bet · GF01KrU28 · 1992-05-19 00:00:00 — Jaghar väckt en motion om att man skall lägga ner insamlandet avlicensavgifter, som är fullständigt meningslöst. Det borderationaliseras bort. Vi skulle spara 140 milj.kr. sade HansHelmfrid att man vill ha ersättning efter prestation. Det är välsvårt att mäta prestationerna i detta fall. Visserligen skickademan 1989/90 ut 13 miljoner fakturor och ca 2,6 miljonerpåminnelser , varav 2 kom till mig, inom parentes sagt.Man skickar ut omkring en miljon krav osv. Dessutomhåller man på med en kontrollverksamhet som är fullständigtmeningslös. Man talar om i förväg när man skall komma. När manväl kommer fram till huset kan man kanske inte forceraportkoden. Om man skulle göra det och kan ringa på, och någon ärhemma och öppnar dörren, är den personen inte skyldig att släppain kontrollanten så att denne kan se om det finns någonTV-apparat. Där är väl prestationsnivån rätt låg.Hans Helmfrid: Kontrollverksamheten har också ettpreventivt syfte. Vi är enligt lag skyldiga att annonsera när viskall genomföra speciell avgiftskontroll. Vi vet att det räckermed denna annonsering för att det skall komma in nyaanmälningar. Av de nya anmälningar som kommer in under enkontroll av detta slag, kommer hälften via kontrollanternasverksamhet. Hälften kommer oberoende av deras verksamhet.Kontrollverksamheten handlar om att leta rätt på de personersom har TV och som inte finns i våra register, Det enklastesättet att göra det på vore naturligtvis att samköra våraregister med befolkningsregistret. Men det kan vi inte göra. Vihar inte sådana tillstånd enligt datalagen. Därför måste vihandgripligen försöka leta rätt på de personer som inte finns ivåra register. Det gör vi på så sätt att vi förserkontrollanterna, numera även s.k. fritidskontrollanter, medlistor över vilka hushåll i en portuppgång som finns i våraregister. Sedan uppmanar vi kontrollanterna att försöka kontaktade personer i uppgången som inte finns i våra register och frågadem om de har TV. Det är faktiskt ett ganska framgångsrikt sätt.Hugo Hegeland: Jag tycker att det är synd att man skallhålla på med sådan kontrollverksamhet med tanke på bl.a. livetskorthet. Beträffande dessa anmälningar, som kommer in när man iförväg annonserar om att man skall komma och kontrollera, villjag säga att det också blir ett stort antal avanmälningarefteråt, när kontrollen väl är fullgjord. Nettot är väl inte såstort som siffrorna förefaller visa.Hans Helmfrid: Nettot utgörs faktiskt av saldot mellan tvåmycket stora tal. För att visa på storleksordningen kan jag talaom att vi får in ungefär 160000 nyanmälningar ochungefär 130000 avanmälningar. Det är ett positivt saldo på30000. Det innebär drygt 35 miljoner i intäkter.Jan-Erik : Jag har en fråga dels till FolkeJohansson, dels till . Förändringar iägargruppen har mycket att göra med den nyakonkurrenssituationen. Hur ser på detförhållandet att det finns tidningar som är aktieägare iSveriges Radio och planerar att göra lokala,kommersiella radiosändningar? Hur ser påfrågan om dem som i folkrörelsegruppen är ägare tillSveriges Radio och driver eller medverkar i lokala,kommersiella radiostationer? Finns det någon konflikt i detta?Folke : Mitt svar ligger redan i ställningstagande. kommer att dra sig ur ägarrollenhänger samman med att vi anser att det kan uppstå ett slagsjävs- eller konkurrensförhållande, som vi inte tycker skullevara bra. Jag skulle tro att de tidningar som kommer att bedrivaradioverksamhet också kommer att lämna ägarskapet. Jag vet atten del kommer att göra det. Vi har dock inte samlat in uppgifterfrån olika tidningar, så jag kan inte säga om detta kommer attske till . I princip är det ganska självklart att man intesitter på två stolar samtidigt.Thord-Ove : I princip delar jag uppfattningen attjävssituationer av detta slag inte är önskvärda. De förändringarsom har skett i folkrörelsegruppens sammansättning kan ur densynpunkten ha varit följdenliga.Medverkan i närradioverksamhet och lokal radioverksamhet