bet · GG01JuU4 · 1992-11-03 00:00:00 — 1991/92:Ju220 av Per Stenmarck och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att lika principer bör tillämpas i helalandet vid beslut om bevakningsföretags rätt till beväpning.1991/92:Ju633 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom differentierade avgifter för vapenlicenser.1991/92:Ju801 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den som saknar vapenlicens inte bör harätt att förvara eller inneha lasersikte,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att registrering av inköp av lasersiktebör ske,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att de personer som innehar lasersikteutan att vara vapenägare skall kunna få siktet inlöst viapolismyndigheterna.1991/92:Ju802 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att 8--10 §§ samt 12 § förs in i 42 § andra stycketvapenlagen.1991/92:Ju803 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att vapenlagen ändras på så sätt att det blir tillåtetför vapenägare med licens att inneha en ringa mängd ammunitionsom inte omfattas av innehavd licens.1991/92:Ju814 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av vapenlagstiftningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av prövningsförfarandet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skärpning av straffsatserna för olagavapeninnehav.1991/92:Ju815 av m.fl. (m, c, nyd, v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att punkterna 4 och 5 i 29 § vapenlagentas bort,2. att hos regeringen begär förslag om ändringar ivapenlagen i enlighet med vad som anförts i motionen.1991/92:Ju816 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om ändring i vapenlagens 9 § andra stycket i enlighetmed vad som i motionen anförts.1991/92:Ju822 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ändring i vapenlagen.1991/92:Ju828 av och (nyd) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av utredning och förslag till enny vapenlag som på ett demokratiskt och likställt sätt germedborgarna rätt att inneha vapen för jakt och ,. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att administrationen förvapentillståndsgivningen för jakt och bör rationaliseras,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att återkallande av tillstånd skall skegenom domstolsförfarande.1991/92:Ju829 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av bestämmelserna vad gällerförvaring och inköp av ammunition,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn och förändring av vapenlagen iden del som berör återkallande av vapenlicens.1991/92:Ju833 av m.fl. (s) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvärdering av vapenlagstiftningen. InledningFrågan om tillstånd och kontroll m.m. av vapen regleras ivapenlagen (1973:1176) och vapenförordningen (1974:123).Lagstiftningen ändrades i flera viktiga hänseenden (prop. 1990/91:130, JuU33, rskr. De nya reglerna, somhuvudsakligen grundar sig vapenutredningsslutbetänkande (SOU 1989:44), Översyn av vapenlagstiftningen,trädde i kraft resp. . Syftet medändringarna var främst att motverka användning av vapen ibrottsliga sammanhang. Ändringarna innebar bl.a. attförvaringsbestämmelserna för vapen och ammunition skärptes ochatt vapentillstånd skall kunna företes vid inköp av ammunition.Vidare förtydligades och i viss mån skärptes reglerna omåterkallelse av vapentillstånd.Förslag om lagändringar m.m.