bet · GF01JuU22 · 1992-04-07 00:00:00 — Som särskilt betydelsefullt angesett väl fungerande samarbete mellan kriminalvården ochsocialtjänsten samt behandlingshemmen. Vidare betonas också deinsatser som arbetsförmedling och AMU gör för kriminalvårdensklienter.Vid några anstalter bedrivs vidare verksamhet i syfte attfinna behandlingsmetoder för män som gjort sig skyldiga tillkvinnomisshandel och sexualbrott. Bakom denna verksamhet liggerbl.a., som tidigare framgått, olika uttalanden från riksdagen.Utskottet uttalade att verksamheten borde utökas ochintensifieras. Målet måste, enligt vad utskottet framhöll, varaatt de intagna som vill och har behov av det skall kunna erhållasådan behandling. Vad utskottet anfört gav som sinmening regeringen till känna (1990/91:JuU17 s. 15, rskr. 154).Även i övrigt är det inom kriminalvården en strävan attanpassa verksamheten vid riks- och lokalanstalterna för olikakategorier av intagna. Det bedrivs en rad olika åtgärdsprogram.Kriminalvårdsstyrelsen har i de särskilda direktiven förfördjupad anslagsframställning för budgetåren 1993/94--1995/96fått i uppdrag att analysera behovet av och förutsättningarnaför en utbyggnad av olika former av åtgärdsprogram inom ramenför tillgängliga resurser. Här nämns bl.a. åtgärder förnarkotikamissbrukare och behandling av våldsmän.I budgetpropositionen anför justitieministern (s. 120) att detär viktigt att utöka och effektivisera de insatser som syftartill att få narkotikamissbrukare att påbörja en adekvatbehandling de avtjänar fängelsestraff. Hon anserdärför att antalet platser vid anstalter som arbetar medsärskilda motivations- och behandlingsprogram förnarkotikamissbrukare bör utökas. Hon förordar attkriminalvårdsverket tillförs 3 milj.kr. för att underlätta ochpåskynda utbyggnaden av sådana program.I likhet med justitieministern anser utskottet att det liggerett stort värde i att det sker en fortsatt utveckling inomanstalterna när det gäller verksamhetens inriktning. Som sägs iregeringsförklaringen är behandlingen under fängelsetidenviktig. Här pekas på att möjligheterna till utbildning ochsocial träning ytterligare måste förbättras.Inte heller här torde det föreligga någon oenighet om att debehandlingsmodeller som finns inom kriminalvården måsteutvidgas och ytterligare förbättras. Som framgått ovan pågårockså ett omfattande arbete i denna riktning, och frågan skallockså övervägas inom ramen för översynen avkriminalvårdsreformen. Det saknas därför anledning för riksdagenatt göra ett särskilt uttalande i saken. Utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju510 och Ju833 i nu behandlade delar.Narkotikafria anstalterI några motioner tas upp frågan om narkotikasituationen ianstalt. I motion Ju504 framförs krav på att översynen avkriminalvårdsreformen också skall omfatta frågan om på vilketsätt anstalterna kan bli helt narkotikafria. I motionerna Ju506och Ju626 förordas skärpningar i kriminalvårdslagstiftningen isyfte att få till stånd narkotikafria anstalter. förbättrade möjligheter att kontrollera besökande ochintagna i anstalt samt uttalande om att grovanarkotikabrottslingar skall placeras i sluten anstalt.Narkotikasituationen utgör, som utskottet redan tidigare vidflera tillfällen konstaterat, ett svårbemästratproblem inom kriminalvården. Andelen narkotikamissbrukare avnyintagna i anstalt dömda till mer än två månaders fängelse ärockså hög (för /91). Av uppgifter somutskottet inhämtat från framgår att densammanlagda mängden beslag av narkotika som gjordes inomanstaltsorganisationen uppgick till 1 594 gramcannabis, centralstimulerande medel och 82 gramopiater. har mängden beslagtagennarkotika mer än tredubblats.Utskottet har (se senast1990/91:JuU17 s.12) erinrat om att självklara riktmärken förnarkotikapolitiken på kriminalvårdens område måste vara attintagna utan narkotikaproblem och sådana som vill bli av medsitt missbruk inte skall behöva komma i kontakt med narkotikaunder anstaltsvistelsen, att missbrukare avskärs från tillförselav droger och att