bet · GG01FiU1 · 1992-12-03 00:00:00 — Som anförs i motionenär det i stället angeläget att genomföra ett samlat program motden ekonomiska brottsligheten. Denna brottslighet, som utgör etthot mot viktiga demokratiska värden, måste bekämpas med kraftoch uthållighet genom konkreta och verkningsfulla åtgärder. Vihar tidigare presenterat strategier för en kraftfull offensivmot denna typ av kriminalitet. Regeringen bör senast ibudgetpropositionen lägga fram förslag tillinsatser både på kort sikt och på lång sikt, och vi återkommertill denna fråga i detta sammanhang.Beträffande detaljerna i den aktuella propositionen bör deöverenskomna besparingarna genomföras i den takt som anges ipropositionen. Som anförs i motion Fi35 av m.fl.(s) bör däremot de föreslagna inkomstförstärkningarna, sominnebär en kraftig indragning av hushållens köpkraft, ske i dentakt som är bäst med hänsyn till produktion och sysselsättning.Det kan därför av stabiliseringspolitiska skäl vara motiveratatt senarelägga vissa av de aktuella skattehöjningarna till1994, i likhet med vad vi uppnått i fråga om grundavdraget. Ensådan justering förutsätter givetvis enighet mellan samtliga departier som står bakom överenskommelsen. Denna fråga kommer attprövas inom finansutskottet, och vi har inte anledning att nu gåin närmare på denna avvägningsfråga.På två väsentliga punkter som berör skatteområdet avvikerregeringens förslag enligt vår uppfattning från den träffadeöverenskommelsen.När det gäller kapitalinkomster har vi förståttöverenskommelsen som en definitiv återgång till den skattesatspå som fastställdes genom skattereformen. Regeringensförslag bryter häremot på två sätt. Dels innebär propositionenendast ett tillfälligt uppskov till den 1 januari 1995med den sänkning av skattesatsen till som regeringengenomdrivit med verkan fr.o.m. det kommande årsskiftet. Vidareinnebär propositionen att man behåller det redan fr.o.m. 1992sänkta skatteuttaget för vissa kapitalinkomster såsom reavinsterpå aktier o.d. samt för värdepappersfonder m.m., något somgivetvis får snedvridande effekter i skattesystemet och ledertill en ökad skatteplanering.Skattereformen bör återställas fullt ut i dessa avseenden,inte minst för att undvika en framtida försämring avränteavdragen som ökar hushållens boendekostnader ochytterligare försämrar läget på arbetsmarknaden. Som anförs i vårpartimotion Fi35 bör man alltså i enlighet med överenskommelsenåtergå permanent till skattesatsen . Uppgörelsen om enskattesats på gäller alla typer av kapitalinkomster, ochdenna skattesats skall alltså tillämpas även för aktievinsterm.m. Vi yrkar bifall till vårpartimotion Fi35 i denna del och till motsvarande yrkanden imotion Fi37 av m.fl. (v).När det gäller sjuk- och arbetsskadeförsäkringeninnehåller uppgörelsen att en beredning skall tillsättas i syfteatt lyfta ut försäkringen ur budgeten och att överförahuvudansvaret för försäkringen på arbetsmarknadens parter. Somett första steg i de riktning skall de enskildaförsäkringstagarna erlägga en allmän sjukförsäkringsavgiftfr.o.m. Enligt proposition 136 skallavgiften utgå med 0,på förvärvsinkomster upp till 7,5basbelopp och vara avdragsgill vid inkomsttaxeringen.I vår partimotion Fi35 yrkas att beslutar attsjukförsäkringsavgiften skall tas ut som en icke beskattadnettoavgift, lika för alla inkomsttagare. Som anförs i motionenbör man av rättviseskäl utforma avgiften som en icke avdragsgillnettoavgift. Vi yrkar alltså bifall till motionen i denna del.2. (nyd) anför:TuristmomsenI motion Fi36 av m.fl. (nyd) framställs ettyrkande av innebörd att den s.k. turistmomsen skall sänkas till6% för persontransporter och till 12,för hotell- ochrestaurangnäringarna (yrkande 22). Även de yrkanden somframställs i motion Fi37 av m.fl. (v) beträffandemomsen (yrkandena 44 och 48) innebär bl.a. att turistmomsenskall sänkas.Som anförs i motion Fi36 har turistmomsen inte oväntat bliviten gigantisk minusaffär för de svenska skattebetalarna, medenorma proportioner. Med ledning av en rapport