ÖverprövningRegleringen i vapenlagen innebär att i princip allt innehav avvapen och ammunition är tillståndspliktigt. Fråga om tillståndoch om återkallelse av tillstånd prövas av polismyndigheten.Polismyndighetens beslut kan överklagas till ochlänsstyrelsens beslut angående återkallelse av vapentillståndeller ammunitionstillstånd får överklagas till Kammarrätten,medan däremot beslut angående tillstånd tillvapeninnehav eller ammunitionsinnehav inte får överklagas.I flera motioner tas upp frågor med anknytning till den nuredovisade ordningen. I motion Ju220 pekas på attpolismyndighetens beslut angående väktares rätt att bära vapenunder tjänstgöring kan överklagas till länsstyrelse men attlänsstyrelsens beslut inte kan överklagas vilket, framhålls deti motionen, kan leda till en ojämn rättstillämpning.I motion Ju802 yrkas att den som fått avslag på ansökan omvapentillstånd skall få möjlighet till domstolsprövning.Förutom bestämmelserna i vapenlagen och vapenförordningen samtlagen (1974:191) om bevakningsföretag och förordningen(1989:149) om bevakningsföretag m.m. finns och allmänna råd till lagstiftningen. I de allmännaråden har särskilt reglerats bevakningsföretags och väktaresrätt att inneha och bruka skjutvapen samt förvaring avskjutvapen. Enligt dessa förskrifter skall polismyndigheteninnan vapenlicens utfärdas utreda om bevakningsobjektetuppfyller i föreskrifterna särskilt angivna krav och därvidpröva om bärandet av skjutvapen är nödvändigt för uppdragetsfullgörande. skall i ärendet inhämtalänsstyrelsens yttrande.Utskottet har i betänkandet 1990/91:JuU33 s. 28 särskiltframhållit att föreskifter och allmänna rådhar stor betydelse för en enhetlig tillämpning av vapenlagen.Beträffande frågan om överklagande av avslag på ansökan omvapentillstånd anförde departementschefen ärende(s. 52) att avslag på en ansökan om vapentillstånd kan ha storbetydelse för den enskilde men inte har primärt näringsrättsligbetydelse och inte heller på annat sätt är en sådan civilrättighet som enligt och allmännalämplighetsöverväganden kräver domstolsprövning. Hon var därförinte beredd att föreslå möjlighet till överprövning avlänsstyrelsens beslut i dessa frågor. I stället skulle enhetligpraxis åstadkommas genom information. gjorde ingenannan bedömning.Återkallelse av vapentillståndI tre motioner tas upp frågan om återkallelse avvapentillstånd. I motionerna Ju815 och Ju829 begärs attgrunderna för återkallelse inskränks och preciseras, medan det imotion Ju828 efterlyses domstolsprövning vid återkallelse.Som framgått kan fråga om återkallelse av vapentillståndöverprövas av länsstyrelse och kammarrätt (42 § vapenlagen).Återkallelse av vapentillstånd regleras i 29 § vapenlagen.Tillstånd att inneha eller införa skjutvapen får återkallas omtillståndshavaren missbrukat vapnet, visat oaktsamhet med vapneteller på annat sätt visat att han är olämplig att inneha vapensamt om förutsättningarna för tillståndet inte längre finnseller det annars finns någon skälig anledning att återkallatillståndet; t.ex. om tillståndshavaren inte längre har behov avvapnet eller inte längre uppfyller uppställda krav i fråga omskjutskicklighet, utbildning, ålder m.m. Frågan om tillämpningenav återkallelsereglerna behandlas i allmännaråd.I 1991 års ärende behandlade utskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande (s. 28) ett liknande motionsyrkande.Utskottet pekade därvid till att börja med på möjligheten attöverklaga polismyndighetens beslut till länsstyrelse ochförvaltningsdomstol. Utskottet pekade även påRikspolisstyrelsens föreskrifters och allmänna råds storabetydelse för en enhetlig tillämpning av vapenlagen ochframhöll vidare det självklara i att återkallelse bör kunna skeom förutsättningarna för vapentillstånd inte längre föreligger.Utskottet underströk också -- i likhet med vad som uttalats ipropositionen -- att reglerna måste tillämpas med försiktighet.Utskottet delade, sammanfattningsvis, inte motionärens farhågorom en godtycklig tillämpning av reglerna och avstyrkte bifalltill motionen.Inköp och förvaring av ammunition m.m.I två motioner, Ju815 och Ju829, kritiseras reglerna om inköpoch förvaring av ammunition. Motionärerna anser