bet · GF01SoU15 · 1992-03-31 00:00:00 — Utskottetföreslår att regeringens uttalande i denna del inte skallföranleda något uttalande från sida.Övriga motioner om äldre- och handikappomsorgRättighetslagI motion So224 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en utvidgad rättighetslag förmänniskor med stora funktionshinder (yrkande 12).Motionärerna anför att en generell välfärdspolitik som omfattaralla minskar behovet av individinriktade insatser. Allra bästhade det varit om befintliga lagar som socialtjänstlagen ochhälso- och sjukvårdslagen hade kunnat tillförsäkra allamänniskor det stöd de behöver. Så är det inte. Motionärernaanför vidare att i omsorgslagen finns en rätt för den enskildetill en gruppbostad. Denna rätt har varit betydelsefull förmånga. I vissa fall har emellertid gruppbostad inte varit detbästa alternativet sett från den enskildes synpunkt. Därför bör,enligt motionärerna, en utvidgad rättighetslag som omfattar flergrupper utgå från att det är den enskildes behov av boendeformsom skall vara det avgörande.1989 års handikapputredning har i sitt huvudbetänkande (SOU1991:46) föreslagit en ny lag om stöd och service till vissafunktionshindrade som skall ersätta nuvarande omsorgslag.Enligt utredningens förslag skall personkretsen när det gällerriktade insatser omfatta människor som till följd av storafunktionshinder har betydande svårigheter i den dagligalivsföringen och därmed omfattande stödbehov.De särskilda insatserna omfattar rådgivning och annatpersonligt stöd, biträde av personlig assistent, tidsbundenhemtjänst, biträde av kontaktperson, daglig verksamhet förpersoner som saknar förvärvsarbete och sominte utbildar sig, korttidstillsyn för skolungdom ,korttidsvistelse utanför det egna hemmet och avlösarservice ihemmet, boende i familjehem eller elevhem för barn och ungdomsom behöver bo utanför föräldrahemmet och bostad med särskildservice för vuxna.För andra individuella insatser föreslår utredningennödvändiga förstärkningar. Det gäller exempelvishabilitering/rehabilitering, hjälpmedel och färdtjänst.Utredningens slutbetänkande lämnas under våren.Regeringen har, enligt budgetpropositionen, för avsikt att medutredningen som grund lägga fram en proposition med förslag påhandikappområdet för under 1992.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att handikapputredningföreslagit en rättighetslag för handikappade. Utredningenshuvudbetänkande har remissbehandlats och ärendet bereds förnärvarande i . Regeringen har aviserat enproposition på grundval av utredningsförslagen under hösten1992. Utskottet anser att inte bör föregriparegeringens kommande förslag i denna fråga. Motion So224 (s)yrkande 12 avstyrks därför.Fritid och kulturI motion So224 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om möjligheterna för handikappade att delta ifritids- och kulturaktiviter (yrkande 6). Motionärerna anföratt möjligheterna till en aktiv fritid för personer medfunktionshinder är starkt begränsade. En belysning av kulturenstillgänglighet för funktionshindrade bör, enligt motionärerna,genomföras, både med sikte på ökat deltagande i befintligtkulturutbud i vid bemärkelse och på ökad egen kulturaktivitetinom såväl amatörverksamhet som professionell produktion.Utskottet behandlade frågor om de handikappades möjlighetertill fritids- och kulturaktiviteter senast i betänkandet1991/92:SoU4 och konstaterade då att 1989 årshandikapputredning lagt fram förslag om insatser som skallstärka enskildas möjligheter att delta i fritids- ochkulturverksamhet. Enligt utskottets mening borde inteföregripa behandlingen av regeringens förslag påhandikappområdet. De då aktuella motionerna avstyrktes därför.