bet · GF01BoU16 · 1992-03-19 00:00:00 — Jag tar mig friheten att börja.Du beskrev hur den traditionella arbetsmarknadspolitiken äroerhört omfattande, och att den även är rekordartad. Vad jagförstår, är din bedömning att det nu måste till mer generellaåtgärder för att få fart på sysselsättningen och tillväxten.Vad är din bedömning av hur hög beredskapen är för attnu få fart på de här områdena, och kan du säga litet mer ombyggandets betydelse för sysselsättningen också indirekt? Är deten riktig beskrivning att vi har detta år på oss att vändautvecklingen, eftersom erfarenheterna från visar att detär oerhört svårt att få ner arbetslösheten om den passerar dennivå som den enligt AMS bedömning kan passera redan under nästaår?Göte : Får jag börja med den fråga som handlarom beredskapen. Vi är just i gång med ett omfattande samråd medkommunikationsverken, som ju i första hand är de som har inves-teringsbehov. Enligt de preliminära bedömningar som vi har gjortgemensamt skulle investeringar på uppåt 14 miljarder kunnastarta av 6--9 månader.Det har också redan beslutats om en del mycket storainvesteringsobjekt, som inte har kommit i gång. Jag är intesärskilt förvånad över det, därför att vi vet erfarenhetsmässigtatt de allra största objekten har oerhört långaplaneringsperioder. Därför har jag sagt att riksdagenskulle ha vidtagit extraordinära åtgärder om man ville få i gångobjekten snabbt.Jag har pratat om att en kommission med särskilda befogenheterskulle kunna gå igenom det här. Man skulle också ha satt enbetydligt större press på dem som skall utföra objekten för attde skulle fått ut pengarna. Det finns finansieringsproblem sominte är lösta även när det gäller de beslutade objekten. I dehär verken sitter man och väntar på att finansieringsproblemenskall lösas, och därför står det hela stilla.Jag tycker att man i det här läget i större utsträckning änhittills borde bryta ut investeringarna ur diskussionen ombudgetpropositionen, då det är rimligt att låna pengar för atttidigarelägga sådana här stora satsningar på infrastruktur. Detskulle kunna kombineras på så sätt att man betaladetidigareläggningen av arbetsmarknadspolitiska medel, betaladeräntorna för att tidigarelägga de här statliga investeringarna,och sedan lånade upp pengarna med lånegarantier på den vanligamarknaden. Det är en lösning som jag kan se.Det finns alltså objekt, men det krävs inte bara beslut utanockså särskilda insatser för att sedan driva på så att de kommeri gång.När det gäller de arbetsmarknadspolitiska insatserna, sade jagredan på den tiden då var arbetsmarknadsminister --det är alltså ingen nyhet -- att det var rimligt att sysselsättaungefär av arbetskraften i åtgärder. Det finns flera skältill det. Det första är ett praktiskt skäl, att administrera dethär vettigt. Det andra skälet är att man, om det blir enrundgång i åtgärderna, riskerar att misskrediteraarbetsmarknadspolitiken om det inte finns efterfrågan. Dettredje och kanske mest vägande skälet är att man iåtgärder, arbetslöshet, utanför den öppnaarbetsmarknaden och med en tendens till en kraftig ökning är ien sådan ekonomisk situation att det inte handlar omindividinriktade åtgärder, som vi sysslar med. Man behöver intevara rädd för överspridningseffekter, utan man kan satsa även påsådant som ger sysselsättning i flera led -- det gällernaturligtvis på byggsidan. De stora investeringarna ger intedirekt sysselsättning, men de ger stora spridningseffekter, ochdet är just vad man vill ha i en sådan ekonomisk situation somvi är i nu.Risken är stor för att vi går in i en permanent arbetslöshetpå 5---- det kan vi befara -- och inget annat land harlyckats komma tillbaka till den variation i arbetslöshetssiffrorsom vi har haft tidigare, på mellan 2, 3 och 3,5 %.Sonja Rembo (m): Du har egentligen svarat på många av minafrågor, men det finns ändå skäl att tala om det här. Vi hade enhearing i den här lokalen , och då rapporteradedu om de dramatiska varselsiffrorna. om extra satsningar på infrastruktur, för 20 