bet · GF01KU36 · 1992-05-19 00:00:00 — Enligt direktiven ingår även frågan omintresserepresentation. Förslag med den inriktning regeringenhar aktualiserat i den föreliggande propositionen bör lämpligenbedömas i samband med övervägandena kring de förslag kommitténkommer att avge.Det anförda gäller med minst lika stor tyngd beträffandesocialförsäkringsnämnderna. För deras del tillkommer attden kunskap om arbetsmarknadsmässiga förhållanden, somarbetsmarknadens parter tillför, har kommit att få särskildbetydelse genom arbetsgivarnas utökade ansvar förrehabiliteringsfrågor.Av det anförda följer att utskottet kan ge sin anslutning tillmotionerna K20 och K21. Utskottets sammanfattande bedömning blirsåledes att , med bifall till motion K21 och medanledning av motion K20, bör avslå proposition 1991/92:123.Mot angiven bakgrund föreligger inte heller anledning atttillmötesgå synpunkterna i motion K22, vilken därför avstyrks.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:1. beträffande intresserepresentation i vissa statligamyndigheters styrelser på arbetsmarknadsområdetatt med bifall till motion 1991/92:K21 i denna delsamt med anledning av motion 1991/92:K20 avslår proposition1991/92:123 i denna del,2. beträffande förslaget till lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkringatt med bifall till motion 1991/92:K21 i denna delavslår propositionens lagförslag,3. beträffande intresserepresentation i övrigtatt avslår motion 1991/92:K22.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Johan () anför:Enligt mening är för statliga myndigheter denparlamentariska lekmannastyrelsen bäst skickad som form förpolitisk insyn samt för att garantera uppföljningen avriksdagens och regeringars beslut. Jag är därför av principiellaskäl motståndare till intresserepresentation. yttrande1991/92:SfU2yBilaga 2Slopande av intresserepresentation i vissa statligamyndigheters styrelserTill konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har beslutat beredasocialförsäkringsutskottet tillfälle att yttra sig överproposition 1991/92:123 om slopande av intresserepresentation ivissa statliga myndigheters styrelser jämte motioner i frågan.Socialförsäkringsutskottet, som begränsar sitt yttrande tillfrågan om slopande av intresserepresentationen isocialförsäkringsnämnderna vid de allmänna försäkringskassorna,får anföra följande.Allmänna försäkringskassor, f.n. 26 stycken, finns i varjelandstingskommun resp. i kommun som inte tillhör enlandstingskommun. I en allmän försäkringskassa skall finnas enstyrelse och en eller flera socialförsäkringsnämnder.Enligt ett framlagt och av antaget förslagom ändring i 18 kap. 1, 7 och 20§§lagen (1963:362) om allmänförsäkring (AFL) öppnas en möjlighet att slå samman såvälförsäkringskassor som socialförsäkringsnämnder(prop.1991/92:106, SfU8, rskr. 232) Författningsändringarnaskall träda i kraft den 1 juli 1992.Förtroendemannainflytandet i försäkringskassornas beslutandeorgan ansågs redan vid tillkomsten av AFL ha stor betydelse.Varje försäkringskassa fick en styrelse med befogenhet att, iden mån inte annat var särskilt föreskrivet, besluta i deärenden som kassan hade att behandla. För beslut i ärendenangående förtidspensioner m.m. skulle det finnas en eller flerapensionsdelegationer i varje kassa. Dessutom skulle det finnasförsäkringsnämnder för varje kommun inom kassans geografiskaområde. I pensionsdelegationerna ingick bl.a. två avriksförsäkringsverket utsedda ledamöter som skulle ha särskilderfarenhet av arbetsförhållanden.Pensionsdelegationerna och försäkringsnämnderna avskaffades år1987 och ersattes av socialförsäkringsnämnder (prop. 1985/86:73,SfU 12, rskr. Socialförsäkringsnämnderna, f.n. 167stycken, avgör frågor om rätt till förtidspension, särskildefterlevandepension, handikappersättning, vårdbidrag och vissaandra förmåner. Nämnderna