bet · GF01NU20 · 1992-04-21 00:00:00 — Mot denna bakgrundföreslås i motionen att pågående aktiviteter riktade motunderleverantörer skall fullföjas.Bilindustrin har tillsammans med sina leverantörer en centralplats i den svenska samhällsekonomin, sägs det i motion1991/92:N234 (s). Regeringens förslag att slopaunderleverantörsprogrammet ser motionärerna som uttryck för attregeringen -- felaktigt -- betraktar underleverantörerna som ensärskild bransch. Konsekvenserna av nedskärningarna ibudgetpropositionen blir enligt motionärerna förödande vad avseromstruktureringen hos underleverantörerna och därmed också försysselsättningen i . Motionärerna föreslår därför envidareutveckling av insatserna i stället för en avveckling.Betydelsen av insatser för att stärka underleverantörernassituation framhålls också i motion 1991/92:N270 (v). Under desenaste åren har enligt motionärerna de svenska storföretagenskärpt tonen mot underleverantörerna vad gäller priser, vilketmånga underleverantörer inte klarar. En starkarekonkurrenslagstiftning skulle kunna motverka detta, sägermotionärerna. En annan utväg vore att det ställdes krav på attde storföretag som får order från den offentliga sektorn åläggsatt föra en del medel vidare till underleverantörerna för t.ex.produktutveckling.SIND, STU, VT-delegationen, Industrifonden och Exportrådetfick genom ett regeringsbeslut i uppdrag attgenomföra ett treårigt åtgärdsprogram förunderleverantörsindustrin. Det uppdrogs åt SIND att samordnainsatserna.Syftet med insatserna angavs vara att bidra till attunderleverantörsindustrins konkurrenskraft stärks, genommedverkan vid omstrukturering samt kompetens- ochproduktutveckling. I riktlinjerna för arbetet framhölls attunderleverantörsledet är en viktig industriell resurs somstärker såväl de hemmamarknadsorienterade som de internationelltinriktade köparföretagen. Vidare påpekades att det kan varasvårt att återskapa ett stort bortfall av kapacitet iunderleverantörsledet.Genom regleringsbrev har 12 milj.kr. anvisats för varderabudgetåren 1990/91 och 1991/92.Som har framgått anser utskottet att näringspolitikenbör föras med generella medel. Detta innebär att selektivaåtgärder riktade till särskilda grupper av företag blir mindremotiverade. Upphävandet av de särskilda insatserna riktade tillunderleverantörer framstår mot denna bakgrund som en naturligåtgärd. Med det anförda avstyrker utskottet de tre här aktuellamotionerna i berörda delar.UtbildningsinsatserI propositionen sägs vidare (s. 38) att omfattningen avcentral upphandling av utbildningstjänster från SIFU) och andrautbildningsproducenter bör reduceras.Inom ramen för de av regeringen föreslagna budgetramarna börresurser avsättas till den utbildningsverksamhet -- Företagarnasutbildning -- som bedrivs av ,anförs det i motion 1991/92:N231 (m). Därigenom skulle dennautbildningsverksamhet ges möjlighet till marknadsföring ochgenomförande av en utbildning som är direkt anpassad för de småoch medelstora företagen.Enligt regleringsbrevet för innevarande budgetår har43milj.kr. tagits upp under anslaget tillsmåföretagsutveckling för anslagsposten Kompetenshöjandeinsatser inom småföretagsområdet m.m. Från denna anslagspost harmedel anvisats till för derasutbildningsverksamhet, Företagarnas utbildning i . Förinnevarande budgetår har 2,5 milj.kr. anvisats.Riksdagen har avslagit liknande motionsyrkanden(m). Vid det senaste tillfället, , anförde utskottet(bet. 1989/90:NU30 s. 51) enhälligt att det borde ankomma påSIND, som då förvaltade anslaget, att avväga olika önskemål ochbehov på detta utbildningsområde.I budgetpropositionen sägs, som har nämnts, attomfattningen av insatser på utbildningsområdet bör reduceras.Detta kommer enligt uppgift från bl.a. att innebära attmöjligheterna till fortsatt stöd till Företagarnas utbildningblir mycket små.Utskottet ser ingen anledning för att nu inta enannan ståndpunkt än vad som har gjorts vid tidigare tillfällen,då liknande yrkanden har behandlats. Dock vill