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna fråga ochavstyrker därmed motion So224 (s) yrkande 6.Stöd till föräldrar med handikappade barn och till föräldrarmed funktionshinderI motion So224 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behov av insatser för familjer medhandikappade barn och för gruppen föräldrar med funktionshinder(yrkande 7). Motionärerna anför att samhällets stöd tillfamiljer med barn har förstärkts . Motionärernavälkomnar regeringens förslag om förbättringar av vårdbidraget,men pekar också på behovet av en utvidgning av systemet medkontaktdagar inom föräldraförsäkringen och behovet av bättreavlastningsmöjligheter för familjerna. Motionärerna anför attföräldrar med funktionshinder är en bortglömd grupp som behöverbättre stöd för att kunna uppfylla sitt föräldraskap.Utskottet behandlade två likartade motioner i betänkandet1991/92:SoU4. Utskottet vidhöll sin tidigare uppfattning attdet är av största vikt att föräldrar med funktionshinder ges detstöd och den hjälp de behöver för att kunna fullgöra sittföräldraskap. Utskottet konstaterade att handikapputredningenlagt fram förslag som innebär ett förstärkt skydd förfunktionshindrade. Även föräldrar med handikappade barn måsteges ökat stöd. Enligt utredningen skall avlösarservice vara enrättighet enligt den föreslagna lagen om stöd och service tillvissa funktionshindrade. borde inte föregripabehandlingen av regeringens kommande förslag påhandikappområdet.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna fråga ochavstyrker därmed motion So224 (s) yrkande 7.Ny teknikI motion So224 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den nya teknikens möjligheter förhandikappade (yrkande 10). Motionärerna konstaterar atthandikappforskningen i flera avseenden förstärkts under senareår. Motionärerna anför att det är viktigt att den snabbatekniska utveckling som pågår på flera centrala områden, t.ex.inom telekommunikationsområdet kommer de handikappade till delså att deras möjligheter att utnyttja den nya tekniken tas tillvara.I budgetpropositionen påpekas att ochhandikappinstitutet fick i uppdrag att göra enutredning om verksamheten med texttelefoner ochförmedlingstjänsten. Syftet med utredningen var att lämnaförslag om hur verksamheten bättre kan anpassas till dagenssituation för att dra nytta av ny teknik och möjligheter tillrationaliseringar och förbättringar som den erbjuder. Ett annatsyfte var att undersöka om brukarnas behov kan tillgodoses påett bättre sätt.Föredraganden föreslår vissa förändringar itexttelefonverksamheten med anledning av ochhandikappinstitutets utredning. Förslaget innebär attsocialstyrelsen också fortsättningsvis administrerar ochutbetalar den del av anslaget som avser inköp av texttelefoner.Ersättning för de texttelefoner som ordineras avsjukvårdshuvudmännen skall däremot inte enbart kunna lämnas tillteleverket utan också till andra leverantörer. Detta system gör,enligt föredraganden, det lättare för nya produkter att komma inpå marknaden.Föredraganden föreslår, i enlighet med utredningens förslag,att anhöriga skall kunna få texttelefon för att därigenom gemöjlighet till direktkontakt utan inblandning av tredje part.Ersättning för texttelefon till anhöriga bör endast gälla entelefon per texttelefonberättigad.Regeringen fattade beslut om att stödjaprojektet oberoende och självständigt liv med ny teknik.Projektet beräknas pågå och inriktas mot att vinnany teknik för handikappade. Projektet beräknas kosta ca 20milj.kr. och finansieras med medel ur allmännaarvsfonden.Utskottet gör följande bedömningUtskottet anser det angeläget att insatser vidtas för attsäkerställa att ny teknik utnyttjas för att underlätta förhandikappade att leva ett självständigt liv. Utskottetkonstaterar att regeringen i budgetpropositionen(under anslaget G 5) föreslår vissa förändringar vad gällertexttelefoner för att bättre tillgodose handikappades behov avkommunikationer. Utskottet konstaterar vidare att regeringenhösten beslutat att med medel från allmänna arvsfondenstödja ett projekt för att vinna ny teknik för handikappade.Något tillkännagivande