfört förvärvsarbete om han inteblivit sjuk. Ersättning utges enbart för de dagar då denförsäkrade avstår från förvärvsarbete och fastställs med denförsäkrades SGI som utgångspunkt. Ersättningen per timmeberäknas som kvoten av resp. av den försäkrades SGIoch hans årsarbetstid, dvs. den ordinarie tid som denförsäkrade beräknas utföra förvärvsarbete mätt i timmar per år.Rätten till sjuklön avser av mistade förmåner med sjuklön och därefter90 %.I budgetpropositionen anförs att behovet avutgiftsminskningar inom sjukförsäkringen och förbättradeincitament för ett långsiktigt ökat arbetsutbud talar starktför ett införande av karensdagar, trots de institutionellahinder som måste övervinnas. Regeringen har påbörjat ett arbetemed att utforma lösningar som medger införande av tvåkarensdagar fr.o.m. . I samband därmed skallsjuklönen den tredje dagen höjas från till 90 %.Utformningen kommer att ske i samstämmighet med översynen avarbetsskadeförsäkringen. I propositionen anges att förslagenmåste beakta behov av högkostnadsskydd bl.a. med hänsyn tillpersoner som har återkommande sjukperioder. Vidare anges attvinsten av införandet av karensdagar primärt tillfallerarbetsgivarna men att denna skall återtas genom en motsvarandehöjning av arbetsgivaravgiften.I motion Sf228 yrkande 3 anför m.fl. (s) attde förändringar i sjukförsäkringen som den socialdemokratiskaregeringen genomförde i syfte att dämpakostnadsutvecklingen är effektiva. Ett införande av tvåkarensdagar skulle däremot särskilt drabba låginkomsttagare ochkvinnor samt löntagare med nedsatt arbetsförmåga, tunga arbetenoch dåliga arbetsmiljöer. Motionärerna anser därför attriksdagen bör avvisa regeringens förslag om införande avkarensdagar i sjukförsäkringen. Även Bo Finnkvist m.fl. (s)anser i motion Sf246 att förslaget bör avvisas, ochmotionärerna begär ett tillkännagivande härom.I motionerna Fi209 yrkande 7 av m.fl. (v) ochSo612 yrkande 25 av m.fl. (v) anförs att tvåkarensdagar kommer att slå hårt mot barnfamiljerna och andraekonomiskt svaga grupper. Karensdagar gynnar dessutomarbetsplatser med mycket hög korttidsfrånvaro. Motionärernabegär tillkännagivanden om att karensdagar inte bör införas. Imotion Sk351 yrkande 12 begär m.fl. (v) etttillkännagivande om att karensdagar inte bör införas ocharbetsgivaravgifterna inte höjas.Enligt utskottets mening måste en hel del frågor lösas innankarensdagar kan införas. Detta framgår också avbudgetpropositionen, i vilken anges att institutionella hindermåste övervinnas för att karensdagar skall kunna införas. Ipropositionen anges vidare att man inom harpåbörjat ett arbete med att utforma lösningar som medgerinförande av . Utskottet anser att resultatet avdetta arbete bör avvaktas. Något uttalande från sidamed anledning av motionerna Sf228 yrkande 3, Sf246, Fi209yrkande 7, Sk351 yrkande 12 och So612 yrkande 25 bör därförinte göras.I motion So612 anför m.fl. (v) att den försämradekompensationen i sjukförsäkringen som genomfördes den 1 mars1991 slår fördelningspolitiskt orättvist och innebär ett förstaavsteg från ett generellt system. Kompensationsnivån måstedärför återställas. Arbetsgivarperioden isjukförsäkringen bör också avskaffas främst för att den innebärett steg mot en privatisering av sjukförsäkringen. Motionärernaanser att i en första etapp bör kompensationsnivån höjas tilllägst fr.o.m. . bör inkomsttaketsänkas från 7,5 till 5,5 basbelopp. Den kostnadsmässiganettoeffekten av dessa ändringar blir enligt motionärerna enbegränsad kostnadshöjning för arbetsgivarna. Motionärernahemställer i yrkandena 23 och 24 att begär förslag ienlighet härmed. Ett tillkännagivande om behovet av en sådanhöjning av kompensationsnivån och sänkning av inkomsttaketbegärs även i motion