attbestämmelserna är onödiga och tillkrånglade och förorsakarjägarna stora besvär och obehag. De nämner särskilt behovet avatt i glesbygd kunna anlita anhöriga eller jaktkamrater förinköp av ammunition.Enligt 12 § vapenlagen får den som har tillstånd att innehavisst vapen för skjutning även inneha ammunition till vapnet.Annat ammunitionsinnehav kräver särskilt tillstånd. Enkonsekvens av reglerna är att bevis om vapentillstånd skallkunna visas upp vid förvärv av ammunition. Enligt 13 § tredjestycket vapenlagen får ammunition överlåtas genom ombud till densom är berättigad att inneha viss typ av ammunition underförutsättning att ombudet har eget vapentillstånd. Det ärsåledes möjligt för en jägare eller en annan person med egetvapentillstånd att köpa ammunition åt annan om uppdragsgivarengivit honom fullmakt och har tillstånd för det vapen somammunitionen är avsedd för. Genom kravet att även ombudet skallha vapentillstånd har kretsen av ombud begränsats till personersom bedömts kunna betros med vapen.Genom den senaste ändringen i vapenlagen skärptes reglerna omförvaring m.m. och gjordes mer detaljerade. Enligt 26 §vapenlagen skall skjutvapen och ammunition sålunda förvarasunder säkert lås eller på annat lika betryggande sätt. Omförvaringen inte sker i säkerhetsskåp eller annat lika säkertförvaringsutrymme skall vapen, vital vapendel och ammunition iprincip förvaras var för sig, s.k. tredelad förvaring. Ipropositionen (s. 62) anfördes bl.a. att säkert lås innebar enskärpning i förhållande till tidigare. Ett säkert lås skallerbjuda ett gott stöldskydd.I 1991 års ärende (prop. s. 41) underströks attförvaringsföreskrifterna för skjutvapen och ammunition och derasefterlevnad är av grundläggande betydelse när det gäller attbegränsa tillgången på illegalt åtkomna vapen. Utskottet som dåavstyrkte bifall till liknande motionsyrkanden framhöll särskilt(s.28--29) det utomordentligt angelägna i att effektivtförhindra oberättigade ammunitionsförvärv. Utskottet anfördevidare att några betydande olägenheter knappast skulle uppstå omregeringsförslaget genomfördes.Ansvarsfrihet vid ammunitionsinnehavI motionerna Ju803 och Ju822 kritiseras utformningen avbestämmelsen om ansvarsfrihet vid ringa fall av innehav avammunition.Sedan den 1 januari 1992 är som tidigare framgått allt innehavav ammunition utan motsvarande vapentillstånd straffbart. Iansvarsbestämmelsen i 38 § 4 p. vapenlagen stadgas att den somuppsåtligen eller av oaktsamhet innehar ammunition utan att varaberättigad till det kan dömas till böter eller fängelse . I ringa fall skall dock ansvar inte ådömas.Bestämmelserna om frihet från ansvar i ringa fall kom till påinitiativ av utskottet. Av utskottets betänkande (s. 30) framgåratt med ringa fall avses bl.a. innehav av enstaka patroner ellerett helt obetydligt souvenirinnehav och liknande bagatellartadeinnehav, om inte särskilda omständigheter motiverar något annat.Justitieministern har i en lagrådsremiss med förslagtill ändringar i m.m. uttalat att hon inte funnitanledning att föreslå några ändringar i 38 § vapenlagen.LasersikteI motion Ju801 begärs en ordning som innebär attvapentillstånd skall krävas för innehav av lasersikte. Vidareföreslås ett registreringsförfarande vid inköp av lasersikten.Personer som innehar lasersikte utan att ha vapentillståndbör, enligt motionärerna, hållas skadeslösa genom ettinlösensförfarande.Lasersikten sänder en för ögat osynlig ljusstråle som skaparen röd skarpt lysande punkt på det föremål som strålen träffar.Med lasersikte kan skytten skjuta med precision utan att vapnethålls i ögonhöjd. Laserstrålen tränger igenom dis och dimma mensyns då som ett rött streck.I 1 § vapenlagen regleras vilka vapen och andra föremål som ärtillståndspliktiga. Lasersikten kräver intetillstånd. I sammanhanget kan nämnas