bet · GF01SfU10 · 1992-04-29 00:00:00 — I detta exkluderande ligger väldigt mycket avnyckeln till att personer engagerar sig i och hamnar i dekretsar vi talar om. De vill också synas och vara någon. Därtror jag att skolan kan spela en mycket stor roll.En annan viktig sak tror jag också är att vi får en ökadkunskap om oss själva, om vår egen kultur och vår egen historia,om varifrån vi kommer. Det saknas väldigt mycket. Det är ensorts historielöshet som gör att de här grupperna ibland fårmonopol på historien, vilket inte är bra.Om internationella kontaktnät mellan sådana här grupper kanman säga att de internationella konspirationer som det iblandpubliceras uppgifter om i tidningar och TV inte existerar. Hadede existerat, hade verkligheten sett betydligt annorlunda ut änden gör. Däremot känner alla varandra i de här kretsarna. De harinternationella kontakter. Det är inte märkligare än att vilketetablerat politiskt parti som helst har det. Detta är också ensorts europeisk underground-kultur. Vad det ytterst handlar omär att stänga gränser. De moderna rasideologerna är interasister, de är internationalister.Det är inte heller konstigt att de för tryckning av sådant härmaterial har egna tryckerier. De är tryckningsbojkottade. Det ärinte konstigt att personer i dessa kretsar umgås och kännervarandra. Det är också ett sätt som ingår i deras livsstil, dvs.när människor från utlandet kommer hit bor de hos svenskarna ochnär svenskarna åker till utlandet bor de hos andra. Det är endel av deras livsstil. Kontakter finns naturligtvis och maninfluerar varandra. Det som har hänt ärhelt enkelt att den europeiska nationalsocialismen harsammansmält med en amerikansk Ku Klux Klan-ideologi och densydafrikanska till en ny ideologiskform. Sedan har man också fått ett brott mellan de revolutionäradelarna och de parlamentariska grupperna. De parlamentariskagrupperna är inte rasideologiska, utan de är snararepaneuropeiska, dvs. utvandrande europeiska grupper i andravärldsdelar kan gå an. Men det är som gäller för dem. Deväljer att arbeta inom den parlamentariska delen, och där finnsnaturligtvis också etablerat samarbete.Jag tycker faktiskt att den existerande lagstiftningen räcker.Däremot kan man kanske fundera på sådana saker som jag tidigarenämnde, nämligen vad man skall göra åt det budskap som spridsgenom musiken, vad man skall göra åt budskap som sprids på annatsätt, genom videokassetter osv. Är det straffbart att spridasådana videokassetter, är det straffbart att sälja denna musik?Vi har en ny typ av propagandateknik , som jag tror attlagstiftningen ibland inte har hunnit med.En fråga var om det finns invandrargrupper som kan varafrämlingsfientliga. Ja, visst finns det sådana. Man skall kommaihåg att både inom den rasideologiska delen och denparlamentariska delen finns det mängder av invandrare, men de ärinvandrare från europeiska länder.Björn : Det var frågan om skydd som riktades tilloss. Nej, jag tror inte att vi kan skydda alla. Jag tror att mansäga, möjligen med en travestering av det , att det gäller att vi är många, så många att vi ärfarliga genom vår mängd.Vi försöker ha kontakt med dem som är utsatta för akut hot. Viförsöker resonera kring sådant här. Men vi vet lika väl som densom utsätts för hotet att det inte finns något skydd i denmeningen att man ständigt skulle vara omgiven av poliser,ABAB-vakter eller vad det kan vara fråga om. Jag tror att dettaär en kommunikationsfråga mellan polisen och dem som uttryckeruppfattningar. Dessutom understryker det vikten av att väldigtmånga av oss uttalar oss, så att vi genom vår mängd och vårtengagemang blir omöjliga som måltavlor. Jag tror personligen attdet är det bästa skyddet, bortsett från vissa extrema fall.Sedan vill jag gärna passa på att tillägga en litenobservation till redogörelse för de här olikakulturerna. Den strider inte mot den framställningen, utankompletterar den möjligen. Vi hittar nämligen många av de härmänniskorna i andra