utskottetframhålla att det är värdefullt med utbildningsinsatser,särskilt sådana som beaktar småföretagarnas behov. Motion1991/92:N213 (m) avstyrks sålunda.Vissa övriga frågorI detta avsnitt behandlas två motionsyrkanden rörandeegenföretagares borgensåtaganden och statliga garantier vidkonkurser.Riksdagen bör göra ett uttalande om att en egenföretagaresborgensåtaganden endast bör avse företagaren själv och intehans/hennes anhöriga, anförs det i motion 1991/92:N214 (m). Medden inskränkta bestämmanderätt som lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen; MBL) innebärkan nämligen företagarna enligt motionären inte svara för sinaåtaganden i samma omfattning som tidigare.Motsvarande motionsyrkande har framställts av samme motionärunder en följd av år och avslagits av . Vid det senastetillfället, (bet. 1990/91:NU35 s. 64), hänvisadeutskottet till tidigare uttalanden med innebörd att storförsiktighet torde iakttas vid utkrävande av personlig borgenfrån ägare till små och medelstora företag i samband med lånfrån t.ex. utvecklingsfonderna. Vidare åberopades ett s.k.etikmeddelande från förutvarande bankinspektionen (nr 35, den 2mars 1982). Företrädarna för Moderata samlingspartiet,liberalerna och har under senare årgett stöd åt motionärens krav i reservationer.Utskottet utgår från att regeringen bevakar frågan och anserdärför att det inte finns anledning för att nu tanågot initiativ av det slag som förordas i den här aktuellamotionen. I detta sammanhang vill utskottet erinra om attarbetsrättskommittén (A 1991:02) har i uppdrag (dir. 1991:118)att göra en allmän översyn av medbestämmandelagen. Om den frågasom berörs i motionen inte får en tillfredsställande lösning kandet finnas anledning för utskottet att återkomma till den i ettsenare sammanhang. Därmed avstyrks motionen.Regeringen måste gripa in med förslag till omedelbara åtgärdersom motverkar det snabbt accelererande antalet konkurserinom småföretagssektorn, krävs det i motion 1991/92:Sk350 (nyd).Det pågår en enorm kapitalförstöring, sägs det, vilken måstemotverkas genom någon form av temporära åtgärder gentemotbankerna och deras kreditgivningspolitik visavi småföretagen.Insolvensutredningen (Ju 1988:02), särskild utredarehovrättslagman , som tillsattes , hari uppdrag att utreda vissa frågor på konkursrättens område (dir.1988:52, dir. 1990/74, dir. 1991:93). Utredaren skall bl.a.utreda frågan om rekonstruktion av företag som har kommit påobestånd eller har betalningssvårigheter.Enligt de senaste tilläggsdirektiven (dir. 1991:93) skallutredningen söka tillgodogöra sig erfarenheterna av derekonstruktionsförfaranden som har införts påolika håll i för att se om sådana regler eller delar avdem kan vara lämpliga att införa i . Utredningen skallvid sin genomgång av utländska erfarenheter på området ägnauppmärksamhet åt de rekonstruktionsregler som gäller i Förentastaterna, det s.k. Chapter 11-förfarandet. Syftet med dettareorganisationsförfarande är att konkurs skall kunna undvikasoch att gäldenärens verksamhet skall kunna drivas vidare efterekonomisk rehabilitering. Utgångspunkten är att vidaredriftenskall handhas av gäldenären själv. Under förfarandet rådergenerellt moratorium, dvs. inga krav mot gäldenären fårgenomdrivas utan tillstånd av domstolen. Under denna tidupprättas en reorganisationsplan för företaget, vilket är detcentrala momentet i förfarandet.I insolvensutredningens arbetsuppgifter ingår också attförutsättningslöst se över de delar av förmånsrättsordningen somberörs av rekonstruktionsfrågorna. Vidare skall utredningensärskilt uppmärksamma vilka följder det får för konkurrensenmellan olika företag i en viss bransch att företag kan drivasvidare med lönegarantimedel under viss tid.Insolvensutredningen skall avsluta sitt arbete hösten 1992.Enligt vad utskottet har erfarit räknar man inomregeringskansliet med att utredningens förslag kanremissbehandlas och att en proposition kankomma att läggas fram hösten 1993.Konkursutredningen (I 