att det vid införandet avvapenlagen fanns övergångsbestämmelser av innebörd attett vapen som genom den nya lagstiftningen kom att krävatillstånd skulle lösas in om tillstånd vägrades.SamlarvapenI motion Ju816 yrkas att 9 § vapenlagen ändras på så sätt attföreskriften om att samlarvapen inte får användas för skjutningutgår.Enligt 9 § vapenlagen får en enskild person meddelasvapentillstånd om han har behov av vapnet. Tillstånd för bl.a.samlarvapen får meddelas även för andra ändamål än skjutning,men vapnet får då inte heller användas för skjutning.Regleringen innebär att ett vapen som innehas på grund av sittsamlarvärde -- och inte på grund av behov av vapnet -- inte fåranvändas för skjutning.I 1991 års lagstiftningsärende (prop. s. 32 och 1990/91:JuU33s. 27) konstaterades att regleringen i 9 § innebar ettförtydligande av redan gällande regler.Översyn m.m.I motion Ju833 begärs att den nya vapenlagstiftningen skallföljas upp.I motion Ju814 förordas en översyn av vapenlagstiftningen iskärpande riktning. Också i motion Ju828 föreslås en nyutredning; motionärernas utgångspunkt synes vara att detlegitima vapeninnehavet på olika sätt skall underlättas.Utskottet vill först nämna att det sedan åtskilliga år görssystematiska utvärderingar av lagstiftning som varit i kraftnågon tid (se prop. 1990/91:100, bil. 4, s. 5).Frågan om ytterligare utredning prövades även i 1991 årsärende (s. 32 f). Utskottet avstyrkte då bifall till ett yrkandeom en parlamentarisk utredning om vapenkontrollen och hänvisadetill det omfattande utredningsarbete som låg till grund förlagstiftningsärendet. Här vill utskottet dock erinra om sittuttalande i det ärendet att lagstiftningen bör anpassas till dekrav, t.ex. beträffande överskådlighet och lättillgänglighet,som bör ställas på modern lagstiftning. En sådan översyn skulle,anförde utskottet, kunna ske med en anpassning till enframtida EG-reglering. Vad utskottet anfört gav somsin mening regeringen till känna.Inom planeras en utredning omEG-anpassning av vapenlagstiftningen m.m., men enligt vadutskottet inhämtat har utarbetandet av direktiv för utredningenännu inte inletts.Här bör också nämnas att regeringen i den ovannämndalagrådsremissen med förslag till ändringar i m.m.beträffande olaga vapeninnehav föreslagit bl.a. att en särskildskala för grovt brott införs och att straffmaximum höjs från tvåtill fängelse. Vidare föreslås i samma ärende att ensärskild lag införs som gör det möjligt att straffritt lämna inillegala skjutvapen och ammunition till polisen under tidenjuli--september 1993.ÖvervägandenMot bakgrund av vad som ovan redovisats om utredningsarbetem.m. saknas det anledning för utskottet att nu ta ställning tillde i motionerna Ju220, Ju801, Ju802, JU803, Ju814, Ju815, Ju816,Ju822, Ju828, Ju829 och Ju833 framförda yrkandena. Utskottet,som förutsätter att i motionerna aktualiserade spörsmål ierforderlig omfattning tas upp i det kommande utredningsarbetet,avstyrker bifall till dem. När det gäller regleringen i 38 § 4 pvapenlagen angående innehav av ammunition vill utskottettillägga att utskottet utgår från att rättsvårdande myndigheterbeaktar att ansvarsfrihet gäller vid ringa fall.Avgift för vapentillståndI motion Ju633 yrkas att avgiften för vapentillstånd skallvara lägre för den som redan innehar vapenlicens. Motionärenanför att lämplighetsundersökningen i sådana fall inte behövervara lika omfattande som vid första ansökningstillfället och attföljande tillstånd därför bör fås för ett lägre pris.Enligt avgiftsförordningen (1992:191) skall enansökningsavgift tas ut bl.a. vid ansökan om vapentillstånd.Ansökningsavgift betalas enligt särskilda avgiftsklasser (10 §).I 61 § vapenförordningen (1974:123) anges vilka avgiftsklassersom skall tillämpas för prövning av ansökan enligtvapenförordningen. Av denna paragraf jämfört med 10 §avgiftsförordningen framgår att kostnaden för vapentillståndavseende första vapnet för vilket tillstånd söks uppgår till 400kr och att kostnaden för varje ytterligare vapen uppgår till 150kr.Den i motion Ju633 efterlysta ordningen gäller således redan.Utskottet avstyrker bifall till motionen.