bet · GG01TU4 · 1992-11-19 00:00:00 — I direktiven (dir. 1991:2) anges bl.a. att utredarenskall redovisa hur en skälig servicenivå kan upprätthållas iglesbygd och vilka regelförändringar som behövs. Vidare angesatt utredaren skall belysa effekterna av en avmonopolisering avkontrollbesiktningen ur ett konsumentperspektiv och närhetentill kontrollbesiktningsstationer samt hur en tillfredsställandekontroll av kvaliteten i utförda besiktningar skall kunnagaranteras.Enligt vad utskottet erfarit förväntas utredarenavrapportera sitt uppdrag . Utskottetförutsätter att de frågor som motionärerna tar upp ingår iutredningsarbetet. I avvaktan på utredarens förslag och ärendetsfortsatta beredning är utskottet inte berett att ta någotinitiativ i frågan. Utskottets avstyrker således de bådaaktuella motionsyrkandena.I motion T413 (s) behandlas frågan om en obligatorisköverlåtelsebesiktning av bilar ålder.Motionärerna konstaterar att i jämförelse med andra länder ärden svenska bilparken tämligen ålderstigen somBilprovningens statistik visar att antalet anmärkningar vidkontrollbesiktningen ökar med fordonets ålder. För köpare avbegagnade bilar anges att den obligatoriska varudeklarationensom införts i samband med köp av begagnade bilar har gett ettklart bättre konsumentskydd. Varudeklarationen gäller dock inteför bilar med ett försäljningspris . ellerför bilar som säljs av privatpersoner. För att förbättrakonsumentskyddet och för att sanera den s.k. buskhandeln med debilligaste bilarna begärs mot denna bakgrund att ett krav införspå kontrollbesiktning inom t.ex. före ägarbyte avbilar över tio år.Utskottet har tidigare i betänkandet 1990/91:TU1 (s. 21--23)behandlat frågan om obligatorisk kontrollbesiktning av äldrepersonbilar vid ägarbyte. Utskottet var inteberett att förorda ett införande av det begärda kravet påkontrollbesiktning. Utskottet ansåg att effekterna av kravet påvarudeklaration och bevakning av frågor kringsaluhållningen av begagnade bilar bör avvaktas och att deaktuella motionsförslagen därför inte borde föranleda någotinitiativ av riksdagen.I samband med den nu aktuella utskottsbehandlingen harMotorbranschens riksförbund i en skrivelse till utskottet och isamband med en uppvaktning framhållit det som synnerligenangeläget att en obligatorisk överlåtelsebesiktning införs förbilar äldre än . Enligt en skrivelse som utskottet vidarefått i ärendet från har verket bedömtmotionärernas förslag som intressant och värt att pröva närmare.Konsumentverket ifrågasätter dock om det är nödvändigt att bilarsom säljs till bilhandeln, oftast som inbytesobjekt, omfattas aven sådan obligatorisk överlåtelsebesiktning.Utskottet konstaterar att formerna för den allmännakontrollbesiktningen är under omprövning. Förutom det tidigareomnämnda utredningsarbetet om en avveckling av monopolet påbesiktningsverksamheteten kan nämnas det förslag somTrafiksäkerhetsutredningen lagt fram om att fordonskontrollernapå väg bör utökas (SOU 1991:79). Utskottet förutsätter att ävenden fråga som motionärerna tar upp kommer att ingå i detfortsatta beredningsarbetet. Motionsyrkandet påkallar motbakgrund av det anförda ingen åtgärd från sida ochavstyrks därför av utskottet.I motion T402 (s) konstateras att släpfordon tilljordbrukstraktorer inte är registreringspliktiga och därmed ärbefriade från fordons- och kilometerskatt samtkontrollbesiktning. Gällande bestämmelser anses vila på ettföråldrat synsätt såväl vad gäller den s.k.kostnadsansvarighetsprincipen som i fråga omtrafiksäkerhetskrav. I själva verket används dessa släpfordondragna av traktorer i mycket stor utsträckning på allmänna vägaroch i synnerhet då i jordbruksbygder. Motionärerna begär medhänvisning härtill förslag bl.a. om registrering ochkontrollbesiktning av jordbrukstraktorer.Utskottet anser det angeläget från effektivitetssynpunkt attolika transportmedel behandlas lika i skatte- ochavgiftshänseende. På motsvarande vis gäller att regler om t.ex.registrering och