Fi209 yrkande 8 av m.fl. (v).I motion Sf270 anför m.fl. (nyd) att problemen medlångtidssjukskrivningar medför att ett annat anslagssätt börtillämpas. Motionärerna anser att de verkligt sjuka börsjukpensioneras, ges en riktig vård och avföras urrehabiliteringssystemet. Sjukpenningen bör sänkas till avlöneunderlaget för dem som är sjukskrivna och mer.Motionärerna begär ett tillkännagivande härom.Syftet med den sänkta kompensationen inom sjukförsäkringensom genomfördes var att snabbt komma till rättamed kostnadsökningarna inom socialförsäkringen och därigenomsäkra möjligheterna för samhället att för framtiden ge deförsäkrade inkomsttrygghet vid sjukdom, ålderdom och handikapp.I sitt betänkande 1990/91:SfU9 framhöll utskottet särskilt attdet av regeringen framlagda förslaget tillgodosåg ett viktigtkrav för att man skulle kunna sänka kompensationsnivåerna,nämligen att alla så långt möjligt skulle drabbas lika avnivåsänkningen.Enligt statistikinformation från (RFVinformerar 1992:8) minskade antalet sjukanmälningar plötsligtmed efter . Denna lägre nivå var sedanbestående . Den plötsliga minskningentorde enligt knappast kunna tolkas somnågot annat än en effekt av reformen. Att nedgången under år1991 beror på regelförändringen enbart är däremot osannolikt.Det går enligt verket heller inte att säga om effekten av deändrade sjukpenningreglerna var temporär eller bestående överen . Enligt kan senare tidsreformer inom bl.a. rehabiliteringsområdet tillsammans med deändrade ersättningsnivåerna inom sjukförsäkringen ha lett tillett annorlunda synsätt på och en annorlunda användning avsjukförsäkringen hos berörda parter. För att säga hur stor delav den observerade nedgången i sjukfrånvaron på somberor på sjukförsäkringsreglerna i sig och hur mycket som skalltillskrivas den försämrade arbetsmarknadssituationen, ettändrat synsätt på användningen av sjukförsäkringen eller andrafaktorer kräver enligt verket mer ingående studier.Som nämnts var syftet med de sänkta kompensationsnivåerna attsnabbt komma till rätta med kostnadsökningarna inomsocialförsäkringen. Även om det minskade antaletsjukanmälningar inte fullt ut kan tillskrivas de sänktakompensationsnivåerna anser utskottet att reformen ändå måsteanses ha fyllt sitt syfte. Utskottet anser att någon återgångtill de tidigare kompensationsnivåerna inte bör ske ochavstyrker bifall till motionerna So612 yrkandena 23 och 24 ochFi209 yrkande 8.Någon sådan sänkning av kompensationsnivån eller annanförändring som åsyftas i motion Sf270 bör inte hellergenomföras, och utskottet avstyrker bifall till motionen.I motion Sf236 anför och () attmänniskor med vissa sjukdomar eller funktionsnedsättningar oftaarbetar och uppbär halv pension. Om de känner att detav hälsoskäl skulle vara möjligt att utöka sin arbetstid till75 % blir effekten att pensionen bortfaller helt och att de fårlön . Motionärerna anser att detta inte är särskiltrehabiliteringsvänligt. När möjligheten till en fjärdedelssjukpenning infördes var det enligt motionärerna ett förstasteg i rätt riktning. Den möjligheten har tidsbegränsats.Motionärerna begär i denna del av motionen ett tillkännagivandeom behovet av en återgång till tidigare regler för enfjärdedels sjukpenning.Möjligheten till en fjärdedels och tre fjärdedels sjukpenninginfördes på förslag i proposition 1989/90:62. Förslagetgrundade sig på erfarenheterna av en försöksverksamhet sombl.a. syftade till en smidigare återgång till arbete efter långsjukskrivning. Fr.o.m. kan en fjärdedelssjukpenning under samma sjukperiod utges för högst 365 dagar.Skälet för denna begränsning är att torde varatillräcklig för att underlätta en successiv återgång i arbete.Utskottet, som tillstyrkte ändringen i sitt