från (R1992:53) kan man beräkna nettoförlusten på turistmomsen till6--eftersom hänsyn bör tas till att andraskatter minskar och att kostnaderna för arbetslöshet ökar.Turismen minskade i med medan man iövriga nordiska länder kan peka på en uppgång med motsvarandesiffror. ökade svenskarnas utlandsresor med 30%.Valutainkomsterna från turistnäringen har --1991varit ca 16--medan valutautgifterna försvenskar som åker utomlands har stigit från 32till . Den svenska turistnäringen harstor betydelse och sysselsätter över 200 000 människor. Dennegativa utvecklingen kommer givetvis att reducera antaletarbetstillfällen om inte vidtar nödvändiga åtgärderför att stimulera denna mycket viktiga näring.Motion Fi36 yrkande 22 bör alltså bifallas. Därmed tillgodosesockså motion Fi37 i motsvarande del.BensinskattenI motionerna Fi17 av (), Fi37 av . (v) och Fi68 av m.fl. (nyd) framställs olikayrkanden om avslag på den i propositionen föreslagnabensinskattehöjningen, en regional differentiering avbensinskatten och alternativa lösningar bl.a. i form av höjdfordonsskatt.Som anförs i den sistnämnda motionen är en höjning avbensinskatten olycklig bl.a. från fördelningspolitiska ochregionalpolitiska aspekter. En kraftigt höjd bensinskatt drabbari särskilt hög grad barnfamiljer, glesbygdsbor, låginkomsttagaremed skiftarbete osv. Andra ekonomiskt starka grupper som borcentralt och har god tillgång till kollektivtrafik behöver intebidra i samma omfattning till statens nödvändigainkomstförstärkningar. Även från arbetsmarknadssynpunkt är enbensinskattehöjning en dålig lösning som begränsar rörlighetenpå arbetsmarknaden. Därtill kommer negativa effekter förturismen. I stället för att göra en semesterresa med familjeninom landet kommer man att flyga utomlands, något som ärbilligare , och allt flera utlänningar kommer atttycka att det blir för dyrt att resa hit med bil.I motionen åberopas också vissa omständigheter som förringarvärdet av den s.k. miljöprofilen i bensinskattehöjningen.Mot denna bakgrund anser Ny demokrati att medanledning av motionerna nu bör avslå propositionen i denna deloch ge regeringen i uppdrag att överväga alternativalösningar, t.ex. med en lämplig utformning av fordonsskatten.Särskilt yttrandeIvar () och () anför:De åtgärder för att stabilisera ekonomin som föreslagits ochbehandlats i proposition 1992/93:50 grundar sig på enöverenskommelse mellan regeringen och Socialdemokraterna. Detinnebär enligt vår mening att de partier som förhandlat framöverenskommelsen bör vara ense om eventuella förändringar. Dennagrundsyn har varit vägledande för oss vid beslutet omskatteutskottets yttrande över motionerna Fi18, Fi20, Fi28 ochFi37 (yrkande 49) om skattehöjningar på alkoholdrycker.Justitieutskottets yttrande1992/93:JuU2yBilaga 5Åtgärder för att stabilisera den svenska ekonominTill finansutskottetInledningFinansutskottet har i ett beslut berettbl.a. justitieutskottet tillfälle att avge yttrande överproposition 1992/93:50 om åtgärder för att stabilisera densvenska ekonomin jämte de motioner som kan komma att väckas medanledning av propositionen och som rör resp. utskottsberedningsområde.I detta yttrande behandlar justitieutskottet propositionensåvitt avser besparingar inom områdejämte motion 1992/93:Fi16 av (-) (delvis) samtmotion 1992/93:Fi35 av m.fl. (s) (yrkande 8).Ärendet föranleder följande yttrande från justitieutskottet.UtskottetPropositionenRegeringen och Socialdemokraterna träffade enöverenskommelse om ett antal ekonomisk-politiska åtgärder isyfte att stabilisera den svenska ekonomin. Det strukturellaunderskottet i statsbudgeten skall minskas kraftigt.Inkomstsidan skall förstärkas, bl.a. för att möjliggöra ökadearbetsmarknadspolitiska satsningar. Kostnadsläget i näringslivetskall förbättras.Som en följd av överenskommelsen lämnas i propositionenförslag på en rad olika områden. Bl.a. föreslås besparingar inomJustitiedepartementets område på sammanlagt 500 miljoner kronorper år. Besparingarna bör, enligt vad som anförs i propositionen(s. 