bet · GF01FiU20 · 1992-02-27 00:00:00 — Det är motionärernas uppfattning att regeringen genomskattesänkningar för kapital och genom att bl.a. med en sänkning avränteavdragen stimulera hushållens sparande för en arbetslöshetsskapandepolitik.Det finns, menar motionärerna, utrymme för en aktiv konjunkturpolitik.Handelsbalansens andel av BNP är den högsta i modern tid, vilket talar för attde sektorer som inte är utsatta för konkurrens kan tillåtas expandera. Imotionen framhålls att i en marknadsekonomi måste också konsumenterna genomolika åtgärder kunna styra efterfrågan utifrån jämlika och rättvisa villkor,som de anställda i arbetslivet skall ha möjlighet att styra överarbetets uppläggning och resultat. Som motionärerna ser det måste åtgärder somsänker aktiviteten i ekonomin avvisas. Förslagen att dra in medel frånkommunerna och reducera investeringsbidraget till bostadsbyggandet ökararbetslösheten och är därför från både fördelningspolitisk ochstabiliseringspolitisk synpunkt en felaktig inriktning av politiken. Imotionerna riktas främst från fördelningspolitisk synpunkt stark kritik mot denförda skattepolitiken. I ett särskilt yrkande varnar motionärerna för attgenomföra en s.k. intern devalvering, dvs. sänkta arbetsgivaravgifter somfinansieras genom besparingar inom den offentliga sektorn. En sådan åtgärdskulle, menar motionärerna, få samma negativa effekter som en devalvering.Avslutningsvis understryks i motion Fi209 (v) att det inte nu räcker med attenbart stimulera efterfrågan för att motverka arbetslösheten. I motionenföreslås därför att ytterligare avsätts för arbetsmarknads-och regionalpolitiska insatser.I motion Fi209 (v) koncentreras all uppmärksamhet till de kortsiktigaproblemen och de fördelningspolitiska frågorna. Motionärerna ser inga problemnär det gäller att avdela allt större resurser till de skyddade sektorerna iekonomin. Med den, enligt utskottets mening, egendomliga motiveringen atthandelsbalansens överskott uppgår till av BNP hävdarmotionärerna att det finns utrymme för de skyddade sektorerna att expandera.Utskottet ställer sig mot denna bakgrund frågan: Vilken slutsats drarmotionärerna av att bytesbalansen redovisat stora underskott ?Det kan i detta sammanhang också påpekas att den gynnsamma utvecklingen avhandelsbalansen förklaras av en osedvanligt kraftig nedgång i importen. Avmotionen framgår även att inte betraktar kostnadsexplosionen isocialförsäkringssystemet som något allvarligt problem.Mot bakgrund av vad utskottet ovan anfört om att hålla tillbaka expansionen iden offentliga sektorn och behovet av strukturella åtgärder vill utskottetbestämt avvisa den inriktning av den ekonomiska politiken som föreslås i häraktuella motioner.Med hänvisning till vad utskottet anfört om den allmänna inriktningen av denekonomiska politiken tillstyrker utskottet den utformning av densamma somföreslås i finansplanen.Kredit- och valutapolitikenUnder ändrade kapitalflödena till och från landet karaktär iförhållande till de närmast föregående åren. Bytesbalansunderskottetreducerades påtagligt, från 1990 till 13 miljarder somriksbankens utfall visar . Räknat som andel av BNP sjönk underskottettill . Förbättringen sammanhänger till stor del med en motsvarandeförbättring av handelsbalansen. Avmattningen i den ekonomiska ekonomin under1991 resulterade i en minskande import. Minskningen i exporten blev inte likakraftig, vilket ledde till att överskottet i handelsbalansen ökade.Tabell 5. Betalningsbalans (, febr. 1992)Miljarder kronor00>64>1989 82>1990 100>199100>Bytesbalans64>-21 82>-38 100>-1300>Direkta investeringar00>03>i utlandet 64>-62 82>-84 100>-5800>03>i 64>10 82>14 100>42 00>Handelmed aktier00>03>svenska aktier 64>-2 82>1 100>1100>03>utländska aktier 64>-28 82>-20 100>-1400>Lån/obl. i svenska kronor 64>38 82>70 100>5400>Lån/obl. i utländsk valuta 64>111 82>112 100>-400>Övrigt inkl. restpost 64>-24 82>2 100>-200>Kapitalbalans exkl. staten 64>43 82>95 100>2900>Valutaflöde 64>22 82>57 100>1500>Statens upplåning00>03>i utländsk