intagna förhindras att bedriva narkotikahandelinom anstalterna och ute i samhället.Här vill utskottet genast anföra att dessa riktmärkensjälvklart bör ha samma giltighet som tidigare, ochmot den bakgrunden har utskottet stor förståelse för kraven imotion Ju504. I översynen av kriminalvårdsreformen skall, enligtdirektiven, tas ställning till om det behövs ökadekontrollmöjligheter inom kriminalvården för att förhindramissbruk och införsel av narkotika i anstalterna. Motion Ju504får därmed anses tillgodosedd.I samband härmed kommer naturligtvis olika metoder för attanstalterna skall bli narkotikafria, t.ex. sådan skärpt kontrollav intagna och besökande m.m. som efterlyses i motionerna Ju506och Ju626, att övervägas. I rådande beredningsläge saknas detenligt utskottets uppfattning anledning för attföregripa det utredningsarbete som sätts i gång.Motionerna Ju506 och Ju626 avstyrks.I sammanhanget vill utskottet erinra om att det inomregeringskansliet upprättats en promemoria (Ds 1992:19)om åtgärder mot bruk av narkotika samt ringa narkotikabrott.Promemorian innehåller förslag om att en intagens nuvarandeskyldighet att dels lämna urinprov för kontroll avnarkotikapåverkan, dels lämna utandningsprov för kontroll avalkoholpåverkan skall kompletteras med bestämmelser omskyldighet att också lämna blodprov. Promemorian skallremissbehandlas.Permissioner m.m.I motion Ju833 begärs ett riksdagsuttalande om att någonskärpning av gällande permissionsföreskrifter inomkriminalvården inte får ske. I motiveringen betonas attpermissioner är en mycket viktig del i arbetet med att förberedafrigivningen från anstalt.En intagen kan beviljas olika typer av permissioner. Bl.a. kanden intagne enligt 32 § lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt (KvaL) få tillstånd att lämna korttid, s.k. korttidspermission. Korttidspermission förekommer itvå former med olika syften, nämligen som s.k. regelbundenpermission och som s.k. särskild permission. Regelbundenpermission är ett återkommande inslag under en anstaltsvistelsei syfte att underlätta den intagnes anpassning i samhället. Försärskild permission skall finnas någon annan anledning än attrent allmänt underlätta anpassningen.Utskottet har tidigare behandlat motionsönskemål (se senast1990/91:JuU17 s. 16 f) med anknytning till permissioner inomkriminalvården. I det sammanhanget har utskottet utförligtredovisat den närmare utformningen av nu gällande föreskrifterpå området. Utskottet vill inledningsvis hänvisa till denredogörelsen (se 1989/90:JuU9 s. 9 f), och här endast erinra omdet nya permissionssystem som infördes . Syftetmed nyordningen var att antalet misskötta permissioner skulleminska och utgångspunkterna var att systemet skulle präglas avstörre fasthet och konsekvens. I en redovisning frånkriminalvårdsstyrelsen anfördes att de nya reglernahaft mycket god effekt och att antalet misskötta permissionerhade minskat under /90 jämfört med tidigare år.Under /91 beviljades totalt 47 541 permissionerinom kriminalvården, vilket var ca 3 500 fler än föregåendebudgetår. Av det totala antalet permissioner missköttes 1 290(2,), en minskning med 140 jämfört med föregående år. Av demisskötta permissionerna utgjorde ca 900 uteblivande efterpermission, en minskning med 100 jämfört med budgetåretdessförinnan. Andelen regelbundna permissioner från slutenlokalanstalt som misskötts genom uteblivande uppgick till 12,6%.Även utskottet anser att permission är en viktig del i arbetetmed de intagna. vill utskottet uttrycka sin oro övermisskötsamheten, särskilt när det gäller de regelbundnapermissionerna från de slutna lokalanstalterna. Här har ingenförbättring skett mellan de sist nämnda budgetåren.Olika utevistelser från anstalt kommer att behandlas iöversynen av kriminalvårdsreform. I det sammanhangetkommer också frågan om åtgärder för att minska missbruk avpermissioner att tas upp. Det saknas därför anledning förriksdagen att göra något uttalande i anledning av motionen.Motionsyrkandet avstyrks.I motion Ju823 begärs ett