bet · GF01UbU21 · 1992-04-23 00:00:00 — Ändrat huvudmannaskap för särskolan och särvux m.m. I betänkandet behandlar utskottet regeringens förslagangående särskolan och särvux samt sju motioner som väckts medanledning därav.Förslagen i propositionen innebär i huvuddrag att ansvaretför särskolan och särvux successivt skall föras över frånlandstingen till kommunerna. Särskolan behålls som särskildskolform, liksom den formella prövningen av om elev tillhörsärskolans personkrets. Dock anpassas skolplikten inomsärskolan till vad som gäller för elever. Enmotsvarande anpassning till gymnasieskolan görs i vad avseråldersgränsen för rätt till utbildning i den frivilligasärskolan. Möjlighet öppnas för särskoleelever till utbildninginom gymnasieskolans individuella program. Särvux utvidgas tillatt omfatta även yrkesutbildning.Utskottet tillstyrker de i propositionen framlagda förslagen.Samtliga motioner avstyrks. Till betänkandet har fogats tvåreservationer från s-ledamöterna samt meningsyttring frånv-suppleanten i utskottet. I den ena reservationen begärsförnyade överväganden i syfte att ge elevs vårdnadshavare rättatt avgöra valet av skolform, i den andra en översyn avkonsulentorganisationen för flerhandikappade utvecklingsstördaelever. Regeringen har i proposition 1991/92:94dels föreslagit1. att antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100),dels berett tillfälle att ta del av vad ipropositionen anförts om2. vissa personalfrågor (avsnitt 3),3. utveckling, utvärdering och tillsyn (avsnitt 4)4. ett generellt finansiellt stöd till driften av särskolanoch särvux (avsnitt 5).Lagförslaget återfinns som bilaga till detta betänkande. 1991/92:Ub55 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om statsbidraget till Dammsdalskolan iVingåker.1991/92:Ub56 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att elev vid övergång från obligatorisksärskola till gymnasieskolans individuella program vid behovskall ha möjlighet att förbereda studier vidgymnasieskolan i frivillig särskola.1991/92:Ub57 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vårdnadshavares och elevs rättighetatt få ha ett avgörande inflytande på val av särskola,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunernas skyldighet att erbjudaberörd personal anställning vid kommunaliseringen.1991/92:Ub58 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om föräldrars företräde vid beslut omskolform för sina barn,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fristående särskolor,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upprättande av en långsiktigutbildnings- och utvecklingsplan för varje elev.1991/92:Ub59 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att också bör erbjuda särskola och särvux konsulentstöd förelever med flerhandikapp.1991/92:Ub60 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vårdnadshavarens medgivande skall inhämtas för avgörande omplacering av elev i särskola eller särskild undervisningsgrupp,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt flerhandikappade utvecklingsstörda elevers behov avkonsulenter tillgodoses,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt behovet av en särskild genomföranderesurs bör beaktas ikommande budgetproposition.1991/92:Ub61 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om alla elevers rätt till nioårigskolgång på hemorten,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överföring av Dammsdalskolan ochSalbohedskolan till kommunalt huvudmannaskap,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en portalparagraf för kommunernasarbete med särskoleverksamheten,4. att enligt vad i motionen anförts avslårregeringens förslag om ändringar i 6 kap. 7 § skollagen,5. att avslår regeringens förslag om ändring av21-årsregeln för kommunens skolansvar,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om särskoleelevers deltagande igymnasieskolans nationella