miljöer. Det är inte ovanligt att man ärmedlem i en sådan här typ av förening som man ärmedlem i ett motorcykelgäng och dessutom är fotbollshuligan. Mankan så att säga vandra genom dessa slutna strukturer, som har dedrag som föredragshållaren satte upp. Det tycker jag personligenunderstryker vikten av att hitta "motorerna" som rör sig över dehär miljöerna och skapar de efterföljare som gör att detantalsmässigt uppstår ett problem. Då är jag alltså tillbakatill kartläggningsfrågan.Faruk Celebi: Vi fick den här frågan när blevdömd för uttalanden i massmedia. Vi har klartoch tydligt sagt att muslimerna i inte har någonting medAhmed att göra. Riksorganisationerna eller enskildaförsamlingar har absolut ingenting med att göra närdet gäller hans radiosändning. Vi har också klart och tydligtsagt att vi inte kommer att ha med honom att göra. Han skadaross mer än han gagnar oss. Han är inte heller någon religiösmuslim. Han besöker aldrig några församlingar. Jag kan klart ochtydligt säga att muslimerna i inte har någonting medAhmed att göra. Jag kan hänvisa till det tidigareuttalandet till . Det kommer också ut i någontidning vars namn jag inte kommer ihåg.Maud Björnemalm (s): Jag har en fråga som riktar sig tillOlle Stenholm och . sade i sittinledningsanförande att VAM var en liten organisation, närmasten kamratorganisation. Men av de tidningsskildringar som harförekommit kan man tro att VAM är en stor beväpnadgerillarörelse. Då undrar jag, , vilket ansvarjournalisterna har och tar för de här skildringarna.Helene Lööw skulle jag vilja fråga: Efter sådana härskildringar i massmedia, ser man någon tillströmning av nyamedlemmar till den här typen av organisationer?Jag har ytterligare en fråga. Den gäller den för åtgärder mot etnisk diskriminering. Där föreslåsatt en ny brottsbalksbestämmelse skall införas om attorganiserad rasism och stöd till organiserad rasism skall varastraffbart. De skall straffas med böter eller fängelse i upptill . Skälet för detta förslag skulle vara attverksamheten och idéerna utgör en särskilt stor fara för vårdemokrati och för den enskildes välfärd och trygghet. Då undrarjag, : Skulle det inte heller med den här typen avlagstiftning finnas några att åtala?Jag skulle också vilja fråga talesman, somsade att den nuvarande lagstiftningen är svår att tillämpa:Skulle det här lagförslaget vara lättare att tillämpa förpolisen?Berith (): Jag tycker ofta att man i debattenblandar ihop fascism och rasism. Om man pratar om fascismensförakt för svaga, kommer man också fram till att det inte baraär invandrare, utan även andra grupper i samhället som drabbasav vissa organisationers utspel: homosexuella, handikappade ochandra. Om man drar gränsen där, inte vid rasistiskaorganisationer utan vid organisationer som har ren fascism påsitt program, blir det fler organisationer då än de 500 somHelene Lööw nämnde?Min nästa fråga hade jag tänkt skulle handla om vad som varimporterat i nutid och om de europeiska nätverken. Det fick vibesked om, så jag kan gå vidare och fråga polisen vilketeuropeiskt samarbete man har för att bekämpa den här typen avorganisationer. Vilket europeiskt samarbete anser det krävs för att vi skall komma till rätta med den härtypen av organisationer för rasism och fascism i ?Liisa Rulander (kds): Eftersom frågemängden är så stor ochså vittomfattande begränsar jag mig till en av de frågor somfinns kvar, eller rättare sagt en klarare definition. HeleneLööw har sagt en hel del om vad som inte är rasism och vilkaorganisationer som inte är rasistiska. Jag skulle vilja ha enklar och kort definition av vad du anser en rasist vara.Helene Lööw: Det är för tidigt att säga exakt vilkaeffekter det som skrevs i tidningarna om kamratföreningen kommer att få. Men en viss tillströmning till dehär grupperna och ett visst ökat intresse, det har det blivit.Man skall dock komma ihåg att den hårda kärnan inte plockar invem som helst i de här grupperna. Dit är tillströmningen mycket,mycket