bet · GF01BoU23 · 1992-05-26 00:00:00 — 8Stockholm den 26 maj 1992På bostadsutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit:Agne (), (), (), BertilDanielsson (m), (), (), LennartNilsson (s), (), (), RuneEvensson (s), (), i (nyd), (), () och LarsStjernkvist (s).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () varitnärvarande vid den slutliga behandlingen av ärendet. Ett reformerat bostadsfinansieringssystem m.m. (mom. 1--5), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16börjar med "Ett reformerat" och på s. 25 slutar med ""bort ha följande lydelse:Åren 1946--1948 fastställde statsmakterna riktlinjerna förefterkrigstidens bostadspolitik. Det allmänna målet för dennapolitik var att successivt höja bostadsstandarden. Detta skulleske genom att bostadsbristen avvecklades och utrymmesstandardenhöjdes. Som norm för boendekostnaden skulle gälla att kostnadenför en rimlig familjebostad borde motsvara av dengenomsnittliga inkomsten för en industriarbetare. De finansiellainsatserna som krävdes för att förverkliga de bostadspolitiskamålen skulle i huvudsak göras av staten. De nu beskrivnariktlinjerna har vid skilda tillfällen konkretiserats ochreviderats; dock har utgångspunkten varit att den socialabostadspolitiken skall vara vägledande för statsmakternasinsatser beträffande boendet. Den senaste större och meragrundläggande genomgången av riktlinjerna för bostadspolitikengjordes av riksdag och regering . Enligtuttalanden av regeringen och 1967 -- uttalanden somgodkändes av -- skall samhällets mål förbostadsförsörjningen vara att hela befolkningen skall beredassunda, rymliga, välplanerade och ändamålsenligt utrustadebostäder till skäliga kostnader. Denna målsättning har däreftergällt för de bostadspolitiska insatserna. Beträffandeutrymmesstandarden anslöt sig till ettuttalande från regeringen av innebörden att, beträffandebostadsbidragen, dessa borde utformas så att alla hushåll påsikt borde kunna hålla sig med moderna bostäder som ger varjebarn ett eget rum. Om accepterar det nu framlagdaregeringsförslaget kommer det sociala målet, som sålunda väglettde bostadspolitiska strävandena , inte längre attkunna hävdas. Därmed finns en uppenbar risk att vi får ökadeklyftor i boendet och segregerade bostadsområden där de sämreställda lämnas utanför den samhällssolidaritet som hittillspräglat bostadspolitiken. Även bostadspolitiken kommer då attöverlämnas till "marknadskrafterna". Den socialabostadspolitiken som gjort att vi i kommit längre än deflesta andra länder på vägen mot ett rättvist och jämlikt boendekommer -- om regeringens förslag om en avveckling avbostadssubventionerna genomförs -- att raseras. Regering ochriksdag har (bet. 1991/92:BoU9) och motSocialdemokraternas och förslag beslutat attavskaffa vissa krav för statligt stöd vid ny- och ombyggnad avbostäder. Det gäller bl.a. den kommunala anvisningsrätten,markvillkoret och produktionskostnadsprövningen. Det nu aktuellaregeringsförslaget innebär ytterligare ett nytt stort steg påvägen mot en bostadpolitisk nedrustning. Om förslaget genomförskommer marknadskrafterna att bestämma vad som skall byggas, varoch för vem det skall byggas, vad det skall kosta att bygga ochvad det kommer att kosta att bo. Utskottet delar uppfattningen imotion Bo14 (s) och i partimotion Fi44 om attden bostadssociala politiken även i fortsättningen bör liggatill grund för de bostadspolitiska reformer som från tid tillannan kan behöva göras.Förslaget i propositionen har förberetts av en enmansutredare(). Utredningens direktiv beslöts vid regeringenssammanträde . Utredaren överlämnade sittbetänkande SOU 1992:24 Avreglerad bostadsmarknad i mars 1992dvs. efter cirka tre månaders arbete. Remisstiden har varit . Fleraremissinstanser har kritiserat detta förhållande och anser detinte möjligt att göra en fullständig analys av utredarensförslag. Kritik beträffande den korta remisstiden förs frambl.a. av , , , ,Stadshypotekskassan och AB Spintab.Propositionen överlämnades