program,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om individuella program när det gällersärskolans frivilliga del,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om föräldrainflytandet i särskolan,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översynen av konsultorganisationen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riktade statsbidrag till kommunernassärskoleverksamhet,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vidareutbildningen inomsärskoleverksamheten,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om pengar till informationsverksamhet. I propositionen föreslås att ansvaret för särskolan ochvuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda (särvux) försöver från landstingen till kommunerna. Överförandet avses kunnaske successivt men skall vara genomfört före utgången av år1995. Huvudmannaskapet för ett par skolor samt för en vissyrkesutbildning skall dock enligt förslaget tills vidare liggakvar hos resp. landsting.Särskolan som särskild skolform inom det offentligaskolväsendet för barn och ungdom behålls enligt propositionenmed uppdelning i en obligatorisk och en frivillig del. Denformella prövningen av personkretstillhörigheten behålls också.Varje kommun skall således besluta om en elev skall tas emot isärskolan. Detta föreslås gälla elever såväl i kommunala som ifristående särskolor.Regeringen föreslår att skolplikten inom särskolan minskasfrån tio till och därmed anpassas till vad som gällerför elever. De särskoleelever som så önskar avsesemellertid få rätt till ett frivilligt tionde skolår i denobligatoriska särskolan. Enligt förslaget skall varje kommunvara skyldig att erbjuda samtliga elever som fullgjort sinskolplikt i särskolan fortsatt fyraårig utbildning i denfrivilliga särskolan. Elever, som gått i särskolan och sombedöms kunna tillgodogöra sig utbildning inom gymnasieskolansindividuella program, skall beredas möjlighet till sådanutbildning.Den del av särvux som motsvarar grundsärskolan föreslås ipropositionen förändrad efter modell av den nya grundläggandevuxenutbildningen i komvux. Vidare föreslås att särvux utvidgastill att omfatta även yrkesutbildning.Slutligen bereds tillfälle att ta del avregeringens överväganden i vad gäller vissa personalfrågor samtfrågor om utveckling, utvärdering och tillsyn. Det anmäls attnuvarande statsbidragssystem för särskolan och särvux behållstills vidare i avvaktan på en kommande särskild proposition påområdet.Till grund för regeringens förslag i förevarande propositionligger särskolekommitténs betänkande (SOU 1991:30) Särskolan --en primärkommunal skola och, till viss del, särvux-kommitténsbetänkande (SOU 1990:11) Vidgad vuxenutbildning förutvecklingsstörda samt inhämtade remissyttranden över dessa.Kommunalt huvudmannaskap för särskolan och särvux, m.m.I huvudmannaskapsfrågan meddelar föredragande statsrådet attregeringen efter ansökan medgivit ett antal kommuner att taöver ansvaret för särskolan och särvux från resp. landsting.Fr.o.m. krävs inte längre regeringensmedgivande utan det står landsting och kommuner fritt att kommaöverens om ändrat huvudmannaskap. Tiden är nu mogen, anförstatsrådet, att generellt föra över ansvaret för dessa bådaskolformer till kommunerna i enlighet med särskolekommitténsförslag. Överförandet avses ske successivt men vara genomförtföre utgången av år 1995.Med ett kommunalt huvudmannaskap för särskolan och särvuxfår varje kommun ansvar för att ordna utbildning för depsykiskt utvecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna som finnsinom den egna kommunen. Skyldigheten att ge barn och ungdomarutbildning kan tillgodoses genom att särskolans elever antingenundervisas i särskilda klasser och grupper i särskolan ellerintegreras i klasser av och gymnasieskolan. Ombehoven inte kan tillgodoses inom den egna kommunen skall,uttalas det i propositionen, kommunerna samverka och finnagemensamma lösningar på samma sätt som de gör i fråga