liten. Däremot dirigeras de intresserade personerna tillandra organisationer.Man kan också se sådana effekter som att personer på egetinitiativ startar sådan här verksamhet, bildar egna grupper, påolika orter. Man kan också se den effekten att samma personerdyker upp fler gånger och ger sken av att representera fleraolika organisationer. Visst sker det en viss nyrekrytering. Mankan också se mer eller mindre omfattande hjältekulturer skapas.Lagstiftning om att kriminalisera stöd till denna verksamhetkan å ena sidan vara en framkomlig väg, men å andra sidan kandet bli svårt att hitta de människor som ger detta stöd. Detkräver kanske ökade spaningsresurser för polisen.Det finns en gigantisk sammanblandning av begrepp i den härdebatten. Det råder en mycket stark begreppsförvirring. Rasism,fascism, nationalsocialism och högerextremism är icke samma sak.Fascismen är t.ex. inte rasideologisk, inte antisemitisk, utandet är nationalsocialismen som är det. En högerextremistiskorganisation behöver inte nödvändigtvis vara främlingsfientlig.Det är faktiskt inte så ofta de är det. Jag skulle vilja , när man diskuterar de här fenomenen, mer preciserar exaktvad det är man talar om.Talar man om fascistiska organisationer är det på det sättet iSverige att de enda fascistiska organisationer vi har haft harvarit rasideologiska. Men det är de inte nödvändigtvis i andraeuropeiska länder. Skulle man även ta in nationalsocialistiskagrupper ändrar det inte antalet organisationer. Det finns i ochför sig en del smågrupper mer av herrklubbskaraktär, somSveriges nationella förbund i tre olika versioner. Nysvenskarörelsen skulle också kunna föras in i detta spektrum. Däremotkan man avföra , som har upphört medorganiserad partiverksamhet.När det gäller europeiskt samarbete för att komma till rättamed de här problemen, existerar det ett antalkommissioner som tittar på sådana här frågor, t.ex. inom EG. Jagtror att ett sådant samarbete kommer att bli svårt på grund avlagstiftningsmässiga skillnader och skillnader i synen på de härorganisationerna och grupperna. Men naturligtvis är ett bredareeuropeiskt samarbete bra.Vad är en rasist? En rasist är en person som av biologiska ochrasmässiga skäl hävdar att en annan person tillhör enunderlägsen ras. Det är en rasist. Främlingsfientlig är däremoten person som tar avstånd från alla främlingar, oavsett vilkaländer de kommer ifrån, alltså även från norrmän, danskar, m.fl.En person som är etnocentrist tar avstånd från sådana som kommerfrån en annan kulturkrets.Jag vill tillägga en sak beträffande lagstiftningen. Det äratt väldigt mycket av brottsligheten drabbar grupper som inte ärdefinierade i begreppet hets mot folkgrupp, t.ex. homosexuella.Det är inte straffbart att hetsa mot homosexuella. Det ärfaktiskt den grupp som har drabbats i särklass hårdast i landetav den grövre brottsligheten från de kretsar vi talar om. De haringet lagligt skydd när det gäller hets i skrift och sådanasaker. Naturligtvis är misshandel och liknande åtalbart. Men denhets som förs fram i närradiosändningar, skrifter osv. täcksinte in i begreppet hets mot folkgrupp.Björn : Vi skall dela på frågorna. Jag tänktesvara på det som rör det internationella samarbetet ochkonstaterar att det är något som vi försöker arbeta med på olikaplan. Det är en självklarhet att säkerhetspolisen hela tidenförsöker kartlägga om det finns något som hotar statsskicket.Det tänker jag inte gå närmare in på, mer än att konstatera attdet finns ett samband.På den öppna sidan händer saker på litet olika håll. Det kangälla Trevi, det kan röra embryot till Europolice, och annat somär på gång. Det vi tittar efter är om vi kan hitta enfinansiär, någon som finansierar den här smörjan på något vis.Hittar vi någon som försörjer dem med vapen? Hittar vi någontingsom har att göra med en slags gemensam brottsplanläggning? Än sålänge är svaret nej. Men det innebär inte att vi inte anser attdetta arbete skall fortsätta och att