till i slutet av aprilmånad. Efter motionstidens utgång har utskottet haft två veckorpå sig att behandla detta omfattande ärende. En sådanbehandlingsordning kan inte acceptera. Det liggerdärför i sakens natur att ett så viktigt utredningsförslag somfår så omfattande betydelse borde beredas på ett meraomsorgsfullt och helgjutet sätt än vad som varit fallet.Trots den korta remisstiden har remissinstanserna pekat på mångabrister och icke acceptabla konsekvenser i utredningens förslag.Dessa brister har inte beaktats vid utarbetandet avregeringsförslaget.Utskottet kommer i det följande att fästa uppmärksamheten påvissa av de utgångspunkter som ligger till grund förutredningens och regeringens förslag. En av dessa utgångspunkterär räntans betydelse för bostadsfinansieringen både för deboende och för staten. Utskottet har ingen annan uppfattning änregeringen och utredaren om nödvändigheten av att en press nedåtpå räntan är viktig för att också pressa ned statens kostnaderför räntebidragen. Den relevanta utgångspunkten är vad ensänkning av räntan skulle betyda för belastningen påstatsbudgeten om nuvarande räntebidragssystem behölls. remissvar har en beräkning gjorts av hurräntebidragsanslaget utvecklas vid en marknadsränta om 12 resp.8 %. Vid ett årligt påbörjande om 18000 lägenheter iflerbostadshus och 7000 lägenheter i småhus, vilket ärutredningens antagande, beräknas belastningen på statsbudgeten-- om nu gällande regler även fortsättningsvis kommer atttillämpas samt med hänsyn tagen till den nytillkommandeproduktionen och hus i beståndet /98 -- att blidrygt 27 miljarder vid en marknadsränta om och ca 7miljarder vid en marknadsränta om . Förutom att det nuredovisade belyser räntans betydelse i sammanhanget kan erinrasom att besparingen i dagens system i vart fall inte understigerde som utredaren beräknat skulle bli effekterna av hans förslag.Argumentet att av omsorg om statens finanser skapa ett nyttsystem kan således inte anses korrekt.Vad beträffar effekten av regeringsförslaget från den boendesutgångspunkt kan noteras följande. Med hänvisning till exempel iutredningen -- exempel som också finns i propositionen -- angesatt kapitalutgifterna för en lägenhet i flerbostadshus och ismåhus understiger kapitalutgifterna år 1993jämfört med nuvarande system. Kapitalutgifterna år1993 anges vara ca . lägre i flerbostadshusfallet och ca700 kr. lägre när det gäller egnahem om regeringens förslaggenomförs än om dagens system tillämpas. Den jämförelse som görsi propositionen är emellertid inte korrekt. Enligt propositionenförutsätts, som framgått ovan, en egen insats på avinvesteringen. I utredningen har förvånande nog inte räknats mednågon utgift för den egna kapitalinsatsen. Ännu mera förvånandeär att regeringen utan kommentar för vidare utredarensberäkningar. En av förutsättningarna i propositionen är nämligenatt "den egna kapitalinsatsen förutsätts vara finansierad på ettsådant sätt att den inte föranleder ränteutgifter". Detta måsteanses mycket anmärkningsvärt och är i hög grad orealistiskt.Utskottet konstaterar att denna utgångspunkt förmodligen använtsför att ge sken av att kapitalutgifterna med regeringens förslagär lägre än i dagens system. Redan vid en ränta på efterskatt för det egna kapitalet -- ett inte särskilt djärvtantagande -- inträffar omvända förhållanden; kapitalkostnadernaenligt utredningens och regeringens förutsättningar blir dåhögre än om dagens regler gäller; denna skillnadkommer att förstärkas över tiden så länge räntebidrag utgår.