ÖvrigtUnder ärendets beredning har utskottet uppmärksammats på ettbehov av språkliga korrigeringar i 32 och 41 §§ vapenlagen (jfrprop. 1991/92:134, NU33, SFS 1992:708). Ändringar bör göras pådet sätt som framgår av utskottets hemställan nedan. beträffande förslag om lagändringar m.m.att avslår motionerna 1991/92:Ju220, 1991/92:Ju801,1991/92:Ju802, 1991/92:Ju803, 1991/92:Ju814, 1991/92:Ju815,1991/92:Ju816, 1991/92:Ju822, 1991/92:Ju828, 1991/92:Ju829 och1991/92:Ju833 yrkande 7,2. beträffande avgift för vapentillståndatt avslår motion 1991/92:Ju633,3. beträffande ändring i vapenlagenatt antar följandeFörslag tillLag om ändring i vapenlagen (1973:1176)Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1973:1176) att32 och 41 §§ skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 32 §1Föreligger risk för Om det finns risk förmissbruk av skjutvapen, kan missbruk av ett skjutvapenpolismyndighet besluta att eller om det är sannoliktvapnet och därtill att ett tillstånd atthörande ammunition skall inneha vapnet kommer attomhändertagas. Är faran återkallas och det finnsför missbruk särskilda omständigheteröverhängande, får att omhänderta det,fårpolisman även utan en polismyndighet besluta attsådant beslut vapnet med tillhörandeomhändertaga vapnet och ammunition skallammunitionen. I sådant fall omhändertas. Är riskenskall polismannen skyndsamt för missbrukanmäla åtgärden hos överhängande, får enpolismyndigheten, som polisman även utanomedelbart skall pröva om sådant beslut omhändertaomhändertagandet skall vapnet och ammunitionen. sådant fall skall polismannen skyndsamt anmäla åtgärden hos polismyndigheten, som skall pröva om omhändertagandet skall bestå.Vad som i första stycket sägs om polisman gäller ävenjakttillsynsmän som förordnats av samt personalvid och eller särskilt förordnadetjänstemän vid länsstyrelsen.Finns någon som har Om det finns någon som hartillstånd att inneha den tillstånd att inneha denomhändertagna egendomen och omhändertagna egendomen ochåterkallas ej om tillståndet intetillståndet, skall återkallas, skall egendomenegendomen återlämnas återlämnas tilltill innehavaren så snart innehavaren så snart detdet skäligen kan antagas skäligen kan antas att detatt det ej längre inte längre finns någonföreligger någon risk risk för missbruk. Detsamma gäller, om dengäller, om den omhändertagna egendomenomhändertagna egendomen får innehas utanfår innehas utan tillstånd enligt denna lag.tillstånd enligt denna lag. 1 Senaste lydelse 1992:788Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 41 §2Angående beslag av egendom, Angående beslag av egendom,som kan antagas vara som kan antas varaförverkad enligt 40 §, förverkad enligt 40 §,gäller bestämmelserna om gäller bestämmelserna ombeslag i beslag irättegångsbalken med medföljande avvikelser. Av förordnade jakttillsynsmän samt personalvid och eller särskilt förordnadetjänstemän vid har samma rätt att ta egendom ibeslag som tillkommer en polisman.2. Bestämmelsen att åtal 2. Bestämmelsen att åtalskall väckas skall väckas inom viss tidgäller ej i annat fall gäller inte i annat fallän då rätten utsatt än då rätten utsattsådan tid. sådan tid.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.2 Senaste lydelse 1992:788Stockholm den 3 november 1992På justitieutskottets vägnarLars-Erik LövdénI beslutet har deltagit: (), JerryMartinger (m), (), (), IngbrittIrhammar (c), (), (), GöranMagnusson (s), (nyd), (), SiwPersson (fp), (), (), AndersSvärd (c) och ().