kontrollbesiktning bör utformas så likformigtsom möjligt för att undvika orättvisa konkurrensvillkor och föratt främja en hög och likformig trafiksäkerhetsnivå för skildatransportsätt. gäller att en alltför hög ambitionsnivåvad gäller krav på enhetlig behandling och likformighet kanvålla olägenheter och kostnader för transporter som sker på detallmänna vägnätet. En sammanvägning bör därmed ske av olikaintressen i frågan.Enligt vad utskottet erfarit väntas EG slutföraarbete med ett direktiv för traktorer som kan få betydelse förutformningen av de aktuella svenska bestämmelserna. Utskottetförutsätter att regeringen i samband därmed överväger de frågorsom motionärerna aktualiserar. Någon åtgärd medanledning av motionsyrkandet synes sålunda inte nu erforderligt,varför detsamma avstyrks.7 VägmärkenFrågor om utformning och användning av vägmärken behandlas ifyra motioner.I motion T410 (fp) begärs att vägmärket "STOP", dvs. dettrafikmärke som påbjuder stopplikt, utformas enligt svenskaspråkets normer och ges den svenska stavningen "stopp".I motion T415 (m) föreslås att varningsmärken för farligkurva och vid markeringspil för skarp kurva kompletteras meduppgift om rekommenderad hastighet som inte bör överskridas.Enligt motionären bör lämpligt organ ges i uppgift att övervägafrågan och möjligheten att genomföra en begränsadförsöksverksamhet.I motion T417 (nyd) anges att en mer utvecklad bilturismökar behovet av bättre vägskyltar för svenska sevärdheter.Vägvisningsskyltar bör därför enligt motionären förses med enkarakteristisk bild av den aktuella sevärdheten. För attfinansiera kostnaden på ca nyaturistskyltar förordas en bortrationalisering av onödigavägskyltar.I motion T419 (m) framhålls att i utkanten av våra samhällenär i allmänhet infartsskyltningen till centrum tydlig och lättatt följa. Däremot finns inte samma standard förutfartsskyltning. För osäkra trafikanter kan detta innebäratrafiksäkerhetsrisker liksom negativa miljöaspekter. Motionärenbegär med hänvisning härtill att isamarbete med kommunerna genomför åtgärder för att råda bot påbristen på utfartsskyltning.Utskottet har vad gäller de olika motionsfrågorna inhämtatföljande uppgifter.Utformningen av stoppmärket har bestämts genominternationella överenskommelser som har accepterat.Texten STOP skall därvid ses som en symbol. Märket finns ide flesta europeiska länder oavsett språktillhörighet.Angivande av en rekommenderad hastighet i kurvor uppges imånga fall kunna innebära att en alltför hög hastighetrekommenderas. Orsaken till detta är främst väderbetingelser sominnebär att en betydligt lägre hastighet kan behöva hållas. Tillbilden hör att även bilens väghållningsförmåga, fordonets lastoch förarens körskicklighet kan påverka valet av lämpligkurvhastighet. kan dock tänkas att utvecklingen kanmöjliggöra att det till rimliga kostnader går att framställavariabla vägmärken som kan anpassas till gällandetrafiksituationer. Inom ramen för det utvecklingsarbete sompågår för användning av modern informationsteknologi ivägtrafiken prövas även frågan om automatiskhastighetsinformation till bilföraren.Vad gäller vägvisning till sevärdheter pågår för närvarandesåväl nationellt som internationellt ett översynsarbete. Dettagäller såväl vägvisningens utformning som omfattning. I Sverigesker arbetet i samarbete med intresseorganisationerna påområdet. Med tanke på vägturismens allt ökande omfattning skeräven en rad andra informations- och serviceåtgärder för attfrämja en ökad bilturism.Beträffande utfartsskyltning ligger ansvaret hosväghållaren, dvs. främst och kommunerna. Vikten av attutfartsskyltningen inte glöms bort vid upprättandet avvägvisningsplaner har i olika sammanhang påtalats avTrafiksäkerhetsverket. Så har t.ex. senast skett i samband meden landsomfattande utbildning i vägvisning som TSV genomfördeunder år 1991.Utskottet konstaterar att varken vägmärkenasdetaljutformning eller deras uppsättning bör regleras frånriksdagens sida. Det åligger