bet · GF01SfU8 · 1992-04-09 00:00:00 — Motionärerna begär etttillkännagivande om att pensionsarbetsgruppen bör ges direktivatt utreda frågan om möjlighet till ett frivilligt sabbatsårmellan 45 och 55 år.Utskottet noterar att införandet av en möjlighet till ettsabbatsår med uttag av pension kan komma att innebära momentantökade kostnader för pensionssystemet eftersom återbetalningen avden uttagna pensionen sker genom en reducering av denframtida pensionen över . Pensionsberedningenframhöll i sitt betänkande (SOU 1989:101) Förtidspension ochrörlig pensionsålder att de syften som ligger bakom detnuvarande systemet för rörlig pensionsålder i stora delar harblivit uppfyllda. Beredningen fann det inte påkallat att läggafram förslag till några mer genomgripande förändringar av detnuvarande systemet för rörlig pensionsålder. Den nu sittandepensionsarbetsgruppen överväger enligt uppgift på nytt dessafrågor.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet bifall till motionSf239.FörtidspensionI motion Sf210 anför och () att det nu pågår stora strukturförändringar ochnedläggningar inom basindustrierna i de nordligaste länen. Dettaökar risken för att den äldre arbetskraften slås ut. I dennautveckling är det enligt motionärerna särskilt viktigt attstörre hänsyn tas till arbetsmarknadsskälen vidförtidpensionering av äldre löntagare, och de begär etttillkännagivande härom.Utskottet har senast i sitt av godkända betänkande1990/91:SfU16 behandlat den fråga motionärerna tagit upp.Utskottet erinrade då om att utskottet i betänkande1989/90:SfU12, i vilket regeringens förslag om upphävande avbestämmelserna om rätt till förtidspension av arbetsmarknadsskälbehandlades, underströk vikten av att kraftigaarbetsmarknadspolitiska åtgärder sätts in för äldre arbetstagaresom blir arbetslösa och har sin arbetsförmåga kvar. Utskottetanförde vidare i detta sammanhang att det enligt de s.k.äldrereglerna inte kan krävas att äldre förvärvsarbetandegenomgår omskolning eller annan utbildning eller flyttar tillannan ort. Inte heller kan det fordras att de underkastar sigförsök med arbetsplacering eller medicinskarehabiliteringsåtgärder. Om det föreligger en medicinsk grundskall förtidspension således kunna beviljas den försäkrade närarbetsmarknadsmyndigheterna inte tämligen kan beredahonom ett lämpligt arbete.Utskottet anser att dessa tidigare uttalanden från riksdagenssida tillgodoser syftet med motion Sf201.Om en försäkrads arbetsförmåga är nedsatt i sådan grad attintet eller endast en ringa del av arbetsförmågan återstår,utges helt sjukbidrag eller hel förtidspension. Ärarbetsförmågan nedsatt i mindre grad, men med avsevärt mer änhälften utges två tredjedels sjukbidrag/förtidspension. I övrigafall då arbetsförmågan är nedsatt med minst hälften utges halvtsjukbidrag eller halv förtidspension.Ingvar och () begär i motion Sf236 (delvis)ett tillkännagivande om att en fjärdedelssjukbidrag/förtidspension skall kunna utges.Rehabiliteringsberedningen föreslog i sitt betänkande (SOU1988:41) Tidig och samordnad rehabilitering att hel, trefjärdedels, halv och en fjärdedels förtidspension skulle kunnautges som en konsekvens av beredningens samtidiga förslag tillmotsvarande sjukpenningnivåer. Beredningens motiv för attföreslå kvartsnivåer även inom förtidspensioneringen var bl.a.att förhindra att den dyrare ersättningen i form av trefjärdedels sjukpenning kunde utgå under längre tid.Under år 1986 bedrevs inom tre försäkringskassor enförsöksverksamhet med möjlighet till även en fjärdedels och trefjärdedels sjukpenning. Syftet med försöket var i första handatt förbättra förutsättningarna för yrkesinriktad rehabiliteringoch för en smidigare återgång till arbete efter långsjukskrivning. I proposition 1989/90:62 framhöll dåvarandedepartementschefen att erfarenheterna av försöksverksamheten vargoda och att de nya ersättningsnivåerna använts så som det vartänkt. Den större flexibiliteten hade visat sig vara ett bramedel i strävandena att förbättra rehabiliteringen