miljarderkronor, utöver vad som finns i ordinarie budget. I den budgetsom är lagd nu i dagarna finns ca , inkl. vadposten och gör, i både investeringar och underhåll.Vi talar alltså, med viss rätt, om att det finns 50 miljarderkronor i röret.Du säger nu att det är svårt att få i gång investeringarna.Jag bedömer ditt inlägg så att det inte är mer pengar sombehöver satsas på infrastruktur -- är det en riktig uppfattning?Vad du vill ha är insatser som får i gång de här verksamheterna.Du säger vidare att vi skall ha en kommission, men jag är inteså säker på att en kommission kan få bort de flaskhalsar somfinns. Som du säger, borde de här besluten ha fattats för att ha fått effekt.Vi vill alla få ned arbetslösheten, och vi vill inte att denskall stiga så högt, framför allt inte permanentas. Men om manfår i gång verksamheten på byggmarknaden, löser det ju bara ettdelproblem. Det är en inhemsk bransch, som du nämnde, och dethjälper inte upp vår konkurrenssituation gentemot omvärldensärskilt mycket. får vi ned kostnaderna förinfrastruktursatsningarna -- enligt budgeten med 25---- såsatsningarna ger mer pengar. Men av vilket skäl skall man läggaså här mycket just på byggbranschen och inte på andra branscher,som kanske är väl så väsentliga, eller mer väsentliga, för vårinternationella konkurrenskraft?Göte : Jag fick frågan om det behövs merpengar eller enbart åtgärder för att se till att de beslut somredan har fattats snabbt skall komma till verkställighet.Jag tror det handlar om både och. Det finns utrymme för merpengar som kan användas mer direkt. En del av de mycket storainvesteringar som vi har talat om, som ligger inom de 50miljarderna, kommer inte att falla ut i form av insatser ochsysselsättning hur man än gör och vilkaåtgärder man än vidtar för att snabba upp processen. Det finnsdärför ett utrymme för att ta fram mer pengar.En del av de beslut som nämner är intefinansierade. Jag har i kontakten med kommunikationsverken fåttklart för mig att finansieringen inte är löst. Det finns beslutom att man skall finansiera till en viss nivå, men hur det skallfinansieras i vissa delar är i rätt många fall inte klart.Frågan om det skall tillsättas en kommission eller inte är förmig inte alls någon avgörande fråga. Jag har i debatten nämntdet som ett förslag. Finns det bättre förslag och kan man göradet på bättre sätt har jag inga som helst synpunkter på det.Huvudsaken är att det blir någonting gjort.Varför skall vi satsa på byggsektorn i det här läget? Det mestallvarliga långsiktigt är den nedgång vi har iindustrisysselsättningen. Jag vill gärna understryka attutslagning av industrikapacitet är ett stort problem. Man skallinte underskatta vad det innebär i ett litet längre perspektivom den utvecklingen får fortgå inom industrisektorn. Vi vetutifrån 80-talets erfarenheter att det är utomordentligt svårtatt ta tillbaka förlorad industrikapacitet. Man kan ävendiskutera andra åtgärder. De är i så fall inte konkurrerande.Jag har försökt att läsa de utredningar och annat där man harbeskrivit problemen i och vad vi ekonomiskt kan göra åtdem. Jag har förstått att det finns vissa saker somproduktivitetsutredningen och andra tycks vara helt överens om,och det är att vi behöver en långsiktig konkurrenskraft.Rusta upp infrastrukturen och satsa mer på utbildning. Det ärlångsiktigt riktigt. Om detta är eftersatt måste det vara rättatt, i en situation där vi har ledig kapacitet som finns inomlandet och är importsnål, göra kraftiga satsningar på de områdensom vi behöver.Jag tror att man skall vara mycket försiktig med att sätta sintilltro till att en internationell konjunkturuppgång automatisktskall ta oss ur den här krisen. Det finns tyvärr rätt så mycketsom tyder på att den kan låta vänta på sig och inte alls kommermed någon stor kraft.Georg (): Jag har svårt att förstå resonemangetom att det saknas pengar till att sätta i gånginfrastruktursatsningar. När det gäller underhållet kan jagförstå att det behövs mer likvida medel. När densocialdemokratiska