13), bl.a. göras genom rationaliseringar inom polisväsendetoch genom att reglerna för polisaspiranters studieförmånerförändras så att studiefinansieringen kommer att ske medstudiemedel.MotionernaI motion Fi16 anförs, såvitt nu är i fråga, attrationaliseringar inom polisens område bör ske genom en nyorganisation med ett polisdistrikt i varje län. Vidare kan,framförs det i motionen, besparingar göras genom att minskaresurserna för bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten somenligt motionären ändå inte bedrivs på ett effektivt sätt.I motion Fi35 begärs ett uttalande av innebörd att regeringensenast i samband med budgetpropositionen skall redovisakonkreta och kraftfulla åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten.ÖvervägandenSom framgått anförs i propositionen att besparingarnainom område skall göras bl.a. genomrationaliseringar inom polisväsendet. Konkreta förslag kommeratt presenteras 1993.I sammanhanget kan nämnas att i juni 1992fick ett regeringsuppdrag (dnr 92-2521) att se över den centralapolisorganisationen mot bakgrund bl.a. av det nya systemet medrambudgetering som infördes för polisen i och med innevarandebudgetår (prop. 1991/92:100 bilaga 3, JuU23, rskr. 230) och dennya regionala ledningsorganisationen inom polisen (prop.1991/92:52, JuU9, rskr. Vidare kan nämnas attlänsstyrelserna, som är högsta polisorgan i varje län, fått iuppdrag att utarbeta ett program för en fortsatt rationaliseringav polisverksamheten i resp. län i syfte att länets samladepolisresurser skall användas så effektivt som möjligt.Rationaliseringsprogrammet skall avse såväl den operativaverksamheten som administrativa och organisatoriska frågor inomlänet (se regleringsbrevet för polisväsendet för budgetåret1992/93). Slutligen har med anledning av denöverenskommelse som ligger till grund för den i detta ärendeaktuella propositionen hos regeringen hemställt om att få iuppdrag att göra en översyn av bl.a. polisdistriktsindelningen(dnr 92-3739). Skrivelsen bereds i regeringskansliet.Som framgått pågår ett omfattande beredningsarbete när detgäller att på de olika nivåerna inom polisorganisationeneffektivisera och rationalisera arbetet. I det besvärligastatsfinansiella läge som råder är detta ett utomordentligtangeläget arbete. Utskottet vill för sin del stryka under attbesparingar inom polisområdet i första hand bör göras genomadministrativa rationaliseringar. Utskottet vill också framhållaatt indragningar i den redan ansträngda polisverksamheten påfältet måste undvikas. Däremot är det självklart så att ocksåfältverksamheten skall bedrivas på ett sådant sätt attresurserna utnyttjas effektivt. Det pågående beredningsarbetet,som inrymmer vissa mycket komplicerade frågor, bör enligtutskottets uppfattning inte föregripas, och något riksdagensuttalande med anledning av motion Fi16 bör således inte komma ifråga. föreslår att finansutskottet avstyrkerbifall till motionen och tillstyrker bifall tillregeringsförslaget i denna del.Utskottet kan också tillstyrka förslaget i propositionen omändrad studiefinansiering för polisaspiranter. I dettasammanhang vill utskottet dock aktualisera frågan omen översyn av polisutbildningen; förändringar härvidlag kan blinödvändiga för att det skall vara möjligt att genomföra enstudiemedelsfinansiering under hela eller delar avpolisutbildningen. Utskottet utgår från att denna fråga övervägsi i samband med att ett konkret förslag tillfinansiering av polisutbildningen utarbetas.Sammanfattningsvis anser justitieutskottet att finansutskottetbör godkänna vad som förordas i propositionen om besparingarinom område.I fråga om den ekonomiska brottsligheten uttalade utskottet år1991 (1990/91:JuU23, s. 12 f, rskr. 213) att det behövdes enövergripande översyn av åtgärderna mot den. Detta gav ocksåriksdagen som sin mening regeringen till känna. Riksdagensuttalande ledde till den begärda översynen. Denna redovisades avRikspolisstyrelsen och Riksåklagaren i en gemensam rapport den 7januari 1992 om vissa frågor