till regeringen i denna fråga behövsinte. Motion So224 (s) yrkande 10 avstyrks därmed.Habilitering och rehabilitering, hjälpmedel och tolkarI motion So224 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att tydliggöra landstingensansvar för habilitering och rehabilitering,hjälpmedelsförsörjning och tolkverksamhet (yrkande 13).1989 års handikapputredning har i sitt huvudbetänkandeföreslagit att sjukvårdshuvudmannen genom tillägg i hälso- ochsjukvårdslagen får en skyldighet att organisera och finansierahabilitering och rehabilitering i allsidig bemärkelse och efterolika gruppers behov. Sjukvårdshuvudmannen skall upprätta enorganisationsplan som utvisar var enskilda med olikafunktionshinder kan få tillgång till habilitering ochrehabilitering. Sjukvårdshuvudmannen skall vidare i samverkanmed den enskilde upprätta en individuell plan över dennes behovav habilitering och rehabilitering.Vidare föreslår utredningen att landstingen likaledes genomett tillägg i hälso- och sjukvårdslagen blir skyldiga atttillhandahålla och finansiera hjälpmedel för den dagligalivsföringen och för vård och behandling för allafunktionshindrade på ett individuellt och likvärdigt sätt.I betänkandet SOU 1991:97 En väg till delaktighet ochinflytande föreslår handikapputredningen att landstingen bliransvariga för att organisera, finansiera och tillhandahållatolktjänst. Somtidigare nämnts väntas en proposition om handikappolitiken underhösten 1992.Utskottet gör följande bedömning.1989 års handikapputredning har behandlat de frågor sommotionärerna tar upp. Som tidigare nämnts avser regeringen attpå grundval av förslagen i handikapputredningens huvudbetänkandelägga fram en proposition . I avvaktan påregeringens förslag bör utskottet avstå från uttalanden i dessafrågor. Motion So224 (s) yrkande 13 avstyrks därmed.Personlig assistentI motion So229 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkooperativa lösningars betydelse för handikappade. Motionärernaanför att i det utvecklingsarbete som pågår i landet för att ökaden enskildes möjligheter att få den vård och omsorg som justhan/hon önskar är en förnyelse inom den gemensamma sektornviktig, men också kooperativa lösningar där medlemmar tar etteget ansvar för verksamheten är av stor betydelse. Motionärernahänvisar till i som ett bra exempel ochanför att människor med funktionshinder skall ha det avgörandeinflytandet över innehållet i sina vardagsliv. Kooperativalösningar skapar förutsättningar för att detta skall blimöjligt.Utskottet har betonat vikten av att gamlaoch handikappade måste ges ökade möjligheter att själva påverkasin situation (se bl.a. 1989/90:SoU13, 1990/91:SoU1,1990/91:SoU9, 1990/91:SoU11 och 1991/92:SoU4). I betänkande1991/92:SoU4 konstaterade utskottet att 1989 årshandikapputredning i sitt huvudbetänkande har lagt förslag ommöjligheten för den handikappade att själv anställa vårdare.Utskottet ansåg att inte borde föregripa behandlingenav regeringens kommande förslag på handikappområdet. Riksdagenföljde utskottet.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att gamla ochhandikappade måste ges ökade möjligheter att själva påverka sinsituation.1989 års handikapputredning har lagt fram förslag bl.a. ommöjligheten för den handikappade att själv anställa vårdare.Regeringen har aviserat en proposition på grundval avutredningens förslag . Utskottet förutsätter attregeringen därvid beaktar de positiva erfarenheter som finnsfrån försöksverksamheter på olika håll i landet. Något initiativfrån sida med anledning av motion So229 (s) behövsinte. Motionen avstyrks därför.Psykiskt utvecklingsstördaI motion So242 av m.fl. (kds) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ändring av omsorgslagen så att vårdhem förpsykiskt handikappade patienter kan finnas kvar (yrkande 1),att de psykiskt handikappade patienterna ges valfrihet i frågaom boendet (yrkande 2) och att de psykiskt