regeringen fattade beslut var vihelt på det klara med att det inte förelåg någralikviditetsproblem när det gällde att snabbt dra i gång storadelar av infrastrukturpaketet. Det är klart atttotalfinansieringen måste ske successivt. Men projekten är storaoch tar att genomföra. Man behöver väl inte finansieraallt vid starten, utan det gäller att komma i gång.Min konkreta fråga är: Hur fungerar samarbetet mellan i förstahand , och för att snabbt komma i gång?Också jag är skeptisk till en kommission. Det kanske bara blirytterligare ett överorgan. Det bästa vore om de berördamyndigheterna kan agera snabbt och resolut.Göte : Det har förekommit kontakter pågeneraldirektörsnivå och sådana pågår för att diskutera dessafrågor. Det är bl.a. vid de kontakterna som sagt attför vissa av de stora projekten, bl.a. vid och E4-ani , har man inte klar finansieringen. Det är därför deärendena ligger. Det får man klara ut med . Men visstupplever man det vid verket som ett hinder att finansieringeninte är klar.Jag har inga synpunkter på att det nödvändigtvis skalltillsättas en kommission eller någonting annat. Huvudsaken äratt det finns någon som med tillräcklig kraft kan se till pressar fram förverkligandet av dessa storainfrastrukturbeslut.Elver (): AMS-chefens lägesbild understrykerallvaret i situationen. Jag har tagit fasta på ett par nyckelordsom här sagts om att satsa långsiktigt och på investeringar. Engod investering är, som du själv antydde, just utbildningen. Detkänns fint att två tredjedelar av den kapacitet som AMS har föratt engagera arbetskraften går till justarbetsmarknadsutbilning, som omfattar nästan 90000.Min fråga blir då: Var ligger tyngdpunkten i dagensarbetsmarknadsutbildning, och kan man se ett mönster i vilka niger en relevant utbildning? Om nu inte alla kan bli engagerade ibyggverksamhet, som då vi hade dennaväldiga puckel, vilka branscher skulle man möjligen redan nukunna zooma in och säga: Här är något som det är rimligt attsatsa på och som skulle kunna bli något av en växande sektor?Göte : Det finns naturligtvis storaungdomsgrupper i utbildning. Sedan satsar vi traditionelltmycket på de svaga grupperna. Det är många handikappade som fårutbildning, och många flyktingar finns iutbildning. Vi försöker använda utbildning över hela fältet.Vi har naturligtvis också ställts inför litet nya krav när detgäller arbetsmarknadsutbildning för större tjänstemannagrupperoch personer med ganska hög utbildning som har haft högabefattningar. Därför har vi fått gå in mer medhögskoleutbildning och annat än tidigare.Sedan till frågan om vilka branscher man långsiktigt skallsatsa på när konjunkturen vänder. Det är alldeles självklart,som här har sagts, att byggsektorn inte skall uppgå till nivån islutet av , utan vi måste hitta en rimlig långsiktignivå för byggverksamheten.Jag tycker att den viktigaste uppgiften är att så långt sommöjligt försöka bibehålla industrikompetensen och fortsätta attutveckla den. Vi vet att när det vänder kommer det att bliproblem med att få kvalificerad arbetskraft till industrin.Det behövs också strukturförändringar inom industrin om viskall klara konkurrensen. Utvecklingen går mot mer avanceradoch kapitalintensiv produktion. I den omställningenkrävs också mer kompetens i industrin. Det tror jag är den storautmaningen också för arbetsmarknadsutbildningen.Vi försöker i den här situationen framför allt att bredda ochfördjupa utbildningen hos dem som finns hos oss. Det är i storutsträckning vad vi kan göra . Det är först närkonjunkturen vänder som vi skall satsa på mer specialiseradutbildning. Det är ganska meningslöst när det i stort settfinns överutbud på alla områden. Det gäller att utnyttjatiden till att i stor utsträckning fördjupa den allmännautbildningen.Magnus (): Jag kommer från där av mina förbundskamrater går arbetslösa. Man frågar sig dåvarför inte arbetet med det eller det objektet kommer i gång.Ena gången skyller man på och och andragången på AMS, beställarna och byggarna.Min erfarenhet är att