bet · GF01KU37 · 1992-05-19 00:00:00 — Vissa ändringar i riksdagsordningen I betänkandet behandlas vissa frågor rörande riksdagensarbetsformer. Det gäller dels budgetprocessen i , delsutformningen av frågestunder. Utskottet föreslår attett försök med en tidigareläggning av sista datum för avgivandeav anslagspropositioner förlängs. Vidare föreslår utskottet attett pågående försök med ändrade regler för riksdagensfrågestunder förlängs att gälla fram till och med den 31december 1992. Utskottet avser att återkomma till angivnaspörsmål under nästa . budgetprocessI proposition 1987/88:22 föreslog regeringen ett försök meddelvis nya regler för en sammanhållen budgetbehandling iriksdagen. Till grund för detta förslag lågfolkstyrelsekommitténs betänkande om folkstyrelsens villkor (SOU1987:6). Utskottet (KU 1987/88:43) tillstyrkte förslaget, och entreårig försöksperiod inleddes i och med /1989.Ett motiv bakom försöket var att ge riksdagsledamöterna ett underlag för en samladbedömning av den ekonomiska politik som regeringen ämnade föra.Utskottet uttalade i samband därmed att det var önskvärt attbudgetpropositionen gjordes mer fullständig än tidigare.En annan avsikt med försöket var att pröva möjligheten attgenom tidigareläggning av budgetbehandlingen komma till rättamed den ojämna arbetsbelastningen ochärendeanhopningen mot slutet av riksmötet.En tredje målsättning var att få till stånd en mera samladbehandling av varje utskottsområde i kammaren.För att göra det möjligt att uppnå de ovan redovisademålsättningarna beslöts att anslagspropositioner skulle avlämnassenast i stället för som tidigare den 10 mars.En tidsbegränsad bestämmelse om detta infördes i 3 kap. 2 §riksdagsordningen.Vidare skulle arbetsplanering för utskott och kammare inriktasmot att betänkanden över andra budget- och anslagspropositionerän kompletteringspropositionen skulle behandlas i kammaren föreden 30 april.Med försöket avsåg man dessutom att skapa möjligheter förriksdag och regering att i samband medkompletteringspropositionen vidta de slutliga korrigeringar istatsbudgeten som den tidigare processen eller förändringar idet ekonomiska läget kunde ha gett upphov till. För att skapaförutsättningar för en samlad bedömning i avregeringens ekonomisk-politiska förslag infördes entidsbegränsad bestämmelse i 4 kap. 7 § riksdagsordningen om attkompletteringspropositionen och andra ärenden medekonomisk-politiskt syfte inte fick delas mellan två eller flerautskott.Utskottet (1989/90:KU19) gjorde en utvärdering avutfallet under det första försöksåret. Konstitutionsutskottetkonstaterade att utskotten i allmänhet klarat av att lägga sinabetänkanden över budgetpropositionen före , menatt erfarenheterna tydde på att det kunde vara svårt attupprätthålla målsättningen att även anslagspropositionerna skallvara slutbehandlade . Konstitutionsutskottetnoterade vidare att den föreslagna ordningen med en samladbehandling av utskottens budgetområden inte kommit till stånd. Isin bedömning av detta utfall ifrågasatte utskottet vikten av ensamlad behandling av utskottets budgetområden och hänvisade tillatt det från kammarens synpunkt kan vara en fördel med en vissspridning i behandlingen, om man vill undvika en alltför storanhopning av ärenden mot (1989/90:KU19, s. 4).Sammanfattningsvis fann dock utskottet vid denna prövning atterfarenheterna talade för en fortsatt försöksverkamhet.Utskottet (1989/90:KU36) fann vid en förnyad prövning i maj1990 att det fanns skäl att fortsätta försöket. I april 1991uttalade utskottet (1990/1991:KU42) att en utvärdering avförsöket skulle genomföras /. Iavvaktan på denna utvärdering fastställdes /92 årsriksmöte den för anslagspropositionernas avgivandeåter till . Utskottet beslöt att inte förnyabestämmelsen om att kompletteringspropositionen inte fick delas.I detta avseende ville utskottet avvakta utvärderingen avförsöksperioden. följde utskottet.Budgetpropositionsutredningen föreslog i sitt betänkande Nybudgetproposition (SOU 1990:83) ett alternativ till dennuvarande budgetprocessen i . en senareläggning av tidpunkten för budgetpropositionensöverlämnande, att budgetpropositionen skulle vara heltäckandeoch att kompletteringspropositionen skulle ersättas av enskrivelse från regeringen till riksdagen.Budgetpropositionsutredningens förslag övervägs för närvarandeav den av talmanskonferensen tillsatta riksdagsutredningen.Denna utredning har tillsatts på förslag avkonstitutionsutskottet (1989/90:KU36) och finansutskottet(1989/90:FiU39). Utredningen diskuterar bl.a. också effekternaför budgetarbetet i av en omläggning av budgetårettill att sammanfalla med kalenderåret.Utskottets kansli har genomfört en utvärdering avförsöksverksamheten. Denna