om ekonomisk brottslighet.I rapporten förs bl.a. resonemang om orsakerna till debristande utredningsresurserna för ekobrott hos polisen och mankommer fram till att situationen bottnar i den frihet somsystemet med fria resurser ger myndigheterna. Denna frihet kan,anförs det i rapporten, leda till att statsmakternasövergripande beslut om resursanvändningen inte alltidautomatiskt överförs till verksamheten på lokal nivå.I rapporten tas vidare upp en del frågor om lagstiftning somför närvarande övervägs inom eller, i någotfall, redan lett till förslag i [se förslaget tilländring i delgivningslagen (1970:428) i prop. 1992/93:68 omändringar i aktiebolagslagen m.m.].I rapporten föreslås också andra åtgärder som kan vidtas avRiksåklagaren, och inomramen för den ordinarie verksamheten antingen av den enskildamyndigheten eller i samråd. Som exempel kan nämnas centralmetodutveckling, ändrade arbetsmetoder, utökad och ändradutbildning för åklagare och poliser samt utveckling av vissasamverkansrutiner. De nämnda myndigheterna har av regeringenfått i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits medanledning av rapporten i form av effektiviseringar inom ramenför myndigheternas ordinarie verksamhet. En delrapport skallavlämnas , och uppdraget skallslutredovisas före utgången av (dnr 91-1020, 91-3649,92-67).Här kan också nämnas att Riksåklagaren i en skrivelse(AD 679-92) till regeringen efter samråd med Finansinspektionenoch hemställt om resurser för en särskildutredningsgrupp med uppgift att utreda eventuella brott inombanker och finansinstitut. Kostnaden beräknas exkl. lokaler m.m.till och gruppen förväntas behövaarbeta . I skrivelsen konstateras att situationenalltjämt är utomordentligt dyster vad gäller utredning omekonomisk brottslighet och att läget inte har förbättrats sedanden ovannämnda rapporten avlämnades strax ; inomåklagarväsendet finns anmälningar om misstänkt brottslighet avmycket kvalificerat slag riktad mot banker och andrafinansinstitut, och förutsättningarna för att med nuvaranderesurser inom rimlig tid genomföra och avsluta förundersökningarens i de mest graverande fallen är små. Skrivelsen bereds nu iregeringskansliet.I sammanhanget kan också nämnas att riksåklagaren planerarytterligare utbildning för ekobrottsåklagare.Utskottet har återkommande behandlat frågor omekonomisk brottslighet. anordnade utskottet enoffentlig utfrågning i ämnet och utskottets ställningstagande isamband med budgetbehandlingen det året (1990/91: JuU23 s.12f) mynnade som framgått ut i bl.a. en begäran om enövergripande översyn av åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten. I sammanhanget anförde utskottet bl.a. i sitt avriksdagen godkända betänkande att den ekonomiska brottslighetenutgör ett stort samhällsproblem. Utskottet framhöll, i linje medtidigare enhälliga uttalanden, att den ekonomiska brottslighetenleder till en rad skadeverkningar för samhället; storamedborgargruppers lojalitet mot regelsystemet på främstskatterättens och det ekonomiska livets område i övrigt sätts påstora prov, statens och kommunernas finanser påverkas negativtvarigenom fördelningspolitiska strävanden motverkas ochsnedvridna konkurrenssituationer uppstår mellan olika företag såatt seriöst arbetande företag slås ut. Utskottet ansåg detangeläget att samhället vidtar kraftfulla åtgärder för attmotverka den ekonomiska brottsligheten.Vid behandlingen av frågor om åtgärder mot denekonomiska brottsligheten hänvisade utskottet i första hand tillRiksåklagarens och som var underberedning i (1991/92:JuU23, rskr. 230).Utskottet utgick från att regeringen skulle återkomma i fråganoch avstyrkte bifall till ett antal motioner. I samma ärendetillstyrkte utskottet en motion (1991/92:Ju832 yrkande 1) om attavsätta resurser för en s.k. finanspolis som främst skall hatill uppgift att utreda tvätt av svarta pengar, dvs. pengar somutgjort av brottslig verksamhet. följdeutskottet.Rikspolisstyrelsen har fått i uppdrag att ianslagsframställningen rapportera om