bet · GF01UbU20 · 1992-05-14 00:00:00 — Motionärerna reagerar mot utbildningsministerns resonemang omatt olika skolor kan ges olika inriktningar och framhåller att möjligheten tillprofilering redan finns och att pedagogisk och innehållslig variation intefrämst bör känneteckna olika skolor utan finnas inom skolor och skolklasser.Riksdagen bör enligt yrkande 2 i motionen ge regeringen till känna vad imotionen sagts om profilering, specialisering och variation.Utskottet finner anledning att erinra om vad i den nuvarande läroplanenföreskrivs om att skolan i betydande utsträckning skall gå elevernas intressentill mötes och att den enskilda skolan och arbetet i den enskilda klassendärför så långt som möjligt måste kunna anpassas efter de intressen someleverna har eller som lärarna förmår ge dem. Utskottet utgår från att dennasträvan att låta individualisering prägla arbetet och att tillmötesgå elevernaspersonliga intressen kommer att gälla även framdeles.När det gäller profilering av undervisningen olika skolor emellan kan inteutskottet finna att det föreligger ett motsatsförhållande mellan vadutbildningsministern anfört härom å ena sidan och pedagogisk och innehållsligvariation inom den enskilda skolan å den andra. förekommerprofilering av skolor (såsom musikklasser och s.k. idrottsgymnasier). Utskottetutgår från att det även kommer att finnas profilering ellerspecialisering i viss rimlig omfattning. En skolenhets särprägel bör dock, somutskottet ser det, begränsas av det utrymme härför som ges i den nationellatimplanen och centralt antagna kursplaner.Med det anförda avstyrker utskottet motion 1991/92:Ub51 yrkande 2.Krav på lärarutbildning samt krav för att utöva läraryrketI ett särskilt avsnitt av propositionen under rubriken krav pålärarutbildningen och övriga krav på läraryrket (s.12--19) anges deriktlinjer som bör gälla beträffande krav på lärarutbildningen och krav förutövandet av läraryrket. Regeringen begär här godkännande av vadutbildningsministern har anfört om riktlinjer för vilka kompetenskrav som börställas på den som skall utöva läraryrket. Avsnittet är så utformat attstrukturen på lärarutbildningen framgår därav med angivande av deolika huvudvägar som enligt förslaget kommer att finnas till läraryrket.För information har till propositionen såsom bilagor fogatsdels förslag till lärarexamina, dels förslag till examensbeskrivningarför lärarexamina. Utbildningsministern erinrar om den förestående förändringenbeträffande högskolans studieorganisation innebärande att det centraltfastställda linjesystemet avses upphöra och ersättas med en ny organisation,där den centrala regleringen främst kommer att ske genom en examensordning.I propositionen stryks under att det för läraryrket skall krävas djupaämneskunskaper. Dessa utgör grunden för lärargärningen. Ämneskunskaperna skallkompletteras med praktisk-pedagogiska kunskaper och färdigheter. Denpraktisk-pedagogiska utbildningen utgör den egentliga lärarutbildningen.Utbildningsministern erinrar om de senaste årens reformer på skolans område,vilka gett kommunerna en ökad frihet och därmed ett ökat ansvar för skolan. Denökade friheten innebär att kommuner och skolor på egen hand får bestämma omskolans organisation och arbetsformer. Denna decentralisering av skolansverksamhet innebär att utrymme skapas för en profilering av undervisningenolika skolor emellan, vilket i sin tur innebär att efterfrågan på lärare medolika ämnesprofil kommer att variera mer mellan olika skolor ochkommuner. Mot bakgrund härav menar utbildningsministern att flera former avlärarutbildningar är bäst ägnade att tillgodose en decentraliserad skolas krav.Det finns för hela skolan gemensamma kvalitetskrav. Enligtutbildningsministerns bedömning kommer kommunernas ökade behov av lärare medolika bakgrund och kompetens liksom det mera flexibla lärarutbildningssystemsom nu föreslås att ställa nya krav på det slutliga verifierandet avlärarkompetensen.I propositionen beskrivs fyra olika vägar som bör kunna leda fram