betänkande1990/91:SfU16, förutsatte därvid att regeringen noga skullefölja utvecklingen av såväl de nya sjukpenningnivåerna som denföreslagna tidsbegränsningen av en fjärdedels sjukpenning.Utskottet, som erfarit att frågan om möjlighet att införa enfjärdedels förtidspension bereds inomregeringskansliet, vidhåller sin tidigare inställning i fråganom en fjärdedels sjukpenning. Motion Sf236 bör således avslås inu behandlad del.I motion Sf203 framhåller och Lars-ErikLövdén att nuvarande regler inte medger att försäkringskassanersätter kostnaderna för sönderslagna eller skadade glasögon.Sjukpenning utges inte heller för den tid arbete inte kanutföras i avvaktan på nya glasögon. Motionärerna begär att enöversyn skall göras av reglerna om sjukpenning så att enarbetstagare som är beroende av glasögon för att kunna utförasitt arbete skall kunna få sjukpenning i vissa fall närglasögonen har gått sönder.Utskottet har tidigare och senast i betänkande 1990/91:SfU11behandlat frågan om ersättning i samband med skadade glasögon.Utskottet anförde därvid följande.Riksdagen behandlade /frågan omersättning från arbetsskadeförsäkringen vid skada på glasögon.I sitt av godkända betänkande SfU 1980/81:9 erinradeutskottet bl.a. om att ersättning för skadade glasögon undervissa förutsättningar kunde utgå från TFA. hade underen följd av år på förslag av utskottet avslagit motionsyrkandenom ersättning för kostnader för glasögon antingen inom ramenför den allmänna försäkringen eller genom att vissa grupper medbehov av glasögon skulle få ersättning för sina kostnader.Utskottet avstyrkte med hänvisning till tidigareställningstagande bifall till ett föreliggande motionsyrkande.Utskottet anförde vidare i betänkandet 1990/91:SfU11 att deflesta människor som är beroende av glasögon torde ha tillgångtill mer än ett par glasögon som de kan använda åtminstonetillfälligtvis. För den som behöver glasögon endast för läsningoch liknande finns möjlighet att snabbt och för en relativtbillig penning skaffa reservglasögon. Utskottet ansåg inte--framför allt i dåvarande statsfinansiella läge --att deti motionen påtalade problemet borde lösas inomsjukpenningförsäkringen.Utskottet vidhåller denna inställning med hänsyn tillnuvarande statsfinansiella läge och avstyrker bifall tillmotion Sf203.Sjukpenninggrundande inkomst vid föräldraledighetInom sjukpenningförsäkringen finns regler till skydd för enförälder som är helt eller delvis ledig för att vårda barn.Särskilda regler finns även till skydd för en gravid kvinna.Enligt 3 kap. 5 § lagen om allmän försäkring (AFL) får densjukpenninggrundande inkomsten (SGI) inte sänkas för en gravidkvinna som slutar förvärvsarbeta eller minskar sin arbetstidtidigast före barnets faktiska eller beräknadefödelse. Enligt samma lagrum gäller vidare att enförälder är helt eller delvis ledig för vård av barn fårförälderns SGI inte sänkas. Det gäller längst till dess barnetfyller . Motsvarande gäller även adoptivföräldrar vidadoption av barn som inte fyllt samt när någon tar emotett sådant barn i syfte att adoptera det. Då räknasettårsperioden fr.o.m. den dag föräldrarna får barnet i sinvård. Om kvinnan vid ettårsperiodens utgång är gravid ochnedkomsten beräknas ske eller sker får SGI:ninte sänkas enligt den förstnämnda bestämmelsen.Riksförsäkringsverket har i allmänna råd 1989:4 rekommenderatatt en förälders SGI inte skall sänkas bl.a. när en förälderfrån barnets ettårsdag i oavbruten följd är ledig från sittförvärvsarbete och uppbär hel föräldrapenningförmån. Sammarekommendation gäller för förälder som i oavbruten följd harförkortad arbetstid och uppbär föräldrapenningförmån som minstsvarar mot arbetstidens nedsättning. Vid bedömningen av omföräldern i oavbruten följd helt eller