omgymnasieskolan och komvux. Även när det gäller utbildning inomsärvux kommer det enligt statsrådet utan tvivel att behövassamplanering över kommungränserna för att åstadkomma enkvalitativt högtstående utbildning.Statsrådet påpekar att en naturlig konsekvens av det ändradehuvudmannaskapet blir att såväl särskolan som särvux skallbehandlas i de kommunala skolplanerna. Vidare måste varjekommun som huvudman ansvara för alla de verksamheter som ärmotiverade av pedagogiska och elevvårdsmässiga skäl. Detsistnämnda kan också komma att kräva samverkan mellankommunerna i en rad hänseenden, anför statsrådet.Utskottet har samma uppfattning som regeringen, att de bådaskolformerna särskola och särvux bör föras över frånlandstingen till kommunerna successivt fram till den 1 januari1996. Utskottet tillstyrker således att antarförslaget i propositionen till lag om ändring i skollagensåvitt avser 1 kap. 5 och 10 §§ samt punkt 2 iövergångsbestämmelserna.Tills vidare undantas enligt propositionen tvålandstingsdrivna skolor, nämligen Dammsdalskolan i i , samt den yrkesutbildning förhörselskadade psykiskt utvecklingsstörda elever som landstingetbedriver i från att föras över till resp. kommuner.Föredragande statsrådet anför att hon under hand erfarit attVingåkers och Sala kommuner inte är beredda att driva skolorna.Däremot har de tre landstingen, likaså under hand, förklaratsig villiga att -- under förutsättning att statsbidrag lämnas iungefär samma omfattning som -- tills vidarefortsätta verksamheten vid skolorna.Enligt statsrådets mening är skolorna så specialiserade attdet inte är lämpligt från resurs- och verksamhetssynpunkt attvarje kommun anordnar sådan verksamhet. Det kan enligtstatsrådet inte heller begäras att de kommuner där skolorna ärbelägna utan vidare skall ta på sig att driva skolorna medtillhörande elevhem. Det väsentliga är, framhålls det, attskolorna har en stabil huvudman. Möjligheten till ett ändrathuvudmannaskap bör stå öppen. Eftersom skolornasverksamhet är av påtagligt riksintresse bör de emellertid hasärskilda statsbidrag vid sidan av det generella, oavsett vemsom är huvudman för dem. Statsrådet avser därför att senareåterkomma till regeringen med förslag till avtal mellan statenoch resp. landsting om särskilt verksamhetsstöd för fortsattdrift.I motion 1991/92:Ub61 (v) yrkande 2 uttalar motionärerna attde är emot centrala särskolor. De hävdar att det är svårt attfinna någon typ av störning hos barn, med undantag möjligen förvissa döva barn som utvecklar ett eget språk, där skolfråganinte skulle kunna lösas så att barnet får gå sina första nioskolår på hemorten. Därför anser motionärerna atthuvudmannaskapet för Dammsdalskolan och Salbohedskolan snarastskall överföras till resp. kommuner.Utskottet har förståelse för vad motionärerna anfört ombetydelsen av att barnet får sin skolgång nära det egna hemmet.Enligt vad utskottet erfarit är emellertid de elever somutbildas på här aktuella skolor i lägst 15-årsåldern samt visargrava beteendestörningar eller omfattande psykiska störningar.I propositionen anges att dessa skolor fyller en väsentligfunktion i utbildningssystemet för psykiskt utvecklingsstördaelever och att kommunerna i fråga endast marginellt utnyttjarskolorna för sina egna behov. Med hänsyn till att i dagslägetsåväl berörda landsting som kommuner är införstådda med attverksamheten bör fortsätta som med landstingen somhuvudmän för skolorna, finner utskottet inte skäl att ha någonavvikande uppfattning i frågan.Utskottet tillstyrker med det anförda regeringens förslagtill lag om ändring i skollagen såvitt avser punkt 3 iövergångsbestämmelserna och avstyrker motion 1991/92:Ub61yrkande 2.I motion 1991/92:Ub55 (s) föreslås att skall göraett uttalande om det särskilda statsbidraget tillDammsdalskolan i fråga om bidragets storlek, uppsägningstidm.m.När det gäller statsbidraget till Dammsdalskolan pågår enligtuppgift förhandlingar om avtalets innehåll