så att densom är sjukskriven kan återvända till arbetet snabbare än vadsom annars var fallet. Mot bl.a. denna bakgrund föreslogs ipropositionen två nya ersättningsnivåer inomsjukpenningförsäkringen, en fjärdedels och tre fjärdedelssjukpenning. Utskottet biträdde lagförslagen (1989/90:SfU12).I proposition 1990/91:141 om rehabilitering ochrehabiliteringsersättning m.m. föreslogs att en fjärdedelssjukpenning skulle få utges för högst 365 dagar.Utskottet tillstyrkte förslaget men fann med anledning av enmotion i frågan inte skäl att föreslå att möjlighet till enfjärdedels pension skulle införas. Utskottet hänvisade därvidtill att utskottet kort i betänkandet 1990/91:SfU11ansett att rehabiliteringsberedningens motiv för att föreslå attkvartsnivåer inom förtidspensioneringen skulle införas föllbort, om tiden för kvarts sjukpenning begränsades till ett år.I sitt svar på fråga 1991/92:521 om ändraderegler för förtidspension anförde statsrådet attfrågan om att införa en kvarts förtidspension för närvarandebereds i och att han avser att återkomma medett förslag i den riktningen. Med hänsyn härtill anser utskottetatt någon åtgärd med anledning av motion Sf236 i denna del inteär påkallad.EfterlevandeförmånerFr.o.m. utgår efterlevandeförmåner tillefterlevande make i form av omställningspension och särskildefterlevandepension. Efterlevandeförmån utgår till såväl män somkvinnor som inte fyllt 65 år.Omställningspension utges efter dödsfallet ellerunder om den efterlevande har barn under tolv år.Särskild efterlevandepension kan utbetalas till den som vidomställningsperiodens slut inte kan försörja sig genom egetförvärvsarbete och inte har rätt till förtidspension. De nyareglerna om efterlevandepension gäller inte den som blivit änkaföre den l . Dessutom kan kvinnor födda ellertidigare och som blir änkor efter den nämnda tidpunkten genomövergångsbestämmelserna till den nya lagstiftningen fåänkepension enligt de gamla reglerna. Kvinnor som är föddamellan och som får tilläggspension i form avålderspension får änkepensionen endast i den mån den överstigerden egna ålderspensionen, dock med vissa förbehåll för högrebelopp.Enligt de nuvarande bestämmelserna om efterlevandeförmånerupphör rätten till omställningspension resp. särskildefterlevandepension (såväl folkpensions- som ATP-del) om denefterlevande ingår äktenskap. Detsamma gäller om denefterlevande stadigvarande sammanbor med någon som han har varitgift med eller har eller har haft barn med.De äldre bestämmelserna innebär bl.a. att änkepensionen skalldras in om änkan ingår äktenskap eller -- för folkpensionsdelen-- stadigvarande sammanbor med man, med vilken hon varit gifteller har eller har haft barn. Upplöses äktenskapet innan detbestått eller upphör samboendet inom tid som sagts,skall pensionen åter börja utgå om förutsättningarna i övrigtför rätt till pension föreligger.I övergångsbestämmelserna p. 10 ges ett förlängt skydd för densom vid ikraftträdandet förlorat sin änkepension på grund aväktenskap. I sådant fall skall änkepensionen på nytt utges omäktenskapet upplöses även efter att ha bestått ellermer, om mannen vid äktenskapets ingående hade fyllt 60 år.Kenneth och () begär i motion Sf205ett tillkännagivande om att änkepension skall få behållas vidnytt giftermål om den egna ålderspensionen är lägre.En särskild pensionsform för änkor tillskapades inomfolkpensioneringen . Efterlevandeförmånen omfattade änkorsom fyllt och var i sin helhet inkomstprövad.En mer omfattande änkepension, som svarar mot de numeraövergångsvis gällande reglerna för änkepension, tillkom år 1960.I 1958 års socialförsäkringskommittés betänkande Förbättradefamiljeförmåner från folkpensioneringen m.m. behandlades fråganom indragning av änkepension vid omgifte. Kommittén anförde idenna del följande:Det skäl som skulle kunna anföras till stöd för att låtaänkepension utgå -- helt eller delvis -- även efter det attänkan ingått nytt äktenskap vore att en indragning av pensionenmotverkar vederbörandes