Även utifrån ett privatekonomiskt betraktelsesätt måsteberäkningarna underkännas. Också i många av remissvaren påutredningen anförs en liknande uppfattning. anförföljande om den "privatekonomiska boendekalkylen":Utredningen rör sig lättsinnigt med siffror. I kapitel 11presenteras beräkningar över utredningsförslagenskostnadskonsekvenser. I dessa beräkningar har utredaren valt attinte beakta vissa poster, bland annat nettoräntan på egen insatsoch merkostnaden för garage. I det verkliga livet blir man intelika lätt av med dessa kostnader. Den reella kostnaden för engenomsnittlig hyreslägenhet som byggs blir, ommarknadsräntan är och om alla kostnader beaktas,istället för de utredningen anger. Med allakostnadsposter inkluderade blir skillnaden i förhållande till1992 inte som utredningen påstår utan över 1400 kr.Om marknadsräntan antas vara påstår utredningen attkostnaden för samma lägenhet sjunker med i förhållandetill 1992. Det verkliga förhållandet är att kostnaden ökar medmer än 500 kr.Det finns anledning att också ta upp frågan om hur regeringensförslag kan tänkas påverka påbörjandet av ny- och ombyggnad avbostäder. I en utgiven publikation från boverketkallad "Bostadsmarknad i förändring" beräknas att ca 35000lägenheter i genomsnitt bör färdigställas t.o.m. år 2000.Till detta kommer enligt verket omkring 300000 lägenheter sombehöver byggas om fram till sekelskiftet.Utskottet har inte skäl ifrågasätta att en bostadsproduktion ochombyggnad av minst denna omfattning behövs.Det finns emellertid mycket som talar för att en nödvändig ny-och ombyggnad av den av angivna storleken inte kommeratt kunna uppnås om regeringens förslag genomförs. Från skildahåll har hävdats att nära nog ett totalstopp för nyproduktionoch ombyggnad blir följden om förslaget förverkligas.Beträffande de lägenheter som trots allt kan komma attproduceras kommer att gälla att de blir mindre än dagens, avsämre kvalitet och avsevärt dyrare. Dessa lägenheter skall iinte ringa omfattning efterfrågas av nybildade hushåll, ungdomaroch andra som ofta har en svag betalningsförmåga och av vilkadet dessutom skall krävas ett ökat bosparande.Utskottet avstyrker med det anförda regeringens förslag tillett reformerat bostadsfinansieringssystem. Bostadssektorn är såviktig att det är uteslutet att den skall överlämnas åt de s.k.marknadskrafterna. bör bostadspolitiken ha ett klartsocialt innehåll så att de goda bostäder som byggts ochsom förhoppningsvis kommer att byggas även kanefterfrågas också av betalningssvaga hushåll. Endast utifrån ettsocialt synsätt kan den bostadspolitik som i allt väsentligtvarit lyckosam och till gagn för medborgarna befästas ochutvecklas. Det skall inte förnekas att en ny tid kräver nyalösningar också avseende statens och kommunernas insatser på detbostadspolitiska fältet. Därför finns anledning att utvärderaeffekterna av dagens bostadsfinansieringssystem och ersätta detmed ett nytt som bättre än regeringens svarar upp mot denmålsättning utskottet ovan redovisat.Dagens räntebidragssystem bör således ersättas av en nybostadsfinansieringsreform som bl.a. bättre än är ägnadatt skapa en kostnadspress inom bostadsbyggandet. Ettalternativt system måste vara så konstruerat att detbehandlar olika upplåtelseformer rättvist och neutralt. Det ärsom framgått av vad anförts hushållens behov ochvärderingar, inte skatte- och bidragsregler, som skall styravalet av upplåtelseform eller boendealternativ. Ett nytt systemmåste också bättre än dagens ordning skapa rimligakostnadsrelationer mellan nyare och äldre årgångar.Det är synnerligen viktigt att ett bostadsfinansieringssystemfår ett så brett parlamentariskt stöd att kommuner, byggherraroch entreprenörer m.fl. kan planera långsiktigt. De skall ocksåkunna räkna med att det inte ändras ständigt som ett resultat avekonomiska och politiska konjunktursvängningar. Båderäntelånesystemet och det förslag som regeringen nu lagt tillgrund för propositionen har utarbetats av enmansutredningar. Föratt skapa nödvändig parlamentarisk förankring bör alltså ettnytt alternativ utarbetas inom en parlamentarisk utredning medbred representation från olika politiska partier i syfte att nåen politiskt långsiktig uppgörelse som inte ifrågasätts efterrelativt små förändringar i majoritetsförhållandena.Förutsättningarna för en uppgörelse bör efter de senaste årensutredningsarbete vara goda. Remissyttrandena över betänkandet"Avreglerad bostadsmarknad" visar