delvis har varit ledigmed föräldrapenningförmån beaktas inte sådan ledig tid somföräldern normalt har i sitt arbete (t.ex. lördag--söndag).Om förälderns SGI sänks beräknas ändock föräldrapenningenligt en särskild beräkningsgrund fram till dess barnet är tvåår. Även i sådant fall finns kompletterande regler om kvinnanåter är gravid.I motion Sf268 anför m.fl. (v) att de somblir sjuka under sin föräldralediga tid inte får någonsjukpenning eftersom den sjukpenninggrundande inkomstenförsvinner när barnet fyller . De är i stället tvungnaatt fortsätta ta ut föräldrapenning. Det gör att pappan intekan ta ut föräldradagar eller ersättning för vård av barn tillföljd av att den ordinarie vårdaren är sjuk. Om modern försökerutnyttja möjligheten att bibehålla sin föräldrapenninggrundandeinkomst och få ett barn till inom löperhon större risk än annars att under den nya graviditetendrabbas av ryggbesvär m.m. Motionärerna hemställer i yrkande 2att hos regeringen begär en översyn av gällandebestämmelser och förslag till förändring av reglerna.Utskottet har i sitt betänkande 1990/91:SfU1 behandlat enmotion om SGI för den som helt eller delvis vårdar barn.Utskottet, som hade inhämtat yttrande över motionen frånriksförsäkringsverket och , angavatt det av yttrandena framgick att tillämpningen varierademellan försäkringskassorna när det gällde att fastställa SGIför en förälder efter det barnet fyllt . Med hänsyn bl.a.härtill delade utskottet uppfattning atten översyn borde göras av ifrågavarande bestämmelser i 3 kap. 5§ AFL. avsåg dock att ta initiativ sådan översyn, och någon åtgärd var därför inteerforderlig.Utskottet har inhämtat att en översyn av bestämmelserna omSGI pågår inom . Utskottet anser attriksförsäkringsverkets förslag om SGI i samband medföräldraledighet bör avvaktas, och utskottet avstyrker bifalltill motion Sf268.SjuklönEnligt lagen (1991:1047) om sjuklön (prop. 1990/91:181,SfU18, rskr. 372), som trätt i kraft , har enarbetstagare rätt att av ettsjukdomsfall (sjuklöneperioden) behålla viss andel av den lönoch av de andra anställningsförmåner som han går miste om tillföljd av sjukdomen. Andelen skall normalt vara under deförsta med sjuklön och under de återståendedagarna. Arbetstagare som på grund av sjukdom kan antas kommaatt vara borta från arbetet i särskilt stor omfattning skalldock kunna få sjuklön av förlorade förmåner även förde första , och arbetsgivaren skall ha rätt tillersättning från sjukförsäkringen för kostnaderna förarbetstagarens sjuklön. För tid då arbetsgivaren har att svaraför sjuklön föreligger inte rätt till sjukpenning enligt 3 kap.AFL grundad på inkomsten i anställningen.Vid tvister mellan arbetstagare och arbetsgivare om rätt tillsjuklön som gäller arbetsförmågans nedsättning eller huruvidaarbetstagarförhållande föreligger skall kunnalämna ersättning från sjukförsäkringen med ett skäligt belopp(sjuklönegaranti).Sjuklönesystemet gäller endast dem som omfattas av ettanställningsförhållande, således ej uppdragstagare elleregenföretagare.Företag med få anställda ges möjlighet att försäkra sig hosförsäkringskassan mot de sjuklönekostnader över en viss nivåsom företaget kan drabbas av.Med hänsyn till den kostnadsminskning för sjukförsäkringensom beräknas äga rum på grund av att arbetsgivarna övertagitansvaret för ersättningen hararbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen sänkts från 10,10 %till av avgiftsunderlaget fr.o.m. den 1 januari 1992.I motion Sf271 anför m.fl. (m, fp, c, kds)att det redan finns tecken på att avgiftsnedsättningen är förliten för att sjuklönereformen skall bli kostnadsneutral. Föratt kostnadsneutralitet skall uppnås måste dels två karensdagarinföras, dels en ytterligare nedsättning avsjukförsäkringsavgiften