det nästan borde finnas enkatastrofkommission både centralt och regionalt för att samordnaarbetet. Det finns vissa redan beslutade investeringar som intekommer till stånd. Jag tror att man måste ha en bättresamordning på myndighetsnivå. Från regeringshåll lär vi inte hamycket att vänta, som framgår om man läser i dag.Jag efterlyser en bättre samordning både regionalt ochcentralt för att vi skall komma i gång med dessainfrastrukturprojekt. Det är inte alltid fråga om pengar.Britta (): Kan du närmare precisera hur du troratt byggarbetslösheten kommer att se ut om man intevidtar de åtgärder som du efterlyser? Vad kommer det i såfall att kosta samhället?Göte : Jag börjar med fråga omsamordningen och på vilken nivå den skall ske. Jag har i principsamma uppfattning om att det finns brister i samordningen ochgenomförandet.Detta känns litet konstigt att säga, men jag får ändåövervinna min blygsamhet. var det kanske så attarbetsmarknadsverket hade litet större inflytande på desatsningar som skulle göras av arbetsmarknadspolitiska skäl.Riksdagen har väl tyckt att vi fått litet för mycket att sägatill om och i större utsträckning ansett, att det där kan välkommunikationsdepartementet osv. AMS skall intealls behöva blanda sig i.Vi har successivt sett att den inställningen har förändratsefter hand. Det är möjligt, om jag i all ödmjukhet får säga dettill det ärade utskottet, att det också skulle kunna vara entanke att arbetsmarknadsmyndigheterna fick litet störrestyrningsmöjligheter när det gäller att hålla i pengarna. Om mansitter på pengarna och verken inte får ut dem med mindre än attde kan visa att man verkligen kan sätta i gång har det en visseffekt.Det fanns en fråga till.Mona (): Det var om vinterns byggarbetslöshet.Göte : Jag kan inte precisera mer än jag redangjort. Vi skall göra en ordentlig prognos. Låt oss vänta ochhöra vad från har att säga ombostadsbyggandet, så kan vi kanske gemensamt göra någon slagsprognos vid slutet av utfrågningen.Det handlar om arbetslöshetsnivåer som definitivt kommer attligga en bra bit om man inte gör något. Det tror jagatt man kan säga redan nu.Harald (): Du har delvis svarat på min fråga.Anser du att landsting och kommuner genom sitt agerande påbyggmarknaden skulle fungera som någon slagskonjunkturutjämnare? när jag kom ut i byggindustrinminns jag, att när verkstadsindustrin hade litet att göra, dåhade vi mycket att göra och omvänt. har vi sett motsatsen.Alla har haft mycket att göra , och haralla litet att göra.Min andra fråga gäller de ungdomar som är i utbildning tillarkitekter osv. och även till byggnadssnickare i gymnasierna ochderas möjligheter. Skall vi redan nu strypa intagningarna föratt inte få en ytterligare påspädning ?Anders G Högmark (m): Vad här säger omfördröjning och bristande finansieringsmöjligheter när detgäller infrastrukturen är egentligen smått sensationellt. säger att regeringen för i augustifattade beslut om ett antal insatser, och jag utgår från attfinansierng då fanns klar. hör man att det fortfarande finnsobjekt som det fattades beslut om för som intehar finansieringen klar.Min fråga blir här: Bedömer att den tidigareregeringen inte hade klart för sig de bristerna ifinansieringsläget? Detta är utomordentligt allvarligt.Erling (): Jag vill fråga om de satsningar påinfrastrukturen som det fattades beslut om förra året i augustioch december månad. När bedömer man att dessa satsningartidigast kan ge byggjobb, och vilken byggvolym ochsysselsättning ger dessa satsningar påinfrastrukturen?Göte : Jag tror att det i och för sig är enganska god idé att använda byggsektorn så att sägakontrakonjunkturellt. Det är visserligen en gammal idé, men denkan vara fruktbar ändå. Det handlar faktiskt nu om att stoppa enneddragning så att den inte skall bli alltför allvarlig.Vad skall man göra med de unga? Skall man nu se till att överhuvud taget inte rekrytera till branschen under fyra , medde stora konsekvenser som detta får? Jag tror att parterna kansäga mer om detta. Uppfattningen