att det finns beredskapockså från många av aktörerna på bostadsmarknaden attkonstruktivt bidra i arbetet med att utforma ett system med deegenskaper som krävs.Riksdagen bör hos regeringen begära att en parlamentariskutredning -- i vilken samtliga riksdagspartier ingår --tillsätts med uppgift att lämna förslag till ett nytt, brettförankrat bostadsfinansieringssystem som är så utformat attsamhället också kan ta det övergripande ansvar somär nödvändigt för att det skall finnas goda bostäder åt alla,även åt dem med begränsade ekonomiska möjligheter.I avvaktan på att ett nytt finansieringssystem kan införasbör, som anförs i partimotion Fi44 och i motionBo14 (s), räntelånesystemet gälla. Detta system ger, som framgårav den sistnämnda motionen, avsevärt lägre boendekostnaderjämfört med förslaget i propositionen. Räntelånesystemet börinföras fr.o.m. för nya hus och för hus ibeståndet fr.o.m. den 1 januari 1993.Vad utskottet nu anfört om ett nyttbostadsfinansieringssystem, om den sociala bostadspolitiken ochom en parlamentarisk utredning för utarbetande av ett nyttsystem bör med anledning av de båda motionerna som sinmening ge regeringen till känna. Förslaget i propositionenavstyrks liksom förslag i motioner om förändringar av vissaenskildheter i regeringens förslag.Sammanfattningsvis innebär vad nu förordats att etttillkännagivande bör göras med anledning av motion Bo14 (s)yrkandena 1--3. Med anledning av dessa motionsförslag ochförslagen i partimotion Fi44 yrkandena 33--35och 38 avstyrker utskottet regeringens förslag om ett reformeratbostadsfinansieringssystem. Yrkandena 39 och 40 i denna motionfår närmast anses vara andrahandsyrkanden. Med hänvisning tillvad utskottet anfört om att regeringens förslag inte börgenomföras får dessa yrkanden anses sakna aktualitet. Detsammagäller motion Bo15 (c) och Ny demokratis partimotion Fi42yrkande 5.dels att momenten 1--5 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse:1--5.beträffande ett reformeratbostadsfinansieringssystem m.m.att med anledning av motionerna 1991/92:Bo14yrkandena 1--3 och 1991/92:Fi44 yrkandena 33--35 och 38 samt medavslag på förslaget i proposition 1991/92:150 bilaga I:5 avsnitt2 yrkandena 1--3 och motionerna 1991/92:Bo15, 1991/92:Fi42yrkande 5 och 1991/92:Fi44 yrkandena 39 och 40 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om enparlamentarisk utredning för utarbetande av ett nyttbostadsfinansieringssystem byggt på bostadssociala värderingarm.m.,2. Information till om bostadsfinansieringen(mom.5)i (nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 25börjar med "Utskottet delar" och slutar med "" bort haföljande lydelse:Det av utskottet förordade systemet är av genomgripandekaraktär när det gäller finansiering av ny- och ombyggnad avbostäder. Avgörande för om systemet skall få de positivaeffekter som förutsätts är bl.a. en lugnare ränteutveckling ochminskade produktionskostnader i boendet. Det är av stor vikt attriksdagen och bostadsutskottet får information om vilka positivaoch negativa effekter finansieringssystemet har i den praktiskahanteringen. Av vikt är också att snabbt få signaler om ifallsystemet i vissa delar bör revideras. Den nu efterfrågadeinformationen bör lämnas bostadsutskottet av det statsråd som iregeringen närmast har ansvaret för bostadsförsörjningsfrågorna.En första redovisning bör lämnas . Därefterbör information lämnas vid varje årsskifte.Vad utskottet nu med anledning av Ny demokratis partimotionFi42 yrkande 5 anfört om information om finansieringssystemetbör som sin mening ge regeringen till känna.dels att moment 5 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:5.beträffande information till ombostadsfinansieringenatt med anledning av motion 1991/92:Fi42 yrkande 5ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3.Höjd garanterad ränta m.m. (mom. 6), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 28börjar med "Som ovan" och på s. 29 slutar med "motionsyrkandenaavstyrks" bort ha