består av sju ledamöter. Regeringenutser nämndens ordförande. Av de övriga ledamöterna utses tre avriksförsäkringsverket (RFV) efter förslag av partsorganisationerpå arbetsmarknaden och väljs tre av , eller omkassans verksamhetsområde utgörs av en kommun, avkommunfullmäktige. Vidare finns sex suppleanter vilka utses påmotsvarande sätt. RFV har inhämtat förslag från (), ochLRF samt från LO, TCO och innan de nu aktuella ledamöternaoch suppleanterna utses.I förarbetena till bestämmelserna om socialförsäkringsnämndersägs att nämnderna beslutar i ärenden vilka har stor betydelseför den försäkrade från trygghets- och försörjningssynpunktsamtidigt som ärendena ofta inrymmer betydande inslag avskälighetsbedömningar. Nämnderna bör ha en så bred och allsidigrepresentation som möjligt från det egna försäkringsområdet. Iförsta hand bör således personer som är bosatta inom nämndensområde komma i fråga. Av de tre personer som utses av RFV börtvå föreslås från arbetstagarsidan och en från den inteoffentliga arbetsgivar- eller egenföretagarsidan. Därigenomtillgodoses enligt förarbetena behovet av kunskap omarbetsmarknadsmässiga förhållanden. Det framhölls särskilt attdessa och övriga ledamöter, vilka ej utses av regeringen, inteskall agera som representanter för det ena eller andra intressetutan utifrån sina erfarenheter och kunskaper objektivt bedömaärendena.Riksdagen gjorde på förslag av socialförsäkringsutskottet enändring i det av regeringen framlagda lagförslaget för att klartmarkera att även representanter för egenföretagarsidan kundeberedas plats i nämnderna.Av den förevarande propositionen 1991/92:123 framgår att SAF ien framställning till regeringen begärde attintresserepresentationen i vissa verksstyrelser m.m. skulleslopas. förklarade föreningen att man inte hade föravsikt att vidare medverka i nominering av ledamöter imyndighetsstyrelser. Framställningen avsåg ävensocialförsäkringsnämnderna. Inom utarbetadesdärefter en regeringspromemoria, Intresserepresentation i vissaverksstyrelser m.m.Enligt promemorian bör i ett längre perspektivintresserepresentationen ses som en fråga rörande de allmännaprinciperna för myndigheternas ledning och som därför börövervägas i den tillsatta utredningen (Fi 1992:03, dir.1992:10) med uppdrag att se över förvaltningsmyndigheternasledningsformer m.m. På kort sikt bör, enligt promemorian, omregeringen redan nu önskar frångå principen omintresserepresentation i fråga om de aktuella verksstyrelsernam.m., frågan anmälas för med förslag att denhuvudregel som ställde sig bakom förverksstyrelsernas sammansättning, nämligen att det inte skallfinnas intresserepresentanter i verksstyrelserna, tillämpasockså på de aktuella myndigheterna.I promemorian framhålls att av de 21 författningar, sominnehåller bestämmelser om organ med intresserepresentationsåvitt rör arbetsmarknadens parter, rör flera domstolar ellerandra, i vissa fall domstolsliknande, organ med rättstillämpandefunktioner, vilka inte bedöms aktuella i sammanhanget. Vad angården särskilda typ av aktuella myndigheter somsocialförsäkringsnämnderna utgör konstateras att derasarbetsuppgifter närmast är domstolsliknande. Enligt promemorianbör de bedömas på samma sätt som andra liknande organ med renträttstillämpande uppgifter och där intresserepresentationförekommer. I promemorian föreslås därför att någon ändringbeträffande socialförsäkringsnämnderna inte bör aktualiseras idetta sammanhang.Vid remissbehandlingen av promemorian har förslaget attbehålla intresserepresentationen i socialförsäkringsnämndernaavstyrkts av statskontoret och instämt i promemorians förslag. SAFhar ansett att nämnderna är att betrakta som vilka myndighetersom helst och att det inte finns något skäl att särbehandla dem.I syfte att på kort sikt lösa problem med tillsättningen avvakanta ledamots- och suppleantplatser