i stället den berörda myndigheteneller väghållaren att enligt statsmakternas allmänna riktlinjerfölja utvecklingen och vidta de åtgärder som erfordras. I dettaansvar ligger att vägtrafikens berättigade intressen av enändamålsenlig och trafiksäker skyltning bör tillgodoses.Utskottet vill vidare framhålla att den fortsatta europeiskaintegreringen med krav på harmonisering av bl.a. olikavägtrafikregler ställer ökade krav på internationellt deltagandefrån svensk sida. Med hänvisning till det anförda anserutskottet att de nu behandlade motionsyrkandena inte börföranleda någon åtgärd från sida. Samtliga yrkandenavstyrks därför av utskottet.8 Andra trafiksäkerhetsfrågorI två motioner framhålls att användning av biltelefonerkan utgöra ett riskmoment i trafiken.I motion T401 (s) begärs förbud mot framförande av fordonsamtidigt som föraren håller mobiltelefonens mikrofon i enahanden. Enligt motionärerna bör vägtrafikförordningen ändras såatt telefonering under pågående bilkörning enbart får ske meds.k. handsfree-utrustning, dvs. att telefonluren inte behöverhållas med handen vid användning, fr.o.m. den 1 juli 1993.I motion T409 (s) begärs ett förbud mot att fr.o.m. ettvisst datum installera telefoner som kräver att bilförarenhåller telefonluren i handen vid samtal samt att man skall krävaatt installerade mobiltelefoner av detta slag tasbort ur bilarna och ersätts med s.k. handsfree-telefoner.Utskottet behandlade i betänkande 1991/92:TU2 (s. 33)motionsförslag som var likartade med de här aktuella. Utskottetframhöll därvid att vissa regler bör utgöra tillräckligvägledning för användningen av mobiltelefon i fordon, nämligengrundregeln för all vägtrafik (5§ första stycket VTK) attvägtrafikant skall iaktta omsorg och varsamhet i trafiken, densärskilda regeln för trafik med fordon (19§ VTK) attfordonsförare skall kunna föra sitt fordon på betryggande sättsamt de straffbestämmelser som är knutna till dessa regler.Utskottet förutsatte vidare att att TSV följde frågan och tog deinitiativ som utvecklingen kunde föranleda.Utskottet kan konstatera att mobiltelefoner med s.k.handsfree-utrustning har blivit allt vanligarei trafiken. Vid försäljning av biltelefoner används ocksåtrafiksäkerheten och smidigheten med sådana telefoner som ettviktigt marknadsföringsargument. En positiv utveckling skerdärmed som befrämjar trafiksäkerheten och som bidrar till atttillgodose syftet med motionerna. Utskottet förutsätter dock attVägverket noga följer frågan om användning av mobiltelefon imotordrivna fordon och tar de initiativ som utvecklingen kanföranleda. Vidare förutsätter utskottet att frågan kommer attövervägas i samband med den aviserade propositionen om ettsamlat trafiksäkerhetspolitiskt program. Enligt utskottetsmening påkallar mot bakgrund av det anförda motionerna ingenåtgärd från sida, varför de avstyrks av utskottet.I motion T428 (fp) begärs ytterligare höjda böter förrödljuskörningar.Utskottet konstaterar att i sittbetänkande Trafikpolisen mer än dubbelt bättre (SOU 1992:81)uppmärksammat att körning mot rött ljus tillhör ett av deallvarligare problemen i tätortstrafiken. Problemet uppges haökat i omfattning som bara en bråkdel avöverträdelserna rapporteras av polisen. För att bemästraproblemet förordas en förstärkt övervakning från polisens sidaav rödljuskörningar. Utredningen är föremål förremissbehandling och kommer enligt vad utskottet erfarit attbehandlas antingen i samband med regeringens aviserade samladetrafiksäkerhetspolitiska program eller i samband med 1993 årsbudgetproposition.Utskottet anser att motionsfrågan om påföljdens storlek förrödljuskörning sammanhänger med hur efterlevnaden kankontrolleras. Med hänvisning till det pågående beredningsarbetetom en förbättrad trafikövervakning anser utskottet att det nubehandlade motionsyrkandet inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Det avstyrks därför av utskottet.I motion T217 (nyd) anges att vägrenskörning ochvänstersväng är två