följande lydelse:Företrädare för den nuvarande regeringen utlovade under förraårets valrörelse minskade boendekostnader och sänkta hyror.Detta till trots har man redan efter ett drygt halvårsregeringsinnehav hunnit vidta ett flertal åtgärder som ledertill kraftigt höjda hyror. återkommer regeringen med förslagom extra upptrappningar av den garanterade räntan som kommer attleda till ytterligare höjningar av boendekostnaderna.Enligt regeringens egna beräkningar leder det nu aktuellaförslaget om besparingar på till ökadekapitalkostnader på /m2, för de berörda årgångarna.Detta motsvarar ca . för en normaltrerumslägenhet. Härutöver tillkommer övriga kostnadsökningar.Detta är givetvis helt oacceptabelt i dagens läge då mångahushåll redan har stora problem att få ekonomin att gå ihop.Den av regeringen förda bostadspolitiken med ständigtåterkommande åtgärder som ökar boendekostnaderna kommer i sinförlängning leda till en ökad segregation och utslagning påbostadsmarknaden. För att slå vakt om en socialt inriktadbostadspolitik måste det nu aktuella regeringsförslaget om s.k.extra upptrappningar av den garanterade räntan m.m. avvisas avriksdagen. Utskottet tillstyrker således motionerna Bo14 (s)yrkande 6 och Fi44 (v) yrkande 36 om att bör avslåregeringens förslag om höjd garanterad ränta m.m.dels att moment 6 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:6.beträffande höjd garanterad ränta m.m.att med anledning av motionerna 1991/92:Bo14 yrkande6 och 1991/92:Fi44 yrkande 36 avslår förslaget i proposition1991/92:150 bilaga I:5 avsnitt 2 yrkande 4 i denna del om höjdgaranterad ränta m.m. för hus med räntebidrag enligtäldre bestämmelser,4. Avveckling av investeringsbidraget (mom. 7), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 30börjar med "Enligt den" och slutar med "de avstyrks" bort haföljande lydelse:Regeringens förslag att helt slopa investeringsbidraget förny- och ombyggnad av bostäder skulle om det genomfördes ledatill ytterligare boendekostnadshöjningar utöver dem som redanblivit följden av andra åtgärder från regeringens sida. Dessutomskulle följderna för bostadsproduktionen bli mycket allvarliga.För att minska arbetslösheten och utnyttja dagens relativtsett lägre byggkostnader bör åtgärder i stället vidtas för attunderlätta att angelägna ny- och ombyggnader kommer i gång.Tvärtemot vad regeringen föreslår bör staten således stimuleraen ökad bostadsproduktion. En av de åtgärder som behöver vidtasär att kraftigt höja investeringsbidraget i stället för attavveckla det. Ett sådant förslag läggs fram i densocialdemokratiska partimotionen Fi41 där det föreslås attinvesteringsbidraget fr.o.m. skall utgå med8,8%.Med hänvisning till vad ovan anförts avstyrker utskottet ienlighet med vad som föreslås i partimotion Fi44yrkande 37 regeringens förslag om en avveckling avinvesteringsbidraget. Vidare anser utskottet att ienlighet med vad som föreslås i Socialdemokraternas partimotionFi41 yrkande 12 skall ge regeringen till känna attinvesteringsbidraget skall höjas till 8,fr.o.m. den 1januari 1992.dels att moment 7 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:7.beträffande avveckling av investeringsbidragetatt med anledning av motionerna 1991/92:Fi41 yrkande12 och 1991/92:Fi44 yrkande 37 samt med avslag på förslaget iproposition 1991/92:150 bilaga I:5 avsnitt 2 yrkande 5 omavveckling av investeringsbidraget för ny- och ombyggnad avbostäder som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,5. Avveckling av tilläggslångivningen (mom. 10), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 33börjar med "Beslutet om" och slutar med "avstyrks således" bortha följande lydelse:I samband med beslutet om en avveckling avtilläggslångivningen till bostadshus avgavSocialdemokraterna en reservation med följande lydelse (se bet.1991/92:BoU16 s. 67):Utskottet finner det av regeringen framlagda förslaget om enavveckling av tilläggslångivningen oacceptabelt. Denna låneformhar stor betydelse för