m.m. mening ankommer det inte på att uttala sigom den närmare avtalsregleringen. Motion 1991/92:Ub55 börsåledes avslås av riksdagen.Särskolan som en egen skolformI propositionen anförs att särskolan riktar sig till barn ochungdomar som inte kan gå i eller gymnasieskolan pågrund av psykisk utvecklingsstörning. Utbildningen i särskolansyftar till att ge dessa barn och ungdomar en utbildning som äranpassad till varje elevs förutsättningar. Särskolans eleverutgör en mycket heterogen grupp. Med hänsyn till elevernasolika utvecklingsnivåer är särskolan indelad i olika former.Den obligatoriska särskolan består av grundsärskola ochträningsskola. Den frivilliga särskolan omfattaryrkesutbildning, yrkesträning och verksamhetsträning.Enligt statsrådets mening behöver de flesta psykisktutvecklingsstörda elever undervisas i särskildaundervisningsgrupper och klasser och följa särskilda kursplanerför att få sina specifika behov tillgodosedda. Statsrådet sägersig därför inte vara beredd att avveckla särskolan som egenskolform och i stället reguljärt låta eleverna följaundervisningen enligt och gymnasieskolanskursplaner. Hon finner det mycket angeläget att alla barn ochungdomar skall ha möjlighet att få den utbildning som bästtillgodoser deras förutsättningar. Särskolan skall såledesenligt förslaget i propositionen även i fortsättningen riktasig till en viss personkrets och ha egna kursplaner ochtimplaner.I motion 1991/92:Ub61 (v) yrkande 3 efterfrågas en ideologiskmålformulering i form av en portalparagraf för kommunernasarbete med särskoleverksamheten. En sådan skall definierasyftet med undervisningen. Motionärerna vill att det klartskall framgå att verksamheten utgår från varje elevs behov ochförmåga och att inlärning skall ske i varje enskild elevs takt.Utskottet anser att motionsyrkandet redan är tillgodosett igällande lydelse av 6 kap. 1 § skollagen. Där stadgas attutbildningen i särskolan syftar till att ge psykisktutvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje elevsförutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligtmotsvarar den som ges i och gymnasieskolan. Ipropositionen föreslås inte någon ändrad lydelse av dennaparagraf. Motion 1991/92:Ub61 yrkande 3 bör alltså avslås.En utbildnings- och utvecklingsplan bör enligt motion1991/92:Ub58 (c) yrkande 3 upprättas i samarbete mellan elev,föräldrar och skola redan när ett begåvningshandikappkonstateras hos ett barn. En sådan plan skall långsiktigt angede olika insatser som bör göras för eleven och därigenom skapaen planerad och trygg tillvaro som främjar elevens utveckling.Utskottet vill erinra om att enligt läroplanen för denobligatoriska särskolan (Lsä 90), som gäller från läsåret1991/92, skall individuella utvecklingsprogram upprättas förvarje elev. Programmet, som bör utarbetas av skola, elev ochföräldrar tillsammans, skall utgå från elevens behov och angeönskade mål i fråga om såväl känslomässig och social utvecklingsom begåvnings-, kunskaps- och färdighetsutveckling. Avprogrammet bör dessutom framgå med vilka medel och metoderuppsatta mål skall nås. Med det anförda föreslår utskottet attriksdagen avslår motion 1991/92:Ub58 yrkande 3.Enligt gällande bestämmelser i 3 kap. 4 § skollagen prövarhuvudmannen för särskolan om ett barn skall tas emot isärskolan under sin skolpliktstid. Fråga om mottagande får väckas av barnets vårdnadshavare eller av barnetshemkommun. I propositionen anför föredragande statsrådet attfrågan om tillhörighet till särskolans personkrets bör prövasäven i fortsättningen. När ansvaret för särskolan förs övertill kommunerna, ankommer det på den kommunala nämnd som enligt2 kap. 1 § skollagen utsetts till styrelse för denna utbildningatt besluta om elever skall tas emot i särskolan.Statsrådet betonar särskilt vikten av att beslut om placeringav elev i särskolan skall föregås av samråd med eleven ochdennes vårdnadshavare. Vidare måste kommunerna för att kunnabedöma