moment i den dagliga trafiken som intefungerar särskilt bra. Olycksstatistiken skulle därförförbättras avsevärt om dessa trafiksituationer kunde fungerabättre. I samråd med försäkringsbolag har det dock framkommitatt det är svårt att ändra dessa trafikregler på grund avgällande skadeståndsregler. Motionärerna efterlyser därför entrafiksäkerhetskampanj för att uppnå ett förstärkt samarbete itrafiken.Utskottet konstaterar att med den nya organisationen förtrafiksäkerheten är det som haransvaret för den s.k. pläderande informationen. Det betyder attVägverket har att bedöma värdet och utformningen avinformationskampanjer av den typ som efterlyses i motionen.Utskottet vill vidare erinra om att haruppmärksammat att den s.k. vänstersvängen utgör ett moment itrafiken som orsakar många svåra olyckor (SOU 1992:81). Somåtgärder för att bemästra problemet föreslås att polisensövervakningsmetoder utvecklas liksom att andra åtgärder vidtasför att minska riskerna.Motionsyrkandet påkallar mot bakgrund av det anförda ingenåtgärd från sida och avstyrks därför av utskottet.I motion T405 (s) anförs att lastfordon, med eller utansläp, som står stilla på vägen har visat sig utgöra synnerligenstora olycksrisker i mörker och dimma för andra trafikanter pågrund av att lastfordonen inte har uppmärksammats. Detta gällerinte minst om bilisten får möte i det kritiska skedet närhan/hon skall passera det stillastående fordonet. De krav påreflexanordningar som finns bedöms som klart otillräckliga föratt eliminera det beskrivna problemet. Motionärerna begär därföratt parkerade traktorer med släpvagnar under mörker skall varaförsedda med någon form av ljussignaler -- helst roterande --som är väl synliga runt om på det stillastående fordonet.Utskottet behandlade i betänkande 1991/92:TU2 (s. 42) ettmotionsförslag som var likartat med det här aktuella. Utskottetansåg därvid att användning av ljus som har karaktär avvarningsljus bör vara förbehållen de fall som anges i , vilket innebär fordon som används iväghållningsarbeten eller liknande arbete om fordonet på sinplats på vägen eller genom dess förande utgör hinder eller faraför övrig trafik. På motsvarande sätt får varningslykta användaspå fordon vid bärgning av fordon och transport av bärgat fordoneller därmed jämförligt arbete.Utskottet erinrade vidare i sammanhanget bl.a. om att undermörker, skymning eller gryning och i övrigt när det är påkallatav väderleksförhållanden eller liknande omständigheter skallenligt 96§ vägtrafikkungörelsen, på fordon som är utrustat medparkeringslyktor och baklyktor, sådana lyktor vara tända närfordonet har stannats eller parkerats.Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan. Motionen bördärmed inte föranleda någon åtgärd från sida, varförden avstyrks av utskottet.I motion T407 (s) kritiseras att barn vid skolskjutsning ibussar inte alltid får sittplatser utan tvingas i storutsträckning att färdas stående. Motionärerna begär medhänvisning härtill förslag om regler för säkrare skoltransporterdär utgångspunkten är att alla barn skall kunna erbjudassittplats vid skolskjutsning.Utskottet har vid upprepade tillfällen behandlat denaktuella frågan. I betänkande 1991/92:TU2 (s. 35) framhöllutskottet att det är angeläget att alla barn erbjuds sittplatservid skolskjutsning i buss. Utskottet förutsatte att förslag ifrågan kommer att föreläggas och avstyrkte medhänvisning härtill något initiativ i frågan från riksdagenssida.Utskottet förutsätter mot denna bakgrund att det aviseradeförslaget om ett samlat trafiksäkerhetspolitiskt program kommeratt behandla den aktuella frågan. I avvaktan på regeringensförslag påkallar därför motionen ingen åtgärd från riksdagenssida, och den avstyrks följaktligen av utskottet.I motion T427 (s) föreslås att krav på skyddsdräkt förmotorcyklister införs. Som bakgrund till kravet erinras imotionen om att skaderisken under kanande på vägbanan efteromkullkörning med motorcykel är betydande. Om motorcyklistenskropp