möjligheterna att bl.a. avhjälpabyggnadstekniska brister och förbättra inomhusmiljön i de delarav bostadsbeståndet där omfattande problem finns. Lånen går tillstor del till fastigheter i de s.k. miljonprogramsområdena däräven olika bostadssociala problem gör ombyggnads- ochförbättringsåtgärder särskilt angelägna. Som framhålls i densocialdemokratiska partimotionen är behovet av och anspråken påtilläggslån mångdubbelt större än tillgången på medel.Enligt utskottets uppfattning kan en utebliven långivningmedföra en omfattande kapitalförstöring i delar avbostadsbeståndet. Det bör vidare framhållas att tilläggslånenkan bidra till att hålla byggsysselsättningen uppe nu närnyproduktionen av bostäder viker och framför allt byggandet inomden s.k. övrigsektorn drastiskt minskat.Ytterligare skäl för en fortsatt bidragsgivning har framkommitunder utskottets beredning av detta ärende. I flera skrivelserfrån såväl bostadsföretag som hyresgästförening har utskottetuppmärksammats på de omfattande problem som skulle bli följdenav en avveckling enligt förslaget i budgetpropositionen.Argumenten i den vid tidigare riksdagsbehandling avgivnareservationen har fortsatt giltighet. Under den senaste månadenhar rapporterna fortsatt att strömma in om de allvarligakonsekvenserna som kommer att bli följden om inte beslutet om enavveckling av tilläggslånen ändras. Situationen är särskiltalarmerande med tanke på att det till stor del är bostadsområdensom även har att brottas med svåra sociala problem som drabbasav en avveckling av tilläggslånen.Utskottet anser mot bakgrund av vad som ovan anförts attriksdagen bör ställa sig bakom förslaget i densocialdemokratiska partimotionen Fi41 yrkande 13 om atttilläggslånen för vissa reparations- och ombyggnadsåtgärder förhyres- och bostadsrättshus som är bör återinförasoch att ramen för beslut om tilläggslån bör fastställas till 425milj.kr. för /93.dels att moment 10 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse:10.beträffande avveckling av tilläggslångivningenatt med anledning av motion 1991/92:Fi41 yrkande 13som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtsamt medger att beslut om tilläggslån för åtgärder i bostadshussom är får meddelas inom en ram på425000000kr. för /93,6. En fond för tomma lägenheter (mom. 11), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 33börjar med "Yrkande 15" och slutar med "s. 45)" bort ha följandelydelse:Utskottet instämmer i förslaget i den socialdemokratiskapartimotionen Fi41 yrkande 15 om att även allmännyttigabostadsföretag bör ges möjlighet att upprätta fonder för attfinansiera tomma lägenheter. Dessa företag bör ges motsvarandemöjlighet som gäller för de bostadskooperativa företagenatt fondera medel för att utjämna tillfälliga problem medouthyrda lägenheter. Regeringen bör efter kontakter med berördafastighetsägare återkomma till med ett förslag med denförordade inriktningen.Vad utskottet i denna fråga med anledning av densocialdemokratiska partimotionen Fi41 yrkade 15 ovan anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att moment 11 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse:11.beträffande en fond för tomma lägenheteratt med anledning av motion 1991/92:Fi41 yrkande 15som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,7. Bosparande inom allmännyttan (mom. 12), , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 33börjar med "Inte heller" och slutar med "detta förslag" bort haföljande lydelse:Utskottet finner det i motion Bo14 (s) framlagda förslaget omett bosparande för hyresgästerna i de allmännyttigabostadsföretagen mycket intressant. Den föreslagna ordningen medett sparande på ett lägenhetskonto skulle kunna ge hyresgästernaförmånligare villkor än banksparande sombostadsföretagen ges tillgång till billigt kapital.Enligt utskottets mening bör det föreslagna bosparandet sessom ett led i en utveckling som gör att de boende i hyresrättges en ökad delaktighet i förvaltning och skötsel avfastigheten.