valuta 64>-1482>-13100>-18Även flödena till följd av direktinvesteringar och aktieförsäljningar ändradekaraktär. De svenska företagens direktinvesteringar i utlandet minskadepåtagligt i omfattning 1991. De finansiella svårigheterna i liksomansökan om medlemskap i bidrog sannolikt till detta. Svenska köp avutländska aktier minskade som intresset i utlandet för svenska aktierökade. Som framgår av tabell 5 minskade underskottet i aktiehandeln från 19miljarder kronor 1990 till 1991. Av tabellen framgår ocksåatt de svenska företagens stora intresse för att låna utomlands avtagit under1991, vilket sammanhänger med den sjunkande räntedifferensen gentemot utlandetbl.a. till följd av ecu-anknytningen . Från att och1990 ha lånat utomlands vände strömmen så att nettotblev att 4 miljarder återbetalades 1991. Även intresset för kronobligationerminskade något. Valutainflödet blev för helåret , vilketinte helt täckte de amorteringar som gjordes på de statliga utlandslånen.Valutareserven minskade därmed med 3 miljarder kronor.I finansplanen ges en kortfattad beskrivning av penningpolitiken. Somkonstateras i motion Fi203 av m.fl. (m) är detta helt som sigbör, eftersom är ett verk och som sådant inte bör tadirektiv av regeringen. Motionärerna framhåller att det är angeläget attriksbankens oberoende stärks. Jämförelser mellan olika länder tyder på ettklart samband mellan en självständig ställning för och en låginflationstakt.Alltsedan sin tillkomst har varit underställd . Riksdagenutser fullmäktige i och utövar kontroll över verksamheten. Eftertillkomsten av den nya regeringsformen beslutar ensam omsamtliga bestämmelser som rör och har ensam direktivrätt överbanken. har en informations- och samrådsskyldighet gentemot såvälregeringen som riksdagen.Det är således rimligt, som framhålls i motion Fi203 (m),att i samband med ställningstaganden till den ekonomiska politiken istort gör principuttalanden angående kredit- och valutapolitiken under dennärmast framförliggande perioden.Utskottet konstaterar att det såväl i finansplanen som i motionerna Fi202 (s)och Fi203 (m) råder stor samstämmighet om att en fast växelkurs är en avhörnstenarna för den ekonomiska politiken. Därmed är förutsättningarna förpenningpolitiken givna. Penningpolitikens, och därmed , viktigasteuppgift är att upprätthålla och bidra till att skapa förtroende för den fastaväxelkursen. Inriktningen är därvid att balansera valutaflödena genomanpassningar av den inhemska räntenivån. I finansplanen dras därav slutsatsenatt penningpolitiken inte kan användas för att påverka den inhemskaefterfrågan. Finans- och strukturpolitiken bär huvudansvaret för att skapaförutsättningar för låg inflation och stabil tillväxt.Möjligheterna att upprätthålla en stabil växelkurs underlättas omfinanspolitiken ges en stram inriktning. de senaste årenhar finanspolitiken måst skärpas för att understödja penningpolitiken i dessuppgift att upprätthålla den fasta växelkursen. Utskottet vill därförunderstryka betydelsen av att finanspolitiken hålls stram och att haren viktig uppgift därvidlag.I finansplanen anförs att att staten inte skall nettolåna utomlandsligger fast. Detta är angeläget, framhålls det i motion Fi203 (m), men det kanifrågasättas om vid ett valutainflöde orsakat av ett högt räntelägeskall kunna framtvinga att amorterar på sin utlandsskuld.Konsekvensen blir att statens upplåningskostnader stiger, somenskilda "låneförmedlare" tillgodogör sig en betydande ränteskillnad. Utskottetdelar denna uppfattning. I och med att den svenska kreditmarknaden numera ärnästan helt integrerad med omvärlden torde de negativa likviditetseffekter vidett valutainflöde som utskottet tidigare framhållit nu vara betydligt mindre.Utskottet delar uppfattningen att staten inte bör nettolåna utomlands och attförtida amorteringar på statsskulden inte bör ske om de inte ingår som en delav en aktiv skuldförvaltning.Knytningen av den svenska kronan till ecun ledde till atträntemarginalen mot utlandet kunde minskas väsentligt. Efter