haren mycket begränsad omfattning, i den mån den över huvud tagetförekommer inom ägarorganisationerna i folkrörelsegruppen. Vihar reagerat litet negativt på skrivningarna i propositionen,där man förutskickar att jävssituationer kommer att uppstå ifråga om folkrörelsegruppens ägande. Det är ett antagande manhar gjort från departementets sida utan några kontakter ochdiskussioner med folkrörelsegruppen. Vi upplever inte någrasådana problem i praktiken . Men i princip delar vigrunduppfattningen att jäv inte skall förekomma.Birger : Jag vill ställa en fråga till radionsoch televisionens företrädare. Det gäller den regionala ochlokala indelningen. Jag skulle vilja veta hur organisationenpåverkas just när det gäller den regionala ochlokala indelningen. Kommer man exempelvis att dela Mittnytt? Vadkommer att hända på televisionssidan? Hur kommer man attsamordna inom den gamla lokalradion och den gamla riksradion?Kommer det t.ex. att bli fler produktionskontor?Ove : Det som händer inom radiobolaget i och medsammanslagningen är att vi får 25 redaktioner runt om i Sverige.I dag har Riksradion 10 produktionskontor och Lokalradion 25stationer, bortsett från underredaktionerna. I princip kommeralla dessa 25 redaktioner att få det dubbla uppdraget attproducera en lokal kanal för lokalsändning, precis som , menockså, vilket är nytt på 15 av orterna, uppdraget att bättrebevaka regionen för de program som sänds över hela riket. Det ären viktig och glädjande förändring och kommer att innebära enförbättring av riksbevakningen av stora delar av landet.På din konkreta fråga om det kommer att bli flerproduktionsorter eller en annan indelning, är svaret nej. Detkommer inte av detta skäl att bli fler produktionsorter.Uppdraget kommer att fördelas annorlunda för de orter som äraktuella.När det gäller storleken på lokalradioområdena skulle jag, omjag fick önska fritt, kunna göra en lång lista på förbättringarsom jag skulle vilja göra. Många av lokalradioområdena är intenäringsgeografiskt naturliga. Det kostar stora pengar att delalokalradioområdena. Antagligen var det den sista förändringen pårelativt som Lokalradion gjorde för två ,då Radio blev en egen station. Jag tror inte attresurserna kommer att räcka till. I princip vore det önskvärt,men jag tror inte att det står på agendan de närmaste åren.Sam : Om vi skiljer på regionernas medverkan iprogramutbudet i televisionen och ser på det som man medverkarmed i den allmänna produktionen kommer de tio distrikten attvara desamma under den kommande avtalsperioden. De kommer attproducera i samma omfattning. står i propositionen attminst av produktionen skall komma från distrikten. Viligger faktiskt på , och vi tänker inte minska på denandelen.En fråga gäller hur vi kommer att hantera vissa av desammanslagna distrikten när det gäller regionala nyheter. Där ärvår första prioritet att klara klyvandet av Mittnyttområdet, somnumera är det geografiskt otympligaste området. Det ingår som uppgift för oss. Vi kommer också att göra andra försök. Viär nu inne i ett idéskapande när det gäller den regionalaprogramverksamhetens fortsatta utformning. Vi vill hitta andrasändningstidsfönster. Men det hänger i stor utsträckning ihopmed hur det går med nyhetsverksamheten totalt, bl.a. vilketbeslut ni här i kommer att fatta, vilka låsningar detinnebär. I den plan vi har för nyhetsverksamheten är en avförutsättningarna en kraftig förstärkning avriksnyhetsbevakningen med tolv olika riksreportrar runt om ilandet. Det är en fråga som vi hoppas kunna föra i land. Jagskall här be komplettera mig.Lars : Den nyhetsutredning som jag deltar i harföreslagit en samordning mellan de två redaktionerna för attfrigöra medel till att satsa på en kraftigt förbättradSverigebevakning. är inrikesbevakningen alltförStockholmscentrerad. Vi vill dessutom att ett stort antalfrilansmedarbetare knyts till televisionen på orter där det inte finns någon bevakning över huvud taget.Birger : Jag vill ställa en följdfråga som berörUtbildningsradion. Om jag har förstått det hela rätt ipropositionen och även av anförandena här, har det varit endiskussion om sändningstiderna för Utbildningsradion. Är detproblemet löst?Lars : Den frågan är inte löst. I det nya avtaletär skrivningarna ganska starka. Om vi, dvs. Televison,och UR, läser dem på samma sätt, tror jag att detär lösbart. Jag tror att vi då kan få en långsiktig lösning.Detta är en viktig fråga.Rose-Marie Frebran: talade i sittanförande om regeringsförslagets politisering. Jag skulle gärnavilja att vi fick en utveckling av den beskrivningen.