tillläraryrket och det anges vilka ämnesteoretiska krav som bör ställas för deolika lärarutbildningarna. I all lärarutbildning skall ingå enpraktisk-pedagogisk utbildning som omfattar ca 40 poäng. Denpraktisk-pedagogiska utbildningen utgör den egentliga yrkesutbildningen. Deolika vägarna till läraryrket innebär enligt det i propositionen redovisadeförslaget att det -- såvitt avser utbildningsbakgrund -- i huvudsak kommer attfinnas fyra kategorier av lärare, på vilka det, sammanfattningsvis, ställsföljande krav.1. Lärare som genomgått fullständig lärarutbildning vid universitet ellerhögskolaEn fullständig lärarutbildning leder fram till lärarexamen som utfärdas avuniversitet eller högskola.-- För utbildning inriktad mot undervisning i årskurser 1--7 börkraven tills vidare ställas i enlighet med nuvarande utbildningsplan för dennautbildning. Den sammanlagda omfattningen av ämnesstudierna skall vara minst 100poäng.För utbildning inriktad mot årskurser 4--9 bör krävasantingen genomgången lärarutbildning som uppfyller de krav som ställs påden nuvarande grundskollärarlinjeneller minst 60 poäng ämnesstudier i huvudämnet (och alltid i svenska) och40 poäng i övriga ämnen. Den sammanlagdaomfattningen av ämnesstudierna skall uppgå till minst 140 poäng. Denna senarevariant av utbildning inriktad mot årskurserna 4--9 är ny.-- För utbildning inriktad mot undervisning på gymnasienivå bör krävas minst80 poäng ämnesstudier i huvudämnet (och alltid i svenska, samhällskunskap,moderna språk och praktiskt-estetiskt ämne) samt minst 60 poäng i annat ämne.Den sammanlagda omfattningen av ämnesstudierna skall uppgå till minst 140poäng.-- För utbildning inriktad mot undervisning i praktiskt-estetiska ämnen börav ettämneslärare krävas minst 80 poäng ämnesstudier i det praktiskt-estetiskaämnet för undervisning på såväl grundskole- som gymnasienivå. Förtvåämnesutbildning inriktad mot årskurser 4--9 bör kravet på detpraktiskt-estetiska ämnet ställas i enlighet med nuvarande utbildningsplan.2. Lärare som genomgått yrkesutbildning eller har längre yrkeserfarenhetOckså den som gått igenom en yrkesutbildning och skaffat sig sådan erfarenhetfrån yrket att kunskaperna kan bedömas motsvara de krav som måste ställas förundervisning i ett ämne bör kunna bli lärare på gymnasial nivå och erhållalärarexamen. Utbildningsministern anser att yrkeserfarenhet börkrävas. Saknas formell yrkesutbildning bör yrkeserfarenheten vara minst sju år.I övriga fall gäller vad som motsvarar minst de krav som gällerför antagning till de yrkesinriktade gymnasielärarlinjerna.3. Lärare med annan fullständig högskoleutbildning i teoretiska ämnenFör närvarande kan i första hand personer med forskarutbildning inomämnesområden med anknytning tillundervisning i gymnasieskolan samt personer med teknisk eller ekonomiskhögskoleexamen antas till praktisk-pedagogisk utbildning. Utbildningsministernanser det värdefullt och angeläget att rekryteringen till läraryrket avvälmeriterade personer med olika yrkes- och utbildningsbakgrunder ytterligarevidgas. Det kan t.ex. gälla utbildningsintresserade personer som arbetat inäringsliv och offentlig förvaltning och som har för skolan relevantaämneskunskaper. Den praktisk-pedagogiska delen av lärarutbildningen skall varadensamma för lärare med denna alternativa bakgrund som för andra lärare. Förundervisning i ett ämne bör beträffande de särskilda ämneskunskapernaföljande gälla.fullständig utbildning på högskolenivå av motsvarande längd somämnesutbildningen i annan lärarutbildning,kunskaperna i ämnen bedömts motsvara de poängtal som gäller för motsvarandelärarexamen.4. Lärare med annan bakgrundEn fjärde kategori lärare är de som utan formell utbildning har kunskaper ocherfarenheter som kan sägas motsvara de lärarkrav som beskrivits i detföregående. Här avses främst två kategorier: 1.De som utan formelllärarutbildning tjänstgjort i skolan. I denna grupp finns sådanasom genom sin erfarenhet och genom deltagande i fortbildning eller annanutbildning erhållit sådana ämneskunskaper att de helt eller delvis motsvarardem som utbildning för läraryrket ger. Väl dokumenterad och väl vitsordadlärartjänstgöring bör också helt eller delvis kunna ersätta kravet pågenomgången praktisk-pedagogisk utbildning. 