personkretstillhörigheten ha tillgång till kompetentpersonal med goda kunskaper både om psykiskt utvecklingsstördaelever och om särskolan. Endast elever som tillhör särskolanspersonkrets skall tas emot i särskolan.Ett flertal motionsyrkanden behandlar frågor rörandevårdnadshavares inflytande vid prövningen om eleven tillhörsärskolans personkrets.I motion 1991/92:Ub58 (c) yrkande 1 kritiseras att ipropositionen föreslås en bibehållen möjlighet till tvång frånstyrelsens för särskolan sida vid beslut om mottagande av elevi särskola. Motionären anser att grundförutsättningarna för engod skolsituation skapas i samverkan mellan skola, föräldraroch elev. Placering i särskola skall därför endast kunna skegenom samtycke av föräldrarna. Vid oenighet skall föräldrarnasönskan om skolform ha företräde. I motionerna 1991/92:Ub60(kds) yrkande 1 och 1991/92:Ub61 (v) yrkande 8 framhålls attden för eleven bästa placeringen bör bestämmas genom en dialogmellan eleven, vårdnadshavaren och skolan. I den dialogen måstevårdnadshavarens synpunkter tillmätas betydligt större tyngd änsom är fallet . Det är vårdnadshavarna som bäst kan bedömabarnets sociala mognad. Därför bör vårdnadshavares medgivandeinhämtas för att en elev skall kunna placeras i särskola elleri en särskild undervisningsgrupp. Också i motion 1991/92:Ub57(s) yrkande 1 uttalas att eleven och vårdnadshavaren måste gesett avgörande inflytande i frågan om eleven skall gå i särskolaeller integreras i den vanliga undervisningen. Enligtmotionären är det i regel dessa som bäst kan avgöra vad som ärdet lämpligaste skolalternativet.Utskottet vill med anledning av motionerna anföra följande.Genom beslut om ansvaret för skolan (prop.1990/91:18, bet. UbU4, rskr. 76) har i skollagens 1 kap. 2 §slagits fast att verksamheten i skolan skall utformas iöverensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar.Utbildningen skall bl.a., i samarbete med hemmen, främjaelevernas harmoniska utveckling till ansvarskännande människoroch samhällsmedlemmar. De värderingar som kommer till uttryck iparagrafen förutsätts genomsyra all verksamhet inom detoffentliga skolväsendet för barn och ungdom och tjäna somunderlag för tolkningen av övriga regler (prop. 1990/91:18 s.43). Detaljregleringar om samråd mellan skola samt elever ochföräldrar i olika situationer har därför ansetts kunna slopas.I den nu föreliggande propositionen har således i lagtexteninte föreslagits någon bestämmelse om samråd med elevsvårdnadshavare inför beslut om mottagande i särskola. Ispecialmotiveringen till förslaget om ändring av 3 kap. 4 §skollagen (prop. s. 37) har emellertid gjorts en markering avlagstiftarens intentioner i denna fråga. Där uttalas att det ären självklarhet att stor vikt alltid måste tillmätas denuppfattning som en elevs vårdnadshavare har när det gäller attbedöma vilken skolform som är bäst för eleven. Samråd medeleven och dennes vårdnadshavare skall därför alltid ske förebeslut om att placera eleven i särskola.Utskottet, som ställer sig bakom uttalandena i lagmotiven,konstaterar att ett beslut om mottagande av elev i särskolasåledes inte kan fattas utan att samråd har skett med elevensvårdnadshavare. Utskottet är dock inte berett att som yrkats imotionerna ge vårdnadshavare det avgörande inflytandet. Ettbeslut om särskoleplacering baseras på såväl pedagogiska sommedicinska och psykologiska utredningar. Enligt utskottetsmening bör möjlighet finnas för styrelsen för särskolan ihemkommunen att placera en elev i särskolan utanvårdnadshavares samtycke, om styrelsen finner att det behövsför att ge eleven en god utbildning anpassad efter elevensförutsättningar. Motsvarande ordning gäller . Frågan omden formella prövningen diskuterades i särskolekommittén, varsbetänkande (SOU 1991:30) legat till grund för propositionen.Kommittén föreslog att prövningen skulle bibehållas.