intresse av att legalisera en eventuellny förbindelse genom vigsel. I fråga om de nuvarandeänkepensionerna, som ju endast utgår till änkor ,spelar denna omständighet mindre roll. Genom att rätten tillänkepension utsträckes till allt yngre änkor med minderårigabarn i hemmet får frågan långt större praktisk betydelse.Att låta pension utgå även till kvinnor, som ingått nyttäktenskap, torde emellertid framstå som främmande för denallmänna rättsuppfattningen. Då det är fråga om en änka medminderåriga barn, är det egentligen barnens fortsattapensionsförmåner efter det nya äktenskapets ingående som bör bliföremål för övervägande. Detta spörsmål kommer att behandlas isamband med barnpensionerna.Frågan om indragning av änkepension (efterlevandepension) harsenare behandlats av såväl pensionskommittén i betänkandet (SOU1981:61) Familjepension som av pensionsberedningen i betänkandet(SOU 1987:55) Efterlevandepension. Pensionsberedningens förslagöverensstämmer med den lagstiftning som finns såväl inom detnya systemet för efterlevandepensioner som, enligtövergångsregler, för änkepensionerna som fortfarande utgårenligt äldre regler.Med hänsyn till de ställningstaganden som nyligengjort i fråga om rätten att behålla änke- elleromställningspension vid ingående av nytt äktenskap anserutskottet att bör avslå motion Sf205.I motion Sf230 yrkande 4 begär () etttillkännagivande om att en utvärdering bör ske av hur änkor medliten eller ingen ATP klarar sin försörjning efter borttagandetav den tidigare änkepensionen.Som framgår ovan gäller de gamla änkepensionsreglernafortfarande för en stor grupp kvinnor. Yngre kvinnor som bliränkor och som fått omställningspension eller -- omde har barn -- kan därefter fåefterlevandepension om de vid omställningsperiodens slut intekan försörja sig genom eget förvärvsarbete och inte har rätttill förtidspension.Utskottet behandlade i betänkandet 1987/88:SfU29 frågan omuppföljning och utvärdering av tillämpningen av den nyaefterlevandepensioneringen. Utskottet anförde att det ärangeläget med en uppföljning av effekterna av den nyalagstiftningen. Av särskilt intresse kommer därvid att vara hurtillämpningen av den särskilda efterlevandepensionen skett.Utskottet förutsatte dock att i första handriksförsäkringsverket som tillsynsmyndighet överförsäkringskassorna noga kommer att följa tillämpningen ochutvärdera effekterna av den nya lagstiftningen.Utskottet anser mot denna bakgrund att motion Sf230 yrkande 4inte bör föranleda någon åtgärd.HandikappersättningHandikappersättning utgår till den som, innan han fyllt ,fått sin funktionsförmåga nedsatt i sådan omfattning att hani sin dagliga livsföring behöver mer tidskrävande hjälp änannars, för att kunna förvärvsarbeta behöver hjälp av annan,eller eljest behöver vidkännas betydande merutgifter.Anders och () begär i motion Sf216ett tillkännagivande om behovet av en översyn av reglerna förhandikappersättning för den som drabbas av ett handikapp ellersjukdom ålder.Riksdagen har senast vid föregående på förslag avutskottet i betänkande 1990/91:SfU11 avstyrkt ett motsvarandemotionsyrkande. Utskottet har därvid framhållit att syftet medhandikappersättning är att ge kompensation för hjälpbehov somuppkommit på grund av sjukdom eller skada, medan de hjälpbehovsom hänför sig till åldrandet inte bör ersättas genomhandikappersättning. Utskottet erinrade i det nämnda betänkandetom att frågan om stöd till äldre handikappade ryms inom ramenför pågående arbete inom ramen för utredningen om det samladeförmånssystemet för försäkrade med betydande kostnader försjukdom och handikapp (S 1990:04, dir. 1990:34).Utskottet anser att bör vidhålla sitt tidigareställningstagande och avstyrker bifall till motion Sf216.Särskilt kommunalt bostadstilläggTill den som uppbär kommunalt bostadstillägg (KBT) skallkommunen utge ett särskilt kommunalt bostadstillägg (SKBT) omden pensionsberättigades inkomster efter avdrag för skäligbostadskostnad understiger kommunens socialbidragsnorm eller dethögre