2.De som erhållit engrundläggande lärarutbildning vid andra institutioner än universitet ochhögskolor. Rätten att undervisa bör i dessa fall avse undervisning med denpedagogiska inriktning utbildningen är avsedd för.Som framgår av det föregående förordas som villkor för läraryrket enpraktisk-pedagogisk utbildning om ca 40 poäng. I stora drag anges dess innehålli propositionen (s.17). Det är angeläget att de blivande lärarna genom denpraktisk-pedagogiska utbildningen blir väl förtrogna med de av statenuppställda målen för skolan, dvs. med läro- och kursplaner. De bör vidare hafått sådan kunskap om skolans regelsystem m.m. att de i sin yrkesverksamhet kanpåverka planering och resursfördelning. Utbildningen skall också ge kunskap omelevdemokrati och elevmedverkan i planeringen av undervisningen och vad dettainnebär i den dagliga verksamheten i skolan liksom om samarbete i olika former.Den praktisk-pedagogiska utbildningen kan och bör enligt utbildningsministernvariera med hänsyn till bl.a. utbildningens form och vilkenskolform/ålderskategori den avser.Som redan nämnts har regeringen i det förevarande avsnittet av propositioneninte bara angivit vilka krav som bör ställas på lärarutbildningen utan ävenredovisat sina överväganden om strukturen på lärarutbildningen i framtiden.Detta görs bl.a. mot bakgrund av att de allmänna utbildningslinjerna ihögskolan avses bli avvecklade fr.o.m. . En centralexamensordning, i vilken bl.a. anges vilka universitet och högskolor som harexaminationsrätt för olika lärarutbildningar, avses då träda i linjernasställe.Utskottet tar i detta sammanhang först upp till behandling ett antal motionervari man framför krav på lärarutbildningen som avviker från dem som regeringenförordar, framför allt när det gäller bredden på ämnesutbildningen ochintegrering av ämnesteoretiska resp. praktisk-pedagogiska delar avutbildningen.I motion 1991/92:Ub45 (s) hävdas, vilket redan framgått vid utskottetsbehandling av motionens yrkande 1, att läraryrket kräver så oerhört mycket merän ämneskunskaper. Med utgångspunkt häri begärs i yrkande 2 att riksdagenavslår regeringens förslag om en lärarutbildning som i sin struktur heltsärskiljer ämneskunskaper från pedagogiskt kunnande. Lärarutbildningen förlorarhärigenom helt de fördelar som varvning av teori och praktik under helayrkesutbildningen innebär. I vad gäller ämnesbredden anser motionärerna attsannolikheten för att de blivande lärarna skall behöva undervisa i ämnen förvilka de saknar utbildning ökar avsevärt genom regeringens förslag.Lärarutbildningen bör alltså även fortsättningsvis läggas upp så att denförbereder för en klart definierad yrkesroll. Även när linjesystemet formelltavskaffas bör lärarutbildningen ingå i ett studieorganisatoriskt mönster som ihuvudsak liknar dagens (yrkande 3). Liknande krav framförs i motion1991/92:Ub51 (v) yrkande 3, där det hävdas att utbildningen bör varasammanhållen och utformad enligt läraryrkets krav, detta mot bakgrund av attläraryrket kräver särskild kompetens. Motionärerna anför att isamband med behandlingen av frågan om linjesystemet i högskolan uttalat viktenav sammanhållen utbildning för yrkesgrupper som lärare, läkare, psykologerm.fl. Det förestående avskaffandet av linjesystemet berörs även i motion1991/92:Ub39 (c), vari det anförs att linjesystemets upphörande tillsammans medförslagen i departementspromemorian om fria universitet och högskolor(Ds1992:1) bör skapa förutsättningar för den lokala frihet som efterfrågasför att göra lärarutbildningen mera flexibel. En förutsättning är att denfrihet som ges och marknadens efterfrågan på viss utbildning kan tillgodosesinom givna ramar. Motionären finner däremot inget skäl till att en alternativgrundskollärarutbildning införs, då den bidrar till att bibehållamotsättningarna