bet · GG01TU4 · 1992-11-19 00:00:00 — Med hänsyn tillatt de uppgifter som övertas från TSV är såväl av föreskrivandesom av tillämpande karaktär vill utskottet framhålla vikten avatt en tydlig organisatorisk åtskillnad därvid görs mellan dessaskilda uppgifter.Utskottet tillstyrker även regeringens förslag att Vägverketbör få disponera medlen från försäljning av individuellaregistreringsskyltar för trafiksäkerhetsändamål.Vad gäller det förslag som väckts i motion T4 (s) om attinrätta en särskild trafiksäkerhetsdelegation som knyts tillKommunikationsdepartementet vill utskottet framhålla attinrättandet av nya övergripande organ för trafiksäkerhetsarbetetkan medföra att ansvarsfördelningen blir oklar. Utskottet villvidare klargöra att regeringen har det övergripande politiskaansvaret för trafiksäkerheten likväl som för andra trafikfrågor.Oberoende av vilken organisation som väljs kan således intedetta ansvar delegeras till andra organ. Vidare kan erinras omatt det normalt är regeringen själv som har att överväga behovoch förutsättningar för vilka olika typer av delegationer ellerråd som bör knytas till . Utskottet tyckerdetta är en riktig ordning. Regeringen bör själv få avgöra hurdess organisation och arbetsformer utformas. Utskottet är därförinte berett att ta något initiativ för att inrätta den imotionen begärda trafiksäkerhetsdelegationen. Motionen avstyrksföljaktligen i denna del.Beträffande motion T2 (s), som framhåller vikten av attbarnens särskilda behov beaktas i samband medorganisationsförändringen, vill utskottet hänvisa tillriksdagens trafiksäkerhetspolitiska mål (prop.1987/88:50 bil. 1, bet. TU13, rskr. Som ett delmål förtrafiksäkerhetsarbetet fastlades i detta beslut att barnensproblem skall beaktas särskilt.Utskottet förutsätter mot denna bakgrund att verksamhetenvid kommer att organiseras på ett sådant sätt attriksdagens mål på området kan uppnås på bästa sätt. mening är det härvid viktigt att de erfarenheter ochden kompetens som byggs upp inom tas tillvara i samband med organisationsarbetet. Utskottet förutsättervidare att den aviserade propositionen om ett samlattrafiksäkerhetspolitiskt program även kommer att behandlabarnens speciella behov och skydd.Med hänvisning till vad som anförts synes syftet medmotion T2 (s) till väsentlig del kunna bli tillgodsett.Motionsyrkandet påkallar därför ingen åtgärd från riksdagenssida, och avstyrks följaktligen.Vad gäller behovet av en samlad utvärdering avtrafiksäkerhetsarbetet som påtalas i motion T3(fp) konstaterar utskottet att regeringens förslag innebär attVägverket skall bistå statsmakterna med underlag för samordningoch styrning av det nationella trafiksäkerhetsarbetet.Planeringen av trafiksäkerhetsarbetet skall således inordnas iden ordinarie planeringsprocessen. Statsmakterna ges därmedenligt kommunikationsministern möjlighet att vid fastställandetav det nationella programmet för väghållningen styrainriktningen och samordningen av trafiksäkerhetsarbetet.Utskottet anser det naturligt att detta beslutsunderlag äveninnehåller utvärderingar och resultatanalyser av det samladetrafiksäkerhetsarbetet. Utskottet förutsätter vidare att denaviserade propositionen om trafiksäkerhetsarbetets närmareinnehåll och inriktning kommer att uppmärksamma behovet avstyrning och uppföljning från statsmakternas sida. Detta innebäratt fortsättningsvis kan ges ett utvecklatbeslutsunderlag som möjliggör en ändamålsenlig parlamentariskbehandling av trafiksäkerhetsfrågorna. Utskottet utgår därmedfrån att de synpunkter som tas upp av motionären om behovet avsåväl samlade utvärderingar som löpande information tillriksdagen kan komma att beaktas.