har varit att man skall varamycket försiktig med att strypa utbildningen för olikayrkesgrupper. Man vill ha in också unga människor.Det är därför viktigt att vi bestämmer oss för på vilken nivådet är rimligt att ha byggnadsverksamheten och sedan försökerupprätthålla den så att vi inte får dessa våldsamma svängningarsom får förödande konsekvenser inte bara nu i form avarbetslöshet utan också senare i form av överhettning ochbristande rekrytering.Så åter till finansieringsfrågorna. Jag kan för min del barasäga att uppgiften om att finansieringen inte är löst harlämnats till mig av generaldirektör. Jag vet interiktigt vilken regering som har fattat vilka beslut. Jag kaninte klargöra detta. Det får man fråga någon annan om.Jag har förstått att det pågår diskussioner också med dennuvarande regeringen om just finansieringen där det är oklart omman skall ha vägavgifter eller annan typ av finansiering. Defrågorna är uppenbarligen inte lösta. Jag tror att fårklara ut ansvarsförhållandena. För min del handlar det om måste tala om att detta uppenbarligen inte fungerar.Det ställdes en fråga om byggvolymen.Erling (): När ger de satsningar påinfrastrukturen som fattade beslut om förra åretverkliga arbeten, och vilken volym kan det bedömas att de ger?Göte : Det är mycket olika karaktär på dessasatsningar. När vi talar om , osv. är detju fråga om sådant som vi från början kunde säga skulle gemycket liten effekt under t.ex. den kommande hösten och vintern.Det tror jag alla har varit medvetna om.Det handlar därför om att försöka stycka upp också sådanastörre investeringar i mindre delar som man kan genomförasnabbare. Det är en av de tekniker jag tycker att man måsteanvända.Jag vill inte här påstå att jag kan alla de här frågorna idetalj när det gäller vad man kan göra i fråga om de här storainvesteringarna. Jag kan bara konstatera att de inte kommit igång.Vid de kontakter jag haft med de stora verken har man sagt attdessa stora investeringar kommer att ge mycket liten effektunder . Sedan finns det naturligtvis mindreobjekt som har fattat beslut om som har kommit i gång.Charlotte (): Vi var medarbetsmarknadsutskottet till arbetsförmedlingen i . Jagpassade då på att fråga om vilka åtgärder man där vidtog för attinformera dem som utbildar sig till byggnadsarbetare omarbetsmarknadssituationen och om några hade ändrat sittutbildningsval på grund av informationen. Jag fick tyvärr ingettillfredsställande svar.Vi får inte glömma bort att många av dessa ungdomar kommerfrån annan ort och får en hel del subventioner, dvs. samhälleoch individ har en del kostnader för utbildningen. Dessutomslösar man ur utbildningssynpunkt kanske bort viktiga ungdomsår.Hur är det på övriga arbetsförmedlingar i detta avseende? Vadhar AMS gjort för att förhindra felrekryteringar när det gällerutbildning? Om det nu behövs en bantning, på vilken nivå skallden i så fall ligga? Man har hört talas om siffror på 30 %.Johnny (): Vilka direkta och indirekta effekterhar nedgången inom byggverksamheten på övrig industri? Jagtänker då mest på tillverkningsindustrin.Agne (): Var bedömer du att den långsiktiga nivånpå byggandet kommer att ligga? Du sade tidigare att förändringarinom byggsektorn planeras i förväg. Hur har denplaneringen sett ut, eftersom vi har haft en helt orimligsituation på byggmarknaden ? Vad har nividtagit för åtgärder? Vilken nivå är ni på väg ner till? Vadgör du för ungefärlig bedömning?Göte : Det ställdes en fråga omarbetsmarknadssituationen och utbildningen av de unga. Jag kaninte ge ett uttömmande svar om hur man ser på den frågan vidalla arbetsförmedlingar. Jag skulle förmoda att det i dagutdelas varningar från våra vägledare för att gå in i den härbranschen. För övrigt tror jag inte att man behöver ge så mångavarningar. Ungdomen upptäcker ganska snabbt hur det är ochreagerar och tenderar i sådana här situationer snarare attöverreagera.Detta är en fråga som det passar bra att diskutera medparterna på marknaden. Det är deras bedömning avrekryteringsbehov