mellan två olika lärarkategorier (yrkande 5). Det tilläggs imotionen att den praktisk-pedagogiska utbildningen begränsas väsentligt genomatt de ämnesteoretiska studierna inte kompletteras med en didaktisk inriktning.En helt ny lärarutbildning krävs i motion 1991/92:Ub527 (nyd), som väcktesunder den allmänna motionstiden. Ett system för lärarutbildning borde i storadrag baseras på: a) individualisering och specialisering. De blivande lärarnabör kunna välja inriktning och specialisering betydligt friare . b)allmän lärarutbildning som tar sikte på undervisning i . Eninriktning bör vara undervisningen , en annaninriktning bör avse mellanstadiet och en tredje högstadiet. c) ämnesorienteradutbildning som tar sikte på gymnasieundervisning. En normal studieväg börhärvid vara att på traditionellt sätt först ta ämnesstudierna och därefter depraktisk-pedagogiska, heter det i motionen.Utskottet vill med anledning av regeringens förslag och motionerna anföraföljande.När det gäller ämnesstudiernas omfattning uttryckt i poängtal har utskottetinget att erinra mot de riktlinjer som angivits i propositionen.Utskottet finner skäl att framhålla att även i den struktur för den framtidalärarutbildningen som regeringen förordar kommer det stora flertalet av dem somutbildas till lärare på att genomgå en sammanhållengrundskollärarutbildning som motsvarar dagens ordning. Utskottet förutsätteratt det även inom ramen för ett nytt studieorganisatoriskt system inomhögskolan ges så bestämda riktlinjer och ramar för lärarutbildningen att denuppfattas som en klart yrkesdefinierad utbildning. Utskottet vill i det nuaktuella sammanhanget erinra om vad utskottet anförde under det förra riksmöteti anledning av den dåvarande regeringens redovisade avsikt att avvecklalinjesystemet. Utskottet framhöll att det i dagens linjesystem finns ett antalutbildningar som direkt förbereder för en klart definierad yrkesroll. Ettlikvärdigt innehåll och en någorlunda enhetlig studieorganisation är enförutsättning för att ifrågavarande utbildnings mål skall uppnås, menadeutskottet och pekade bl.a. på lärarutbildningen (bet. 1990/91:UbU21 s.22).Enligt utskottets uppfattning bör större flexibilitet ilärarutbildningssystemet eftersträvas. Utskottet instämmer i vadutbildningsministern har anfört härom. En decentraliserad skolas kravtillgodoses bäst genom att det finns flera former av lärarutbildning. uppfattning kan det vara en fördel för skolan att kunna rekryteralärare med skiftande bakgrund och erfarenheter.Utskottet har inte heller något att erinra mot vad som anförs om innehållet iden praktisk-pedagogiska utbildningen om 40 poäng. När det gäller placeringenav densamma som en avslutande del av lärarutbildningen anser utskottet, som idet följande tar ställning till förslaget att införa en alternativ utbildninginriktad mot undervisning i årskurserna 4--9 och en ny gymnasielärarlinje om 40poäng, att det finns skäl att mycket noga följa utvecklingen.Utskottet vill liksom utbildningsministern understryka vikten av denpraktisk-pedagogiska utbildningen som den egentliga yrkesutbildningen.Samtidigt anser emellertid utskottet att ämnesstudierna, även när dessa ägerrum inom ramen för fristående kurser eller motsvarande, normalt skall betraktassom delar av en lärarutbildning. Utskottet tar i ett senare sammanhang uppfrågan om högskoleämnenas relevans i lärarutbildningen. När det gäller didaktikoch andra undervisningsspecifika inslag inom de fritt valda ämnesstudierna förlärarexamen utgår utskottet från att berörda högskolemyndigheter framdelestillgodoser de berättigade krav som bör ställas. Utskottet förutsätter attregeringen uppmärksammar denna fråga.I motionerna framförs farhågor för att kraven på omfattningen avämnesstudierna tillsammans med den föreslagna ordningen med ett friare ämnesvalleder till en minskad bredd i vad gäller antalet ämnen. Utskottet harförståelse för motionärernas synpunkter och förutsätter att regeringen i detfortsatta arbetet med lärarutbildningsfrågorna