ansökanom medlemskap i är det enligt utskottet angeläget att underlättaren anpassning till utvecklingen mot en europeisk monetär union (EMU).Samarbetet med EG bör därför vidareutvecklas. Det är dock angeläget att deproblem som är förknippade med ett vidgat valutasamarbete närmare analyseras. tilläggsdirektiv till riksbanksutredningen som regeringen beslutat ombetonas vikten av att riksbankslagen anpassas till vad som krävs vid enframtida ekonomisk och monetär union.Vad utskottet anfört med anledning av vad som anförs i finansplanen ochmotionerna Fi203 (m) och Fi202 (s) bör som sin mening ge fullmäktigei till känna.PrivatiseringI motion Fi201 av m.fl. (s) kritiseras regeringensplaner på att privatisera statliga tillgångar som , , Vattenfalloch de statsägda skogsföretagen. Enligt motionärerna kan inte någon nyttapåvisas av en privatisering ur vare sig effektivitets- ellerkonkurrenssynpunkt. Det finns tvärtom en stor risk att de svenska hushållenkommer att drabbas av prishöjningar och förlorade arbetstillfällen.Principiellt finns det enligt utskottets mening inte några goda skäl till attstaten skall bedriva verksamhet i konkurrens med privata företag, även omundantag kan behöva göras utifrån sociala och regionalpolitiskahänsynstaganden. Att staten uppträder både som ägare och som utformare av deregler som skall gälla för företagssektorn skapar intressekonflikter, vilketkan skapa en osund konkurrens. Staten bör stå neutral mellan olika företag.Självfallet åligger det statsmakterna att tillse att konkurrensen upprätthållspå de marknader där staten avvecklar sitt ägarengagemang. Det bör dock ske medhjälp av lagstiftning och inte genom att staten äger företagen. Utskottet delarsåledes inte motionärernas uppfattning och avstyrker motion Fi201 (s).Ekonomiska styrmedel i miljöpolitikenI bilaga 1.5 till finansplanen redovisar regeringen vissa grundläggandeprinciper för användningen av ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken och begärriksdagens godkännande av i bilagan presenterade riktlinjer på området. Enligtpropositionen avser regeringen att återkomma i 1992 årskompletteringsproposition med en mer preciserad helhetsstrategi.Regeringen framhåller att miljöpolitiken är en av de fyra stora uppgifternaför regeringsarbetet . En av utgångspunkterna för denmiljöpolitiska strategin är att ekonomiska styrmedel skall användas för attdriva på utvecklingen till ett bärkraftigt samhälle. skall också iinternationella fora verka för en ökad användning och samordning av ekonomiskastyrmedel.Det understryks att en långsiktigt hållbar utveckling är ett viktigt mål förregeringens politik. Miljöhänsyn måste prägla samhällets utveckling. Samtidigtär det nödvändigt att avväga miljöpolitikens faktiska inriktning ochåtgärdernas utformning mot andra politiska mål. En politik som gör det möjligtatt nå miljömålen på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt eftersträvas.Regeringen anger några grundläggande principer för användningen av ekonomiskastyrmedel i miljöpolitiken samt redovisar ett antal konkreta åtgärder som manredan på kort sikt avser att vidta. De grundläggande principerna är:Den konkreta tillämpningen av miljöpolitiken och åtgärderna skallregelbundet utvärderas och omprövas utifrån förbättrad kunskap om bl.a.sambanden mellan miljö och ekonomi.I den utsträckning som miljöskatter medför ökade inkomster till staten skalldetta ske inom ramen för ett sänkt skattetryck.Sverige bör engagera sig aktivt i det internationella miljösamarbetet ochfortsätta att vara pådrivande vad gäller införandet av effektiva styrmedel isyfte att motverka utsläpp som leder till globala och regionala miljöproblem.Sverige bör vidare verka för att de internationella avtalen ges en sådanutformning att åtgärder genomförs där de är mest kostnadseffektiva.I motion Fi202 (s) yrkas avslag på de av regeringen i finansplanenföreslagna riktlinjerna för användningen av ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken. I motionen begärs också att skall