som är styrande. Jag föreslår att frågan tasupp igen när deras representanter är i talarstolen.Om man ser på byggbranschen totalt sett räknar vi med att600000 personer är direkt berörda när det gällersysselsättningen. De investeringar som har gjorts, framför alltnär det gäller infrastruktur, ger relativt liten direktsysselsättning för byggnadsarbetare. Men det får stora indirektaeffekter, och en stor del faller naturligtvis över påindustrisysselsättningen.Jag har inga exakta siffror. Jag vet att bl.a. ochbanverket har gjort en del utredningar och att vi kommer att fåmaterial. AMS håller på att bearbeta det material som finns.Normalt vill vi inte ha några sådana effekter. Vi vill attberedskapsarbete och annat skall finnas för dem som är direktberörda. Men är det en effekt som vi vill uppnå.Därför kommer vi nu från vår sida att begära mer ikompletteringsframställan till kommunala beredskapsarbeten. Detfinns där en reserv av jobb som vi tror vi skulle kunna få framgenom stimulans.Så till situationen på byggsektorn . Jag har talatmed parterna. Om vi ser långsiktigt är det klart att vi måste gåtillbaka till den nivå som vi hade . Denlångsiktiga nivån ligger ungefär där. Jag vill sägaatt jag har litet svårt att inför besvara den härfrågan. Det beror ytterst på vilket bostadsbyggande man vill haosv. Man måste naturligtvis bestämma vilken långsiktig nivå viskall ha. Vi kommer ju att beröra bostadsbyggandet senare i dag.AMS har heller haft något övergripande ansvarför att planera byggverksamheten.Mona (): Jag tackar och villsamtidigt ge en eloge för den fantastiska uppgång iarbetsmarknadsåtgärder och framför allt utbildning som vi harsett. Här är fullständigt unikt.Nils , Nordbanken: Fru ordförande, mina damer ochherrar! Det viktigaste man kan säga är oftast också trivialt. Iviss mening vet vi redan hur problemen ser ut, men vi har ändåsvårt att lösa dem.Det grundläggande för det område vi nu talar om,sysselsättning och byggsektorn, är att det skapas ett långlivatkapital. Det betyder att beståndet av fastigheter ochanläggningar i landet är jättelikt i förhållande till det somnybyggs . Eftersom dessa objekt finns kvar i 50--100 åroch kanske längre, är det naturligen så, att byggnationen utgör1 à av det totala beståndet.De som efterfrågar fastigheter, anläggningar ochinfrastrukturella objekt är inte intresserade av det som byggsjust . De är i största allmänhet intresserade av beståndet.Det betyder ganska blodiga variationer i efterfrågan. 5 %motsvarar normalt privat byggande, som därmed kanfalla bort eller öka. Det här vet vi alla, men på något sätttenderar vi att glömma bort att man inte kommer ifrån densanningen.Under 80-talets andra hälft hade vi en ganska betydandeuppgång i efterfrågan på de produkter som kommer till användningi beståndet. Det blir i ett sådant fall lätt en ökning avsektorn i fråga på 20, 30, . Men tyvärr finns en baksida avsamma sak. Om man har byggt ett hyggligt bestånd av fastigheteroch anläggningar står man plötsligt med en byggsektor som äralldeles för stor. Det är därför som byggsektorn har svängtunder hela efterkrigstiden.Vad vi än gör måste vi komma ihåg att det är en svängning somvi inte har någon möjlighet att hindra. Däremot finns möjlighetatt se till att den är måttlig och sker i en rimlig takt och attden inte går onödigt långt åt andra hållet så att vi förlorarkompetens osv.Det är viktigt att komma ihåg att detta är startpunkten. Underalla förhållanden står vi inför ett läge där det är ganska välutbyggt.Detta är ett försök till en uppskattning av själva kravytornai landet. Vår uppskattning när det gäller bostäder är antagligennågot för hög. När det gäller den offentliga sektorn är detfråga om sammanlagt . De flesta tycks numena att det kan bli 100. Detta är inte alls viktigt för det jagtänker använda tabellen till.Jag går igenom läget grovt sett på efterfrågesidan när detgäller beståndet, snarare än när det gäller nybyggnationen, somär sekundär i sammanhanget.Vi har byggt mycket kontorsfastigheter.