beaktar de praktiskaolägenheter--framför allt vid mindre skolenheter--som kan uppkomma pågrund av att lärare endast har ett fåtal ämnen i sin examen. Enligt utskottetsuppfattning bör detta inte behöva hindra den av regeringen uttryckta ambitionenatt bredda rekryteringen.Med det anförda föreslår utskottet att godkänner de av regeringenförordade riktlinjerna för kompetenskrav på den som skall utöva läraryrketsåvitt avser kraven på genomgången lärarutbildning. bör sålundabifalla propositionen i denna del och avslå motionerna 1991/92:Ub39 yrkande 5 idenna del, 1991/92:Ub45 yrkandena 2 och 3, 1991/92:Ub51 yrkande 3 i denna delsamt motion 1991/92:Ub527 i denna del.Frågan om examensbeskrivningarna bör enligt motion 1991/92:Ub51 (v)yrkande 6 avgöras av . Motionärerna hänvisar bl.a. till att riksdagenännu inte tagit ställning till den nya läroplanen för . I motion1991/92:Ub14 (s) yrkande 3 föreslås att högskolan i --gesexaminationsrätt för båda inriktningarna av grundskollärarutbildningen.Utbildningsministern har, som redan framgått, för informationsåsom bilagor till propositionen fogat sina förslag dels till lärarexamina,dels till examensbeskrivningar för lärarexamina. Något regeringens förslagi frågan föreligger inte i förevarande proposition.I departementspromemorian och högskolor (Ds1992:1)redovisas förslag till examensordning innefattande såväl förslag tillförteckning över examina i grundläggande högskoleutbildning med utkast tillexamensbeskrivningar som förslag till examinationsrätt för statliga universitetoch högskolor inom område. Ett förslag frånregeringen om ändrad studieorganisation för högskolan baserat bl.a. påpromemorian väntas bli förelagt under nästa . bör iavvaktan på ett sådant förslag nu inte uttala sig om den närmare utformningenav ett framtida system med examensordning. Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet motionerna 1991/92:Ub14 yrkande 3 och 1991/92:Ub51 yrkande 6.Utan att ändra strukturen i den nuvarande grundskollärarlinjen bör det varamöjligt, anförs det i motion 1991/92:Ub45 (s) yrkande 7, att genom meragenerösa tillgodoräknanderegler förbättra möjligheterna för studerande somhar påbörjat högskolestudier med annan inriktning än läraryrket att ändra sinstudieinriktning för att utbilda sig till lärare. Regeringen bör återkomma medförslag om sådana regler. Ett likartat yrkande framförs i motion 1991/92:Ub51(v) yrkande 4.Utskottet har i det föregående redovisat och godtagit vad i propositionenanförts om rekrytering till läraryrket av välmeriterade personer med olikautbildningsbakgrunder.Beträffande s.k. sneddning in i lärarutbildning föreligger det redan idagmöjlighet att för lärarutbildning tillgodoräkna sig tidigare genomfördaämnesstudier, vilket motionärerna själva påpekar (jfr 7 kap. 9 §högskoleförordningen samt universitets- och högskoleämbetets allmänna rådrörande tillämpningen av denna bestämmelse, UHÄ-FS 1985:50). Vad som vidtillgodoräknande av annan utbildning bör gälla beträffande ämnesstudiernasomfattning och art är avhängigt av flera omständigheter såsom vilketskolstadium eller vilken skolform som lärarutbildningen avser. Frågan är alltsåav sådan karaktär att det enligt utskottets mening är svårt att ange generellaregler. Det bör ankomma på regeringen eller högskolemyndighet att beslutahärom. Utskottet anser att motionsyrkandena bör avslås med hänvisning härtill.Ett förslag om individuella studieprogram för personer som "senare ilivet" efter avslutade akademiska studier och/eller annan yrkesverksamhetfinner läraryrket attraktivt förs fram i motion 1991/92:Ub39 (c) yrkande 4 isyfte att bredda tillträdet till lärarutbildningen. Programmet bör tillgodosebåde kompletterande ämnesstudier och den praktisk-pedagogiska utbildningen.Som utskottet ser det är yrkandet delvis tillgodosett genom utskottetsställningstagande i det föregående beträffande de allmänt formulerade kraven ipropositionen vilka avser lärare med annan fullständig högskoleutbildning iteoretiska ämnen eller lärare med annan