tillkännagivande om brottsoffersrätt till information om permissioner, rymning och tid förfrigivande när gärningsmannen är intagen i kriminalvårdsanstalt.Motionären anser att sådant besked bör ske genom personligtbesök av representant från polisen.Senast behandlade utskottet liknandemotionsönskemål (1990/91:JuU17 s. 16 f). Utskottet har ansettatt motionsönskemålen får anses tillgodosedda genom attkriminalvårdsstyrelsen utfärdat allmänna råd(ARK 1988:5), enligt vilka sådan information skall lämnas ommålsäganden begär det. Utskottet har särskilt pekat på attmålsäganden skall underrättas även om gärningsmannen motsättersig det och att underrättelseskyldigheten också omfattar t.ex.rymningar.Utskottet har inhämtat att målsäganden normalt också erhållerinformation om gärningsmannens byte av anstalt och vill härtillägga att målsäganden, om möjligt, kan få en kontaktperson påanstalten i ärendet. Sambandet mellan kontaktpersonen ochmålsäganden sker helt informellt. Enligt vad utskottet harerfarit har inte något framkommit som tyder på att nuvarandesystem inte fungerar tillfredsställande. Utskottet avstyrkerbifall till motion Ju823 i nu behandlad del.Återanpassning av intagnaI motion Ju515 föreslås att varje intagen i anstalt erhålleren civil kontaktman som ett led i ett förbättratåteranpassningsarbete med till fängelse dömda personer. Härförespråkas också att besked om villkorlig frigivning lämnasminst frigivningen sker.En intagen vars strafftid överstiger friges iallmänhet villkorligt. Om det bedöms att han efter denvillkorliga frigivningen har behov av övervakning kan hanerhålla övervakare . Övervakare skallnämligen jämlikt 13 § förordningen (1974:248) om kriminalvård ianstalt (KvaLf) förordnas i så god tid att han hinner utföra deförberedelser som erfordras för uppdragets fullgörande.Beträffande den som är intagen i lokalanstalt skall förordnandemeddelas möjligt efter intagningen i anstalt.Utskottet anser att gällande ordning med utseende avövervakare för intagna i anstalt i stort tillgodosermotionsönskemålet om kontaktmannaskap för intagna ilokalanstalt. Här vill utskottet också erinra om detkontaktmannaskap som anstalternas personal i sina nya roller hartill de intagna. Utskottet är inte berett attfullt ut förorda den ordning som föreslås i motionen. Isammanhanget vill utskottet emellertid peka påjustitieministerns uttalande i budgetpropositionen om enframtida utveckling av lekmannaövervakarnas medverkan ifrivårdsarbetet.När det gäller motionsönskemålet om fastställande av tid förvillkorlig frigivning vill utskottet anföra följande.Regler om villkorlig frigivning från fängelsestraff finns i 26kap. (BrB). Utskottet lämnade en närmareredogörelse för bestämmelserna i samband med ställningstagandetill motionsönskemål i anslutning härtill (se1989/90:JuU22 s. 18 f). Här skall endast konstateras attnuvarande system i många fall tillgodoser motionskravet.Gällande ordning innebär ju att flertalet av de intagna, de somerhåller obligatorisk halvtidsfrigivning, får besked omfrigivningen så snart ske kan efter anstaltsvistelsens början.Justitieministern aviserar i budgetpropositionen (s. 45 f) enändring av de nuvarande reglerna om villkorlig frigivning ochett avskaffande av den obligatoriska halvtidsfrigivningen. Honhar för avsikt att föreslå regeringen att en utredning skalltillkallas som skall ha till uppgift bl.a. att ta fram underlagför och lämna förslag till hur frågan om den villkorligafrigivningen skall lösas på sikt.Hon anser emellertid att det inte är möjligt att bibehålla denuvarande reglerna i avvaktan på utredningens förslag ochberedningen av dessa. Hennes avsikt är därför att redan undervåren 1992 lägga fram förslag som i princip innebär en återgångtill den reglering som gällde innan halvtidsreformen genomfördesår . Reglerna var då fakultativa, och för de flesta intagnavar riktpunkten för villkorlig frigivning att frigivning intemedgavs innan två tredjedelar av den utmätta strafftiden hadeavtjänats i anstalt. Inom har helt nyligenupprättats en promemoria med förslag i linje härmed. Det anförsi promemorian att den intagne har ett starkt intresse av att fåveta tidpunkten för sin frigivning. Normalt bör, sägs det, ensådan prövning ske senast en månad före den tidigaste tidpunktenför frigivning. En hearing om förslagen i promemorian skall ägarum den 13 april 1992.I rådande beredningsläge saknas det anledning för riksdagenatt göra något uttalande i anledning av motion Ju515. Motionenavstyrks.