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att elevensvårdnadshavare enligt 3 kap. 5 § skollagen får överklaga beslutom mottagande i särskolan hos skolväsendets överklagandenämnd.Vidare hänvisar utskottet till bestämmelsen i 3 kap. 6 §skollagen om försöksperiod i annan skolform. Där stadgas attden som är elev i eller motsvarande del avsärskolan eller specialskolan kan på försök under högst sexmånader tas emot som elev i en annan av dessa skolformer, om deskolhuvudmän som berörs är överens om detta och barnetsvårdnadshavare lämnar sitt medgivande.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att böravslå motionerna 1991/92:Ub57 yrkande 1, 1991/92:Ub58 yrkande1, 1991/92:Ub60 yrkande 1 och 1991/92:Ub61 yrkande 8 och antaregeringens förslag till lydelse av 3 kap. 4 § skollagen.Varje kommun som anordnar särskola är, liksom tidigarehuvudman, enligt 6 kap. 6 § skollagen skyldig att så långt detär möjligt organisera särskolan så att ingen elev blir tvungenatt bo utanför det egna hemmet på grund av skolgången. Ipropositionen föreslås nu att i ett nytt andra stycke tillparagrafen införs en bestämmelse att kommunen skall eftersträvaatt eleverna vid fördelningen på olika skolor medsärskoleutbildning placeras så att de får så kort skolväg sommöjligt. Vidare föreslås en bestämmelse som ger vårdnadshavareökat inflytande i fråga om deras barns placering vid en vissskola inom kommunen med särskoleutbildning. Bestämmelser med ihuvudsak samma innehåll finns för del i 4 kap. 6 §skollagen.I motion 1991/92:Ub61 (v) yrkande 1 anförs att alla eleverskall ha rätt till nioårig skolgång på hemorten inomkommunen.Utskottet instämmer med vad föredragande statsrådet anför idenna fråga, nämligen att närhetsprincipen inte kan ges så högprioritet att den enskilde elevens behov kommer i andra hand.Det kan således vara befogat att placera en elev vid en annanskola än den som är närmast hemmet, om en sådan placeringbättre skulle tillgodose elevens behov av en utbildning som äranpassad till dennes förutsättningar och behov. Utskottet villvidare erinra om att utskottet -- vid behandlingen avmotsvarande bestämmelse för om val av skola dåenskilda elever behöver särskilt stöd -- ställt sig bakomuttalanden om att kommunen ytterst måste ha möjlighet att ävenmot vårdnadshavares vilja placera eleven i en skola där sådantstöd kan lämnas (prop. 1990/91:115 s. 60, bet. UbU17, rskr.357). bör enligt utskottets mening med avslag påmotion 1991/92:Ub61 yrkande 1 anta det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i skollagen såvittavser 6 kap. 6 §.Skolplikt och rätt till fortsatt utbildningFör närvarande gäller 10-årig skolplikt inom särskolan. Ipropositionen uttalar föredragande statsrådet att det nu finnsgoda skäl att successivt anpassa skolplikten för särskolanselever till vad som gäller för elever. En 9-årigskolplikt bör därför införas även inom särskolan. Den nyaordningen bör tillämpas med början /94 för deelever som då påbörjar årskurs 7 i särskolan. För att inteförsämra möjligheterna till en god grundläggande utbildning börkommunerna åläggas en skyldighet att fr.o.m. /97erbjuda alla elever med endast 9-årig skolgång i särskolan ettfrivilligt tionde skolår. Enligt statsrådet kan alltså deelever som så önskar gå över till den frivilliga särskolanefter , medan de elever som har behov av ett tiondeskolår har rätt att fortsätta utbildningen i den obligatoriskasärskolan ytterligare ett skolår.Statsrådet anför vidare att eleverna efter avslutad 9-årigresp. 10-årig skolgång skall ha rätt till fortsatt utbildning iden frivilliga särskolan med motsvarande skyldighet förkommunen att erbjuda sådan utbildning. Den frivilliga särskolanskall enligt förslaget liksom omfatta . För attanpassa bestämmelserna till dem som gäller för gymnasieskolan,föreslår statsrådet att en elev får påbörja utbildning i denfrivilliga särskolan t.o.m. det första kalenderhalvåret det åreleven fyller med rätt att fullfölja utbildningen där,dvs. Är utbildningen avsedd att påbörjas förstfr.o.m.