det skall öka. Skälet äratt dessa faktorer förvandlas till en stigande fara om detskulle dyka upp en sådan aktör. Honom eller henne är det oerhörtviktigt att leta efter. Det kriget är i och för sigaldrig vunnet.Det som sker ute i är samma sak som vi har lagt framförslag till regering och riksdag om, nämligen att man försökerkartlägga dessa människor -- det är den härantirasistpolistanken -- för att hitta människorna kring vilketdet hela rör sig. Det kan vara enklare att försökahålla koll på vad 30--40 människor har för sig, än att hållakoll på alla som kan känna sig hotade av samma 30--40 människor.En individ kan som bekant hota väldigt många. Det finns en visslogik i att koncentrera sig på dem som kreerar osäkerheten.Jag kan också tillägga, för jag tycker att det kan varaintressant, att en del av dem som tillhör de kamratkretsar ochandra organisationer som har nämnts, VAM m.fl., ärrelativt rädda av det skälet att det inte är någon störrehemlighet att de representerar en minoritet gentemot dem de harpå andra sidan. Det som händer är att de börjar nå detstadiet att de begär polisskydd. De är nämligen rädda för attbli uppklådda. Man skall ha klart för sig att pendelrörelsen gårlitet grand åt det hållet. Det gör det ännu viktigare att tadebatten med dem, för att på något sätt röka fram dem.Innan jag lämnar ordet till rikskriminalens biträdande chefvill jag ånyo säga att den diskussion om lagstiftningsfrågor somvi för inom polisorganisationen närmast gäller om brott sombegås skall få en grövre valör beroende på om det finnsrasistiska förtecken i det eller inte. Det är visserligen inteen lagstiftningsfråga på samma klara sätt, men den ligger åt dethållet.Roland : Frågan var, som jag uppfattade den, huruvidaett nytt lagförslag skulle kunna förenkla tillämpningen ochkanske råda bot på de här omständigheterna. Som ni vet är detalltid svårt att förutse hur saker och ting kommer att ske. Attjag skulle kunna sitta här och säga att det här lagförslagetkommer att få de eller de följderna är alltså helt omöjligt. Detkan jag inte, och jag tänker inte ge mig in på en sådanvärdering heller.Jag kan konstatera att den lagstiftning som jag relateradetill infördes . Sedan har den genomgått vissaförändringar och . Så sent som1985, vilket jag tidigare poängterade, ansåg riksåklagaren attdet var angeläget att beträffande vissa brottstyper få någonform av uppsamling, eftersom både polis och åklagare förmodligenkände sig osäkra vid tillämpningen.Mitt konkreta svar på frågan är alltså att jag inte kan tittai någon kristallkula och se hur det kommer att fungera.Maud Björnemalm (s): Det begärde jag inte heller. Det jagfrågade var om ni hade någon uppfattning om huruvida detStarkska lagförslaget skulle vara lättare att tillämpa än dennuvarande lagen.Roland : Tyvärr vågar jag mig inte in på attspekulera i det.Björn : Jag kan tillägga att vi har fått förslagetpå remiss. Förhoppningsvis kan vi svara bättre när vi är klaramed vår interna remissbehandling.Ordföranden: Ni gör som riksdagsledamöterna, läser ochbegrundar.Olle Stenholm: frågade vilket ansvarjournalister har och tar för skildringar i massmedier av den typsom har gällt exempelvis VAM.Det juridiska ansvaret behöver jag inte tala om. Det äransvarige utgivarens. Det finns ett väl kodifierat system fördet.Men varje journalist som arbetar har ett personligtyrkesetiskt ansvar också, ett personligt moraliskt ansvar. Detkan man aldrig skjuta ifrån sig, även om det lagliga ansvaretligger hos en ansvarig utgivare.Jag kan intyga att upptäckten av att det finns en sådanorganisation som VAM på varje aktivt arbetande redaktion skaparen slags yrkesmässig entusiasm över en intressant historia somman kan rapportera om. Här är ett gäng ganska unga killar sområnar banker, som gör inbrott på polisstationer och stjäl vapen,som uttalar militant främlingsfientliga åsikter, oavsett om enmikrofon stuckits fram eller inte, som opererar med huvor överhuvudet och som delvis