inte är väl skyddad under glidmomentet uppstår allvarligakonsekvenser. Därför bör enligt motionärerna krävas att förareoch passagerare vid färd på motorcykel har skyddsdräkt beståendeav skinnkläder av god kvalitet som har stoppningar med godenergiupptagning vid stötar.Enligt vad utskottet erfarit har det blivitallt vanligare att motorcyklister använder sig av skyddsdräkter.En utveckling sker därmed som är positiv för trafiksäkerheten.Utskottet förutsätter vidare att som ansvarigmyndighet följer frågan omskyddsdräktsanvändning. Enligt utskottets mening påkallar motbakgrund av det anförda motionen ingen åtgärd från riksdagenssida utan den avstyrks av utskottet.I motion T418 (fp) framhålls att reflexer i trafiken harstor betydelse för trafiksäkerheten. För att spara liv ochminska antalet olyckor i är det viktigt attrullskidåkare och fotgängare tar på sig reflexer vid vistelse påallmän väg i mörker. bör med hänvisning härtill inomramen för sitt anslag till frivilligt och ideellttrafiksäkerhetsarbete genomföra en särskild kampanj förutdelning och användande av reflexer i trafiken.Utskottet erinrar om att enligt riksdagenstrafiksäkerhetspolitiska mål skall risken att dödas och skadas itrafiken minskas i högre grad för de oskyddade trafikanterna änför de skyddade. Bakgrunden till detta mål är förhållandet attdet är betydligt högre risk att dödas eller skadas i trafikennär man uppträder som oskyddad trafikant än som skyddad. Isammanhanget kan vidare nämnas att reflexanvändningen ärtämligen låg bland gående. Enligt uppgift använder pålandsbygden av de gående reflexer medan motsvarandeandel i tätort är ca 20%.Utskottet anser att användning av reflexer är viktigt fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Det ligger inom framtidauppgift som ansvarig för den pläderandetrafiksäkerhetsinformationen att närmare överväga om och hurolika insatser för att öka användningen skall utformas.Motionsyrkandet påkallar därför ingen åtgärd från riksdagenssida och avstyrks följaktligen.I motion T416 (fp) påpekas behovet av konsumentinformationinom trafiksäkerhetsområdet. Enligt motionären finns det en radnationella och internationella studier av krocktester som klartvisar att vissa fordon är betydligt mer krocksäkra än andra.Vidare gäller att allmänheten/bilköparen ofta vet mycket litetom det faktum att valet av fordon borde vara föremål förnoggrann jämförelse inte bara vad gäller ekonomi,bränsleförbrukning och prestanda utan också urkrocksäkerhetssynpunkt. Enligt motionärens uppfattning bordeKonsumentverket vara den instans som har att utarbetatrafiksäkerhetsinformation om de fordon som finns på den svenskamarknaden. Därmed skulle trafiksäkerheten i landet förbättras.Utskottet kan konstatera att sedan flera årtillbaka ger ut en förtjänstfull konsumentinformation om densvenska bilparken. Informationen beskriver såväl olika tekniskaoch ekonomiska uppgifter som bilens s.k. svaga punkter efterstatistik från kontrollverksamhet.Informationen har byggts ut och kompletteratsmed vissa säkerhetsuppgifter. Bedömningarna av krocksäkerhetenför olika fordon har tagits fram med hjälp av en stor mängdverkliga olyckor där tekniska och medicinska uppgifter insamlatsoch bearbetats.Vad som framförs i motionen synes därmed till väsentlig delvara tillgodosett. Motionen påkallar därför ingen åtgärd frånriksdagens sida varför den avstyrks.I motion T428 (fp) framhålls betydelsen avtrafiksäkerhetsinformation. Angelägnasatsningar är bl.a. trafiksäkerhetsinformation för äldrebilförare och för barn i förskola och skola samt information omalkoholens påverkan för unga bilförare. Motionärerna framhållervidare angelägenheten av stöd till den information ochupplysningsverksamhet som förmedlas av föreningar avtrafikskadade, eftersom de kan dela med sig av egna erfarenheterpå ett engagerat sätt.Enligt vad utskottet erfarit kommer den aviseradepropositionen om ett samlat trafiksäkerhetspolitiskt programäven att behandla