1990:02), som är en parlamentarisktsammansatt kommitté, tillsattes mot bakgrund avett uttalande av (bet. 1989/90:NU7). Utredningen harenligt sina direktiv (dir. 1990:75) i uppdrag att utreda behovetav åtgärder ägnade att begränsa antalet företagskonkurser samtatt -- om det behövs -- föreslå samordnande åtgärder i dennariktning. Avgränsningen mellan konkursutredningens ochinsolvensutredningens arbete avseende rekonstruktionsförfarandehar gjorts så att konkursutredningen skulle överväga behovet avrekonstruktionsåtgärder innan företag blivit insolventa, dvs.närmast sådana förebyggande åtgärder som syftar till förnyelseav företag i kris utan att det är fråga om obestånd.I budgetpropositionen (s. 39) anmäler näringsministern att detinte kan anses motiverat med en särskild kommitté med deninriktning som konkursutredningen har. Den väsentliga frågan omrekonstruktionsförfarandet behandlas av insolvensutredningen,anförs det. Att bl.a. följa utvecklingen av antalet konkurseroch analysera orsakerna till dessa ingår bl.a. i , sägs det vidare. Näringsministern meddelar sin avsiktatt senare föreslå regeringen att konkursutredningens arbeteskall avbrytas. Enligt vad utskottet har erfarit kommer dettaatt ske när har behandlat budgetpropositionen i dennadel.De frågor som tas upp i motion 1991/92:Sk350 (nyd) är alltsåsådana som ingår i insolvensutredningens uppdrag. Med hänvisninghärtill avstyrker utskottet motionen i berörd del.I likhet med vad som anförs i propositionen anser utskottetatt konkursutredningen nu bör läggas ned. När våren1990 uttalade sig för att en konkursutredning borde tillsättas,motsatte sig företrädarna för de borgerliga partierna iutskottet detta (bet. 1989/90:NU7 s. 22 f.).Anslag till småföretagsutvecklingDen allmänna inriktning av småföretagspolitiken som regeringenförordar -- och som här har redovisats i det föregående iavsnittet om näringspolitikens inriktning -- innebär att godagenerella förutsättningar skall skapas. Riktade insatser blirdärmed mindre motiverade, sägs det i propositionen, vilketminskar behovet av medel på anslaget till småföretagsutveckling.Regeringen föreslår för nästa budgetår ett anslag på 163,6milj.kr., varvid huvuddelen anges böra gå tillutvecklingsfondernas verksamhet. Som har nämnts i tidigareavsnitt sägs i propositionen att särskilda insatser på centralnivå riktade till underleverantörer bör upphöra och attomfattningen av central upphandling av utbildningstjänster frånStiftelsen SIFU) och andrautbildningsproducenter bör reduceras. Vidare föreslås attprogrammet för insatser inom den träbearbetande industrin skallupphöra.Regeringens förslag om minskat anslag tillsmåföretagsutveckling kritiseras i två motioner.De kraftiga minskningarna av anslagen försmåföretagsutveckling som regeringen föreslår slår hårt mot devälmotiverade utvecklingsinsatser som bedriver, sägs det imotion 1991/92:N240 (s). Regeringens förslag innebär att totaltsett minskade resurser avsätts för stöd till nyföretagande.Motionärerna föreslår i stället att resurser för stödtill småföretag och utveckling av nya företag skall bibehållas.Enligt mening, sägs det i motion 1991/92:N270,är det fortfarande motiverat med selektivt stöd till företag. Enminskning av anslaget till småföretagsutveckling på det sätt somregeringen föreslår rimmar enligt motionärernas uppfattningdåligt med uttalanden om att en offensiv småföretagspolitikskall föras.Utskottet har tidigare uttalat sin principiella uppfattningatt näringspolitiken bör föras med generella medel och attselektiva åtgärder bör undvikas. En konsekvens av detta är attbehovet av statligt stöd till småföretagsutveckling minskar.Utskottet tillstyrker därför regeringens förslag till anslag ochavstyrker motionerna 1991/92:N240 (s) och 1991/92:N270(v) i berörda delar.Stöd till kooperativ utvecklingI detta avsnitt behandlar utskottet förslag undercivildepartementets huvudtitel (bilaga 14 s. 56) om stöd tillkooperativ utveckling.