Örjan : Under hela den tid vi har haft en modernradio och television enligt public service-begreppet har detfunnits inskrivet i dokumenten, i detta fall ett avtal mellanstaten och organisationen , att man skallupprätthålla en garanti för stark integritet -- ett skydd, ensäkerhet i publicistisk och politisk mening visavi tvetydigapåtryckningar. Detta har varit en grundläggande princip. I denkoncernbildning som avlöste det enstämmiga 1978var detta ett centralt dokument och har varit det sedan dess.Det är ett av motiven till att jag uttryckte mig på detta sätt.Man har tagit bort denna garanti, denna spärr. Jag anser att detbara kan ha ett motiv -- ett politiskt motiv på ,även om det inte står skrivet i propositionen.Den andra reflexion jag kan göra i detta sammanhang hör sammanmed det som berörts av flera under , nämligenden regel om hembudsskyldighet som kommer att gälla enligtförslaget och den litet osäkra förutsättningen att man skallbilda en konstruktion med fyra grupper av aktieägare. Flera avdessa grupper verkar vara på väg bort och några nya kanske intefinns. Då kan hembudsskyldigheten i kombination med det förstamotivet anföras som ytterligare ett steg i det jag kallarkonsekvenser av förslagen och där jag använder uttrycketpolitisering.Rose-Marie Frebran: Ser du inga problem med att vifaktiskt har och måste ha, som de flesta av oss ser det, enstatsstyrd public service-radio och -TV?Örjan : Jag är inte säker på att uttrycketstatsstyrd har varit vägledande för politikerna fram till nu.Däremot skall jag gärna tillstå att den konstruktion som harfunnits under ett stort antal år, med aktieägare som legitimerarverksamheten ur integritetssynpunkt osv. tillsammans med detfaktum att staten träffar avtal och svarar för finansieringen,är en genuint svensk konstruktion. Alla parter har insett attdetta har en poäng, att det ger legitimitet i olika avseenden.Det gör att den svenska konstruktionen fram till nu har fungeratpå ett ganska hyggligt sätt.Berit : Jag vill också ta upp ägarfrågan. Enfråga har inte berörts. En viktig del av publicservice-uppdraget är folkbildningen. Det har under alla år variten riktlinje för verksamheten inom koncernen. Det framträderännu mer handgripligt i fråga om Utbildningsradion och det närasamarbete som finns med folkbildningsorganisationerna, framförallt det praktiska samarbetet både regionalt och centralt.Finns det risk för att folkbildningsuppdraget blir svårare attfullfölja om folkrörelsernas roll som ägare minskas?Lasse : Först och främst tycker vi att det ärviktigt att det som står som allmänna riktlinjer förprogramverksamheten för alla bolag, att programutbudet somhelhet skall präglas av folkbildningsambitionen, är någontingsom kännetecknar verksamheten också. Det har variten av folkrörelsegruppens största uppgifter hitills och är detockså , att ständigt föra en dialog om vilkapraktiska konsekvenser detta får för verksamheten. Det är inteså att vi beställer vissa program eller ifrågasätter vissaprogram, men vi för en principiell diskussion. Det är intealltid så enkelt.När det gäller Utbildningsradion finns ett särskilt uppdragangivet av tidigare. Det bekräftas också i dennaproposition att Utbildningsradion har ett särskilt uppdrag attarbeta med folkbildningsuppgifterna som komplettering till detfria och frivilliga folkbildningsarbetet. Det har skett på ettbra sätt . Det är bra att man ordentligt bekräftar ocksåi denna proposition att detta