handikappadepatienterna ges adekvat medicinsk vård och behandling (yrkande3). Motionärerna anför att avvecklingen av vårdhem med fler änfyra intagna för de minst störda patienterna har inneburit enbättre livskvalitet eftersom deras egen kapacitet har kommitmera till sin rätt. Motionärerna menar dock att förändringen förde övriga har betytt ensamhet, otrygghet, avsaknad avsysselsättning och brist på sociala kontakter. Vräkningar avdenna patientkategori har också blivit ett problem. Det ärdärför, enligt motionärerna, nödvändigt att omsorgslagen ändrasså att vårdhemmen kan finnas kvar. Motionärerna anför vidare attdenna grupp har rätt till specialistvård, dvs. läkare ochsjuksköterskor med speciella kunskaper i oligofreni (läran omutvecklingsstörning), och därför inte bör hänvisas tillvårdcentral och hemtjänst.I betänkandet SoU 1984/85:27 behandlades regeringensförslag till ny omsorgslag (prop. 1984/85:176). Beträffandeavvecklingen av vårdhem och specialsjukhus anförde utskottet (s.14 f.):I propositionen föreslås att specialsjukhusen och vårdhemmenavvecklas. Socialministern framhåller att avvecklingsperiodenslängd kommer att bestämmas av flera faktorer, såsommöjligheterna att genom olika åtgärder förhindra nyintagningaroch påskynda utskrivningar genom att bygga bostäder, ordnaservice och daglig verksamhet. Då det gäller barn och ungdom kanenligt propositionen ett vårdhem inte vara en lämpliguppväxtmiljö. Socialministern framhåller att många psykisktutvecklingsstörda har bott på vårdhem, somär det enda hem de känner till. Det är därför väsentligt att enutflyttning från vårdhemmen sker med varsamhet och medhänsynstagande till och efter samråd med varje enskild individ.Målet för omsorgsverksamheten är normalisering ochintegrering. Att bo på ett vårdhem är som framhållits ipropositionen ofta att leva helt utanför det vanliga samhället.Vårdhemmen varken ser ut eller fungerar som ett hem och deintagna har svårt att delta i samhällets gemenskap. Utskottetdelar därför socialministerns uppfattning att vårdhem ochspecialsjukhus efter hand bör avvecklas. Då det gäller vårdhemför barn bör detta kunna ske skyndsamt. Då det gäller vårdhemför vuxna vill utskottet understryka socialministerns ord attutflyttningen från vårdhemmen måste ske med varsamhet och medhänsynstagande till och efter samråd med varje enskild individ.Det får inte bli så att utvecklingsstörda mot sin vilja tvingasflytta från sin invanda miljö till en ny och kanske skrämmandeomgivning.I betänkandet SoU 1985/86:19 behandlades en motion medförslag om att behålla ett antal vårdplatser för de mestvårdbehövande.Utskottet erinrade om sitt tidigare uttalande om normaliseringoch integrering och att det i propositionen angavs att denprincipiella utgångspunkten var att omsorger om psykisktutvecklingsstörda skall anpassas och utformas efter varjeindivids särskilda behov av stöd och hjälp. Utskottet hänvisadeockså till bestämmelserna i 5 § i omsorgslagen som anger eninriktning för kvalitetsnivån på de särskilda omsorgerna, vilketskall tillförsäkra utvecklingsstörda goda levnadsvillkor.Utskottet anför vidare (s. 5--6):Avvecklingen får inte leda till att de människor som bott påvårdhemmen tvingas flytta till en bostad som inte uppfyller dennya lagens kvalitetskrav. En förändring som inte är till fördelför den psykiskt utvecklingsstörde själv kan inte stödjas på dennya omsorgslagen, som vill garantera psykiskt utvecklingsstördagoda levnadsvillkor. Behov av behandling och habilitering måsteenligt utskottets mening även i fortsättningen tillgodoses föratt man skall kunna tala om goda levnadsvillkor för psykisktutvecklingsstörda. Detta följer av att omsorgen skall anpassasoch utformas efter varje individs särskilda behov av stöd ochhjälp.I betänkandet 1989/90:SoU25 (s. 6) med anledning avproposition 1989/90:132 om vissa ändringar iomsorgslagstiftningen framhöll utskottet bl.a. att andra