År 1986 träffades en överenskommelse om att staten under enfemårsperiod -- t.o.m. /91 -- skulle bidra medhögst 2,5 milj.kr. som stöd till kooperativtnyföretagande. Medlen har ställts till Kooperativa rådetsförfogande och bidragit till att finansiera uppbyggnaden avlokala kooperativa utvecklingscentra (LKU). Dessa har till syfteatt genom informations-, utbildnings- och utvecklingsinsatserfrämja etablering och utveckling av kooperativ verksamhet inomolika sektorer. En utvärdering av LKU-systemet gjordes ien rapport (Ds 1990:1) till Kooperativa rådet. En väsentligslutsats var att LKU-systemet ansågs böra bibehållas ochförstärkas.Riksdagen uttalade , på förslag av näringsutskottet(bet. 1989/90:NU43), att stödet till kooperativ utveckling bordefortsätta att utgå även efter /91 och då på enhögre nivå än vad som hade gällt tidigare. I en reservation (m,fp) anfördes att någon förlängning av stödperioden inte bordekomma i fråga. anvisade i enlighet medförslag i budgetpropositionen 5milj.kr. till stödet (prop.1990/91:100 bil. 15, bet. I en reservation (m, fp)krävdes att stödet skulle upphöra.Fr.o.m. /92 finns det individuella avtal mellanstaten och flertalet LKU, enligt vilka dessa åtar sigkostnadsfri information och rådgivning. Avsikten är attrådgivningen om den kooperativa företagsformen skall motsvaraden kostnadsfria rådgivning som utvecklingsfonderna ger om andraföretagsformer. gäller som villkor för statligtstöd via Kooperativa rådet till uppbyggnad av LKU att bidrag avminst samma storlek erhålls från andra intressenter.I den nu aktuella delen av budgetpropositionen anförcivilminister att hon delar de uppfattningar somriksdagen har gett uttryck för om värdet ochbetydelsen av att den kooperativa företagsformen får fortsättaatt utvecklas på samma villkor som andra företagstyper. Deninställningen sammanfaller för övrigt med EG:s, sägs det. Ensådan utveckling fordrar ett stöd från statens sida. Deninformation och rådgivning till allmänheten som är nödvändiganges bli tillgodosedd av de lokala kooperativautvecklingscentrumen. Anslagsbehovet för nästa budgetår beräknastill 5,2 milj.kr.I propositionen aviseras vidare förslag om ändringar i lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar, som bl.a. innebär attkravet på minsta antalet fysiska personer som kan bilda enekonomisk förening sänks från fem till tre personer. Enligt vadutskottet har erfarit väntas en proposition i frågan bliavlämnad senare under år 1992.Efter samråd med arbetsmarknadsminister avsercivilministern också att föreslå regeringen att medge att vissamedel ur anslagen till regionalpolitiken får användas för stödtill kooperativ utveckling. Enligt uppgift rör det sig om ca1,25milj.kr., för vilka det kommer att lämnas anvisningar iregleringsbrev för nästa budgetår.Frågan om statens stöd till kooperativ utveckling tas upp ifem motioner.I motion 1991/92:N240 (s) föreslås att ökad uppmärksamhetskall riktas mot nykooperativ verksamhet, inte minst medavseende på sysselsättningen för kvinnorna. harolika former av nykooperativ växt fram, bl.a. som alternativtill offentligt producerad vård och omsorg, sägs det i motionen.Samhällets stödsystem för information och rådgivning måstesjälvfallet ges på lika villkor till kooperativa företag somtill övriga företagsformer. Detta bör kunna tillgodoses bl.a.genom ett närmare samarbete mellan utvecklingsfonderna och delokala kooperativa utvecklingscentrumen. Regeringen borde uppdraåt att tillsammans med Kooperativa rådet finna former förett sådant samarbete.Det är angeläget att ett fortsatt berednings- ochutvecklingsarbete avseende de förslag somnykoop-företagsutredningen lämnade kommer till stånd, anförs deti motion 1991/92:N253 (s). Kooperativa rådet bör kunna gesansvaret för detta. Regeringen bör enligt motionärerna tillriksdagen lämna en samlad redovisning av vidtagna ochplanerade åtgärder. borde i avvaktan på detta uttalasig för behovet av ett ökat statligt stöd. Eftersominformations- och rådgivningsverksamhet avseende den kooperativaföretagsformen bör ses som ett led i samhällets stöd tillnyföretagande måste enligt motionärerna resurser omfördelas frånbefintliga anslag, i första hand från anslagen tillsmåföretagsutveckling och regionalpolitiska åtgärder.Utgångspunkten föreslås vara att stödet för kooperativutveckling sammantaget uppgår till ca 10 milj.kr. nästkommandebudgetår.