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att syftetmed den nu behandlade motionen i allt väsentligt torde kunnatillgodses. Motionsyrkandet påkallar därför ingen åtgärd frånriksdagens sida, varför det avstyrks av utskottet.3 HastighetsgränserMotionsyrkanden som gäller hastighetsgränser inomvägtrafiken tar upp fyra huvudfrågor, nämligen vilkahastighetsgränser som skall gälla, vilka bedömningskriterier somskall tillämpas när beslut om hastighetsgränser tas, vem somskall ha rätt att föreskriva hastighetsbegränsningar ochslutligen vilka påföljder som skall gälla vidhastighetsöverskridanden.I motion T425 (s) om sänkta hastigheter på vägarna framhållsatt alla tänkbara åtgärder måste vidtas för att förbättratrafiksäkerheten och klara av nödvändiga minskningar avluftföroreningar. För att på bred front angripa problemen börbl.a. en lokal och regional anpassning av hastighetsreglerandeåtgärder underlättas. Därför förordas att länsstyrelserna bör fåutökade befogenheter att besluta om nedsättning av gällandehastighetsgränser även för längre vägsträckor och för helaområden. Vidare anges att det bör vara möjligt att generellthänvisa till miljöskäl vid nedsättning av hastighetsgräns påsamma sätt som det är möjligt att göra det om lokalatrafikföreskrifter tillämpas. Därför bör det enligt motionärernauttryckas i vägtrafikkungörelsen att ,eller annan ansvarig myndighet, vid sättande av hastighetsgränsockså har att väga in miljöskäl.I motion T421 (nyd) anförs att den enskilde föraren bör gesmöjlighet att ta ett större personligt ansvar så att han kanavgöra vilken fart han tror sig behärska. Det anges som orimligtatt en stor del av bilisterna genom att köra lite för fort skallanses vara kriminell och dömas till höga böter, när desom är kriminella döms till milda straff eller inget straffalls. Mot denna bakgrund föreslås ett program för högstatillåtna hastigheter enligt följande:130 km/tim på motorväg,på motortrafikled och mycket fina landsvägar,på vanliga landsvägar och90 km/tim för tung trafik även med släp.I motion T411 (m) begärs en återgång till hastighetsgränsen110 km/tim för samtliga de motortrafikleder och motorvägar istorstadsregionerna som omfattades av TSV:s beslut i augusti1989 om sänkning av miljöskäl av högsta tillåtna hastighet från110 km/tim /tim.I motion T431 (c) pläderas för en sänkning avhastighetsgränserna av miljöskäl. Enligt motionären var 1989 årsbeslut beträffande hastighetssänkningar på motorväg istorstadsregionerna viktigt i dagens allvarliga situation. Imotionen anförs vidare att koldioxidutsläppen inte påverkasgenom katalysatorreningen av bilarnas avgaser och att dessautsläpp ökar kraftigt vid ökad hastighet.I motion T428 (fp) om trafiksäkerheten begärs attfortkörningsböterna skall höjas ytterligare för att visa attsådana regelbrott är oacceptabla.Utskottet konstaterar att under åren1990 och 1991 redovisat förslag till regeringen om utformningenav hastighetsgränserna. Förslagen har remissbehandlats och ärenligt vad utskottet erfarit föremål för fortsatt beredning inomregeringskansliet inför det samlade trafiksäkerhetspolitiskaprogram som aviserats. Vad gäller frågan om påföljder vidhastighetsöverträdelser kan vidare nämnas attTrafikpolisutredningen (C1991:02) i betänkandetTrafikpolisen mer än dubbelt bättre har föreslagit en ändradutformning av bötesbeloppen som innebär att böterna skärpsbetydligt vid svåra hastighetsöverträdelser somtrafikövervakningen förstärks betydligt (SOU 1992:81).Utredningens förslag är föremål förremissbehandling och avses enligt vad utskottet erfarit beredasantingen i anslutning till regeringens aviserade samladetrafiksäkerhetspolitiska program eller i samband med 1993 årsbudgetproposition.Utskottet förutsätter att de av motionärerna framhållnasynpunkterna kommer att uppmärksammas bl.a. i samband med detpågående beredningsarbetet inför ett nytt samlattrafiksäkerhetspolitiskt program. Med hänvisning till detanförda anser utskottet att de nu behandlade motionsyrkandenainte bör föranleda någon åtgärd från sida. Deavstyrks därför av utskottet.4 FordonsfrågorI motion T430 (kds) framhålls att högt placerade bromsljuspå personbilar har stor betydelse för att uppnå en ökadtrafiksäkerhet genom en minskad risk för s.k.upphinnandeolyckor. Motionären pekar på att enligt debestämmelser som gäller i skall nyproducerade bilar fr.o.m.den 1 september 1985 ha centralt och högt placerade bromsljus.Motionären framhåller att ett obligatoriskt krav bör införasäven i på högt placerade bromsljus på