är ett uppdrag för oss även ifortsättningen. Vi tror inte alls på den idé som togupp i sitt inledningsanförande, att det vore bättre med någonform av central utbildningsredaktion för radio- och TV-bolagen,att det skulle innebära att man bättre klarade det speciellafolkbildnings- och utbildningsuppdraget . Det tar vibestämt avstånd från. Vi tror förvisso att Utbildningsradionbehövs som ett fristående bolag och att det är detbästa sättet att klara detta uppdrag från regering och riksdag.Om förslagen i propositionen genomförs så som de nu lyder ochdet blir två platser i resp. styrelse som ägargruppernatillsammans får dela på, finns det färre företrädare förfolkbildningen som kan föra denna principiella diskussion iUtbildningsradions styrelse. Det gäller också de andrastyrelserna. Det tycker vi är en försämring av de möjlighetersom ägargrupperna legitimt bör ha och i framtiden.Berit : sade att man inte kanleva upp till uttrycket "i allmänhetens tjänst", omfolkrörelsernas roll som ägare minskas. Kan du konkretisera det?Thord-Ove : Just bredden i representationen avorganisationer och folkrörelser i ägargruppen tillsammans medandra ägarinstitutioner är nödvändig för att garantera denintegritet som måste till för att man skall kunna upprätthållaett starkt public service-krav. Jag försökte visa att det somförenar folkrörelsegruppens olika organisationer, trots derasolika ideologiska inriktning och verksamhetsformer, ärgemensamma intressen i de värden som ligger bakom publicservice-idén. Om de skall kunna få genomslag i verksamhetenkrävs att bredden finns företrädd i styrelsearbetet. Med sexstyrelseposter i tre bolag finns inte ens förfolkrörelsegruppen, som den största ägargruppen även enligtregeringens förslag, några garantier för att den får ens enledamot i var och en av styrelserna. Det är en klar försvagning.Leo : Jag vill ställa en fråga om dendistriktsbaserade produktionen. och varinne på den frågan tidigare. Med anledning av vad de sade villjag fråga vad regeringen avser med skrivningen i propositionen,där det sägs att den distriktsbaserade produktionen skall varaminst . har upplysts om att den är kanske 50--52%.Skall man uppfatta det som att regeringen vill att dendistriktsbaserade produktionen skall minskas?Carin : Med formuleringen "" menar vi inte attdet skall ske en minskning. Det är bara en inriktning.Leo : Det är förvånansvärt att man då skriver pådet sättet i propositionen. Det kan faktiskt föranledaprogrambolagen att minska på viljan att lägga ut produktionen.Jag skulle vilja ställa en fråga till just kringden här 40-procentsregeln, som ändå förekommer i tryck ipropositionen. Man sade visserligen att detta inte uppfattadessom att produktionen skall minskas, men jag ser ändå en risk iatt man skriver in det i en proposition när nu tillgångarnakanske upplevs som små. Är det billigare att producera iStockholm, eller är det med tanke på kostnaderna bättre attlägga ut mer produktion i övriga landet?Jag vill också ställa en fråga som gäller Mittnytt. tog ju upp det. Vid den förra utfrågningen i utskottethade sade du, , att Mittnytt-området låg väldigt högti prioriteringshänseende vad gällde en klyvning av olikaområden. säger du att man skall behålla de regioner somfinns. Finns det inte någon antydan i propositionen om att detskall vara vara möjligt att åstadkomma en sådan klyvning?Sam : Herr ordförande! Det är principiellt mycketviktigt att betona det vi kunde genomföra i samband med denföregående avtalsperioden, när vi genomförde det kanalsystem somvi nu har inom . Syftet med detta var så attsäga att lyfta fram riket i sin helhet och lyfta fram deoerhörda rikedomar som finns runt om i landet. Jag menar att vihar lyckats med detta, och jag är glad över att man ipropositionen säger att detta skall leva vidare.Vi har alltså inga ambitioner att minska på den fördelning somi dag finns mellan kanalerna. Snarare kan jag väl tänka mig attvi kan komma att stärka detta om vi nu går in i ett skede med enstörre frihet på