bet · GF01JuU22 · 1992-04-07 00:00:00 — Anslag till kriminalvården, m.m. 1991/92JuU22ANDRA HUVUDTITELN I proposition 1991/92:100 bilaga 3 () harregeringen föreslagit att för /93till (punkt E 1, s. 114--116) anvisaett förslagsanslag på . ;till Kriminalvårdsanstalterna (punkt E 2, s. 117--122) anvisaett förslagsanslag på 2 . ;till Frivården (punkt E 3, s. 122--126) anvisa ettförslagsanslag på . ;till Maskin- och verktygsutrustning m.m. (punkt E 4, s. 126)anvisa ett reservationsanslag på . ;till Utrustning för kriminalvården (punkt E 5, s. 127) anvisaett reservationsanslag på . ;till Utbildning av personal m.fl. (punkt E 6, s. 128 och 129)anvisa ett reservationsanslag på . 1991/92:Ju501 av och ()vari yrkas att beslutar i enlighet med motionen attdet sammanlagda anslaget inom kriminalvårdens områdeomprioriteras på sådant sätt att fortsatt drift avkriminalvårdsanstalten i blir möjlig.1991/92:Ju502 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om övergångshem inom kriminalvården.1991/92:Ju503 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kriminalvårdsanstalten i Karlskrona.1991/92:Ju504 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att göra kriminalvårdsanstalterna heltnarkotikafria.1991/92:Ju505 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kriminalvårdsanstalt iHudiksvall.1991/92:Ju506 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om sådan lagändring att noggrann kontroll avinterner och besökande kan genomföras i syfte att stoppaknarkmissbruket på våra fängelser.1991/92:Ju507 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett bibehållande av kriminalvårdsanstalten iKarlskrona.1991/92:Ju508 av och (s, c)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av en nykriminalvårdsanstalt i Visby.1991/92:Ju509 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en skärpning av synen på brottsverktyg med anledning av ettutfärdat fängelsestraff för "hets mot folkgrupp".1991/92:Ju510 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvecklingen av innehållet ikriminalvården,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om betydelsen av differentieringen avintagna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utbildning och fortbildning av kriminal-och frivårdspersonal,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en samlad översyn av övervakarnasmöjligheter till ledighet och ersättningar,5. att utöver vad regeringen föreslagit /93 anvisar . för rekrytering ochutbildning av övervakare, varav . till RiksförbundetFrivilliga Samhällsarbetare för en rekryteringskampanj,6. att utöver vad regeringen föreslagit /93 anvisar . för metodutveckling ochstöd till övervakarnas arbete,7. att utöver vad regeringen föreslagit /93 anvisar . för fortsatt utbildningav tillsyns- och vårdpersonal.1991/92:Ju511 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kriminalvårdsanstalten i Tidaholm.1991/92:Ju512 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om omprioriteringar inom anslaget förkriminalvården så att fortsatt drift av kriminalvårdsanstalten iKarlskrona blir möjlig.1991/92:Ju513 av (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en omprövning av beslutet om nedläggning avKarlskronaanstalten.1991/92:Ju514 av och (nyd) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att en utredning tillsätts som har tilluppgift att utreda frivårdens framtida organisation ocharbetsformer.1991/92:Ju515 av och (nyd) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om återanpassning av fångar till det friasamhället.1991/92:Ju516 av m.fl. (v) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om överföring av fångar från fängelse tillfrivård.1991/92:Ju517 av och (c, kds)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att fortsätta verksamheten på fängelset iHudiksvall,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om