göras. En översyn av nivån för avgiftenbör därför ske omgående. Motionärerna begär etttillkännagivande härom.Marianne m.fl. (c, m, fp) begär i motion Sf287(yrkande 2) ett tillkännagivande om vikten av att regeringennogsamt följer kostnadsutvecklingen för arbetsgivare ochsjukförsäkringen och att sjukförsäkringsavgiften vid behovjusteras.Sjuklönereformen är avsedd att vara kostnadsneutral förarbetsgivarna som grupp. Genom ett första beslut i samband medatt lagen om sjuklön antogs sänktes avgiften till avavgiftsunderlaget. har därefter på förslag avregeringen sänkt arbetsgivaravgiften ytterligare till avavgiftsunderlaget fr.o.m. . Beträffande detsenare beslutet har utskottet i sitt betänkande 1991/92:SfU5anfört att den i proposition 1991/92:72 föreslagna ändringen avavgiftsuttaget inte innebar någon principiell förändring avsystemet för att kompensera arbetsgivarna för kostnaderna försjuklön, utan enbart en anpassning av avgiftsnivån för attåstadkomma en kostnadsmässig neutralitet enligt de nyaantaganden om sjukfrånvaron som gjorts. Med hänsyn till denosäkerhet som alltid är för handen vid bedömningar av enframtida utveckling förutsatte utskottet att regeringenuppmärksamt följer kostnadsutvecklingen för arbetsgivare ochförsäkringen när reformen trätt i kraft och återkommer tillriksdagen om det visar sig att en ytterligare justering avavgiften behövs.Med hänvisning till vad utskottet tidigare anfört om attkostnadsutvecklingen för arbetsgivare och sjukförsäkringenuppmärksamt bör följas avstyrker utskottet bifall tillmotionerna Sf271 och Sf287.I motion Sf287 (yrkande 3) anför m.fl. (c,m, fp) att sjuklönelagen inte omfattar uppdragstagare ochegenföretagare. En enmansföretagare som driver sin rörelse iaktiebolagsform utan anställda är däremot fråntagen rätten tillsjukpenning från under de första 14 dagarna.Motionärerna anser att hos regeringen bör begäraförslag till ändring i 1 § lagen om sjuklön så att en sådanarbetstagare inte omfattas av sjuklönelagen.Sjuklönelagen omfattar arbetstagare som är anställda men inteden som skall anses som uppdragstagare och inte helleregenföretagare. Utskottet är inte berett tillstyrka attundantag skall göras även för den som är anställd av ettaktiebolag han själv äger. Utskottet förutsätter dock attregeringen följer sjuklönereformens effekter även i dettaavseende. Utskottet avstyrker bifall till motion Sf287 yrkande3.I motion Sf251 anför m.fl. (s) attden som har politiska uppdrag i t.ex. kommunfullmäktige fårersättning från om han/hon blir sjuk. Däremotfår den som är anställd men tjänstledig för t.ex. tillfälligtfackligt uppdrag ingen ersättning alls vid sjukdom.Motionärerna anser att detta slår orättvist och att det kan bliproblem med gränsdragningen. Motionärerna begär etttillkännagivande om att sjukpenning bör betalas ut även tilldem som är tjänstlediga för fackliga studier eller förtillfälliga fackliga uppdrag.Frågan om sjukpenning till den som blir sjuk under en fackligkurs tas upp även i motion Sf225 av ().Motionären framhåller att bara den som har råd att själv takostnaden kan anmäla sig till studier. Hon anser att regeringendärför med förtur måste se till att sjukersättning kangaranteras för den som deltar i studieverksamhet. Motionärenbegär ett tillkännagivande härom.Enligt 6 § sjuklönelagen utgör sjuklönen viss andel av lönoch andra anställningsförmåner som arbetstagaren gått miste omtill följd av nedsättningen av arbetsförmågan undersjuklöneperioden. I specialmotiveringen till denna paragrafangavs i proposition 1990/91:181 att sjukdom under ledighet gerrätt till sjuklön endast i den omfattning som ledigheten ärförenad med rätt till lön, t.ex. ledighet för ett fackligtuppdrag enligt föreskrifter därom.