godkänna dealternativa riktlinjer på området som presenteras i motion Jo612 (s) om en godlivsmiljö för hållbar utveckling. I den ekonomisk-politiska motionen hänvisastill denna motion.I 1991 års miljöproposition angavs enligt motion Jo612 hur de olikastyrmedlen borde utvecklas. har metoderna för att i ökadutsträckning använda ekonomiska styrmedel, främst miljöavgifter och skatter,utvecklats. är redan nu världsledande när det gäller införande avekonomiska styrmedel. Arbetet med att utveckla metodiken hölls samman inommiljöavgiftsutredningen. Några nya studier för att kartlägga principernabehöver därför inte göras, framhålls det.Den fortsatta utvecklingen av styrmedlen på detta område sammanfattas imotionen i fem punkter. För det första bör skattesystemet ges en ännu skarparemiljöprofil och ses över med denna utgångspunkt. För det andra börtillämpningen av ekonomiska styrmedel breddas, t.ex. när det gälleröverlåtelsebara utsläppsrättigheter. För det tredje bör miljöstyrande taxorinföras inom fler områden än avfallshanteringen, t.ex. också på avloppsområdet.För det fjärde bör enligt motionen kommunernas översiktsplaner gås igenom,och som en följd därav behöver naturresurslagen och sesöver. Den kommunala översiktsplaneringen måste således få större betydelse föratt nå miljö- och naturvårdsmål. Vidare måste för det femte arbetet med attutveckla miljöfrågorna i läroplansarbetet startas på nytt.I motion Fi209 (v) uppmärksammas också att regeringen i finansplaneninfört en särskild bilaga inriktad på miljöpolitiken. Motionärerna välkomnardetta men konstaterar att innehållet i sak är synnerligen tunt.Det är enligt motionärerna glädjande att miljöpolitiken iregeringsförklaringen utpekats som ett av fyra prioriterade områden. Dockbetonas ständigt när det gäller den ekonomiska politiken behovet av tillväxt,men ingenting sägs om nödvändigheten att denna tillväxt måste ligga inom deekologiska ramarna. Inga förslag redovisas som kommer att styra den ekonomiskatillväxten i sådana banor. I budgetpropositionen och finansplanen skjutsmiljöfrågorna upp.Motionärerna menar att regeringens miljöpolitik är en storbesvikelse. De åtgärder som redovisas i budgeten är sådana som redan beslutadesunder den förra mandatperioden. Efter att i regeringsförklaringen ha aviserathöga ambitioner måste regeringen avkrävas en redogörelse för på vilket sättdessa förverkligats. föreslår därför att regeringen i ensärskild redovisning före avslutande återkommer med enredogörelse för vilka beslut man fattat med anledning av deklarationen ommiljöpolitik i regeringsförklaringen.Utskottet konstaterar för sin del att redovisningen i miljöbilagan tillfinansplanen är principiell och översiktlig till sin natur. Utskottet delarhelt vad som anförs om att ett viktigt krav på den ekonomiska politiken är attden skall leda till en långsiktigt hållbar utveckling och att det ekonomiskaoch sociala systemet måste byggas så att det är förenligt med grundläggandeekologiska och naturvetenskapliga principer.En preciserad strategi för användningen av ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken skall enligt planerna presenteras redan i den revideradefinansplanen . Utskottet avstår därför från att i det här aktuellasammanhanget kommentera de konkreta förslag till åtgärder som läggs fram imotion Fi202 (s). Utskottet vill peka på att dessa förslag återfinnsi Socialdemokraternas miljöpolitiska motion och således kommer att sakbehandlasi samband med att denna motion behandlas i jordbruksutskottet.I motion Fi209 (v) ställs krav på en redogörelse till underinnevarande av fattade beslut på miljöpolitikens område. Utskottetvill peka på att en samlad redovisning av regeringens miljöpolitiska strategipresenterats i miljö- och naturresursdepartementets bilaga till åretsbudgetproposition. När det gäller användningen av ekonomiska styrmedelåterkommer regeringen som tidigare framhållits med konkreta förslag i denreviderade finansplanen. Utskottet ser för sin del inget behov av ytterligaresamlade redovisningar under detta riksmöte.