platsbehoven vid 2/3 frigivningen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en projektering av Hudiksvallsfångvårdsanstalt.1991/92:Ju518 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom kriminalvårdsanstalten i Haparanda.1991/92:Ju626 av () vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om narkotika i fängelse.1991/92:Ju817 av och (nyd)vari yrkas5. att hos regeringen begär förslag om att helakriminalvården utvärderas och kriminalvårdsreformen omarbetas,6. att hos regeringen begär förslag om att manutreder i avsikt att få fram en helt ny typ avfångvårdsanstaler,7. att hos regeringen begär förslag om att frågan omfångar i hemmet också utreds.1991/92:Ju819 av () vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om inrättande av övergångshem.1991/92:Ju823 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bl.a. kvinnors rätt till information ompermissioner, tid för frisläppande och vid rymning när mannen ärintagen på kriminalvårdsanstalt.1991/92:Ju833 av m.fl. (s) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om de principer som bör vara vägledande föröversynen av kriminalvårdsreform,15. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om reglerna för permission frånkriminalvårdsanstalt,16. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om differentiering inom kriminalvården,17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vård- och behandlingsinsatserna inomkriminalvården,18. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökade insatser inom frivården. AllmäntEn genomgripande reform av kriminalvården och dessorganisation beslutades (prop. 1973:1, bil. 76--164, JuU15, rskr. 152 och prop. 1974:20, JuU2, rskr. 99).Kriminalvårdslagstiftningen vilar i allt väsentligt på deprinciper som lades till grund för denna reform. Dessa principergår ut på att, så långt det är möjligt med hänsyn till kravet påsamhällsskydd och differentiering, främja de intagnassamhällsanpassning och motverka de skadliga följderna avfängelsestraffet.Viktiga inslag i reformen var normaliseringsprincipen och dens.k. Normaliseringsprincipen innebär att dendömde skall få del av samhällets resurser och service på sammasätt som andra medborgare och att kriminalvården inte skallbygga upp egna resurser i konkurrens med andra samhällsorgan.Närhetsprincipen innebär att den dömde, så långt det ärmöjligt, skall undergå fängelse i eller i närheten av sin hemortför att kunna hålla nära kontakter med personer och myndigheterpå den ort där han kommer att vistas efter frigivningen.Närhetsprincipen är således en praktisk förutsättning för attnormaliseringsprincipen skall kunna tillämpas så bra sommöjligt. Syftet är att underlätta den intagnes anpassning isamhället efter anstaltsvistelsen.I motion Ju817 förordas en utvärdering av hela kriminalvårdenoch en omarbetning av kriminalvårdsreform.Justitieministern aviserar i budgetpropositionen (s. 61) engenomgripande utvärdering av kriminalvårdsreformen. Hon harföreslagit regeringen att det tillkallas en parlamentarisktsammansatt kommitté med uppgift att överväga om dehittillsvarande målen i alla avseenden skall gälla och om demedel som står till förfogande är de riktiga. Regeringen beslutat i enlighet med justitieministernsförslag.Kommittén skall enligt direktiven (dir. 1992:36) göra engenomgripande översyn av de principer och det regelverk somlades fast genom kriminalvårdsreform. Huvuduppgiftenbör, enligt direktiven, vara att, efter en avvägning mellan deolika intressen som gör sig gällande, överväga vilka principerför anstaltsplacering som bör tillämpas samt attanpassa regelverket till dessa. Intresset av att hållaanstalterna narkotikafria skall därvid särskilt uppmärksammas.Utskottet kan konstatera att det i huvudsak har rått politiskenighet om att skall slå vakt om den kriminalpolitik somkriminalvårdsreformen var