belopp som följer av allmänna råd omvägledande socialbidragsnorm. Tillägget utgör skillnadsbeloppet.Statsbidrag utgår av kommunens kostnader.Jan och () anför i motion Sf272att pensionärer med folkpension och låg ATP eller annankompletterande pension kan komma under "skälig levnadsnivå"eftersom de betalar skatt på sin pension. Enligt motionärernatar vid sin beräkning av behovet av särskiltbostadstillägg upp inkomsten före skatt. Motionärerna begär etttillkännagivande om en översyn och förändring av reglerna vidberäkning av det särskilda bostadstillägget för pensionärer.Utskottet vill framhålla att vid beräkningen av rätten tillSKBT tas hänsyn till att pensionären i vissa fall betalar skattpå sin inkomst (prop. 1990/91:119, RFV Allmänna råd 1991:5).Detta sker genom att den årsinkomst som fastställts vidberäkningen av KBT minskas . Denna schablonberäkning avskatt som skall erläggas av pensionären grundar sig påöverväganden om att inkomster som överstiger det särskildagrundavdraget ger marginalskatteeffekter som härrör frånkommunalskatt och reduktion av det särskilda grundavdraget. Viden kommunalskatt på och avtrappning av grundavdraget blirett genomsnittligt vägt värde på marginaleffekten 50 %.Utskottet avstyrker på grund av det anförda bifall till motionSf272.Särskilt pensionstilläggFr.o.m. kan föräldrar, som på grund av vård av ettsjukt eller handikappat barn gått miste omförvärvsinkomster, erhålla ett särskilt skattefrittpensionstillägg till folkpension i form av ålderspension.För att få förmånen skall föräldern ha vårdat barnet underminst . Pensionstillägget utges då av basbeloppetper kalenderår. Har vårdtiden överstigit ökas beloppetmed av basbeloppet per vårdår upp till en vårdtid av 15 år.För att få rätt till vårdår krävs vidare att barnet under störredelen av vårdåret skall ha fått hel förtidspension eller heltsjukbidrag jämte handikappersättning. Det rör sig sålunda idessa fall om barn som är . Enligt särskildaövergångsregler skall dock med vårdår likställas varjekalenderår, t.o.m. , under vilketföräldern vårdat sjukt eller handikappat barn som inte uppnått16 års ålder och barnet fått vårdbidrag i form avinvaliditetsersättning. Motivet för dessa särskilda regler äratt invaliditetsersättningen, till skillnad från vad som ärfallet med vårdbidrag, inte varit ATP-grundande. Förälder fårtillgodoräknas vårdår eller, om föräldern ärfödd under något av åren 1911--1927, t.o.m. ålder.I proposition 1991/92:106 om vissa socialförsäkringsfrågorföreslås att villkoren för rätt till det särskildapensionstillägget mildras i vissa hänseenden. Det lägsta antaletvårdår som skall berättiga till tillägget ändras till ochsärskilt pensionstillägg skall utgå med 5, 10, 15 resp. försex, sju, åtta resp. nio vårdår. Vidare skall även föräldrarfödda kunna tillgodoräkna sig det 65:e levnadsåretsom vårdår. Slutligen mildras vårdrekvisitet, så att kortareuppehåll i vården av barnet inte skall utgöra ett hinder förrätt till vårdår.Utskottet har ingen erinran mot förslagen som inte föranlettnågot motionsyrkande.AnslagsfrågorUtskottet har ingen erinran mot de av regeringen under litteraC. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer m.m. och littera D.Försäkring vid sjukdom, handikapp och ålderdom framlagdaförslagen till medelstilldelning för /93 dels iproposition 1991/92:100 såvitt avser anslagen C 6, D 2--4, D 6,och D 8--9, dels i proposition 1991/92:106 såvitt avser anslagetD 7.V AdministrationUnder rubriken behandlas de i proposition1991/92:100, bilaga 6 (), under littera B.Administration av socialförsäkring m.m. upptagna anslagen B 1.Riksförsäkringsverket och B 2. Allmänna försäkringskassor samtmotioner med anknytning till dessa anslag. Här behandlas också iproposition 1991/92:106 (avsnitten 6 och 8) framlagda förslag omsammanslagning av försäkringskassor m.m.Allmänt om socialförsäkringsadministrationenDen allmänna försäkringen handhas enligt 1kap. 2§ lagen(1962:381) om allmän försäkring, AFL, av ,de allmänna försäkringskassorna