vård-och boendeformer måste byggas ut i tillräcklig utsträckning ochatt avvecklingen av vårdhemmen inte får ske snabbare änutbyggnaden av platser i andra vård- och boendeformer medger.Utflyttningen måste ske med varsamhet och med hänsynstagandetill och efter samråd med varje enskild individ. Utskottet fanninte anledning tillstyrka någon ändring av reglerna om intagningav vuxna psykiskt utvecklingsstörda på vårdhem (res. m).Enligt uppgifter från fanns ca6 000 personer på vårdhem för utvecklingsstörda och 4 600personer . Landstingens planer tyder på att ca 1 600personer kommer att finnas på vårdhem vid utgången av 1995.Styrelsen har utfärdat allmänna råd för avvecklingen avvårdhemmen (1990:11) Institutionsavveckling -- Utvecklingsstördapersoners flyttning från vårdhem.1989 års handikapputredning räknar i sitt huvudbetänkande medatt vårdhemmen skall vara fullt avvecklade 1998.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vill inledningsvis erinra om att målet föromsorgsverksamheten är normalisering och integrering. Dettainnebär rätt till bostad, arbete eller daglig sysselsättning ochfritid. Dessa principer gäller oavsett handikappets grad.Utskottet vill också erinra om sina tidigare uttalanden om attavvecklingen av vårdhemmen för de utvecklingsstörda måste ske itakt med utbyggnaden av alternativa vård- och boendeformer. Vadgäller avvecklingen av vårdhemmen för vuxna vill utskottetunderstryka vad socialministern framhöll i proposition1984/85:176, nämligen att stor hänsyn måste tas till att mångapsykiskt utvecklingsstörda har bott påvårdhem, som är det enda hem de känner till. Det är därförväsentligt att en utflyttning från vårdhemmen sker med varsamhetoch med hänsynstagande till och efter samråd med varje enskildindivid. En förändring som inte är till fördel för den psykisktutvecklingsstörde själv kan inte stödjas på omsorgslagen, somvill garantera psykiskt utvecklingsstörda goda levnadsvillkor.Behov av behandling och rehabilitering måste enligt utskottetsmening även i fortsättningen tillgodoses för att man skall kunnatala om goda levnadsvillkor för psykiskt utvecklingsstörda.Boendet skall kompletteras med möjlighet till arbete ellerdaglig sysselsättning. En grundläggande förutsättning är därföratt utbyggnaden av platser för arbete och daglig sysselsättningföljer utflyttningsplanerna. följer enligtuppgift noga avvecklingen av vårdhemmen.Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning till någotinitiativ från sida med anledning av motion So242(kds). Motionen avstyrks.Medel till ny kampanj för fler kontaktpersonerI motion So267 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär . ur allmännaarvsfonden till en i förenings- och arbetsliv somkan öka förståelsen, toleransen och möjligheterna att heltdelta i samhällslivet. Motionärerna menar att den kampanj somFUB drev tillsammans med få flerkontaktpersoner var mycket framgångsrik. Inte bara genom att manfått 6 000 personer som förklarat sig intresserade av att åtasig ett kontaktmannaskap, utan också genom den medvetenhet om deförståndshandikappades situation som kampanjen skapat. FUB bördärför, enligt motionärerna, få resurser till en ny kampanj.Närmare bestämmelser om ändamålet för arvsfonden ochförvaltningen av fondens medel finns i lagen (1928:281) omallmänna arvsfonden. Enligt 2 § utdelas stöd ur fonden avregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet delar motionärernas uppfattning att FUB:s ochLandstingsförbundets tidigare kampanj för att rekryterakontaktpersoner åt utvecklingsstörda varit mycket framgångsrik,även när det gäller att skapa medvetenhet om deförståndshandikappades situation. FUB har givetvis möjlighet attpå nytt ansöka om stöd ur allmänna arvsfonden för en kampanj.Det ankommer på regeringen och inte på att prövafrågan om understöd ur allmänna arvsfonden. Motion So267 (v)avstyrks därmed.HandikappombudsmanI motion So285 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen hos regeringen begär att en handikappombudsmantillsätts. Motionärerna anför att många handikappade har svårtatt göra sin stämma hörd. Någon behöver därför, enligtmotionärerna, ta till vara deras speciella frågor.Utskottet behandlade en liknande motion i betänkande1991/92:SoU4. Utskottet konstaterade då att frågan omhandikappombudsman då övervägdes av handikapputredning.Utskottet ansåg att utredningens förslag borde avvaktas. Detaktuella motionsyrkandet avstyrktes därmed.Riksdagen följde utskottet.