informations- och utbildningsfrågor. Utskottetkonstaterar att med den nya organisationen för trafiksäkerhetenär det som kommer att ha ansvaret för den s.k.pläderande informationen. Enligt fördjupadeanslagsframställning för perioden --1996 framhålls attattityder och beteenden i trafiken grundas i en mycket tidigålder. Det anges därför som mycket viktigt atttrafiksäkerhetsfrågorna på ett bättre sätt än integreras iförskolan och skolan. Vidare framhålls attbefolkningsutvecklingen talar för att barn och äldre måste ägnasökad uppmärksamhet.Med hänvisning till vad utskottet nu anfört och i avvaktanpå den aviserade propositionen om ett samlattrafiksäkerhetspolitiskt program avstyrker utskottetmotionsyrkandet.9 Övriga frågorI motion T404 (s) föreslås krav på kontrollmärke förtrafikförsäkring. Enligt motionen är det allmänt känt att ettstort antal bilar framförs oförsäkrade på våra vägar. Detkontrollmärke som finns visar endast att trafikförsäkring fannsnär kontrollmärket utfärdades. För de fall däremot närvägtrafikskatten och registerhållningsavgiften skall betalastidigare än försäkringspremien kan bilägare låta bli att betalatrafikförsäkringen utan att detta framgår av kontrollmärket påbilen. Motionärerna begär därför att krav införs på att bilarnaskall vara föresedda med ett märke som fästs t.ex. på bakrutandär giltighetstiden för trafikförsäkringen framgår. Deneffektivare kontroll som därmed möjliggörs av betalningen avbilförsäkringen leder bl.a. enligt motionärerna till en merasolidarisk betalning mellan försäkringstagarna, vilket i sin turkan innebära lägre försäkringspremier.Utskottet har tidigare behandlat ett motionsyrkande somvarit likartat med det nu aktuella (bet. 1990/91:TU2 s. 45--46).Utskottet ansåg därvid att ett införande av den av motionärernaönskade ordningen med kontrollmärke inte var erforderlig motbakgrund av vad som gäller beträffande registrering av uppgifterom trafikförsäkring och skydd för andra trafikanter vidtrafikolycka med fordon som saknar trafikförsäkring. Utskottetansåg att det då aktuella motionsförslaget därför inte bordeföranleda någon särskild åtgärd av och avstyrktedetsamma.Utskottet är av samma mening beträffande det nu aktuellamotionsförslaget. Utskottet vill vidare tillägga attutvecklingen inom datakommunikationsområdet innebär på siktökade förutsättningar för att en effektiv kontroll avtrafikförsäkringen kan utformas på andra sätt än genompåklistring av särskilda märken på fordonet. Utskottet avstyrkersåledes motionen.I motion T403 (kds) uppmärksammas att bilregistretstillgänglighet i vissa fall missbrukas av biltjuvar somarbetar på beställningsuppdrag. Genom att ringa tillbilregistret kan biltjuvar få veta var en aktuell bil oftast ärparkerad, vilket underlättar stölder. Enligt motionären bördärför bilregistrets öppenhet för allmänheten ses över och enutvärdering ske av hur man bättre kan skydda bilar från sådanastöldbeställningar.Utskottet konstaterar att bilregistrets uppgifter äroffentliga och fyller genom sin lättillgänglighet en viktigfunktion för många aktörers verksamhet inom vägtrafikområdet.För att belysa storleksordningen på verksamheten kan nämnas attenligt vad utskottet erfarit sker ca 67 miljoner transaktionerper år i form av frågor och olika ändringsuppgifter. Det ärhuvudsakligen länsstyrelserna som begär eller lämnar uppgiftermen även polisen och försäkringsbolagen utgör viktigaintressenter.Enligt utskottets uppfattning torde det mot denna bakgrundvara förenat med avsevärda problem att rent praktiskt tillgodosemotionärens önskemål om att hindra vissa personer från att fåtillgång till bilregistrets uppgifter utan att registretsfördelar ur service- och kundsynpunkt därmed skulle reducerasväsentligt. Vidare kan nämnas att utskottet harbehandlat möjligheten att sekretessbelägga uppgifter ibilregistret om chassinummer eller motsvarande beteckning, isyfte att bl.a. förhindra obehöriga att skaffa sigdubblettnycklar (bet. 1988/89:TU1 (s. 16--18).