och de lokala organ somregeringen bestämmer.Bestämmelser om allmänna försäkringskassor finns i 18kap.AFL. Enligt 1 § skall det finnas en allmän försäkringskassa förvarje landsting och varje kommun som inte tillhör landsting. Deallmänna försäkringskassorna är offentligrättsliga organ medegna styrelser. Försäkringskassornas huvudsakliga uppgift är atthandlägga enskilda ärenden inom socialförsäkrings- ochbidragsområdet.Huvuddelen av den verksamhet inom försäkringskassorna sominnebär kontakt med de försäkrade i form av ansökningar angåendeolika försäkringsförmåner, information etc. bedrivs vidkassornas lokalkontor samt vid filialexpeditioner/servicekontorsom finns knutna till vissa lokalkontor. Ett omfattandedecentraliseringsarbete har pågått inom försäkringskassornaunder senare år och målet är att i princip all individinriktadhandläggning av försäkringsärenden efter /92skall ske vid lokalkontoren. Hos försäkringskassorna finns förnärvarande omkring 14700 årsarbetare, varav arbetarvid lokalkontoren.Riksförsäkringsverket utövar enligt 18kap. 2§ AFL tillsynöver försäkringskassorna och är enligt förordningen (1988:1204)med instruktion för centralförvaltningsmyndighet för socialförsäkringen och anslutandebidragssystem. Verket skall särskilt svara för den centralaledningen och för tillsynen av försäkringskassornas verksamhet,verka för att socialförsäkrings- och bidragssystemet tillämpaslikformigt och rättvist samt följa utvecklingen av de olikagrenarna inom trygghetssystemet och utvärderatrygghetsanordningarnas effekter för individ och samhälle.Verket svarar dessutom för handläggning av vissa ärenden, främstärenden enligt lagen om yrkesskadeförsäkring och motsvarandeäldre författningar.I budgetpropositionen anförs attsocialförsäkringsadministrationen har genomgått storaförändringar . Förutom att ge ersättning enligtsocialförsäkrings- och bidragssystemen skall arbetet inriktas påatt upptäcka orsaker till och vidta åtgärder för att reducerabehovet av långa sjukskrivningar, förtidspensioneringar ocharbetsskadeersättningar. Fr.o.m. gäller nyaregler på rehabiliteringsområdet. har nya regler trätti kraft enligt vilka en arbetsgivare skall betala ut sjuklöntill sina anställda av varjesjukdomsfall. Vidare har huvudmannaskapet för sjukresornaöverförts från försäkringskassorna till sjukvårdshuvudmännen.Genom de nya reglerna frigörs betydande administrativa resursergenom att en stor del av den rutinmässiga sjukfallshanteringenupphör. Försäkringskassorna får därmed förbättrade möjligheteratt aktivt arbeta med de långa sjukfallen och att initiera ochstödja rehabiliteringsinsatser. I propositionen förutsätts attytterligare förändringar av såväl regler som verksamhet inomsocialförsäkringen sker under de närmaste åren.I budgetpropositionen anförs vidare att riksförsäkringsverkethar inlett ett arbete med utveckling av resultatuppföljning ochresultatanalyser. Inriktningen skall vara att resultatansvaretskall föras ut så nära verksamheten som möjligt och att verketstillsyn av försäkringen i högre grad bör inriktas motutvärdering av regionala resultat.I proposition 1991/92:106 anförs att det under vissaförhållanden kan vara lämpligt att en försäkringskassa omfattarmer än ett landsting eller en landstingsfri kommun, bl.a. föratt i ett sammanhängande tätortsområde medge en väl fungerandeuppläggning av arbetet med den aktiva rehabiliteringen.Särskilt nämns att uppdelningen av på tvåförsäkringskassor är mindre gynnsam för en rationelltfungerande verksamhet. I propositionen föreslås därför attregeringen bör ha möjlighet att besluta om ett utvidgatverksamhetsområde. I propositionen föreslås vidare att för enkassa med ett sådant utvidgat verksamhetsområde bör styrelsenbestå av åtta ledamöter. Det bör ankomma på regeringen attförordna om antalet ledamöter som skall utses av vartderalandstinget resp. av och kommunen. Motsvarande skallgälla för ledamöter i socialförsäkringsnämnd som väljs avlandstinget/kommunfullmäktige.Regeringens förslag har