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi202 (s) yrkande 5 och Fi209(v) yrkande 20.Övriga ekonomisk-politiska motionsyrkandenI motion Fi205 av m.fl. (c) anförs att det är angeläget attstatsmakterna medverkar till ökade förutsättningar för bättre livskvalitet,samhällsekonomiska vinster och en mer balanserad befolkningsutveckling i helalandet. Staten måste stödja denna utveckling -- inte minst genom en ambitiösregionalpolitik med tonvikt på generella satsningar på utbildning, annaninfrastruktur och goda villkor för företagande i hela landet. Inom denekonomiska politiken måste målet om regional balans inte bara erkännas utanäven på ett helt annat sätt än tidigare genomsyra statens ekonomisk-politiskaöverväganden.Regional balans ingår som ett av de övergripandemålen för den ekonomiska politiken. Som utskottet ser det har de delar av denekonomiska politiken som innebär satsningar på utbildning, infrastruktur ochbättre villkor för företagande i hela landet just den inriktning sommotionärerna efterlyser.Utskottet avstyrker mot den bakgrunden motion Fi205 (c).I motion U532 yrkande 3 av m.fl. (m) framhålls attdet inte finns något fastställt samband mellan högt skattetryck och högkvinnlig förvärvsfrekvens. Det vore enligt motionärerna en förolämpning motkvinnor att hävda att deltagande på arbetsmarknaden vore beroende avskattefinansiering och en stor offentlig sektor. Ett ökat privat inslag ivårdsektorn skulle t.ex. ge kvinnorna större valfrihet att starta eget, prövanya idéer och välja andra arbetsgivare. Kvinnors arbetsmarknad skulle sannoliktkomma att öka.Sambandet mellan skattetryck och kvinnlig förvärvsfrekvens är inte till fulloklarlagt. Vissa forskningsansatser på detta område har initierats av bl.a. OECDoch redovisas i en bilaga till långtidsutredning. I detta sammanhangtorde vara tillräckligt att konstatera att motionärernas slutsatser, så långtde gäller behovet av ytterligare skattesänkningar och en fortsatt avregleringav den sociala tjänstesektorn, ligger i linje med såväl utskottets uppfattningsom den förda politiken. Något behov av en särskild meningsyttring frånriksdagens sida föreligger därför inte. Mot den bakgrunden avstyrks motion U532yrkande 3.I motion U534 yrkande 5 av m.fl. (v) hävdas att ettgenomförande av en samhällskalkyl är nödvändigt för att belysa desamhällsekonomiska konsekvenserna av ett svenskt medlemskap. En uppföljning börgöras av den bilaga långtidsutredning som behandlade ekonomiskakonsekvenser för av EG:s inre marknad.Utskottet har från erfarit att man i 1992 årslångtidsutredning kommer att behandla de ämnesområden som efterlyses imotionen. Som exempel kan nämnas att man bl.a. ur ett EG-perspektiv i olikabilagor kommer att ta upp sådana frågor som skatter och internationalisering,näringslivets och utrikeshandelns utveckling och den regionala utvecklingen.Långtidsutredningen kommer att presentera sitt material i mitten av mars månad.Mot denna bakgrund anser utskottet att motionärernas yrkande är tillgodosettoch avstyrker därför motion U534 (v) yrkande 5.I motion Fi710 av m.fl. (c) framhålls att en ekonomiskgeneralklausul för att motverka sektorstänkande bör gälla i budgetarbetet.Exempelvis kan det inte, sägs det i motionen, vara ett samhällsekonomisktintresse att göra en kortsiktig besparing inom komvux eller folkbildning föratt sedan tvingas till mer kostsamma insatser via arbetsmarknadspolitiskaåtgärder.Enligt motionärernas mening bör göra ett tillkännagivande med deninnebörden att regeringen bör söka den lösning som vid ensamlad bedömning över departementsgränserna ger det optimala utbytet sett urett samhällsekonomiskt perspektiv.Utskottet är av samma uppfattning som motionärerna att det i budgetarbetet ärviktigt att motverka ett sektorstänkande. Det är angeläget att förslagens olikaeffekter såväl på statsbudgeten som på samhällsekonomin analyseras noggrant.Utskottet förutsätter att regeringen i det löpande arbetet beaktar detta.Med det anförda avstyrks