Även i motion 1991/92:N252 (s) betonas det angelägna i att denkooperativa företagsformen får del av statligt stöd på sammavillkor som övrigt företagande. Motionärerna anser vidare attden kooperativa arbetsformen bör kunna spela en mer framträdanderoll i arbetsmarknadspolitiken, i regionalpolitiken och iarbetet med rehabilitering av långtidssjukskrivna, ellerförtidspensionerade. Detta anses motiverat bl.a. mot bakgrund avarbetslöshetssituationen och möjligheterna till bibehållande aven kommersiell och samhällelig service i sådana regioner sominte har tillräcklig ekonomisk bärkraft. Regeringen bör enligtmotionärerna låta utreda förutsättningarna för en ökadanvändning av den kooperativa arbetsformen på de angivnaområdena.Omsorgen om sysselsättningen för kvinnor i länbildar utgångspunkt för motion 1991/92:A414 (s). Ett sätt attöka sysselsättningen för kvinnor är att dessa ges möjlighet attbilda kooperativ inom vård och omsorg, sägs det i motionen.Vidare anser motionärerna att det finns starka skäl för attavsätta en större summa för stöd till LKU-systemet än vadregeringen har föreslagit. Slutligen uttalar motionärerna attnykoop-utredningens förslag bör genomföras.Med tanke på den ökade betydelse som olika former avnykooperativt företagande kan förväntas få, och med hänsyn tillde speciella förutsättningar som gäller för kooperativaföretagsformer, bör dessa ägnas större uppmärksamhet inäringspolitiken, anförs det i motion 1991/92:N270 (v). Flerproducentkooperativ kommer enligt motionärerna förmodligen attbildas inom verksamheter som tidigarehar bedrivits inom ramen för den offentliga sektorn.Nykoop-företagsutredningen, särskild utredare riksdagsmanInga-Britt (), redovisade i betänkandet(SOU 1991:24) Visst går det an bl.a. följande förslag:införande av en ny lag som skall göra det tillåtet för ensammanslutning av brukare att i kooperativ form ta över ochdriva offentlig verksamhet,översyn av bestämmelserna om minsta antalet fysiska personersom kan bilda en ekonomisk förening,uppmuntran till bildande av LKU,tillhandahållande av rådgivning genom avtal mellan staten ochresp. LKU,förbättrad undervisning och utbildning,försök med fri resursanvändning för ,försäkringskassorna, landsting m.fl. med syfte att denkooperativa arbetsformen skall prövas som alternativ tillarbetslöshet, sjukskrivning eller pensionering.Vad gäller det sistnämnda förslaget om försök med friresursanvändning -- som också tas upp i några av de aktuellamotionerna -- pågår enligt uppgift viss sådan verksamhet. har länsarbetsnämnden och försäkringskassanbedrivit en försöksverksamhet inom rehabiliteringsområdet. har länsarbetsnämnden och vissa arbetsförmedlingarfört fram den kooperativa arbetsformen som alternativ förarbetslösa.Betänkandet har remissbehandlats och en remissammanställninghar gjorts inom . Remissinstanserna har ihuvudsak varit positiva till utredningens förslag. Utredningensförslag bereds inom regeringskansliet.Efter regeringsskiftet har någon ny ordförande i inte utsetts -- den tidigare ordföranden, statsrådetMargot , entledigades . Frågan omKooperativa rådets arbete övervägs inomcivildepartementet.Utskottet anser att ett viktigt inslag i näringspolitiken äratt det åstadkoms likvärdiga arbetsvillkor för olikaföretagsformer. Vad gäller de kooperativa företagen innebärdetta synsätt att dessa företag skall ges tillgång tillinformation och rådgivning via statliga insatser i sammaomfattning som andra typer av företag. Regeringens förslag tillanslag till kooperativ utveckling utgår från dennagrundinställning -- utskottet tillstyrker förslaget.Som tidigare nämnts bereds för närvarandenykoop-företagsutredningens