Övergångshem inom kriminalvårdenI motionerna Ju502 och Ju819 hemställs att hosregeringen begär att det inom kriminalvården på några orter ilandet inrättas s.k övergångshem för bostadslösa personer somfrigivits från kriminalvårdsanstalt. I motiveringen anförs bl.a.att bristen på egen bostad har stor negativ inverkan på detrehabiliteringsarbete som genomförs på anstalten.Utskottet har tidigare behandlat liknande motionsönskemål (jfrsenast 1990/91:JuU17 s. 19). Utskottet har då i sina avriksdagen godkända betänkanden avstyrkt bifall till motionernaunder hänvisning bl.a. till att bostadsförsörjningen förkriminalvårdens klienter är en angelägenhet. Isammanhanget har utskottet erinrat om att det erfordras ettfungerande och smidigt samarbete mellan kriminalvården och andraberörda myndigheter och organ.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkerbifall till motionerna.FrivårdenMedelstilldelningenRegeringen har under punkt E 3 (s. 122--126) föreslagitriksdagen att till Frivården anvisa ett förslagsanslag på401 318 000 kr.Från anslaget betalas kostnader för 60 frivårdsmyndigheter och30 övervakningsnämnder samt ersättning till övervakare.För rekrytering och utbildning av övervakare begärs i motionJu510 att anslaget höjs med 1 milj.kr. ; av höjningen skall300 . avse bidrag till för en rekryteringskampanj.I samma motion begärs ytterligare höjning av anslaget med1milj.kr. för metodutveckling och stöd till övervakaresarbete.Kriminalvårdsstyrelsen har i sin anslagsframställning begärtytterligare medel för bidrag till (). Någon uppräkning har emellertidinte förts fram i budgetpropositionen.Regeringens förslag till medelsanvisning bör enligt utskottetsmening godtas. Utskottet kan därför inte ställa sig bakom kraveni motionerna. Utskottet vill här peka på att regeringsförslagetinnefattar omprioriterade medel för utvecklandet av nya metoderför lekmannaövervakarnas medverkan i frivårdsarbetet. Här börockså pekas på den allmänna förstärkning av frivården som skergenom budgetförslaget (bl.a. ett tillskott av 16 tjänster).Frivårdens framtida organisation och arbetsformerI motion Ju514 begärs en utredning med uppgift att utredafrivårdens framtida organisation och arbetsformer.Sedan hösten 1989 har innehållet i verkställigheten avfrivårdspåföljden setts över. Översynen har bedrivits av enarbetsgrupp inom i samarbete medkriminalvårdsstyrelsen. Arbetsgruppen avlämnade våren 1991promemorian (Ds 1991:10) Frivårdens arbetsformer och resurser.Promemorian har remissbehandlats.I budgetpropositionen (s. 123 f) behandlas några av de frågorsom arbetsgruppen tagit upp i promemorian, bl.a. frivårdensarbetsuppgifter och förslag till utvecklingsarbete i syfte atteffektivisera frivårdspåföljden. Justitieministern delararbetsgruppens uppfattning att det är angeläget att formerna förverkställigheten av skyddstillsyn stramas upp i olika avseendenoch att övervakningen får en fastare struktur än vad den nu hari normalfallet, bl.a. i syfte att öka effektiviteten hos ochdärmed tilltron till påföljden.Enligt utskottets uppfattning saknas det anledning förriksdagen att mot bakgrund av vad som framförs i motion Ju514förorda ytterligare en översyn av frivårdens arbetsformer m.m.Motionen avstyrks.Utveckling av frivårdspåföljdernaMotion Ju516 tar upp frågan om en utveckling avfrivårdspåföljderna. Enligt motionärerna måste bl.a. arbetet medatt utveckla kontraktsvården och samhällstjänsten intensifieras.Regeringen har i regeringsförklaringen utlovat att alternativapåföljder såsom samhällstjänst och kontraktsvård skall