ett uttryck för. Som anförs ibudgetpropositionen har emellertid utvecklingen i samhälletvarit en annan än vad det fanns anledning att förutse i börjanav när kriminalvårdsreformen utformades. Inte minstnarkotikaproblemen har kommit att försvåra genomförandet av endel av ambitionerna i reformen. Utskottet välkomnar därför enöversyn av kriminalvården. Motion Ju817 i nu behandlad del fåranses tillgodosedd.I motion Ju833 hävdas att närhetsprincipen ochnormaliseringsprincipen alltjämt har giltighet och att de börtjäna som vägledning har det skett en utveckling mot en ökadspecialisering inom anstaltsorganisationen när det gällerverksamhetens inriktning, och specialiseringen har hittillsfrämst inriktats på narkotikamissbrukarna. Det finns numerasärskilda motivations- och behandlingsavdelningar liksomsärskilda avdelningar för intagna som inte missbrukar narkotikavid ett 25-tal riks- och lokalanstalter. Vid några anstalterbedrivs vidare verksamhet med syfte att finna behandlingsmetoderför män som gjort sig skyldiga till kvinnomisshandel ochsexualbrott. En lokalanstalt i har ocksåreserverats för kvinnliga intagna. Bakom specialiseringen liggerbl.a. uttalanden i om ökad differentiering av deintagna (se 1990/91:JuU17 s.13 och 15).I likhet med justitieministern anser utskottet att det liggerett stort värde i att det sker en fortsatt utveckling inomanstalterna när det gäller verksamhetens inriktning.Kriminalvårdens brottsförebyggande roll och de socialaaspekterna bör således tillmätas ökad betydelse liksom arbetetmed att bekämpa narkotikamissbruket på anstalterna.En sådan utveckling av verksamheten vid anstalterna kan kommaatt medföra placeringar i strid med närhetsprincipen. Utskottetanser dock, i likhet med justitieministern, att intresset atthindra spridningen av narkotikamissbruket och att kunna erbjudamöjligheter till rehabilitering även på lokalanstalterna vägerså tungt att det kan motivera att den dömde placeras på en annananstalt än den som ligger närmast hemorten. Somjustitieministern framhåller bör dock avståndet till hemorteninte vara längre än att det går att upprätthålla kontakterna mednärstående och myndigheter.Mot bakgrund av den förda diskussionen har i direktiven föröversynen av kriminalvården i anstalt uttalats att kommittén börgöra en samlad bedömning av utvecklingen i frågaom tillämpningen av normaliserings- och närhetsprincipen samtöverväga behoven av att göra avsteg från dessa principer.Kommitténs överväganden i fråga om möjligheterna att tillämpanormaliseringsprincipen bör, sägs det, bl.a. göras mot bakgrundav utvecklingen inom och den allmänna hälso- ochsjukvården.Det saknas, enligt utskottets mening, anledning för riksdagenatt föregripa den kommande utredningens arbete i dessa frågor.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju833 såvitt avseryrkandet om att närhetsprincipen och normaliseringsprincipenskall vara vägledande för den kommande översynen.Lokalförsörjningen inom kriminalvården m.m.Inledningsvis vill utskottet under detta avsnitt något berörafrågan om uppbyggnaden av det rådande anstaltssystemet.Genom kriminalvårdsreformen antogs vissa riktlinjer i fråga omutformningen av kriminalvårdens anstalter. Det fortsattaanstaltsbyggandet skulle inriktas på uppförande av mindrelokalanstalter som främst skulle utnyttjas för utslussning avintagna i samhällslivet i enlighet med principerna omnormalisering och närhet. antog ettprincipprogram för det framtida anstaltssystemet (prop.1979/80:100, bil. 5, s. 68--72, JuU34, s. 1--4, rskr. 282), somi allt väsentligt byggde på principerna i kriminalvårdsreformen.Totalt 21 lokalanstalter har tillkommit på grundval avprogrammet, och principprogrammet har i betydande utsträckningkunnat genomföras. Kriminalvårdsanstalterna är således enligtgällande ordning indelade i riksanstalter och lokalanstalter.Frågan