inte föranlett något motionsyrkande,och utskottet tillstyrker den föreslagna ändringen av 18 kap. 1,7 och 20 §§ AFL, som avses träda i kraft den 1 juli 1992.Utskottet tillstyrker också att ordet årsberättelse i 18 kap. 14§ AFL byts ut mot årsredovisning samt de lagtekniska ändringarnai lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1977:265)om statligt personskadeskydd.LokalkontorsnätetI 18 kap. 1 § AFL anges att allmän försäkringskassa skallinrätta lokalkontor i den mån så prövas erforderligt. föreskrifter (RFFS 1987:6) omorganisationen av de allmänna försäkringskassorna skall enförsäkringskassa ha minst ett lokalkontor i varje kommun.Antalet lokalkontor uppgår till drygt 400(inkl. ett fyrtiotal kontor med lägre servicegrad). Som nämntssker huvuddelen av den verksamhet som innebär kontakt med deförsäkrade vid lokalkontoren, och i princip all individinriktadhandläggning av försäkringsärenden skall efter innevarandebudgetår ske vid lokalkontoren.I motion Sf238 anför och ()att behovet av lokalkontor eller annan form av service förändrasöver tiden i takt med förändringar av förmånssystemet. Behovenär även olika inom glesbygd och storstadsområden. Motionärernaanser att nuvarande centralt utformade krav på lokalkontor ivarje kommun försvårar en nödvändig anpassning till bl.a.ekonomiska krav. Enligt motionärerna torde det ligga inom ramenför styrelse att bedöma och besluta omlokalkontorsnätet. Där finns den lokala kännedomen ochöverblicken om specifika förhållanden, särskilda behov,befolkningssammansättning, avstånd och inte minst kunskap omefterfrågan på tjänster på orten. Kassansstyrelse kan även bedöma vilken grad av serviceinsats som ärbäst avvägd i form av traditionellt kontor, servicepunkt ellerliknande. Motionärerna begär i yrkande 2 ett tillkännagivandehärom. Motionärerna begär vidare i yrkande 1 etttillkännagivande om att i 18 kap. 1 § AFL bör anges attförsäkringskassa inom sitt verksamhetsområde skalltillhandahålla erforderlig service i olika former.Utskottet har tidigare uttalat sig om utformningen avförsäkringskassornas lokalkontorsnät. Senast detta skedde var idet av godkända betänkandet 1988/89:SfU10. Utskottetframhöll därvid att den lokala förankringen, som är utmärkandeför försäkringskassorna, är av stor betydelse försocialförsäkringsadministrationen. Det är därför viktigt attförsäkringskassornas väl utbyggda lokalkontorsnät bibehålls. Föratt ett lokalkontor skall fylla sin funktion måste det dock haförutsättningar att kunna erbjuda en god service. Utskottetville därför inte utesluta att det kan förekomma att ett kontorinte har de förutsättningar som krävs. En indragning av kontoretbör dock inte komma till stånd förrän olika alternativalösningar noga har övervägts, t.ex. om samverkan kan ske medandra offentliga inrättningar. Utskottet ansåg i likhet med vadsom hade anförts budgetproposition att det ärvederbörande försäkringskassas styrelse som i det enskildafallet får ta ställning till lokalkontorsnätets omfattning. Somangavs i propositionen skall därvid särskild hänsyn tas iglesbygder, och utskottet ansåg att sådan hänsyn borde tas ävennär det gäller övriga lokalkontor.I årets budgetproposition anges att principen att det skallfinnas ett lokalkontor i varje kommun bör ligga fast men attriksförsäkringsverket i samband med planering avresursneddragningar skall kunna överväga vissa uppmjukningar isynnerhet för storstadsområden.Utskottet vill på nytt understryka vikten av attförsäkringskassorna har ett väl förgrenat lokalkontorsnät, någotsom kommer att bli än mer betydelsefullt genom den nya rollförsäkringskassorna fått på rehabiliteringsområdet. Utskottetanser i likhet med vad som anförs i budgetpropositionen att denprincipen fortfarande bör gälla att varje kommun, i vart fallutanför storstadsområdena, skall ha ett lokalkontor.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Sf238.SocialförsäkringsnämndEnligt 18 kap. 6 § AFL skall varje försäkringskassa ha eneller flera socialförsäkringsnämnder.