förslag inom civildepartementet.Därvid övervägs också Kooperativa rådets arbete.Med det anförda avstyrker utskottet samtliga här aktuellamotioner i berörda delar.Närings- och teknikutvecklingsverket -- NUTEKUtgångspunkt för verksamhet skall enligtbudgetpropositionen (bilaga 13 s. 105) vara den ökadeinternationaliseringen samt den breddning av näringspolitikensom har ägt rum. Det innebär bl.a. en inriktning mot mergenerella medel och färre selektiva åtgärder. Verket skall svaraför statliga insatser för att främja:teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete,etablering och utveckling av små och medelstora företag,en balanserad regional utveckling,energiförsörjning och effektivare energianvändning.Med hänsyn till de reduceringar som har föreslagitsbeträffande vissa anslag till verksamheter som bedrivs inomNUTEK -- t.ex. anslagen till småföretagsutveckling och tillteknisk forskning och utveckling -- och med anledning av att ettvisst rationaliseringskrav bör kunna ställas på , föreslårregeringen en reducering av anslaget till . För nästa budgetår beräknas sålunda ettanslag på 181,6 milj.kr.För utrednings- och informationsverksamhet föreslåsett anslag på 25,6 milj.kr., vilket innebär en realt settoförändrad resurstilldelning. För särskilda avvecklingskostnaderför statens industriverk, styrelsen för teknisk utveckling ochstatens energiverk föreslås ett formellt anslag på 1000 kr.I motion 1991/92:N240 (s) hävdas att en förstärkning avNUTEK:s resurser är väl motiverad. Motionärerna erinrar om attstora rationaliseringar gjordes , när bildades.Regeringens förslag till ytterligare nedskärningar innebärenligt motionärerna att det blir svårt för att göra ettkvalitativt tillfredsställande arbete på nyföretagarområdet.Utskottet förordar, som har redovisats, en inriktningav näringspolitiken mot generella insatser. En naturligkonsekvens av detta är nedskärningar av de anslag, t.ex.anslagen till småföretagsutveckling och teknisk forskning ochutveckling, som innehåller selektiva insatser. Detta medförockså att verksamhet kan reduceras. Utskottet finnerdärför regeringens förslag om en viss minskning av motiverat och tillstyrker propositionen i härangiven del. Motion 1991/92:N240 (s) avstyrks imotsvarande del.Vidare tillstyrker utskottet regeringens förslag beträffandeanslaget till utrednings- och informationsverksamhet ochanslaget för särskilda avvecklingskostnader.Ny konkurrensmyndighetRegeringen föreslår i propositionen (s. 132--141) att en nykonkurrensmyndighet skall inrättas genom attuppgifter från () och statens pris-och konkurrensverk (SPK) förs samman i en organisation samtidigtsom dessa myndigheter läggs ned. En särskild utredare (), generaldirektör , har tillkallats föratt förbereda inrättandet av den nya organisationen.Konkurrensmyndigheten skall enligt regeringen ha till uppgiftatt främja en effektiv konkurrens inom såväl det privata som detoffentliga området. Myndighetens uppgift föreslås vara:att motverka hinder för att en effektiv konkurrens i privatoch offentlig verksamhet skall uppnås,att analysera effekter på konkurrensen av nya och befintligaregleringar,att lämna förslag till avreglering eller ändring av sådanaoffentliga regler som har negativa effekter på konkurrensen,att utvärdera de åtgärder som vidtas och pröva hur målen förverksamheten uppfylls,att följa den internationella utvecklingen,att stimulera forskningen på konkurrensområdet,att sprida information om resultatet av verksamheten,att svara för de uppgifter som följer av det särskilda avtaletmellan , och EG om civil luftfart samtatt vara behörig svensk myndighet vid tillämpningen av deartiklar (53, 54 och 57) i förslaget till som reglerarkonkurrensförhållanden.Den nya konkurrensmyndigheten skall ledas av engeneraldirektör. Regeringen föreslår att ett rådgivande organför utrednings- och forskningsfrågor på konkurrensområdet skallknytas till myndigheten. Verksamheten föreslås i huvudsak blianslagsfinansierad.