bet · GG01SoU5 · 1992-11-19 00:00:00 — I betänkandet behandlas två motioner (c och nyd) från denallmänna motionstiden . Utskottet föreslår att medanledning av motionerna ger regeringen till känna att enkartläggning omfattande hela landet bör göras av de bostadslösassituation. Kartläggningen bör avse även de bakomliggandeorsakerna. En inventering av och de frivilligaorganisationernas insatser bör också ingå. 1991/92:So213 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av forskning om de hemlösassituation,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att lösa de hemlösas problemi första hand i , och Stockholm.1991/92:So276 av Bo G Jenevall m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att man skyndsamt låter utredaoch verkställa vad i motionen anförts om att skapa mänskligareförhållanden för uteliggare. Gällande bestämmelser m.m.Den enskildes rätt till en egen bostad är fastslagen i en radpolitiska beslut. I proposition 1984/85:142 om Förbättradeboendeförhållanden för gamla, handikappade och långvarigtsjuka som antog 1985 uttalas att alla har rätt bostad där friheten och integriteten är skyddad. Vidare sägsatt alla människor, oberoende av behovet av stöd, hjälp ochvård, har rätt till en bostad med god tillgänglighet och godutrymmesstandard i en miljö som ger förutsättningar för ettaktivt deltagande i samhällslivet och att de som behöver stödoch hjälp i sin dagliga livsföring eller som mer än tillfälligtbehöver medicinsk eller annan vård har rätt att få sådan ibostaden.I regeringsförklaringen uttaladeregeringen att bostadspolitiken skall inriktas på att alla skallha möjlighet till en bra bostad till ett rimligt pris.Enligt 3 § lagen (1947:523, senast ändrad 1990:1497)om kommunala åtgärder för bostadsförsörjningens främjandem.m. skall en kommun fortlöpande bedrivabostadsförsörjningsplanering i syfte att främja att alla ikommunen får en egen bostad av god kvalitet samt attändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen inom kommunenförbereds och genomförs.I 3 § socialtjänstlagen (1980:620, SoL) stadgas attkommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas ikommunen får det stöd och den hjälp de behöver. uppgifter hör att göra sig väl förtrogen medlevnadsförhållandena i kommunen (5 § SoL). Den enskilde har rätttill bistånd av försörjning och livsföringi övrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt.Biståndet skall utformas så att det stärker den enskildesresurser att leva ett självständigt liv (6 § SoL). Socialnämndenskall i sin verksamhet främja den enskildes rätt till arbete,bostad och utbildning (7 § SoL).UtredningarI fick regeringens uppdrag att isamarbete med kartlägga socialnämndernas handläggningav ärenden där enskilda eller familjer riskerade att bli avhystafrån sina bostäder på grund av att hyran betalats för sent.Uppdraget redovisades till regeringen . Irapporten, som har titeln till avhysningangavs bl.a. följande.Kartläggningen har visat att antalet avhysningar i Sverigeunder varit fler än tidigare under1900-talet. Det året kom tillkronofogdemyndigheterna in 16 567 ansökningar om avhysning,varav 5 057 verkställdes. Kartläggningen har även visat attavhysningar i första hand drabbar ensamstående män. Skälet tillavhysning är i av fallen bristande hyresbetalning.Enligt rapporten är det ytterst få kommuner som följer upp vadsom händer med de personer som blivit avhysta. För människor medt.ex. missbruksproblem rasar livet ofta i botten efteravhysningen. Utan uppföljning är det svårt att få någonuppfattning om hur många personer som förblir bostadslösa.Därmed kan inte problemets omfattning överblickas och förslag omåtgärder kan inte drivas med tillräcklig kraft. Bristen påkunskap medför också att socialnämnden ensam får ta ansvar förde bostadslösa och avhysta. Maktlösheten sprider sig ochsocialtjänsten upplevs som defensiv. Det är viktigt attkommunerna skaffar sig kunskap om antalet personer som saknarbostad i den egna kommunen för att kunna driva igenom åtgärderför de bostadslösa. Utan en långsiktig strategi får man alltförofta ta till kostsamma akuta lösningar som t.ex. hotellboende.I rapporten lämnas förslag till ändringar av bl.a. jordabalkensbestämmelser om förverkande av hyresrätt. uppgeratt styrelsen avser att ta initiativ till överläggningar medbostadsmarknadens parter för att diskutera de bostadslösas ochavhystas situation.Socialstyrelsen har utarbetat råd och rekommendationer förhandläggning av avhysningsärenden vid socialnämnderna, Införavhysningen (Allmänna råd 1991:7). I denna skrift påtalasbl.a. att socialnämndernas uppgift är att dels förebygga attnågon förlorar sin bostad, dels att biträda vederbörande om såändå skulle ske. Vidare sägs att den som blivit avhyst i vissafall kan ha behov av särskilt stöd för att klara av att bo i enegen lägenhet. För andra räcker det inte med stöd i bostaden,utan särskilda boendeformer behövs. Exempel på särskildaboendeformer är gruppbostad, servicelägenhet eller lägenhet iinackorderingshem.I september 1989 bemyndigade regeringen chefen för dåvarandeBostadsdepartementet att tillkalla en parlamentariskkommitté (hyreslagskommitté) med uppdrag att se överhyreslagstiftningen. Kommittén överlämnade delbetänkandet Nyhyreslag (SOU 1991:86) till regeringen i november 1991.Kommittén föreslår omfattande ändringar i de nuvarandebestämmelserna om förverkande av hyresrätt på grund av bristandehyresbetalning. Enligt kommittén är de nuvarande reglerna förstränga mot bostadshyresgästerna. Kommittén lämnar också förslagsom syftar till att förbättra skyddet mot störningar i boendet.En särskild reglering om när hyresrätten förverkas på grund avstörningar föreslås. En viktig tanke bakom reglerna är attsocialnämnden skall ha en mer framträdande roll än förnärvarande. Enligt uppgift från kommerregeringen att till Lagrådet överlämnaförslag till ny hyreslag grundad på kommitténs betänkande.Problemets omfattning och tillgången på tillfälliga bostäderAv en promemoria upprättad inom i juni 1991med -- ett försök att ge en bild avhemlöshet och de hemlösas situation framgår bl.a. följande. granskning av välfärden inför 1990-talet har gruppen hemlösadefinierats som människor som står utanför samhället, människorsom är utblottade och inte vet var de ska tillbringa . (m.fl. Uteliggarna i välfärdssamhället /. )Någon enhetlig definition av begreppet hemlöshet finns dockinte. Detta har lett till svårigheter när det gäller att tolkauppskattade uppgifter om antalet hemlösa. I föreliggandebeskrivning av hemlösa avses inte bostadslösa i den meningen attde bor med andrahandskontrakt eller är inneboende hos släkt,vänner etc. Begreppet har tolkats i en vidare bemärkelse.Antalet hemlösa i beräknas i grova siffror uppgå till8000--9000 människor. I uppskattas antalet hemlösamän till 3000--5000. Antalet hemlösa kvinnor uppskattas till500--1000. I och beräknas 700--800 personervara hemlösa. Uppgifter föreligger om att hemlöshet ävenförekommer i landsortsstäder. Beträffande de s.k. uteliggarnahar i uppskattat antalet till 50--100personer. i uppskattade år 1989antalet uteliggare till ett tjugotal. Pålitlig regelbundenstatistik om antalet hemlösa saknas. Det går därför inte attfastställa med säkerhet om antalet hemlösa ökar eller minskar.Att gruppen utgörs av allt yngre personer, att de i ökandeutsträckning har psykiska störningar och att de har allt sämrekontakt med arbetsmarknaden är tendenser som beskrivits i fleraundersökningar som gjorts på området. De hemlösa finns främstbland lågavlönade och bland arbetargrupper. I en undersökning iStockholm bland härbärgesgäster bedömdes avdessa ha allvarliga missbruksproblem.Vid socialutskottets besök hos iStockholm och i angavs att antaletuteliggare i kunde uppskattas tillomkring 500 personer. Gruppen utgörs till största delen avfinska män. Vidare framkom att av de hemlösa hargrava missbruksproblem och att dödligheten är hög bland dessa.Den ökade användningen av alkohol i kombination medbenzodiasipiner har också lett till en höjd dödlighet bland deyngre missbrukarna.Socialtjänsten i , administrativa staben, har undervåren 1992 gjort en utredning om behovet av insatser för hemlösakvinnor. Hemlösa kvinnor finns inom i allasocialdistrikt och stadsdelsförvaltningar. Det finns emellertidockså hemlösa kvinnor som inte har kontakt med socialtjänsten.Hur många dessa är har utredarna inte någon uppfattning om. Denbild som i rapporten ges av kvinnorna grundas huvudsakligen påden information som givits av socialdistrikten. Under våren 1992fanns i 582 hemlösa kvinnor, av vilka 54 heltsaknade bostad och 23 var hiv-positiva. I rapporten harbegreppet hemlös använts för att beskriva dels kvinnor somsaknar bostad med eget kontrakt och som löser sinbostadssituation tillfälligt, dels för att beskriva kvinnor somsover utomhus i källarutrymmen eller liknande. Hemlösa kvinnorär en mycket heterogen grupp med skiftande behov. Den kan grovtindelas i tre huvudgrupper: missbrukare, psykiskt sjuka utanmissbruksproblem samt en övrig grupp som innehåller främstmisshandlade kvinnor, invandrarkvinnor och zigenarkvinnor.Kvinnorna återfinns huvudsakligen i åldersgruppen 26--50 år.Eftersom det upplevs som särskilt skamligt för kvinnor att hamissbruks- och bostadsproblem dröjer det innan de vänder sigtill . Kvinnorna är därför merutslagna än hemlösa män. Många yngre kvinnor väljer också att"bostadsprostituera" sig, de bor inneboende hos en man eller hosolika män och blir då ofta sexuellt utnyttjade. Kvinnorna ärmycket rörliga mellan socialdistrikten. Inom distriktenförsvinner de ofta i perioder. Det mest angelägna är att ökakontinuiteten i arbetet med kvinnorna. För att minskarörligheten mellan distrikten föreslås att den praxis somutvecklats genom tillämpningen av den s.k tremånadersregeln sesöver så att det socialdistrikt som påbörjar arbetet med enkvinna behåller kontakten till dess hon fått ett fast egetboende. Samma regler bör gälla för såväl hemlösa män somkvinnor. För att förbättra arbetet med hemlösa kvinnor bör vissaför distrikten gemensamma resurser finnas. Utredarna föreslåratt, förutom de resurser som finns , ett befintligtinackorderingshem omstruktureras till ett skyddat boende förkvinnliga missbrukare utan krav på behandling under boendetiden.Hemmet bör vara anslagsfinansierat för att inte ekonomiskaöverväganden skall styra boendetidens längd.Socialläkare vid forsknings- ochutvecklingsbyrå i har i en artikel i tidskriftenAlkohol & Narkotika (nr 4 1992) framfört att en ny kartläggningav uteliggare och hemlösa är nödvändig för att fåfram hur stora resursbehoven är. Tillgången till bostäder för enrimlig penning är, enligt , en mycket viktig faktor för attbryta hemlösheten. Bristen på billiga bostäder och kräsnahyresvärdar har förmodligen ökat antalet hemlösa mer änsocialtjänstens allt krympande insatser. Att dagens kommunalahärbärgen sällan är fullbelagda beror snarare på en kombinationav milda vintrar och höjda avgifter på härbärgena än på attbehovet av en tillfällig sängplats minskat. efterlyserockså en socialvårdsbyrå för hemlösa kvinnor, motsvarande densom finns för bostadslösa män, för att få en samlad kunskap omdessa kvinnors livsförhållanden.I fjärde -- om psykiskt stördas boende (SOU 1991:92) uppges att 7 000personer som är inskrivna på institutioner för slutenpsykiatrisk vård helt saknar egen bostad. I rapporten påtalasockså att vräkningar av psykiskt störda är ett ökande problem.Behoven av anpassade boendeformer i kombination medsysselsättning för psykiskt störda är enligt rapporten mycketdåligt tillgodosedda. I rapporten anges att orsakerna tillbristerna är många. Bl.a. uppges att kommunerna i storutsträckning saknat insikt om den stora betydelsen av olikaboendeformer och sysselsättning för psykiskt störda och därmedinte haft någon beredskap när behoven aktualiserats samt attsamarbetet mellan kommuner och landsting fungerat dåligt ellerinte alls.Inom i bedriver en särskildenhet, Byrån för bostadslösa män, förmedling av korttidslogisamt uppsökande verksamhet bland bostadslösa. Byrån har förnärvarande ca 1000 personer aktuella i olika boendeformer. Avdessa är en tredjedel finska män. Enligt byrån har man i stortsett tillräckliga resurser för att ta emot de hjälpsökande. Ettproblem är dock de svårplacerade tyngsta missbrukarna. Påhotellhem i finns ca 1400 platser.Hälften av dessa är upptagna av invandrare.Socialtjänsten har dessutom enligt uppgift tillgång tillomkring 500 platser på inackorderingshem och omkring 200platser för korttidsboende på härbärgen. Vidare ordnarsocialtjänsten försökslägenheter åt dem som bedöms klara av attbo i sådana.Kyrkor och religiösa samfund står för ca 60 avhärbärgesplatserna. driver ett daghärbärgesamt två natthärbärgen, varav ett för kvinnor och ett för män.På daghärbärget, som besöks av 200--300 gäster, finnsmöjligheter att äta, duscha, tvätta kläder m.m.Socialförvaltningen i har tillgång till tvåhärbärgen för korttidsboende med 50 platser för män och sex förkvinnor samt ett gästhem/inackorderingshem med 20--30 platser.Ena härbärget drivs av och det andra av enprivat fastighetsägare och ett städbolag tillsammans.Förvaltningen har sagt upp avtalet med sistnämnda härbärge ochavtalet med avseende gäst/inackorderingshemmet.Orsaken uppges vara minskad efterfrågan på platser.Socialförvaltningen anlitar även vanliga hotell förkorttidsboende. Denna boendeform skall dock användas i begränsadomfattning. satsar i första hand på egetboende med stöd av behandlingsassistenter. Stadsmissionendriver ett hem för vård och boende med 35 vårdplatser för mänoch tio för kvinnor. har även en s.k. nattjourmed övernattningsmöjligheter för 14 personer. EnligtStadsmissionen har behovet av platser inte minskat.I finns bl.a. följande boendeformer förbostadslösa:Ett lägenhetshotell för socialt utslagna äldre missbrukare(141 platser), ett inackorderingshem för bostadslösa kvinnor (16platser), två hem för jour- och korttidsboende för akutbostadslösa män och kvinnor (sammanlagt 29 platser), hem förjour- och korttidsboende för bostadslösa missbrukare (95platser). Vidare finns ca 80 lägenheter för bostadslösa män ochkvinnor, ca 100 s.k. träningslägenheter och 15 platser på s.k.motivationshem för bostadslösa.Stadsmissionen i driver inte någonhärbärgesverksamhet men har ett stort antal lägenheter för bl.a.akutboende och boendeträning. i driverett ungkarlshotell med 65 platser samt ett dagcentrum medmatservering.MotionernaI motion So213 (c) begärs ett tillkännagivande av vad somanförts i motionen om behovet av forskning om de hemlösassituation och om åtgäder för att lösa de hemlösas problem ifrämst storstadsregionerna. Enligt motionärerna finns ett stortbehov av forskning om bl.a. orsakerna till hemlöshet och varförantalet hemlösa ökar. Motionärerna anser vidare att kommunernabör samarbeta med ideella organisationer för att bl.a. utvecklanya nätverk för de hemlösa. Vidare bör staten anslå ytterligareresurser till åtgärder för de hemlösa i storstadsregionerna.I motion So276 (nyd) yrkas att hos regeringenbegär en skyndsam utredning och verkställighet av vad som imotionen anförts om att skapa mänskligare förhållanden föruteliggare. Motionärerna menar att alternativa boendeformer börprövas. Det finns t.ex. många gamla passagerarfartyg påmarknaden som kan köpas billigt och göras om till bostäder förhemlösa. Motionärerna är övertygade om att det finns mångaprivatpersoner och företag som är villiga att skänka diverseutrustning till dessa bostäder. En arbetsgrupp bör tillsättasför att utreda möjligheterna till att förverkliga motionärernasförslag.Tidigare behandlingI betänkandet 1989/90:SoU14 behandlade utskottet ett antalmotioner rörande de bostadslösas situation. Utskottet inhämtadeyttranden över motionerna från , , , Föreningen , , , kommunsamt . I betänkandet ges en sammanfattning avyttrandenas innehåll. Utskottet delade motionärernas uppfattningatt det är ovärdigt ett välfärdssamhälle att människor står heltutan bostad och att det också strider mot syftet med vårsociallagstiftning. Utskottet underströk vikten av attkommunerna kontinuerligt ägnar de bostadslösas problem storuppmärksamhet och att de ser till att stödinsatserna blir såeffektiva som möjligt. Utskottet delade motionärernasuppfattning att det behövs ett starkare engagemang frånbostadsmarknadens parter beträffande missbrukarnas svårigheteratt få en egen bostad. Med hänvisning till det anförda, till atten kommitté tillsatts med uppgift att se överhyreslagstiftningen och till att avser att tainitiativ till överläggningar med bostadsmarknadens parter föratt diskutera de bostadslösas situation avstyrkte utskottet deaktuella motionerna. följde utskottet.I betänkandet 1991/92:SoU2 erinrade utskottet om att detvid flera tillfällen uttryckt sin oro över situationen med demånga bostadslösa i samhället. Enligt utskottets mening är detrådande förhållandet oacceptabelt. Det är i första hand enuppgift för kommunerna att se till att människor har ett ordnatboende. Utskottet underströk på nytt vikten av att kommunernakontinuerligt ägnar de bostadslösa stor uppmärksamhet och att deser till att stödinsatserna blir så effektiva som möjligt.Vidare förutsatte utskottet att nu tar initiativtill att de överläggningar med berörda parter som styrelsen enlängre tid aviserat kommer till stånd. Utskottet noterade isammanhanget att den nya regeringen i regeringsförklaringenuttalat att bostadspolitiken skall inriktas på att alla skall hamöjlighet till en bra bostad till rimligt pris. Med det sagdaansåg utskottet att inte borde ta någotinitiativ i frågan. De aktuella motionerna (fp, c, mp)avstyrktes därför. följde utskottet.Utskottets bedömningMotioner rörande de bostadslösas situation har flera gångertidigare behandlats av utskottet. Utskottet har vid dessatillfällen uttryckt sin oro över situationen med de mångabostadslösa i samhället. Utskottet anser att förhållandena pådetta område är oacceptabla och att det är viktigtatt kommunerna kontinuerligt ägnar de bostadslösas situationstor uppmärksamhet och ser till att stödinsatserna blir såeffektiva som möjligt. De frivilliga organisationernas insatserär därvid mycket värdefulla, och verksamheten är ett utmärktkomplement till insatser.Uppgifterna om antalet bostadslösa/hemlösa/uteliggare byggerpå uppskattningar och på undersökningar som gjorts för ett antalår sedan. Utskottet anser det därför angeläget att en nykartläggning görs som omfattar hela landet. Kartläggningen böromfatta såväl personer som i princip tvingas ordna entillfällig bostad som rena uteliggare. används olikabegrepp som bostadslös, hemlös och uteliggare. Dessa begreppanvänds ibland synonymt och ibland ges de olika innebörd. Vidkartläggningen är det angeläget att en enhetlig terminologianvänds som möjliggör jämförelser mellan olika delar av landetoch över tiden.Enligt utskottets mening är det angeläget att kartläggningenockså avser de bakomliggande orsakerna. En stor grupp bland demsom saknar bostad är människor med olika psykiska störningar.Detta har uppmärksammats av och böruppmärksammas vid den fortsatta beredningen av utredningensförslag. En annan stor grupp är missbrukare av olika droger. Denmest utsatta gruppen i detta sammanhang och som också förefalleratt öka utgörs av kvinnor. En del av dessa är prostituerade. Detär mycket viktigt att deras särskilda problem uppmärksammas vidkartläggningen.En inventering av och olika frivilligaorganisationers erbjudanden av olika boendeformer och övrigainsatser för de bostadslösa bör också ingå i kartläggningen. Idetta sammanhang anser utskottet det mycket anmärkningsvärt attSocialstyrelsen ännu inte tagit något initiativ tillöverläggningar med bostadsmarknadens parter för att diskutera debostadslösas problem trots att detta utlovats redan för flera årsedan.Vad utskottet nu anfört bör men anledning avmotionerna So213 (c) och So276 (nyd) som sin mening geregeringen till känna. Utskottet hemställeratt med anledning av motionerna1991/92:So213 och 1991/92:So276 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.Stockholm den 19 november 1992På socialutskottets vägnarBo HolmbergI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (),(nyd), (), (),(), My (), () och MaudEkendahl (m).