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att handikapputredning skallbehandla frågan om handikappombudsman i sitt slutbetänkande somskall avlämnas . Enligt utskottet bör detpågående utredningsarbetet avvaktas innan övervägeratt göra något uttalande i frågan. Motion So285 (s) avstyrksdärmed.Misshandel av äldreI motion So248 av () yrkas att riksdagenhos regeringen begär att åläggs att vidtaåtgärder, t.ex. på utbildningsområdet, syftande till attpersonalen inom bättre skall kunna bedöma ochhantera misshandelsfall av den art som redovisas i motionen.Motionären anför att bristerna i omvårdnaden måste undanröjas,så att den som är i behov av omvårdnad inte blir beroende av ennärståendes insatser på grund av att kommunen inte ger detbistånd som vårdtagaren har rätt till enligt socialtjänstlagen.Motionären anför vidare att anhöriga i de flesta fall gör storainsatser med en omsorgsfull omvårdnad. Undantag finns emellertidoch det är på dessa fall uppmärksamheten måste inriktas. Därförbör kommunerna åläggas att ge information och utbildning tillvårdbiträden om hur man kan ge vårdtagaren stöd i en sådan svårsituation.Utskottet har behandlat likartade motioner tidigare, senast ibetänkandet 1990/91:SoU11. Då konstaterades att isamband med beslutet om huvudmannaskapsförändringarna inomäldreomsorgen (prop. 1990/91:14, bet. SoU9, rskr. 97)beslutade om ett statligt stöd på 500 milj.kr. tillutbildningsinsatser i samband med genomförandet av reformen.Utskottet anförde att det delade motionärernas uppfattning attfrågan om misshandel av äldre i hemmet måste ägnas störreuppmärksamhet. Regeringen borde därför enligt utskottet uppdraåt att återuppta sitt arbete medäldremisshandelsfrågorna. Utskottet ansåg det också nödvändigtatt utbildningen för hemtjänstpersonalen förstärktes inomdetta område. Vad utskottet anfört borde ges regeringen tillkänna (rskr. 115).Regeringen redovisar i årets budgetproposition att ett uppdragi lämnats till att kartlägga ochbeskriva de äldres situation i hemmet med särskild uppmärksamhetpå de grupper som kan antas vara utsatta för olika former avvåldshandlingar. har avrapporterat sittuppdrag. Styrelsen pekar bl.a. på behovet av förebyggandeinsatser i form av utbildning för personal inom ,behov av stöd och avlastning för anhöriga och utökadeboendeformer för äldre. Vidare pekas på behov av krisgrupper föräldre och av jourplatser. Ärendet bereds iregeringskansliet.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att tillsocialdepartementet redovisat uppdraget att kartlägga ochbeskriva de äldres situation i hemmen. Ärendet bereds nu idepartementet. Utskottet anser att i avvaktan påregeringens ställningstagande i frågan bör avstå frånuttalanden. Motion So248 (s) avstyrks därför.Äldre invandrareI motion So246 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kooperativa alternativ i vården av äldreinvandrare. Motionären anser att kooperativ kan vara en väg attbryta den isolering många invandrare lever i. För mindrespråkgrupper kan kooperativ vara en väg att hjälpa de äldre meningsfull vardag. Motionären menar att civildepartementetgenom Kooperativa rådet bör ta de initiativ som behövs för attinformation skall nå de berörda grupperna.I motion So284 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om intensifiering av arbetet med äldreomsorgför invandrare.