från isocialförsäkringsnämnderna föreslås i propositionen att RFVäven fortsättningsvis -- utan att inhämta förslag från någonorganisation -- skall utse tre ledamöter och tre suppleanter isocialförsäkringsnämnderna. I propositionen erinras därvid omatt det av förarbetena till gällande regler omsocialförsäkringsnämndernas sammansättning framgår att maneftersträvar en bred och allsidig representation från olikaverksamhetsområden, bl.a. arbetsmarknadsområdet, och att detunderstryks att ledamöterna som RFV utser på förslag avorganisationer på arbetsmarknaden inte skall agera somintresserepresentanter. Enligt propositionen bör även med denföreslagna ordningen kraven på ledamöterna i fråga omerfarenheter m.m. vara desamma som hittills.I motion K21 av m.fl. (s) påpekas attledamöter som representerar det privata näringslivet kan utsesutan förslag från SAF. Såvitt rör socialförsäkringsnämndernassammansättning framhåller motionärerna att det är av storbetydelse att nämnderna har tillgång till den kompetens somarbetsmarknadens parter tillför. De pekar bl.a. på attarbetsgivarna genom genomförda reformer fått ett utökatansvar i rehabiliteringsfrågor, varför det är om möjligt ännumer angeläget att representanter för näringslivet finns med inämnderna. Motionärerna hänvisar till den tillkalladekommittén med uppgift att se över förvaltningsmyndigheternasledningsformer m.m., bl.a. just frågan omintresserepresentation, och menar att det inte finns något skälatt nu bryta ut dessa frågor. Motionärerna hemställer attriksdagen avslår propositionen.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigtatt socialförsäkringsnämnderna har tillgång till den kompetenssom arbetsmarknadens parter tillför, eftersom erfarenheter frånarbetslivet är av stor betydelse för bedömningen av de ärendensom nämnderna fattar beslut i. Utskottet har samtidigtförståelse för att regeringen ansett att den uppkomnasituationen inom socialförsäkringsnämnderna på kort sikt börlösas på det sätt som föreslagits i propositionen. De synpunktersom motionärerna fört fram kan emellertid enligt utskottetsuppfattning beaktas av när verket skallutse ledamöter och suppleanter i socialförsäkringsnämnderna.Verket bör därvid sträva efter att även få representanter förnäringslivet att åta sig uppdrag i nämnderna för attsammansättningen skall bli så allsidig som möjligt.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att enligt lagen(1978:28) om försäkringsdomstolar skall de icke lagfarnaledamöterna i försäkringsöverdomstolen, som är högsta instansför avgöranden av frågor som socialförsäkringsnämnderna fattarbeslut om, ha särskild erfarenhet av arbetsförhållanden ellereljest ha kunskaper av värde för domstolens arbete.Utskottet föreslår med hänvisning till det anförda attkonstitutionsutskottet tillstyrker regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring med deredaktionella ändringar i förslaget som föranleds av riksdagensovan nämnda fattade beslut om ändring i 18 kap. 20 §samma lag. Motion K21 i nu behandlad del kan i väsentliga delartillgodoses med vad utskottet anfört om de ledamöter ochsuppleanter i socialförsäkringsnämnderna som skall utses avriksförsäkringsverket.Stockholm den 7 maj 1992På socialförsäkringsutskottets vägnarGullan LindbladI beslutet har deltagit: (), MargitGennser (m), (), (), (), (), (nyd), vonEssen (m), (), (), WidarAndersson (s), (), (), MärthaGårdestig (kds) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.Arbetsmarknadsutskottets yttrande1991/92:AU6yBilaga 3Intresserepresentationen i vissa statliga myndighetersstyrelserTill konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har berett arbetsmarknadsutskottettillfälle att yttra sig över proposition 1991/92:123 om slopandeav intresserepresentation i vissa statliga myndighetersstyrelser samt