om hur det framtida anstaltsbyggandet skall skebehandlas (jfr prop. 1989/90:100, bil. 4, s. 84och 85) av en arbetsgrupp inom i samarbete medkriminalvårdsstyrelsen och . Arbetsgruppenskall också överväga hur man skall kunna möta behov avytterligare anstaltsplatser till följd av den aviseradeändringen av reglerna för villkorlig frigivning (jfrbudgetpropositionen s. 62).Byggnadsstyrelsen är lokalhållare för häktena ochkriminalvårdsanstalterna samt för ,regionmyndigheterna och frivårdsmyndigheterna.Kriminalvårdsstyrelsen svarar dock för drift och löpandeunderhåll av anstalterna.Medel för investeringar i byggnader för kriminalvårdenberäknas under sjunde huvudtiteln, avsnittet Investeringar m.m.I gällande investeringsplan för kriminalvården har kostnadsramarom 368,4 milj.kr. beräknats för pågående och redan beslutadeobjekt.I 1991 års budgetproposition (prop. 1990/91:100, bil. 9,FiU26, rskr. 239) och tilläggsbudget I för innevarande budgetår(prop. 1991/92:25, FiU6, rskr. 105) har medel beräknats förföljande byggnadsobjekt: uppförande av ny lokalanstalt iVänersborg, om- och tillbyggnadsarbeten vidkriminalvårdsanstalterna , , Roxtuna, Mäshult,, och och häktet i samttillbyggnad av paviljonger med vardera ca 25 platser vidkriminalvårdsanstalterna , Storboda och Gävle.Justitieministern redovisar att kriminalvårdsstyrelsenslokalförsörjningsplan dessutom omfattar ombyggnadsåtgärder vidkriminalvårdsanstalterna och jämte behov av nyaoch ombyggda häkten på flera orter i landet; byggnadsstyrelsenslokalförsörjningsplan upptar samtliga byggnadsprojekt somkriminalvårdsstyrelsen fört fram.Hon anför vidare att kriminalvårdsanstalten i ,efter förslag av , bör läggas ner.Anstalten togs 1869 och har 25 platser.I motionerna Ju505 och Ju517 förespråkas en fortsatt drift avanstalten. Enligt motionärerna bör den aviserade nyordningen förden villkorliga frigivningen och dess effekter på platsbehovetinom kriminalvården avvaktas innan nedläggningsbeslutet fattas.Utskottet delar här justitieministerns bedömning och avstyrkerbifall till motionerna. Utskottet vill tillägga att bortfalletav anstaltsplatser genom nedläggningen blir kompenserade genomden i tilläggsbudgeten planerade tillbyggnaden vidkriminalvårdsanstalten i Gävle.I förra årets budgetproposition (1990/91:100, bil. 4, s. 74)förordades att den slutna lokalanstalten i med 37platser, som togs 1851, skulle läggas ner. I ärendetväcktes ett antal motioner om en fortsatt drift. Utskottet(1990/91:JuU17 s. 11 f), som förutsatte fortsatta överväganden-- särskilt av regionalpolitisk natur -- före ettnedläggningsbeslut, avstyrkte bifall till motionerna. Riksdagenföljde utskottet.I årets budgetproposition (s. 112) anför justitieministern attskäl att göra ändring i beslutet beträffande anstalten iKarlskrona inte finns för närvarande.I motionerna Ju501, Ju503, Ju507, Ju512 och Ju513 förespråkasen fortsatt verksamhet vid anstalten. Motionärerna anför bl.a.att en sådan ordning kan bli möjlig genom omdisponeringar avanslaget inom befintliga ramar.Enligt vad utskottet inhämtat har antalet platser vidkriminalvårdsanstalten i från den 1 oktober 1991minskat från 37 till 20. En betydande del av personalen skallövergå till tjänster vid det i nyuppförda häktet, somtas i bruk den 1 juli 1992.Inte heller utskottet anser, särskilt med hänsyn till detrationaliseringskrav som finns på anstaltsorganisationen, attdet i rådande läge finns förutsättningar för en fortsatt driftvid anstalten. Utskottet tänker då också på justitieministernsuttalande om att tillgången på slutna lokalanstaltsplater är godäven efter en nedläggning av Karlskronaanstalten. Utskottetavstyrker bifall till motionerna.I motionerna Ju508 och Ju518 hemställs att nykriminalvårdsansalt uppförs i resp. att ombyggnad sker avkriminalvårdsanstalten i Haparanda.Enligt vad som framgår av förra årets