nyhetsområdet. Alla dessa bitar måste nu fallapå plats innan vi fattar beslutet om exempelvis klyvningen avMitt-Nytt-området, men denna fråga står alltjämt mycket högt påvår prioriteringslista.Anne : Ett genomgående drag för de flesta som ärrepresenterade här är enligt min uppfattning att de är rädda förändringar i ägandeförhållandena och för förändringar i störstaallmänhet. Jag skulle vilja veta varför just en eventuellavknoppning, dvs. att man säljer ut en eller flera radiokanaleroch kanske också TV-kanaler, måste vara något så negativt. Allatycks vara eniga om att det är så. Kunde inte t.ex. enresursförstärkt TV-kanal klara sitt uppdrag bättre och även ståsig i konkurrensen, behålla sin integritet och t.o.m. höja sinkvalitet? Varför är man så övertygad om motsatsen?Sam : Det fina med att ha ett publicservice-uppdrag är att man har ett åläggande att ha en mycketstor bredd i sitt utbud. Vi skall tillgodose intresset hos bådesmala och breda tittargrupper. Jag tror inte att några andrakanaler här i kommer att göra exempelvis opera,Drottningholmsföreställningar eller balett. Det lönar sig inteför vare sig eller att gå in på den typen avprogramverksamhet. Å andra sidan skulle det vara förödande föross inom om vi inte hade möjlighet att gehela folket de stora idrottsevenemangen eller underhållning avtyp , som vi kunde se . Det är viktigt attden typen av verksamhet även får förekomma hos oss. Har vi inteden möjligheten kommer vi att förlora kontakten med TV-tittarna,som ju trots allt skall betala, vare sig vi kallar detta för enskatt eller en avgift. Det finns ett samband mellanbetalningsvilja och programkvalitet.Vi klarar inte det här uppdraget inom en kanal. Hade vi baraen kanal skulle vi vara tvungna att välja bort saker och ting.Redan i dag är det stora svårigheter att välja bort olika saker,inte minst i samband med de stora idrottsevenemangen. Etttvåkanalsystem är därför en förutsättning för att vi skall kunnabibehålla public service-uppdraget. Så har fallet varit iEngland, och så är det på andra ställen runt om i världen. Deländer som bara har ett enkanalsystem -- titta exempelvis påDanmarks Radio -- får oerhört stora problem att klara av sittuppdrag.Ove : Det här är en viktig fråga. Publicservice-uppdraget i den bemärkelse jag lägger i det innebär bådeen rättighet och en skyldighet för programföretagen attproducera program med både bredd och djup, dvs. atttillfredsställa i princip alla delar av publiken med program sompubliken vill ta till sig. I själva verket har vi betydligt flerolika uppdrag och -- om man så vill -- olika publiker än vad vihar kanaler. Jag inser att det inte är realistiskt att mednuvarande tekniska förutsättningar introducera ännu flerkanaler.Utvecklingen på radioområdet, också i fråga om denkvalificerade delen av radioområdet, som jag menar att publicservice-radion står för, går mot ökad specialisering. Imånga länder har man t.ex. genom kabelsänd radio kommit längreockså inom public service-verksamhetens ram.Om man vänder på det här resonemanget kan man, som ofta sker idebatten, fråga: Varför måste public service-radion sända enmassa program av en typ som den kommersiella marknaden klarar avatt sända? Jag menar att vi inte skall sända program av en typsom den kommersiella marknaden skall klara av. Men i begreppet"folkbildning" ingår två delar, inte bara "bildning" utan också"folk". Det är alltså viktigt att vi når fram.När vi nu i radiolagen är i färd med att formulera vår nyastrategi i en avreglerad miljö är huvudtanken den, attprograminnehållet skall vara distinkt präglat av publicservice-principen, med oberoende journalistik, granskning ochfolkbildning i bästa bemärkelse, och att dessa programelementskall förekomma i kanaler som är gestaltade så att de också nårfram till publiken. Ta t.ex. diskussionen om det beslutradiostyrelsen har fattat om P3:s framtida tydligare inriktningpå en yngre publik. Om vi inte gjorde den förändringen tror jaginte att vi skulle ha någon chans att i väsentlig