de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1991/92:K20 av Bo Finnkvist m.fl. ), K21 av ThageG m.fl. (s) och K22 av (nyd).Regeringen föreslår att skall godkänna attintresserepresentationen i vissa statliga myndigheters styrelserskall slopas i enlighet med vad som förordas i propositionen.Arbetsmarknadsutskottet yttrar sig över detta förslag ochmotionsyrkandena i vad avser myndigheterna påarbetsmarknadsområdet.BakgrundAktuella myndigheterMed intresserepresentation avses här att representanter förarbetsmarknadens parter ingår som ledamöter i myndigheternasstyrelser efter att ha nominerats till sina uppdrag av resp.huvudorganisation.Av förteckningen över verksinstruktioner (motsvarande) på s.11 i propositionen framgår att regeringsförslaget berör följandemyndigheter på arbetsmarknadsområdet:1. och personalansvarsnämnd, länsarbetsnämnderna() och arbetsförmedlingsnämnderna,2. AMU-gruppen(Centrala) AMU-styrelsen och (de regionala) AMU-myndigheternasstyrelser,3. ArbetarskyddsverketArbetarskyddsstyrelsen (ASS), arbetstidsnämnden ochyrkesinspektionsnämnderna (YI),4. Arbetsmiljöfonden (AMFO)6. Arbetslivscentrum (ALC)7. ArbetslivsfondenCentrala fondstyrelsen och de regionala fondstyrelserna.Partsrepresentationen i dessa myndigheter framgår av följandesammanställning:Partssammansättning i verksstyrelser på arbetsmarknadsområdetAMS ALC AMFOcentralt regionaltLed. totalt 14 10 15 9 12 15LO 3 2 3 2 2 3TCO 2 1 2 1 1 2SACO 1 1 1 - 1 1SAF 3 2 2 1 1 3Off. arb.givare 3 2 2 - 3 3ASS centralt regionaltLed. totalt 11 11 17 14 12LO 2 3 2 2 2TCO 1 1 1 1 1SACO 1 1 1 1 1SAF 2 2 2 2 2Off. arb.givare 1 3 2 2 2SAF:s framställning till regeringenDet upplyses i propositionen att () hemställt hosregeringen bl.a. att åtgärder vidtas för att ändrasammansättningen av statliga myndigheters styrelser så att SAFinte längre skall vara företrädd i dessa styrelser. Vidareanmäls att SAF i skrivelsen angett ett antalmyndighetsstyrelser, i vilka SAF inte skall företrädas fr.o.m.ingången av , samt att SAF inte heller har nomineratnågra styrelseledamöter till platser som skulle återbesättas den1 . Dessa platser är nu vakanta.1986 års beslut om sammansättningen av ochlänsarbetsnämndernaMed anledning av proposition 1985/86:138 omarbetsmarknadsverkets ansvarsområde m.m. uttalade påförslag av utskottet (AU14 s. 17) att det fanns mycket somtalade för att sammansättningen av borde avspegladen trepartssamverkan mellan staten samt arbetstagar- ocharbetsgivarorganisationerna som den svenskaarbetsmarknadspolitiken så mycket är beroende av. Vidareuttalades att regeringen, såsom förutskickades i den dåföreliggande propositionen, borde ha frihet att utformastyrelsens sammansättning utan bindning till tidigareriksdagsbeslut. Därmed åsyftades ett tidigare riksdagsuttalandeom att jordbruksnäringen borde vara företrädd i styrelsen.Uttalandena om skulle också ha tillämpning pålänsarbetsnämnderna.1987 års verksledningsbeslutI detta beslut (prop. 1986/87:99, KU29, rskr. 226) angavs attdet i centrala myndigheter förutom verkschefen normalt skullefinnas en lekmannastyrelse. När det gällde styrelsernassammansättning anförde föredraganden, dåvarande civilministerHolmberg, som sin bedömning (prop. s. 92) att ledamöterna bordeutses efter de personliga förutsättningarna att fyllauppgifterna. Nomineringsförfarandet borde inte regleras, menregeringen borde då det är lämpligt använda sig av bl.a.riksdagspartiernas och intresseorganisationernas personkännedomoch utse ledamöter efter deras förslag. I vissa speciellaundantagsfall borde styrelserna sättas samman så att intressenbalanseras.Frågan om intresserepresentation utvecklades av föredragandenenligt följande (prop. s. 93):Det ligger inget allmänt intresse i att eftersträvarepresentativitet för olika grupper i samhället. Ledamöternaskall utses efter de personliga förutsättningarna att fyllauppgiften. Det