utvärdering kommer att presenteras iform av en rapport. förväntas avge sittslutbetänkande under nästa . I avvaktan härpå föreslårutskottet, med begagnande av sin initiativrätt, en sådan ändringav riksdagsordningen att tidsgränsen för avgivande avanslagspropositioner även under /93 sätts till den25 februari.2. interpellationer och frågor,regleras i 12 kap. 5 § regeringsformen och i 6 kap.riksdagsordningen. På grundval av ett delbetänkande frånfolkstyrelsekommittén föreslog regeringen i proposition1984/85:190 ett försök med nya regler för spörsmålsinstitutet.Utskottet (KU 1984/85:36) tillstyrkte med vissa ändringar dennaframställan. Ett huvudsakligt syfte var att ledamöterna snabbareskulle få svar i aktuella ämnen.Försöket innebar dessutom nya regler för antalet tillåtnaanföranden under frågestunden. Detta reglerades genom entilläggsbestämmelse (6.2.3) till riksdagsordningen. Föreförsöksverksamheten gällde att det första anförandet från varjetalare fick räcka längst , det andra längst tvåminuter och varje följande anförande längst en minut. De ändradereglerna innebar en begränsning av antalet anföranden ifrågedebatterna och en ändring av den tillåtna tiden för varjeanförande. När en fråga besvarades fick det första anförandetfrån varje talare räcka längst . Anföranden fickdärefter räcka längst en minut. Varje talare fick ordet högsttre gånger. I en reservation (vpk) yrkades avslag på försöketmed ändrade debattregler för frågestunden.Vid en förnyad prövning av frågeinstitutet fann utskottet (KU1986/87:14) skäl för vissa förändringar i den aktuellatilläggsbestämmelsen. Utskottet hade tagit del av kritikavseende begränsningen av debattiden vilken ansågs inte getillräckligt utrymme för att utveckla en ordentligargumentation. Utskottet fann vid en prövning av denna kritikatt det högsta antalet tillåtna anföranden förekommit i endastomkring en fjärdedel av frågedebatterna under försöksperioden.En ännu större andel av frågedebatterna hade avslutats utanannat än statsrådets svar på frågan och frågeställarens replikpå detta. I sin bedömning av utfallet av försöket tog utskottetockså fasta på att ett debattsystem med ett obegränsat antalrepliker i praktiken inte behövde leda till längre debatter.Frågedebatterna enligt det tidigare systemet, då någonbegränsning i antalet repliker inte gällde, varadegenomsnittligt i sju--. Då detta inte översteg denmaximalt tillåtna taletiden med de i försöket gällande reglernafann utskottet att det inte framstod som nödvändigt attbibehålla begränsningen av antalet anföranden. Antaletenminutersanföranden föreslogs vara obegränsade under enförsöksperiod.Utskottet förordade dessutom att det prövades en ordningenligt vilken det svarande statsrådet redovisar sitt svar på denväckta frågan och att statsrådet och frågeställaren därefter fårhålla var sitt anförande och att varje därpåföljande anförande får räcka längst en minut. På så sätt skullesäkerställas att statsrådet och frågeställaren kan föra denegentliga debatten om frågesvaret på samma villkor. I ettsärskilt yttrande (vpk) förespråkades en återgång till dedebattregler som gällde före försöksverksamheten, möjligen meden begränsning av antalet enminutersrepliker. De nyadebattreglerna trädde i kraft den 1 januari 1987.I en skrivelse till kanslichefredovisade kammarsekreteraren att talmannendiskuterat erfarenheterna av försöksverksamheten angåendespörsmålsinstitutet med de vice talmännen ochpartirepresentanterna i talmanskonferensen. Därvid hadeframkommit att det rådde enighet om att bestämmelserna rörandeinterpellationsdebatterna hade funnit sina former och bordepermanentas. När det gällde frågeinstitutet var man enig om attförsöksverksamheten borde fortsätta. Man föreslog bl.a. enordning med frågesvar . Vad gäller antalet tillåtnaanföranden föreslogs ingen ändring. Utskottet (1988/89:KU37)följde den i skrivelsen framförda rekommendationen.Utskottet (1990/91:KU42) tog åter upp frågan omutformningen av reglerna för frågestunden. Utskottet hadeuppmärksammats på att reglerna för frågors avgivande ochbesvarande kunde behöva en mer villkorlig utformning. Utskottetföreslog att talmannen skulle ges befogenhet att, omarbetsförhållandena så krävde, besluta att frågor kunde besvarasannan dag än tisdag, att inställa frågestund och att ange annantidpunkt än för när frågor senast måste inges.Någon begränsning av antalet tillåtna inlägg föreslogs inte.Utskottet menade att tilläggsbestämmelse 6.2.3 tillriksdagsordningen borde tidsbegränsas att gälla /92 årsriksmöte. följde utskottet.Av ett meddelande från kammarkansliet framgåratt talmannen i samråd med de vice talmännen ochpartirepresentanterna i talmanskonferensen kommit överens om enny ordning