utvecklasytterligare.På bord har lagts en proposition(1991/92:109) med förslag om en utvidgning till hela landet avden användning av påföljdsformen samhällstjänst som sedan den 1januari 1990 pågått på försök på fem orter i landet (prop.1989/90:7, JuU10, rskr. Utvidgningen föreslås ske från ochmed , när den ursprungliga treårigatillämpningsperioden går ut. Den utvidgade tillämpningenföreslås tidsbegränsad till utgången av i väntan på atten mera permanent ordning kan införas. Propositionen är nuföremål för behandling.Justitieministern anför i budgetpropositionen (s. 46) attfrågan om hur samhällstjänsten bör utformas, avgränsasoch inpassas i BrB:s påföljdssystem skall bli föremål förytterligare överväganden. Uppgiften skall anförtros denutredning som nämnts ovan i detta betänkande under avsnittet omåteranpassning av intagna. Utredningen skall också få tilluppgift att lämna förslag till hur kontraktsvården och andraalternativa påföljder lämpligen kan utvecklas. Här nämns t.ex.någon form av intensivövervakning, där den tekniska utvecklingennu kan innebära möjligheter att få en sådan till stånd.I information i kammare om regeringens nyakriminalpolitik har justitieministern (snabbprotokoll 1991/92:90 s. 26 f) närmare redovisatde uppgifter som den kommande utredningen skall få.Utskottet anser att yrkandet om utveckling avfrivårdspåföljderna i motion Ju516 får anses tillgodosett genomdet utredningsarbete som aviserats.Detsamma gäller utredningskravet i motion Ju817 avseendeelektronisk övervakning i hemmet.Ökade insatser för frivårdens klienterI motion Ju833 begärs ett tillkännagivande om ökade insatserinom frivården så att möjligheterna för frivårdens klienter atterhålla arbete och bostad förbättras.Utskottet kan konstatera att frivårdens klienter tillhör engrupp som i socialt och i de flesta andra avseenden ärmissgynnad. hade av dem arbete på denöppna marknaden. av klienterna var föremål förarbetsmarknadsåtgärder. En fjärdedel av klienterna vararbetslösa men arbetsföra. Hälften av klienterna hade egenlägenhet och en fjärdedel tillgång till annan stadigvarandebostad. Drygt hälften av allafrivårdsklienter under övervakning hade någonform av uttalat missbruk.I den ovan redovisade översynen av innehållet ifrivårdspåföljden har frågan om möjligheter till arbete ochbostad för frivårdens klienter behandlats. Här konstateras attnormaliseringsprincipen styr frivårdens förmedlande insatser,dvs. frivården skall normalt inte själv svara för upgifter somankommer på annan huvudman utan i första hand förmedla hjälpen.En förutsättning för att normaliseringsprincipen skall kunnatillämpas är naturligtvis att frivården utvecklar väl fungerandesamverkansformer med och andra samhällsorgan. Härföreslås att det i varje frivårdsdistrikt bör finnas olikaformer av åtgärdsprogram för skilda klientkategorier.I budgetpropositionen (s. 123) anför justitieministern att hondelar arbetsgruppens bedömning och att det pågående arbetet medatt utveckla olika former av strukturerade åtgärdsprogram förolika klientkategorier i samverkan med ,arbetsmarknadsmyndigheterna och andra samhällsorgan börfortsätta och intensifieras. Hon anser att delar av de medel somberäknats för behandlings- och stödåtgärder under anslaget tillfrivården bör användas för det ändamålet under nästa budgetår.Som ett exempel på åtgärdsprogram nämner hon s.k.KrAmi-verksamhet, något som under /90begärt en utvidgning av (se 1989/90:JuU29, rskr. 330).Utskottet anser att fortsatta ansträngningar för attunderlätta situationen för frivårdens klienter bör göras ochvälkomnar därför de förslag i denna riktning som lämnats ibudgetpropositionen. Skäl för några särskilda uttalanden frånriksdagens sida i anledning av motionskraven saknas dock. MotionJu833 avstyrks i nu behandlad del.Ersättning till övervakare m.m.Krav om en samlad översyn av ersättningsreglerna förlekmannaövervakarna och deras rätt till ledighet från arbetetför att fullgöra sitt uppdrag framställs i motion Ju510. Härbetonas att lekmannainslaget i