ligger däremot i sakens natur att regeringenmånga gånger har anledning att använda sig av t.ex.intresseorganisationernas personkännedom och utnämna ledamöterpå förslag av dessa, i förlitande på att nominerade personer harde nödvändiga kvalifikationerna. Men ledamöterna har alltid sittuppdrag från regeringen.Föredraganden fortsatte:I vissa speciella undantagsfall, där det ligger stora fördelari att intresseavvägningar och samförstånd kan uppnås påmyndighetsnivån, finns emellertid skäl att sätta sammanstyrelserna så att intressena balanseras.Jag vill således vad gäller arbetsmarknadsområdet slå vakt omden ordning som gäller för främst ,arbetarskyddsstyrelsen och AMU-styrelsen. Detta medför i och försig en form av intresseavvägning, som skiljer sig från andramyndigheters, genom att regeringen lämnar delar av denbeslutskompetens som myndigheten förfogar över öppna föröverläggningar mellan dem som berörs. Men eljest skulle deoundvikliga intressekonflikterna inom myndigheternasverksamhetsområde ständigt föras till regeringsnivån föravgörande där. Trepartssamverkan på myndighetsnivån erbjuder idessa speciella fall mycket stora fördelar både när det gällermöjlighet till förankring av beslut och när det gälleradministrativ smidighet.Proposition 1991/92:123Som inledningsvis nämnts vill regeringen att skallgodkänna att riktlinjerna verksledningsbeslut skallupphävas till den del de förutsätter intresserepresentation.Förslaget innebär att arbetsmarknadsparternas rätt att nomineraledamöter i de ovan redovisade myndigheterna påarbetsmarknadsområdet kommer att upphöra. Som skäl härför angerregeringen sammanfattningsvis, att intresserepresentationentjänar syftet att i de verksstyrelser det här gäller få tillstånd en balansering av olika intressen. Principen omintresserepresentation med dess krav på balans, sägs det vidare,står och faller med att de berörda intresseorganen deltar inomineringsförfarandet. SAF deltar inte längre i nomineringen.Därmed kan principen om intresserepresentation inte längreupprätthållas.I propositionen sägs vidare att om godkännerregeringens förslag är det en uppgift för regeringen att i frågaom de aktuella myndigheterna bestämma hur ledningen skallutformas med utgångspunkt i huvudprincipen förverksledningsbeslutet. Det innebär att regeringen kommer att taställning till huruvida myndigheterna skall vara enrådighetsverkeller ha styrelse eller rådgivande organ eller eventuelltkombinationer av de olika modellerna. Avslutningsvis framhållsatt det är naturligt att myndigheter med omfattande verksamheteller medelsförvaltning har en lekmannastyrelse.MotionernaThage G m.fl. (s) yrkar i motion K21 avslag påproposition 123. Motionärerna anser att propositionen kanbetecknas som ett rent beställningsverk av SAF. De bestrider attprincipen om intresserepresentation med dess krav på balans,såsom sägs i propositionen, står och faller med att de berördaintresseorganisationerna deltar i nomineringsförfarandet.Ledamöter som representerar det privata näringslivet kan utsesutan förslag från SAF. Det skulle vara orimligt att SAF:s beslutatt ensidigt dra sig tillbaka skulle leda till att ocksålöntagarnas representation slopas. Det skulle i praktikeninnebära att SAF kan avgöra om intresserepresentationen skallfinnas kvar.Motionärerna erinrar vidare om tillkomsten av den nyakommittén med uppgift att se över myndigheternas ledningsformerm.m. De frågor regeringen har tagit upp bör bedömas i sammanhangmed att utredningen lämnat sina förslag.Bo Finnkvist m.fl. (s) föreslår i motion K20 etttillkännagivande till regeringen om att intresserepresentationenskall behållas i arbetslivscentrum och övriga myndigheter.Motionärerna framhåller den betydelse LO:s och övrigaarbetsmarknadsparters medverkan i styrelsen har förforskningsarbetet på arbetslivscentrum.Harriet (nyd) förordar