kommer ur god välordnad medelklass påLidingö av alla platser. Det har alla ingredienser i det vi, medvårt fyrkantiga sätt att tänka, kallar en bra story. Det ärnågonting som kan intressera läsare av tidningarna, dem somlyssnar på radio och dem som tittar på TV. Man får ickeundervärdera vilken glädje det är att arbeta med ett sådantmaterial, när man arbetar i övertygelsen om att detta ärväsentligt att rapportera. vet man att historien harklara ingredienser av smaskighet också. Resultatet blir i dethär fallet, och det finns dess värre många andra exempel också,litet perspektivlös rapportering, som kommer att innehålla enhel del överdrifter.Ingen enskild journalist som är inblandad i arbetsprocessenkring ett sådant material kan säga att han/hon inte har någotansvar för det, att det är ansvarige utgivaren eller cheferna --chefredaktören, redaktionssekreteraren, arbetsledaren -- som haransvaret. Det är klart att var och en av oss också har ettpersonligt ansvar för våra egna handlingar i yrket och för debedömningar som görs nyhetsmässigt.Vi är som kår utomordentligt väl beredda att kritisera andraför deras yrkesverksamhet. Som bekant brukar vi aldrig ryggatillbaka för att göra det. Då menar jag att vi också måste varaberedda dels att lyssna på välgrundad kritik som kommer utifrånmot vår verksamhet, dels att vara självkritiska. Nog är vi dettill en del också. Om hade haft tillfälle attvara med på , då vi diskuteradejust de här frågorna, så skulle hon ha kunnat märka att detfinns en beredskap till självkritik också inom journalistkårennär det gäller sådana här saker.Hela komplexet med främlingsfientlighet är journalistisktsvårhanterligt. Vi gör vårt bästa, och våra avsikter ärhederliga. Det vill jag försäkra. Däremot går jag absolut inteså långt att jag påstår att vi lyckas till fullo.Ordföranden: vi tolka detta som att något tål de attskällas på, men mera hedras ändå.En ordförande har alltid som ambition dels att låta alla kommatill tals, dels att hålla tiden. Det sistnämnda har jagmisslyckats med. Men jag har en person till som har begärtordet. Det är från frikyrkoråd. Du fåravsluta detta, så har alla fått komma till tals.Gunnar Marstorp: Jag tackar för det förtroendet. Jag villförst säga att jag gjorde tolkningen att rubriken inte baragällde det negativa, det som vi kämpar emot, utan det finnsockså någonting som vi kämpar för. Jag skulle vilja lyfta framde positiva krafter som ändå finns runt omkring oss.Föredraget som har hållits var mycket bra, eftersom det visadehur små de här grupperna i verkligheten är, som detfinns människor som ligger nära och kan dras in i dem. Men denstora gruppen är de som arbetar aktivt för att vi skall få ettmänskligt samhälle. Jag skulle vilja visa den lilla broschyr somutskottet har fått. Det finns också en handledning som visar hurman motverkar och kommer in med mångfalden och dialogen.Det vi i kyrkorna kan säga -- och detta är gemensamt för oss-- är att vi har fått en väldig respons. Många grupper harkommit igång; litet för snabbt egentligen för att vi skall kunnastyra och leda det arbete som bedrivs. Jag skulle vilja lyftafram dessa positiva förebilder för de här barnen -- för det ärdet fråga om när de är 10--. Förebilderna finns runtomkring oss och dem behöver vi visa på. Det tror jag att vibehöver hjälpas åt med.Björn efterlyser frivilliga krafter. Några personersom tillhör våra församlingar åker just nu in tillstan, möter invandrarna och följer dem tillbaka hem. Invandrarnaär rädda för att åka ensamma. Denna mobilisering håller på. Jagtror att vi skall fortsätta att stärka den.Ordföranden: Jag tror att alla tycker som jag, att det varen fin avslutning att också ta fram allt det positiva som händeroch sker inom oss människor och inom organisationerna. Tack fördet.Jag tackar er alla så hemskt mycket för en mycket intressantoch trevlig genomgång. Framför allt riktar jag mitt tack tillHelene Lööw, som verkligen satte igång diskussionen med sittklara, frimodiga