anslagsframställningfrån krimnalvårdsstyrelsen föreligger behov av ny anstalt iVisby, och av årets anslagsframställning framgår att behovföreligger av ombyggnadsåtgärder vid kriminalvårdsanstalten iHaparanda. Motsvarande behov föreligger emellertid ävenbeträffande andra orter i landet, och som utskottet tidigareanfört vid ställningstagande till liknande motionsyrkanden ärdet inte möjligt för utskottet att prioritera ett eller fleraangelägna projekt framför andra (se /91:JuU17 s. 8).Utskottet intar alltjämt denna ståndpunkt och avstyrker bifalltill nu behandlade motioner.I motion Ju817 förespråkas framtagandet av en helt nyanstaltstyp.Som framgått ovan ser en arbetsgrupp inom regeringskanslietöver det framtida anstaltsbyggandet. Översynen avkriminalvårdsreformen skall även omfatta överväganden om dennuvarande kategoriuppdelningen i riks- och lokalanstalter ärändamålsenlig. Frågan om anstalternas framtida inriktning ochutformning är således redan uppmärksammad inom regeringskanslietoch motion Ju817 får därmed anses tillgodosedd.Rationaliseringsarbetet inom kriminalvårdsverketFörra året lades en rationaliseringsplan fast förkriminalvårdsverket (prop. 1990/91:100, bil. 4, s. 69, JuU17,rskr. Förslaget i budgetpropositionen följdes upp med ettsärskilt regeringsuppdrag till den 24januari 1991. I det regeringsbeslutet angavs de närmareriktlinjerna för rationaliseringsarbetet. Planen innebär bl.a.att rationaliseringen bör uppgå till räknatpå förvaltningskostnader och administrativa lokalkostnader. Avde medel som frigörs skall en tredjedel dras in till statskassansom besparing, medan två tredjedelar skall kunna användas inomden egna verksamheten för att höja kvalitet eller minskakostnader i framtiden.I motion Ju511 begärs att den slutna riksanstalten Tidaholminte skall beröras av besparingskraven i form av reducering avpersonalstyrkan.I ett interpellationssvar i kammaren förraåret (protokoll 1991/92:35 s. 19 f) anfördejustitieministern att det är ,regionmyndigheterna och de lokala myndigheterna inomkriminalvården som har ansvaret för fördelningen avbesparingarna inom kriminalvårdsverket, och inte en fråga förregeringen.Enligt vad utskottet inhämtat finns ännu inte något beslut omatt minska personalstyrkan på kriminalvårdsanstalten är under övervägande.Det saknas, enligt utskottets uppfattning, anledning förriksdagen att göra något särskilt uttalande i frågan. MotionJu511 avstyrks.KriminalvårdsstyrelsenMedelstilldelningenRegeringen har under punkt E 1 (s. 114--116) föreslagitriksdagen att till anvisa ettförslagsanslag på 97 680 000 kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.KriminalvårdsanstalternaMedelstilldelningen m.m.Regeringen har under punkt E 2 (s. 117--122) föreslagitriksdagen att till Kriminalvårdsanstalterna anvisa ettförslagsanslag på 2 699 511 000 kr.Beträffande utnyttjandet av anstalts- ochhäktesorganisationen anför justitieministern bl.a. attbeläggningsnivån ökade vidkriminalvårdsanstalterna med sammanlagt och vid häktenamed sammanlagt . Beläggningsnivån har därefter i stort settvarit oförändrad. har beläggningen på de slutnariksanstalterna legat högt, och antalet långtidsdömda ökarstadigt . Beläggningen vid de slutnalokalanstalterna har varit lägre än förövriga anstaltstyper.Enligt vad utskottet inhämtat har medelbeläggningen resp.högsta beläggningen på anstalterna varit följande,räknat . Slutna riksanstalter: och ,öppna riksanstalter: och , slutna lokalanstalter:85,och samt öppna lokalanstalter: och 91,7 %.Utskottet (se 1988/89:JuU17 s. 8 och där gjord hänvisning) flera tidigare tillfällen uttalat att utnyttjandegraden avantalet tillgängliga anstaltsplatser, för att möjliggöra enönskvärd differentiering av de intagna, bör ligga runt 85 %.I motionerna Ju510 och Ju833 begärs tillkännagivanden omfortsatt användning av en norm av när det gällerbeläggningen på anstalterna resp. ett uttalande om att högbeläggning försvårar differentiering av de intagna.För valet mellan riksanstalt och lokalanstalt gäller att densom dömts till fängelse i högst företrädesvis skall varaplacerad i lokalanstalt. Den som dömts till fängelse i mer änett år skall företrädesvis bli placerad i riksanstalt. Somförberedelse för frigivning får emellertid den intagne förasöver till lokalanstalt. Även dömda med korta strafftider kanplaceras på riksanstalt om sådan placering är påkallad, t.ex. pågrund av missbruk av narkotika eller av säkerhetsskäl.