i motion K22 att riksdagenskall begära att regeringen återkommer till riksdagenmed förslag om att avskaffa intresserepresentationen imyndigheters styrelser samt i domstolar och domstolsliknandeorgan.Utskottets övervägandenRegeringen hävdar i den föreliggande propositionen attprincipen om intresserepresentation i de styrelser påarbetsmarknadsområdet som det här gäller kanupprätthållas. Utskottet anser att regeringen har fog för sinståndpunkt i och med att SAF inte längre vill delta inomineringen av styrelseledamöter. Vidare instämmer utskottet iregeringens slutsats att det därmed inte längre finns motiv föratt undanta dessa styrelser från de regler förstyrelsesammansättning som gäller inom statsförvaltningeni övrigt.I den socialdemokratiska utskottsgruppsmotionen argumenterasför att intresserepresentationen skall finnas kvar. Motionärernaförutsätter därvid att ledamöter som skall företräda det privatanäringslivet utses utan förslag från SAF. En sådan ordningskulle innebära för den privata arbetsmarknadens del attarbetstagarsidan i styrelserna representeras av ledamöter somföreträder medlemskollektiven i LO, TCO och , under det attdet privata näringslivets företrädare inte längre representerararbetsgivarkollektivet inom SAF utan verkar utifrån personligamandat. Därmed uppnås för den betydelsefulla privataarbetsmarknaden uppenbarligen inte en intresseavvägning i detovan redovisade verksledningsbeslutets mening. Det är dessutomtveksamt om den ordning motionärerna förespråkar tillgodoserkraven i de utskottet berör nedan.Utskottet kan inte heller dela motionärernas uppfattning attarbetet inom den tillsatta kommittén för översyn avmyndigheternas ledningsformer m.m. skulle vara ett hinder föratt på kort sikt vidta åtgärder i den situation som uppståttgenom SAF:s agerande.Motionärernas allmänna synpunkter på värdet av attarbetsmarknadens parter medverkar i arbetet inom styrelserna förmyndigheterna på arbetsmarknadsområdet kan utskottet däremotinstämma i. Utskottet vill framhålla att vad ovan förordats inteinnebär att dessa parter och den sakkunskap de representerar ifortsättningen utestängs från detta arbete. Man får utgå frånatt myndigheterna på arbetsmarknadsområdet även i fortsättningenkommer att ha lekmannastyrelser. När dessa styrelser skalltillsättas med ledamöter som har de personliga förutsättningarsom behövs för att fullgöra uppdraget ligger det enligtutskottets mening i sakens natur att regeringen utnyttjar bl.a.den personkännedom som finns inom organisationerna påarbetsmarknaden -- jfr de tidigare refererade uttalandena iproposition 1986/87:99 s. 93. Men ledamöterna har, som ocksåframhölls i samma proposition, "alltid sitt uppdrag frånregeringen".Dessutom finns, som påpekas i den nu aktuella propositionen123, möjlighet att i stället till verksledningarna knytarådgivande organ eller referensgrupper, i vilkaarbetsmarknadsparterna blir företrädda. Med en sådan anordninguppfylls åtaganden enligt den i propositionen nämndaILO-konventionen nr 88 om samverkan med representanter förarbetsgivare och arbetstagare vid den offentligaarbetsförmedlingens organiserande och verksamhet m.m. I dennakonvention förutsätts att det för det angivna syftet finnsrådgivande nämnder. Om intresserepresentationen i dessa nämnderheter det i konventionen att "arbetsgivarnas och arbetarnas"representanter skall "utses till lika antal efter samråd med derepresentativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna därsådana finnes".Utskottet vill påpeka att man i detta sammanhang har attbeakta även nr 150 om arbetsmarknadsförvaltning(se prop. 1978/79:148, AU35, rskr. Enligt artikel 5 idenna konvention förutsätts att samråd, samarbete ochförhandlingar sker mellan arbetsmarknadsmyndigheterna och "demest representativa arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationerna".