bet · GG01SfU6 · 1992-12-03 00:00:00 — Ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. I betänkandet behandlas proposition 1992/93:17, i vilkenredovisas en överenskommelse som träffats mellan staten ochföreträdare för sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningar frånsjukförsäkringen m.m. för . I propositionen föreslåsvidare vissa ändringar i bl.a. lagen (1962:381) om allmänförsäkring och lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader, m.m.I betänkandet behandlas även ett trettiotal motioner väcktaunder den allmänna motionstiden /92 som tar upp olika frågorom sjukvårdens finansiering och organisation, möjligheten förolika yrkesgrupper att ansluta sig till den allmännasjukförsäkringen, läkemedelsförmåner, tandvårdsförsäkring,begravningshjälp m.m.Enligt den redovisade överenskommelsen skall sjukförsäkringensersättningar till sjukvårdshuvudmännen för utgöra högst6995 . Härav skall drygt 5 miljarder kronorutges till sjukvårdshuvudmännen i form av en allmänsjukvårdsersättning. Den särskilda rehabiliterings- ochbehandlingsersättningen utges med oförändrat belopp högst 485miljoner kronor . Detsamma gäller för medel förbättre informationsförsörjning om högst 20 miljoner kronor.Vissa smärre justeringar har överenskommits vad gäller övrigasärskilda ersättningar.Överenskommelsen innebär även att administrationen avpensionärernas avgifter vid sjukhusvård tills vidare skall liggakvar hos försäkringskassorna. Parterna är överens om vissaåtgärder för att i möjligaste mån minska uppkomna skillnader iavgiftsregler för beräkning av sjukvårdsavgifter mellanpensionärer och övriga försäkrade. Detta föranleder ändringar ilagen om allmän försäkring vad avser avdrag på pensionen försjukhusvård. Den högsta avgift som får tas ut per vårddag höjsfrån 65 till och avdrag skall inte göras förutskrivningsdagen. Avgiften för yngre förtidspensionärerföreslås bli halverad vid varjevårdtillfälle.I propositionen föreslås vidare ändringar i lagen ombegränsning av läkemedelskostnader, m.m. som bl.a. innebär attskyddet mot höga kostnader för sjukvård och läkemedel,högkostnadsskyddet, höjs från högst 1500 till 1600 kronorför . skall enligt överenskommelsenrekommendera sjukvårdshuvudmännen att tillämpa detta beloppsamtidigt som de för vissa utsatta grupper kan kombineratillämpningen med beslut om avgiftsbefrielse eller nedsättningav avgiften och/eller periodisering av skyddet avseendevårdavgifter exempelvis eller kvartal.Utskottet tillstyrker förslagen i proposition 1992/93:17 utomvad avser att sjukhusvårdsavdraget för unga förtidspensionärerskall halveras. Utskottet avstyrker bifall till motionerna ihuvudsak med hänvisning till pågående utrednings- ochberedningsarbete. I proposition 1992/93:17 om ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen, m.m. har regeringen ()föreslagit att anta de i propositionen framlagdaförslagen till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,2. lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader, m.m.,3. lag om ändring i lagen (1992:894) om ändring i lagen(1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m.,4. lag om ändring i läkemedelsförordningen (1962:701).Vidare bereder regeringen tillfälle att ta del avvad i propositionen anförts om5. ersättningarna från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen och därmed sammanhängande frågor.Lagförslagen 2--4 återfinns som bilaga 1 till betänkandet. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /921991/92:Sf202 av och ()vari yrkas att hos regeringen begär förslag om enöversyn av bestämmelserna för den allmänna försäkringen i syfteatt däri inrymma även begravningshjälp enligt i motionenredovisade grunder.1991/92:Sf204 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändrade regler isjukförsäkringen angående ersättning för läsglasögon efterstarroperation.1991/92:Sf209 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att undanröja hinder för att kunna ta tillvara privata initiativ inom hälso- och sjukvården.1991/92:Sf210 av och () vari yrkasatt beslutar att legitimerade sjuksköterskor jämställsmed annan legitimerad personal och därmed kan anslutas tillförsäkringskassan.1991/92:Sf213 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att ungdomar som fyllt och som av läkare anses behövafortsatt specialdiet på grund av sjukdomen PKU även ifortsättningen skall kunna få livsmedelsrekvisitioner fram tillsläkare anser att den totala faran för PKU-patienten är över.1991/92:Sf214 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tandvårdsbidraget för specialisttandvård.1991/92:Sf217 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om inordnande av psykoterapi isjukförsäkringssystemet.1991/92:Sf223 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utlandssvenskars rätt tillsjukvårdsersättning.1991/92:Sf226 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att utreda ett ändrathögkostnadsskydd inom hälso- och sjukvården i syfte att bytaeller komplettera tolvmånadersbaserat med ett 30-dagarsbaserat,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt en sådan ändring inte får medföra totalt sett ökadekostnader för individen.1991/92:Sf227 av () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om en allmänobligatorisk sjukvårdsförsäkring,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad effektivitet i sjukvårdensekonomistyrning.1991/92:Sf237 av () vari yrkas att hosregeringen begär en revidering av bestämmelserna angåendedebitering vid konsultationstillfälle hos läkare i syfte attmissbruk av nuvarande taxor motverkas.1991/92:Sf241 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ersättning genom det allmännaförsäkringssystemet vad gäller utredning och behandling avlegitimerad psykolog, av legitimerad psykoterapeut och avpsykoanalytiker.1991/92:Sf250 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att dietister bör kunna arbeta inom den allmännaförsäkringens ram.1991/92:Sf252 av m.fl. (v) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införande av familjekort försjukvårdsavgifterna,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning för medicinsk fotvårdenligt lagen om allmän försäkring,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att egenavgiften vid sjukresor böringå i högkostnadsskyddet,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att invänta Merkostnadsutredningensförslag innan förändringar görs i avgiftssystemet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om slopande av 0-direktiven tillMerkostnadsutredningen,1991/92:Sf255 av och (nyd) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Dagmarreformen skall avskaffas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fri etableringsrätt införs förläkare.1991/92:Sf256 av och (nyd) variyrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att sjukvårdsproduktionen skall varaproducentoberoende, vilket innebär att ansvaret förproduktion och finansiering skiljs åt och att alltså pengarnaföljer patienten,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en nationell sjukförsäkringomfattande alla medborgare införs där finansieringen skersolidariskt, dvs. efter ekonomisk förmåga hos individerna,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att försäkringen administreras avRiksförsäkringsverket eller av privata försäkringsbolag somverksamhetsmässigt kontrolleras av ,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ett ersättningssystem introducerassom är baserat på prestationer i stället för på budgetsystem,och som därför är oberoende av planmässig tilldelning avresurser och kortsiktiga politiska beslut,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att landstingens rätt att beskattamedborgarna för sjukvårdsuppgifter upphör,1991/92:Sf257 (delvis) av m.fl. (v) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ersättning genom det allmännaförsäkringssystemet (och de särskilda medlen för tidig ochsamordnad rehabilitering för) utredning och behandling utförd avlegitimerad psykolog, av legitimerad psykoterapeut och avpsykoanalytiker.1991/92:Sf261 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att förslag bör framläggas om att ävenpsykoterapibehandling vid psykisk sjukdom skall ingå ihögkostnadsskyddet.1991/92:Sf265 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom försäkringsbaserad sjukvård.1991/92:Sf266 av () vari yrkas att riksdagenbegär att regeringen, lämpligen efter hörande avRiksförsäkringsverket, , tandläkare- ochtandhygienistförbunden, lägger förslag som möjliggör anslutningav tandhygienister till allmän försäkringskassa, alternativtbeslutar om försöksverksamhet i avvaktan på resultatet av dennya Tandvårdstaxeutredningen.1991/92:Sf274 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rättvisa förmånsregler för olika grupper avkroniskt sjuka.1991/92:Sf282 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom möjlighet för fler vårdgivare att utöva sitt yrke somprivatpraktiserande genom att detta regleras i lagen om allmänförsäkring.1991/92:Sf283 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförenkling av tandvårdsförsäkringens regler.1991/92:Sf285 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ersättning genom det allmännaförsäkringssystemet för psykologisk behandling,1991/92:Sf288 av och (nyd) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att Dagmarreformen avskaffas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fri etableringsrätt införs förläkare,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att landstingens monopol inomsjukvården upphävs,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa ett husläkarsystem av denmodell som beskrivits av ,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att anslutningen till etthusläkarsystem skall vara frivillig för såväl patient somläkare,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att patientens valfrihet och direktainflytande garanteras av en nationell sjukförsäkring, därpengarna i princip följer patienten,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att finansieringen av den nationellasjukförsäkringen sker solidariskt, dvs. efter ekonomisk förmågahos individerna,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den nationella sjukförsäkringenadministreras av eller av privataförsäkringsbolag som verksamhetsmässigt kontrolleras av enoberoende organisation,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fri konkurrens mellan olikasjukvårdsproducenter tillåts och stimuleras,10. att hos regeringen begär en utredning meduppgift att lägga fram ett förslag som går ut på attlandstingens rätt att beskatta medborgarna försjukvårdsuppgifter upphör.1991/92:Sf290 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom samordning mellan hälso- och sjukvården ochsjukförsäkringssystemet.1991/92:So527 av m.fl. (s) vari yrkas7. att regler för amalgamsanering börförenklas. InledningSjukvårdsersättning från den allmänna sjukförsäkringen utgesenligt 2 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) i formav ersättning för öppen hälso- och sjukvård som ombesörjs avsjukvårdshuvudmännen liksom för tillhandahållande av hjälpmedelåt handikappade, sjukhusvård, läkarvård eller annan sjukvårdandebehandling som lämnas av privatpraktiserande läkare ellersjukgymnast som är uppförd på en av upprättadförteckning samt för resekostnader i samband med vården ellerbehandlingen. Vidare utges ersättning för tandvård åt försäkradeöver 19 år.Det nuvarande systemet med schabloniserad ersättning från denallmänna sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen enligtöverenskommelser mellan regeringen och sjukvårdshuvudmänneninfördes (prop. 1983/84:190, SfU31, rskr.393). Genom det nya systemet omvandlades de tidigareprestationsrelaterade ersättningarna från sjukförsäkringen samlad ersättning beräknad med ett i princip enhetligt beloppper invånare, en allmän sjukvårdsersättning. Vid sidan om denallmänna sjukvårdsersättningen lämnas ett varierandeantal särskilda ersättningar för olika ändamål.Den allmänna sjukvårdsersättningen fördelas mellansjukvårdshuvudmännen efter en behovsbaserad modell med trebehovsklasser. Differensen mellan klasserna är 50 kronor.Fördelningskriterierna är skillnader i befolkningens dödlighet,sjukfrånvaro och förtidspensionering samt antalet ensamboendeäldre. Ersättningen finansieras till genomatt av statsbidraget till allmän sjukvårdm.m. utges till sjukvårdshuvudmännen. ingår i denallmänna sjukvårdsersättningen också ersättning föravinstitutionalisering, förebyggande åtgärder samttillhandahållande av hjälpmedel till handikappade.Till ersättningssystemet hör även regler förprivatpraktiserande läkares och sjukgymnasters anslutning tillsjukförsäkringen. Anslutningsreglerna innebär enligthuvudregeln att privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster kananslutas till försäkringen endast efter tillstyrkan avsjukvårdshuvudman. Nyetablering av praktik får emellertid skeutan tillstyrkaninom stödområdena 1 och 2. Sjukvårdshuvudmannens tillstyrkankrävs inte heller för den som övertar en befintlig praktik frånen läkare som är ansluten till försäkringen, om avgående ochtillträdande läkare är verksamma inom samma specialitet.Offentliganställda läkare med s.k. fritidspraktik kan inteansluta sig till försäkringen, med undantag förläkarpsykoanalytiker som kan kombinera en tjänstgöring påhalvtid hos offentlig sjukvårdshuvudman med verksamhet somprivatpraktiker.Försäkringsersättningen till privatpraktiserande läkare ochsjukgymnaster utbetalas av försäkringskassorna. Utbetaldaersättningar för privatvård avräknas från nästa årsallmänna sjukvårdsersättning.Till följd av den s.k. äldrereformen utgick överenskommelsenom ersättningen för från en reducering av den allmännasjukvårdsersättningen med , eftersomca av kostnaderna för hälso- och sjukvården överfördes tillkommunerna som en följd av reformen.Den överenskommelse som träffades för innebar att frånsjukförsäkringen skulle utges sammanlagt 12 296 miljoner kronortill sjukvårdshuvudmännen, varav 11 iallmän sjukvårdsersättning. Enligt en särskild överenskommelsemed anledning av att det administrativa huvudmannaskapet försjukresor och för akuta lufttransporter övergick tillsjukvårdshuvudmännen skulle ersättning härförutges med jämte ett engångsbelopp somersättning för vissa initialkostnader.Ersättningsbelopp för år 1993Den nu träffade överenskommelsen följer tidigare principer,men utrymmet för statens och försäkringens ersättning harpåverkats av de förändringar i statsbidragssystemen för bl.a.landstingskommuner som genomförs . Utgiftsramen förersättningarna för har därför fastställts till 6 995miljoner kronor.Fördelningen av utgiftsramen har skett med utgångspunkt frånatt nivån på den allmänna sjukvårdsersättningen skall tillgodosetvå krav. Det ena är att den allmänna sjukvårdsersättningensstorlek för resp. sjukvårdshuvudman bör överstiga summan av deförsäkringsersättningar som har utbetalatsav till de försäkringsanslutnaprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster som var verksammainom huvudmannens geografiska område. Det andra kravet är attden nuvarande behovsbaserade fördelningsprincipen aversättningen skall bibehållas. Det har lett till att denallmänna sjukvårdsersättningen bör uppgå till sammanlagt . Den särskilda rehabiliterings- ochbehandlingsersättningen utges med oförändrat belopp högst 485miljoner kronor . Även ersättningen för bättreinformationsförsörjning utges med oförändrat belopp. Vissasmärre justeringar har överenskommits vad gäller övrigasärskilda ersättningar.Till följd härav har parterna enats om att utgiftsramen skall fördelas på den allmännasjukvårdsersättningen och de särskilda ersättningarna enligtföljande:Ändamål Totalbeloppmilj.kr.1. Allmän sjukvårdsersättning 5 0062. Särskild ersättning för sjukresor inkl.akuta lufttransporter 1 3963. Särskild ersättning för rehabili-terings- och behandlingsinsatser 4854. Ersättning till 515. Särskild ersättning för psykotera-peutisk verksamhet 24,56. Särskild ersättning för informations-försörjning och produktkontroll 207. Särskild ersättning till Centrum förepidemiologi och social analys 58. Särskild ersättning för handledningav kiropraktorer 19. Särskild ersättning för vissapatientöverföringar 110. Särskild ersättning för rikssjukvårdför HIV-smittade 5,56 995Sjukvårdens finansiering och organisationUnder den allmänna motionstiden /92 har väckts ett flertalmotioner som tar upp frågor om finansieringen av hälso- ochsjukvården. I motion 1991/92:Sf227 av () begärsi yrkande 1 att regeringen skall lägga fram förslag om en allmänobligatorisk sjukförsäkring och i yrkande 2 ett tillkännagivandeom vad som i motionen anförts om ökad effektivitet i sjukvårdensekonomistyrning. I motion 1991/92:Sf255 av och (nyd) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om attnuvarande ersättningssystem, den s.k. Dagmarreformen, skallavskaffas. Ett motsvarande yrkande framförs i motion1991/92:Sf288 av och (nyd)yrkande 1. I denna motion, yrkandena 6--8 och 10 liksom i motion1991/92:Sf256 av samma motionärer, yrkandena 2--5 och 7, begärsockså tillkännagivanden om en rad riktlinjer för den framtidasjukvårdspolitiken. Enligt motionärerna skallsjukvårdsproduktionen vara producentoberoende genom att ansvaretför produktionen och finansieringen skiljs åt och en nationellsjukförsäkring införs, som garanterar patientens valfrihet ochdirekta inflytande och i vilken ersättningen för sjukvård iprincip följer patienten. Den nationella försäkringen skallfinansieras solidariskt efter ekonomisk förmåga hos individernaoch administreras av eller av privataförsäkringsbolag som verksamhetsmässigt kontrolleras avSocialstyrelsen. Ersättningssystemet skall baseras påprestationer i stället för budgetsystem och landstingens rättatt beskatta medborgarna för sjukvårdsuppgifter skall upphöra. Imotion Sf288 yrkandena 3--5 och 9 begär motionärerna ocksåtillkännagivanden om att landstingens monopol inom sjukvårdenskall upphöra, att ett husläkarsystem av den modell sombeskrivits av skall införas och attanslutningen till detta system skall vara frivillig för såvälpatient som läkare och att fri konkurrens mellan olikasjukvårdsproducenter skall tillåtas och stimuleras. I motion1991/92:Sf265 av () begärs ett tillkännagivandeom att försök med en försäkringsbaserad sjukvård bör prövas iStockholms län eller Mälardalsregionen.Kjell () begär i motion Sf290 att gerregeringen till känna vad i motionen anförts om samordningmellan hälso- och sjukvården och sjukförsäkringssystemet.Våren 1992 tillkallade regeringen en parlamentarisk kommittéom hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (dir.1992:30).Kommittén skall lägga fram en analys och bedömning av hälso-och sjukvårdens resursbehov samt hur dessa skall kunnatillgodoses fram inom ramen för en samhällsekonomii balans. Kommittén bör ta ställning till vem som skallfinansiera vården, vem som skall ansvara för att vården blirtillgänglig, i vilka former produktionen bör ske samt hursamhällets kontrollsystem bör vara uppbyggt.Kommitténs ställningstaganden bör utgå från en analys ochvärdering av i första hand tre olika finansierings- ochorganisationsmodeller, som bör arbetas fram och analyseras av entill kommittén knuten expertgrupp. Utgångspunkten för gruppensverksamhet skall vara att hela befolkningen skall kunna erbjudasen god hälso- och sjukvård på lika villkor, oberoende av såvälsjukdomens art eller varaktighet som den vårdsökandes ålder,ekonomi eller bosättningsort. Samtliga modeller skall utgå frånatt finansieringen nästan helt och hållet skall ske med skatter,socialavgifter eller obligatoriska försäkringspremier som tas utefter betalningsförmåga och oberoende av risk för den enskilde.De tre modeller som skall arbetas fram och analyseras avexpertgruppen är: En reformerad landstingsmodell som bygger på dagens system,där och kommunen ansvarar för finansiering ochtillhandahållande av hälso- och sjukvård. Produktionen av hälso-och sjukvården bör i denna modell kunna ske av såväl offentligasom privata producenter på likartade villkor och i konkurrens. En modell med primärvårdsstyrd vård där samtliga hälso- ochsjukvårdens resurser läggs hos primärvården. Den enskilde väljeren husläkare vars ersättning till övervägande del beror på hurmånga som valt honom eller henne som sin husläkare. De resurserhusläkaren tilldelas inkluderar även tänkta kostnader för bl.a.specialist- och slutenvård, som husläkaren vid behov köper frånlämplig vårdgivare. Finansieringen kan ske såväl primärkommunalteller landstingskommunalt som centralt av staten. En modell med obligatorisk sjukvårdsförsäkring som innebäratt resurserna för hälso- och sjukvård samlas hos en eller fleraförsäkringsgivare, varmed landstingens rätt att ta ut skatt förhälso- och sjukvården upphör. Patienter får rätt tillförsäkringen enligt vissa regler för t.ex. diagnos, behandlingm.m. Försäkringen ger ersättning till vårdgivaren i enlighet meden fastställd taxa eller olika former av vårdkontrakt.Expertgruppen bör i denna modell särskilt studera hurkostnadskontroll kan erhållas och kvalitetskontroll kan säkras.En bred belysning bör göras av de olika modellernas för- ochnackdelar framför allt utifrån följande utgångspunkter: möjligheterna att verka för en god hälsa och en vård på likavillkor för hela befolkningen vårdens tillgänglighet och kvalitet individens valfrihet att etableringsfrihet successivt skall införas ochkonkurrensen mellan olika alternativ därmed öka det demokratiska inflytandet möjligheterna för hälso- och sjukvården att samverka medandra samhällssektorer kostnadseffektivitet och förutsättningar för kostnadskontroll möjligheterna till kvalitetskontroll, nationell uppföljningoch utvärdering möjligheterna till förnyelse och utveckling.Kommittén skall mot bakgrund av att konkurrens mellan olikatyper av vårdproducenter i allmänhet främjar effektivitetenundersöka och beskriva förutsättningarna för att bl.a. överföravissa offentliga vårdinrättningar till stiftelser, offentligaeller privata bolag m.m.Kommittén skall vidare analysera patientavgifternas roll inomhälso- och sjukvården, vilket skall ske utifrån följande treperspektiv: avgifternas roll som finansieringskälla deras roll som styrinstrument deras fördelningspolitiska betydelse.Kommittén skall pröva om det är möjligt att införa olikanivåer på högkostnadsskyddet beroende på vilken behandling somges.Slutligen har kommittén, sedan bifallitsocialförsäkringsutskottets hemställan härom (1991/92:SfU3,rskr. 38), även fått i uppdrag att utreda frågan om att överförakostnadsansvaret för läkemedel i öppen vård frånRiksförsäkringsverket till sjukvårdshuvudmännen.Utredningen bör bedriva sitt arbete så att det är slutförtsenast den 1 mars 1994.I detta sammanhang vill utskottet också erinra om den lokalaförsöksverksamhet som skall bedrivas --1995 medfinansiell samordning mellan socialförsäkringen och hälso- ochsjukvården (prop. 1991/92:105, SfU17, rskr.