sätt att framföra budskapet.Avd. 3Hur upplever olika invandrargrupper sin situation? Vad kangöras för att undvika etniska motsättningar?Ordföranden: återupptas. Vi är nuframme vid avdelning tre, som skall behandla frågan om hur olikainvandrargrupper upplever sin situation. Som jag sade redan iinledningen har vi ofta diskuterat självaasylprövningsförfarandet, men vi har inte alltid trängt in pådjupet och frågat oss vad som händer invandrarna när de kommertill , hur vi egentligen tar emot våra nya vänner och vadsom kan göras för att undvika etniska motsättningar. Det ärdetta som eftermiddagen skall handla om.Det har kommit hit en del nya personer, och en del harsuttit kvar troget . Vi har glädjen att hälsa någranya gäster välkomna, bl.a. och , som är de som närmast skall ge oss en liteninledning. Efter inledningarna följer en sedvanlig frågestund.Varsågod !Vildan Tanrikulu: Tack, fru ordförande, för att vi ärinbjudna hit till socialförsäkringsutskottets offentligautfrågning angående invandrar- och flyktingpolitik,främlingsfientlighet och rasism.Jag har jobbat i 21 februari-kommittén, som de senaste dagarnahar blivit känd genom en manifestation mot främlingsfientlighetoch rasism. Det var ett initiativ som togs av landets nästansamtliga invandrarorganisationer och trossamfund för att gå frånord till praktisk handling för att bemöta den alltmer ökandefrämlingsfientligheten och rasismen med tanke på de våldsdåd somriktats särskilt gentemot mörkhyade invandrare under de senastemånaderna.Hur olika invandrargrupper upplever sin situation ärsjälvfallet en mycket vid fråga som behöver en omfattandediskussion och omfattande studier. Det behövs sådana studier,eftersom invandrare ju inte är en homogen grupp. Vi kommer frånvärldens alla hörn. Vi är 130 olika nationaliteter och har olikasocial bakgrund, olika politisk hemvist och olika problem, och iden offentliga debatten inryms vi alla i ett enda begrepp:invandrare. Motsatsen är det svenska samhället med sinkulturella identitet, sin samhällsuppbyggnad och sitt ekonomiskaoch sociala system. Att inleda ett sådant ämne går därför utövermin kapacitet i ordets egentliga bemärkelse.Vad gäller hur vi invandrare upplever begreppet invandrareinom den förklaringsram jag ritade upp finns det många saker somär värda att nämna. Om vi som har invandrat till ,landets invandrade befolkning, är nöjda med den benämning vi hari den offentliga debatten är en viktig fråga som bör diskuterasför att vi skall få klarhet i hur vi skall benämna problemet.Detta är nödvändigt att känna till för att vi skall kunna hittalösningar på problemet.En annan fråga är om invandrarna i samhällslivet utgör engemenskap eller om också vi invandrare som individer kännerolika samhörighet och olika tillhörighet utifrån vår socialaställning i samhället och utifrån våra kulturella och politiskavärderingar. Om den frågan inte får någon klarhet kan frågan hurvi invandrare upplever vår situation här i landet inte besvarastydligt.Om man utifrån dessa två grundläggande frågor försöker nå framtill en gemensam värdering av hur invandrare känner sig i detsvenska samhället menar jag att två begrepp är mycket centrala.På grund av den debatt som bedrivs i massmedia och i offentligasammanhang känner sig invandrare som en belastning församhället. Man tar i debatten fram kostnaderna, ochden ekonomiska aspekten av invandringen till blir encentral fråga, som inte förklaras med riktiga siffror. Jag kanhänvisa till en studie som jag fick från LO och somvisar hur olika statistik kan hanteras. I massmedia, i deallmänna kommunikationsmedlen, är invandrare och flyktingar oftainget annnat än en belastning för landets ekonomi. Jag bortserdå från de uttalanden som i högtidliga sammanhang görs avpersoner med en viss ställning -- t.ex. VD säger ofta att vi i det här landet har råd medmiljontals invandrare.Det andra centrala begreppet i de diskussioner som förs är"oduglighet". De två begreppen hör ihop.