för frågestunderna. I meddelandet från kammarkanslietsägs att antalet inlägg i frågedebatterna ökat ochatt detta inte alltid varit till fördel för debatterna. Medanledning av detta ville man pröva en ordning innebärande att omtalmannen efter ett antal inlägg finner att något nytt intetillförs debatten kan talmannen föreslå att debatten avslutasefter ytterligare ett inlägg från respektive debattdeltagare.Detta försök inleddes den 12 maj 1992.Den av talmännen och partirepresentanterna italmanskonferensen föreslagna ordningen med att talmannen kanföreslå debattdeltagarna att man avbryter debatten bör få prövasen tid innan eventuella ändringar görs i regelsystemet. Medhänvisning till detta föreslår utskottet, med begagnande av sininitiativrätt, att de nuvarande reglerna för frågestundernaförlängs att gälla t.o.m. . En ändring meddenna innebörd bör föras in i tilläggsbestämmelse 6.2.3 tillriksdagsordningen. Utskottet avser att göra en förnyad prövningav reglerna för frågestunderna . beträffande budgetprocessatt antar det i bilaga intagna förslaget till ändradlydelse av 3 kap. 2 § riksdagsordningen,2. beträffande frågestundatt antar det i bilaga intagna förslaget till ändradlydelse av tilläggsbestämmelsen 6.2.3 till riksdagsordningen,3. beträffande lagförslaget i övrigtatt antar det i bilaga intagna förslaget till lag omändring i riksdagsordningen i den mån det inte omfattas av vadutskottet tidigare hemställt.Stockholm den 19 maj 1992På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BirgerHagård (m), Hans Nyhage (m), (), YlvaAnnerstedt (fp), (), (), HarrietColliander (nyd), (), (),(m), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Av utskottet framlagtFörslag tillLag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § och tilläggsbestämmelsen6.2.3 riksdagsordningen1 skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 2 §Budgetåret börjar . Regeringen skall senast den 10januari eller, om hinder möter till följd av inträffatregeringsskifte, möjligt därefter avlämna propositionmed förslag till statsbudget (budgetproposition) för det närmastföljande budgetåret. Propositionen skall innehålla finansplanoch nationalbudget. Regeringen skall avgiva särskilt förslagtill slutlig reglering av statsbudgeten(kompletteringsproposition). Sådant förslag skall om hinder ejmöter avlämnas före utgången av april månad.Annan proposition angående Annan proposition angåendeanslag för det närmast anslag för det närmastföljande budgetåret följande budgetåretskall avlämnas senast den skall avlämnas senast den10 mars, såvida regeringen , såvida regeringenicke finner att propositionens icke finner att propositionensbehandling kan uppskjutas till behandling kan uppskjutas tillföljande . Vid1991//riksmöteskall dock en sådan skall dock en sådanproposition avlämnas senast proposition avlämnas senastden . den 25 februari.Proposition med förslag om nytt eller väsentligen höjt anslageller om sådana riktlinjer för viss statsverksamhet som avses i9 kap. 7 § regeringsformen bör innehålla uppskattning avframtida kostnader för det ändamål som förslaget avser. Omförslag till anslag grundar sig på plan än denför vilken anslaget har beräknats i propositionen, bör planenredovisas.1 Riksdagsordningen omtryckt 1992:43.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 kap. 6.2.3Vid 1991/Till utgången av år 1992skall följande tillämpas skall följande tillämpasi stället för i stället förtilläggsbestämmelse tilläggsbestämmelse6.2.2. 6.2.2.Frågor besvaras vid en frågestund som riksdagensammanträder. Vid denna frågestund besvaras frågor som haringivits till kammarkansliet iföregående vecka.Om arbetsförhållandena i kräver det får talmannenutan hinder av vad som stadgas i föregående stycke besluta attfrågesvar skall lämnas annan dag än tisdag, att frågestund fårinställas och att frågor för att besvaras skallinges än fredag. Talmannen fåräven besluta att en fråga skall besvaras tillsammans med eninterpellation.Meddelande om när en fråga skall besvaras skall anslås senastkl. före sammanträdet och tas upp påföredragningslistan.Efter det att statsrådet har lämnat ett frågesvar får detförsta anförandet från varje talare räcka längst ochvarje följande anförande längst en minut. När ett statsrådbesvarar en fråga tillsammans med en interpellation tillämpas deregler om anföranden som gäller för interpellationer.En fråga som inte besvaras som avses i andra ellertredje stycket förfaller, om inte den ledamot som ingivit frågansenast meddelar kammarkansliet att fråganskall kvarstå till nästa frågestund.Vid frågestund får talmannen utan hinder avtilläggsbestämmelse 2.15.4 anvisa plats i plenisalen från vilkentalare skall yttra sig.Denna lag träder i kraft .