bakgrund. I vad gäller kompletterandeämnesstudier m.m. utgår utskottet från att det skall finnas möjligheter härtillinom ramen för de enskilda högskoleenheternas åtaganden. I sammanhanget villutskottet erinra om de insatser för att förbättra lärarrekryteringen somregeringen själv särskilt beslutar om och för vilka regeringen avses disponeramedel. Med det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandet.Principer för lärarcertifikatI propositionen erinras om att den statliga detaljregleringen avlärartjänsterna i det kommunala skolväsendet har upphört fr.o.m. den 1 januari1991. De har ersatts av två kortfattade föreskrifter om kompetenskraven för attfå undervisa och för att få anställning tills vidare (jfr 2 kap. 3 och 4 §§skollagen). Enligt utbildningsministern finns det argument som talar för någontyp av lärarcertifikat, och han redogör i stora drag för hur han anser attett system med lärarcertifikat skulle kunna se ut.Huvuddragen i de av regeringen förordade riktlinjerna innebär följande. Genomatt komplettera högskoleutbildningen med provtjänstgöring -- med stödav en introduktör -- ges den blivande läraren en möjlighet att med hjälp av enerfaren pedagog utveckla sin yrkesskicklighet. Provtjänstgöringen i denna formär en naturlig introduktion i läraryrket. Därmed bör ansvaret för denna liggapå skolans rektor som en del av arbetsledaransvaret, eller på den som rektorsätter i sitt ställe. Provtjänstgöringen och rektors bedömning av dess utfallför den enskilde läraren utgör underlag för lärarcertifikatet.Med i huvudsak likartade motiveringar avvisas i motionerna 1991/92:Ub39 (c)yrkande 8, 1991/92:Ub45 (s) yrkande 14 och 1991/92:Ub51 (v) yrkande 7 tanken påett lärarcertifikat. Motionärerna anser att ansvaret för den utbildade lärarenskompetens och lämplighet för läraryrket i första hand måste vila på denhögskola som svarar för utbildningen. En ordning som innebär att enlärarkandidat studier och erhållet bevis på genomgångenutbildning löper risken att provtjänstgöring bli underkänd kanenligt motionärerna medföra mycket stora problem, såväl för lärarkandidaten somför den ansvariga rektorn. I motion 1991/92:Ub527 (nyd) föreslås en ordning medslutlig lämplighetsprövning och lärarlegitimation. Denna bör ges tidigast lärartjänstgöring i skola.Utskottet vill i denna fråga anföra följande.Regeringen har i propositionen angivit riktlinjer för vilka krav som börställas på lärarutbildningen och redovisat en struktur för enalternativ lärarutbildning som bl.a. innebär ökade möjligheter till ett friareval av ämnen i utbildningen och en bredare rekrytering till läraryrket.Utbildningsministern framhåller att lärarnas kompetens och bakgrund har enavgörande betydelse för kvaliteten i skolans arbete. Utskottet har förståelseför att regeringen mot denna bakgrund finner det motiverat att införa enordning med provtjänstgöring efter avslutad lärarutbildning.Utskottet förutsätter att får ta ställning till ett förslag efterdet att ärendet har beretts ytterligare av regeringen och föreslår därmed attriksdagen lägger propositionen i denna del till handlingarna.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 1991/92:Ub39yrkande 8, 1991/92:Ub45 yrkande 14, 1991/92:Ub51 yrkande 7 och 1991/92:Ub527 idenna del.GrundskollärarutbildningInledningsvis i detta avsnitt av propositionen redovisas i stora draguppbyggnaden av den nuvarande grundskollärarutbildningen som den ter sig efterinförandet , i enlighet med beslut (prop.1984/85:122, bet. UbU31, rskr.366). Av propositionen framgår attuniversitets- och högskoleämbetet (UHÄ) på regeringens uppdrag genomför enutvärdering av grundskollärarutbildningen. UHÄ har vidare i tilläggsdirektivfått i uppdrag att ge underlag för en bedömning av om lärarutbildningen i sinnuvarande form och med nuvarande centrala styrning är tillräckligt effektiv förstyrning och utveckling av skolan. Utvärderingen skall redovisas i september1992.Utbildningsministern erinrar om de förestående förändringarna inom högskolansstudieorganisation.