frivården har en vital betydelsei övervakningsarbetet.Lekmannaövervakarna svarar för avövervakningsuppdragen inom frivården. Sedan den 1 juli 1986uppgår ersättningen till . per uppdrag och månad. Hälftenav ersättningen utgör en schabloniserad kostnadsersättning.Därutöver kan ersättning utgå med . i arvode vidsärskilda insatser. Det finns också möjligheter till ersättningför särskilda kostnader, bl.a. för förlorad arbetsförtjänst.En översyn av ersättningen till lekmannaövervakarna harnyligen företagits inom ramen för den nämnda översynen avinnehållet i frivårdspåföljden. I rapporten över arbetet (Ds1990:10; s. 59 f), där inga problem noteras i fråga om ledighetfrån förvärvsarbete, konstateras att arvodet medvetet harhållits på en låg nivå för att behålla övervakningsuppdragetsideella karaktär. Tidigare undersökningar sägs ha visat att"normala" höjningar av ersättningen inte i någon nämnvärd gradunderlättat rekryteringen av övervakare. För att så skall ske,anförs det, måste ersättningen förmodligen öka till 1 000--1 500kr. och uppdrag; en höjning som grovt räknat skullemedföra en merkostnad på minst 90 milj.kr. I rapportenföreslås i stället att i ökad utsträckning arvoderalekmannaövervakarna för särskilda insatser iövervakningsarbetet.Något sådant förslag förs inte fram i budgetpropositionen.Däremot är justitieministern positiv till arbetsgruppens förslagom en utveckling av nya metoder för lekmannaövervakarnasmedverkan i frivårdsarbetet, t.ex. gruppövervakning och systemmed biträdande övervakare.Utskottet har tidigare uttalat att reglerna om ersättning tillövervakarna måste vara sådana att de främjar en önskvärdrekrytering till övervakaruppdrag och möjliggör att särskildainsatser sker för klienterna (1988/89:JuU17 s. 14).I rådande statsfinansiella läge saknas dock möjlighet till denökning som här skulle erfordras enligt vad som framkommit i denovan nämnda översynen. Någon ny översyn av ersättningsreglernam.m. är inte påkallad.Utskottet vill dock framhålla att en aktivfrivårdsorganisation med goda möjligheter till stöd ochhjälpinsatser är av största vikt för ett framgångsriktbrottsförebyggande arbete, och lekmannaövervakarna utför enbetydelsefull del av detta arbete. För att ta till vara dennaresurs bör, som framhålls i budgetpropositionen, utvecklas nyametoder för lekmannaövervakarnas medverkan i frivårdsarbetet.Motion Ju510 i nu behandlad del avstyrks.Maskin- och verktygsutrustning m.m.MedelstilldelningenRegeringen har under punkt E 4 (s. 126) föreslagit riksdagenatt till Maskin- och verktygsutrustning m.m. anvisa ettreservationsanslag på 25000000 kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.Utrustning för kriminalvårdenMedelstilldelningenRegeringen har under punkt E 5 (s. 127) föreslagit riksdagenatt till Utrustning för kriminalvården anvisa ettreservationsanslag på 57428000 kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.Utbildning av personal m.fl.Medelstilldelningen m.m.Regeringen har under punkt E 6 (s. 128 och 129) föreslagitriksdagen att till Utbildning av personal m.fl. anvisa ettreservationsanslag på 31335000 kr.I motion Ju510 begärs att anslaget höjs med 1,5 milj.kr. förfortsatt utbildning av tillsyns- och vårdpersonal. I sammamotion begärs ett tillkännagivande om behovet av ökad utbildningoch fortbildning av personal inom kriminalvård och frivård.Motionärerna anser att sådan utbildning utgör en förutsättningför att personalen, till följd av förändrade arbetsuppgifter,skall klara ett större ansvarstagande och för att detförändringsarbete som pågår inom kriminalvården skall kunnafullföljas.Som framförs i motionen är förnyelsearbetet inomkriminalvården omfattande. Här genomförs väsentliga förändringarsuccessivt i fråga om decentralisering och delegering, styrningav ekonomi och resursutnyttjande samt behandlingsmetoder iklientarbetet.Under senare tid har en rad utbildningsinsatser genomförts isyfte att ge personalen kunskaper och kompetens att arbeta ochfungera i en förändrad organisation och i nya roller.