Översynen av kriminalvårdsreformen skall omfatta övervägandenom formerna för att i större utsträckning än differentieraolika kategorier intagna på olika avdelningar resp. anstalter,bl.a. med hänsyn till behoven av olika former och stöd ochbehandling under och efter anstaltsvistelsen. Av direktivenframgår, som ovan antytts, att huvuduppgiften för kommittén äratt närmare överväga vilka principer för anstaltsplacering sombör gälla . I det sammanhanget skall en samladbedömning göras av vilka avvägningar som är lämpliga med hänsyntill differentieringsbehoven å ena sidan, och intresset att nåett effektivt resursutnyttjande inom kriminalvården å den andra.Kommittén bör vidare, enligt direktiven, redovisa konsekvensernaav sina överväganden om differentieringsbehoven ochplaceringsreglerna vad gäller platsutnyttjandet påkriminalvårdsanstalterna. skall ocksåenligt särskilda direktiv för fördjupad anslagsframställning förbudgetåren 1993/94--1995/96 belysa liknande frågor.Enligt utskottets mening torde det inte råda någon oenighet omatt kriminalvården skall kunna tillgodose högt ställda krav pådifferentiering av de intagna och ha en beläggning påanstalterna som möjliggör en sådan ordning.Frågan om vilka effekter en ökad specialisering avanstaltsverksamheten, i linje med vad utskottet förordat ovan,kan komma att ha på ett ur resurssynpunkt ändamålsenligtutnyttjande av anstaltsplatserna, skall behandlas i översynen avkriminalvårdsreformen och även belysas avkriminalvårdsstyrelsen. Utskottet vill inte föregripa dettaarbete. Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna Ju510 och Ju833 i nu behandlade delar.Utskottet ansluter sig till justitieministerns förslag tillmedelsanvisning.VerkställighetsinnehålletI motionerna Ju510 och Ju833 tas upp frågor om olikarehabiliterande åtgärder i anstalt.Här begärs uttalanden om ökade och utvecklade vård- ochbehandlingsinsatser för de intagna i samverkan mellanmyndigheter och organisationer.Inom kriminalvården bedrivs ett omfattande arbete med vård-och behandlingsinsatser för de intagna. Insatserna har olikainriktning och vänder sig till olika kategorier av intagna.Sålunda finns, när det gäller narkotikamissbrukare, numerasärskilda motivations- och behandlingsavdelningar liksomsärskilda avdelningar för intagna som inte missbrukar narkotikavid ett 25-tal riks- och lokalanstalter.Här bör också nämnas de lokala handlingsprogram som numeraenligt ett regeringsuppdrag till (se1990/91:JuU17 s. 13) har upprättats vid de flesta anstalter.Av redovisningar om verksamheten till regeringen (se budgetprop.s. 119) framgår att det, förutom olika åtgärder för attförhindra införsel av narkotika, pågår försök med att på olikasätt motivera narkotikamissbrukare till behandling. På de flestaanstalter förekommer t.ex. informationsinsatser i form avtemadagar och liknande. Vid ett tiotal anstalter pågår olikadrogkurser efter en pedagogisk modell som inspirerats av de s.k.rattfällekurserna för rattfylleridömda. Vid omkring 25 anstalterhar inrättats motivationsavdelningar som arbetar med särskildapåverkansprogram. Ytterligare anstaltsplatser med dennainriktning planeras. Handlingsprogrammen poängterar också viktenav att samarbetet med utomstående myndigheter och organisationerutvecklas och effektiviseras.