utsträckningnå fram till en yngre publik, med det stora nöjesutbud vi även iframtiden skall ha i P3 och med de debattprogram vi skall ha. Enväsentlig del av public service-uppdraget är alltså att se tillatt också nå fram till publiken.Jag kan för övrigt peka på vad BBC har gjort på radioområdet.BBC har tillgång till sex radiokanaler, fem nationella och enlokal. Den femte nationella kanalen fick BBC för övrigt avavregleraren . I är man också i färd medatt ge NRK ytterligare en radiokanal.Anne : Engelsmännen är litet fler än vi, såjämförelsen med BBC är inte riktigt rättvis. Jag ifrågasätteratt vi verkligen skall ha fyra radiokanaler och två TV-kanalersom skattefinansieras som . Är det verkligen rättvist motskattebetalarna, i denna föränderliga värld med konkurrens?Sam : Herr ordförande! Det här är en fråga om vadman förväntar sig av ett public service-företag. Tycker man inteatt public service är någonting viktigt, kan man naturligtvisvara av din åsikt. Du talar här om skattebetalarna, och jagtalar om TV-tittarna, som betalar sin TV-avgift. Som vi har hörttidigare har vi aldrig haft så stor betalningsbenägenhetsom . Jag menar att det är vitsordat att det ävenbland TV-publiken finns ett gehör för att stötta publicservice-tanken. Ju mer konkurrens vi får och ju bättre vi kansköta vårt uppdrag att sända kvalitativt goda program itelevision och radio, desto större kommer betalningsbenägenhetenenligt min uppfattning att vara.Ove : Det fina med marknadsekonomi och konkurrens,som vi nu -- äntligen, menar jag -- går in i också på det härområdet, är att vi vet hur det här faller ut. Omradiolyssnarna i inte skulle vilja ha vårt P3 eller vårlokalradio, för att nu tala om de två kanaler som harföreslagits som utförsäljningsobjekt, då visar sig det ilyssnarundersökningar. Om det å andra sidan visar sig att del av svenska folket, även när de har många privataalternativ att välja på, fortsätter att lyssna på lokalradionoch P3, är det ett bevis på att de vill ha vad de får av oss.Det vet vi snart.Elisabeth : Under den sista punkten i de allmännariktlinjerna för programverksamhet skriver kulturministern: "Ettmångsidigt utbud av program på svenska språket skalltillhandahållas, och svenska artister och verk av svenskaupphovsmän skall förekomma i betydande omfattning." Detta ärsåvitt jag begriper närmast en kopiering av det tidigareavtalet.Detta med "betydande omfattning" har ju diskuterats ganskamycket. Exempelvis svenska tonsättare, tonsättare av bådepopulärmusik och annan musik anser väl inte att verk av svenskatonsättare spelas i "betydande omfattning". Såvitt jag vet hardet inom både radio och TV också gjorts beräkningar som visaratt verk av svenska tonsättare utgör en förhållandevis stor delav det totala utbudet, så meningarna är väl litet olika omdetta.Vad jag skulle vilja fråga är: Hur skall man tolka detta?Vilka möjligheter har ni att tillgodose denna"betydande omfattning"? Självfallet är jag inte ute efter någraprocentsatser hit eller dit, men jag menar att ni har ett mycketstort ansvar, framför allt nu när vi har möjlighet att ta emotmånga utländska TV-program via satellit. Det är därför nuviktigare än någonsin att slå vakt om det man litet högtidligtskulle kunna kalla det svenska kulturarvet och därmed densvenska konsten i form av språk och musik.Hur ser ni på detta? Vilka möjligheter har de tre nya bolagenatt garantera att det i "betydande omfattning" kommer att sändasverk av svenska upphovsmän?Ove : Det här är en central målsättning inte barafrån sida utan också från styrelserna iprogrambolagen och från programarbetarnas sida. Jag tycker inteatt din beskrivning är helt korrekt. Det är visserligen sant attvi från tonsättare och andra intressegrupper får in önskemål omatt vi i ännu högre grad bör spela deras verk, men när detkommer till kritan känner jag nog att svenska upphovsmänverkligen hör till våra vänner. Tillskyndarna av publicservice-verksamheten vet att Radiobolaget är i särklassstörsta beställare av samtida seriös musik.