motion Fi710 (c).I motion Fi207 av () framhåller motionären att"överbryggningspolitiken" och "den tredje vägenspolitik" fick mycket negativa följder för . Länetär ett mycket utpräglat exportlän. Regionalpolitiska insatser kan aldrig, menarmotionären, motverka de negativa effekter som blir följden av en misslyckadekonomisk politik. Enligt motionären är det därför av stor vikt att deninriktning av den ekonomiska politiken som redovisas i finansplanen fullföljs.Motionären vill göra ett tillkännagivande till regeringen med innebörden attutvecklingen i är starkt beroende av en ekonomisk politiksom befrämjar svensk konkurrenskraft.Utskottet delar uppfattningen att utvecklingen såväl i som iGävleborgs län är starkt beroende av en ekonomisk politik som befrämjar svenskkonkurrenskraft. Som utskottet ser det föranleder motionen ingen särskildåtgärd från sida. Utskottet avstyrker sålunda motion Fi207 (fp).BudgetpolitikenBudgetutvecklingen /90--1992/93Med lågkonjunkturen har statens finanser snabbt försämrats. Utebliventillväxt medför att statens inkomster försvagas som utgifterna ökarför bl.a. arbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetslöshetsunderstöd.När fastställde statsbudgeten för innevarande budgetårangavs underskottet till . Detta underskott har underhösten successivt reviderats och är i finansplanen upptaget till 47,7 miljarderkronor. Även för /93 förutses en fortsatt försämring. Man räknarmed att underskottet då skall ha ökat till 70,8 miljarder kronor.Tabell 6. Budgetsaldo för budgetåren 1989/90--1992/93Miljarder kronor resp. procentandelar av BNP00>46>1989/9064>1990/9182>1991/92100>1992/9300>Inkomster46>401,6 64>403,582>433,5 100>418,700>Andel av BNP (%)46>31,264>28,882>29,6100>27,500>Utgifter exkl.00>03>statsskuldräntor46>334,464>377,082>419,3 100>419,500>Andel av BNP (%)46>26,064>26,982>28,7100>27,600>Statsskuldräntor46>63,7 64>61,082>61,9 100>70,000>Redovisatbudgetsaldo46>3,4 64>-34,582>-47,7 100>-70,800>Andel av BNP (%) 46>0,364>-2,582>-3,3100> -4,700>Underliggande budgetsaldo64>-33,282>-65,2100>-93,600>Andel av BNP(%) 64>-2,4 82>-4,5100>-6,2Försämringen är egentligen mer långtgående än vad som framkommer av detredovisade budgetsaldot. Under såväl /92 som 1992/93 bärsnämligen saldot till en del upp av tillfälliga budgetförstärkningar och andraengångsvisa effekter som skymmer den mer varaktiga budgetutvecklingen. Så t.ex.bidrar extraordinära inkomstförstärkningar från sjukförsäkringsfonden,delpensionsfonden och affärsverk till att budgetsaldot övergångsvis förbättras.Å andra sidan påverkas bedömningen också av extraordinära utgifter somkapitaltillskottet till Nordbanken på under hösten 1991.För att underlätta jämförelser över tiden brukar regeringen redovisa ett s.k.underliggande budgetsaldo rensat från engångsvisa effekter av detta slag.Enligt årets redovisning försämras det underliggande saldot med 60 miljarderkronor för att nästa budgetår uppgå till 93,6 miljarder kronor.Nominellt sett är det underliggande underskottet därmed större än detunderskott som redovisades /83 och som uppgick till 86,6 miljarderkronor. Även om detta självklart inger betänkligheter bör man ha i minnet attbudgetunderskottet då motsvarade 13,av BNP medan det underliggande saldotför nästa budgetår begränsas till 6,av BNP.Av tabellen framgår också att statens utgifter exkl. statsskuldräntor inteökar mellan budgetåren 1991/92 och 1992/93. Att det redovisadebudgetunderskottet trots det växer med förklaras av attutgifterna för statsskuldräntor väntas stiga med samtidigtsom statens inkomster minskar med . Inkomstbortfallet är enföljd av den ekonomiska stagnationen men har till en del också sin förklaring igenomförda skattesänkningar. En annan viktig orsak är utbetalningen avkommunalskattemedel som görs från inkomstskattetiteln och som sker med två årseftersläpning. De utbetalningar som kommer att göras under /93hänför sig därmed till en period med hög löneökningstakt medan den samtidapreliminära uppbörden baseras på mer måttliga löneökningar.