gjorda erfarenheterav finanspolisen. Därvid skall särskilt belysas frågor omarbetsmetoder, samarbete med andra myndigheter och med utländskaorgan samt resultatet av verksamheten. Vidare skall de rättsligaförutsättningarna för finanspolisens verksamhet ingåendeanalyseras (se regleringsbrev för polisväsendet för budgetåret1992/93).Justitieutskottet har alltjämt den uppfattningen om denekonomiska brottslighetens skadeverkningar som kom till uttrycki ärende, och justitieutskottet vill framhålla viktenav att denna sorts brottslighet, i likhet med annanbrottslighet, också i fortsättningen bekämpas med kraft.Justitieutskottet föreslår att finansutskottet avstyrker bifalltill motion Fi16 i den del den avser minskade resurser förkampen mot den ekonomiska brottsligheten.Justitieutskottet har erfarit att regeringen avser att ibörjan av december presentera åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten.Härigenom tillgodoses enligt utskottets uppfattning kravet imotion Fi35 på att regeringen skall lägga fram ettåtgärdsprogram mot sådan brottslighet. Det saknas alltsåanledning för att göra något uttalande med anledningav motionen. föreslår att finansutskottetavstyrker bifall till motion Fi35 i här behandlad del.Stockholm den 19 november 1992På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit: (), Lars-ErikLövdén (s), (), (), Bengt-OlaRyttar (s), (), (), GöranMagnusson (s), (), (), KentCarlsson (s), (), (nyd), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Avvikande meningProgram mot den ekonomiska brottslighetenLars-Erik , , , GöranMagnusson (s), , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande som börjarmed "Härigenom tillgodoses" och slutar med "behandlad del" bortha följande lydelse:Justitieutskottet vill nu ytterligare understryka att denekonomiska brottsligheten, om den inte stoppas, utgör ettallvarligt hot mot samhällsekonomin. Om detta slags brottslighetostört får breda ut sig hotas i förlängningen en sundsamhällsmoral och respekten för viktiga demokratiska värden. Motden bakgrunden anser utskottet att regeringen bör få i uppdragatt lägga fram ett samlat program med omedelbara ochkraftfulla åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.Justitieutskottet föreslår att finansutskottet hemställer attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vadjustitieutskottet anfört med anledning av motion Fi35 i härbehandlad del.Lagutskottets yttrande1992/93:LU2yBilaga 6Skuldsanering och ett allmänhetens bankombudTill finansutskottetFinansutskottet har beslutat att beredalagutskottet tillfälle att avge yttrande över motion1992/93:Fi35, såvitt motionen berör lagutskottetsberedningsområde. Motionen har väckts av m.fl.(s) med anledning av proposition 1992/93:50 om åtgärder för attstabilisera den svenska ekonomin.Lagutskottet har beslutat att avge yttrande över de delar avmotionen som gäller ett tillkännagivande om en skuldsaneringslag(yrkande 23) och en utredning om ett allmänhetens bankombud(yrkande 26).I motionen anförs -- såvitt nu är i fråga -- att denekonomiska krisen riskerar att försätta ett stort antal hushålli stora ekonomiska svårigheter . Denförsöksverksamhet med budgetrådgivning och skuldsanering somKonsumentverket kommer att bedriva ärangelägen och nödvändig. Motionärerna anser det dock synnerligenangeläget att införa en mer permanent ordning. Fråga ominförandet av någon form av skuldsaneringslag för överskuldsattafysiska personer bör därför övervägas. I motionen anförsvidare att frågan om ett allmänhetens bankombud bör utredas. Ettsådant ombud skulle enligt motionärerna kunna stärkabankkundernas ställning gentemot bankerna och få till stånd enmer noggrann prövning av principiellt viktiga klagomål frånbankkunderna.Vad först gäller frågan om en skuldsaneringslag fårutskottet anföra följande.Med anledning av ett riksdagsbeslut (bet. 1987/88:12, rskr.57) tillkallades (Ju 1988:02) meduppdrag att utreda ett antal spörsmål på konkursrättens område.I enlighet med vad som angavs i direktiven (dir. 1988:52)behandlade utredningen med förtur frågan om skuldsanering förfysiska personer. Utredningens förslag i den delen lades framhösten 1990 i delbetänkandet (SOU 1990:74) Skuldsaneringslag.Betänkandet innehåller förslag till lagstiftning som skall göradet möjligt för överskuldsatta fysiska personer som inte drivernäringsverksamhet att under vissa förutsättningar genom beslutav tingsrätt få till stånd en lättnad i sin skuldbörda.Skuldsanering innebär att gäldenären helt eller delvis befriasfrån ansvar för betalningen av de skulder som enligt rättensbeslut omfattas av skuldsaneringen. Till skillnad från vad somär fallet vid konkurs syftar skuldsanering till att slutligtreglera gäldenärens ekonomiska situation. Fullgör han den avrätten fastställda avbetalningsplanen finns ingen restskuld kvarför honom. Utredningen bedömer att man till en början får räknamed att åtskilliga ansökningar om skuldsanering ges in.Uppskattningsvis rör det sig om 8000--10000 ansökningarårligen. Av dessa kommer dock sannolikt, enligt utredningensbedömning, endast en mindre del att leda till bifall. De direktakostnaderna för hanteringen av skuldsaneringsärenden somuppkommer hos tingsrätterna och kronofogdemyndigheterna harInsolvensutredningen uppskattat till drygt 40 miljoner kronorper år.Efter betänkandets remissbehandling har olika konsekvenser avförslaget, främst organisatoriska och kostnadsmässiga frågor,övervägts inom . Något förslag från regeringenmed anledning av betänkande har emellertidinte lagts fram för riksdagen.Frågan om skuldsanering för fysiska personer har vid ettflertal tillfällen behandlats av utskottet, ibetänkande 1991/92:LU28. Utskottet uttalade därvid att det ärangeläget att en möjlighet till skuldsanering för fysiskapersoner införs i . Vidare framhöll utskottet, liksom mangjort (bet. 1987/88:LU12), att en viktigutgångspunkt dock måste vara att regler om skuldsanering intefår leda till en allmän uppluckring av betalningsmoralen isamhället. Huruvida insolvensutredningens förslag om enskuldsaneringslag utgör en lämplig avvägning mellan dessaintressen ansåg sig utskottet då inte böra uttala sig om.Utskottet utgick emellertid från att förslaget noga övervägsinom och att regeringen därefter återkommertill med någon form av förslag till skuldsanering förfysiska personer. Något tillkännagivande med anledning av de dåaktuella motionerna fann utskottet inte erforderligt.I ett frågesvar (se prot. 1992/93:5)förklarade justitieministern att hon av flera skäl är tveksamtill att införa en lag om skuldsanering. Hon hänvisade därvidbl.a. till att det under alla förhållanden endast är ett fåtal-- enligt beräkningar endast 2000 -- somskulle komma i åtnjutande av en sådan sanering. För många andramed stora skulder skulle en skuldsaneringslag bara väckaförhoppningar om en enkel lösning på deras skuldproblem. Enligtjustitieministerns mening bör man i stället försöka finna vägartill frivilliga lösningar, vilka innebär att också banker ochandra kreditinstitut får ta sin del av ansvaret i stället föratt helt överföra konfliktlösningen på det allmänna.I sammanhanget finns skäl att också närmare redovisa den imotionen omnämnda försöksverksamheten som skallgenomföra. Genom ett regeringsbeslut (C92/971/FOK) har fått i uppdrag att genomföraen försöksverksamhet med budgetrådgivning och skuldsanering pålokal, regional och central nivå. Verksamhetens syfte är attfinna nya och effektivare former för hur man kan möta deenskilda hushållens ökade behov av budgetrådgivning ochskuldsanering. I beslutet konstateras att sedanslutet av aktivt verkat för att enskilda hushållskall få tillgång till budgetrådgivning och skuldsanering pålokal nivå. Verkets utvärdering av den lokala budgetrådgivningenvisar på positiva effekter för hushållen, och en undersökning ifem kommuner visar även på kommunalekonomiska vinster i form avminskade socialbidrag. Mot den bakgrunden och med hänsyn tillden ökade efterfrågan behövs enligt beslutet också regionala ochcentrala insatser.