personbilar.Vidare yrkas att får i uppdrag att utredavar ett sådant bromsljus ur trafiksäkerhetssynpunkt bästplaceras i bakrutan.Utskottet kan konstatera att högt placerade bromsljus påpersonbilar har blivit allt vanligare i trafiken. Genom att nyapersonbilar allt oftare utrustas med sådana ljus som standardsamtidigt som många bilförare med äldre fordon extrautrustarsina bilar med kompletterande bromsljus sker således en spontanutveckling som kan sägas främja trafiksäkerheten.Utskottet vill vidare erinra om att på fordonsområdet gällermed den fortsatta internationaliseringen att det blir alltviktigare att olika fordonsregler harmoniseras. Enligt vadutskottet erfarit har frågan om regler för bromsljus behandlatsav en arbetsgrupp inom FN:s ekonomiska kommission för (ECE). Ett beslut har i detta sammanhang fattats i syfteatt göra det möjligt för olika europeiska länder att införaenhetliga bestämmelser om högt placerade bromsljus i sinanationella regelverk. I sammanhanget kan vidare nämnas attTrafiksäkerhetsverket i en framställning till regeringen ocksålämnat förslag om en regelförändring med krav på bromsljus.Ärendet bereds inom Kommunikationsdepartementet.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att den nubehandlade motionen inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida varför den avstyrks av utskottet.I motion T412 (s) framförs krav på att tidigare gällanderegler för stänkskydd på personbilar skall återinföras.Motionärerna framhåller särskilt att och under vår-och höstbruket i jordbruksbygderna åstadkommer bilar som saknarstänklappar siktreducerande stänk på omkörda fordon. Enytterligare fördel med stänklappar är att de kan bromsa uppstenskott. Enligt motionen talar därmed starkatrafiksäkerhetsskäl tillsammans med en stark folklig opinion föratt frågan omprövas och hänsyn därvid tas till nya fakta ochomständigheter.Utskottet har tidigare behandlat likartade motionsförslag --senast i betänkande 1991/92:TU2 (s. 43). Utskottet har hänvisattill att (K1977:02) i ett till TSVår 1980 angivet förslag till bestämmelser om stänkskydd hadefunnit att de svenska bestämmelserna hade en så lågtrafiksäkerhetseffekt i förhållande till de prisökningar ochandra olägenheter som de föranledde att bestämmelserna bordeavskaffas. Utredningen påpekade bl.a. att långt neddragnastänkskydd (stänklappar) kunde medför en ökning av detsiktreducerande stänket runt bilen -- särskilt vid högahastigheter -- genom att stänket från hjulen studsar motstänklapparna, bl.a. ut mot sidorna.Utskottet konstaterar att med den föreslagnaansvarsfördelningen för det framtida trafiksäkerhetsarbetet ärdet en allmän uppgift för att närmare överväga olikaåtgärder som kan främja trafiksäkerheten. I denna uppgift ingåräven att kritiskt följa upp tidigare vidtagna åtgärder medhänsyn till vunna erfarenheter. På regering och riksdag ankommerdet främst att utfärda mål och allmänna riktlinjer förverksamheten. Vidare gäller att en utgångspunkt för utformningenav tekniska föreskrifter inom området är önskemålet om att uppnåinternationell harmonisering och därmed undvika nationellasärregler.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att det nubehandlade motionsyrkandet om att återinföra tidigarestänkskyddsbestämmelser inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Motionen avstyrks därför av utskottet.I två motioner påtalas att fordonskravens utformning förveteranbilar och hobbyfordon vållar olika problem.I motion T426 (kds) anges att det är svårt för veteranbilaratt uppfylla dagens hårda krav på fordonsutformning. Som exempeluppges att det finns krav på att avgasröret på en veteranbilmåste förlängas med 1 m innan fordonet kan godkännas. Motionärenönskar med hänvisning härtill en översyn av trafiksäkerhets- ochmiljökraven för veteranbilar som syftar till att mildra dagenshårda krav på säkerhet.I motion T429 (nyd) framhålls att uppemot två miljonerpersoner i är intresserade av hobbyfordon i någon form.Alla som håller på med hobbyfordon bör enligt motionen stödjasoch uppmuntras i sin hobby. Motorhobbyn bör få status som kulturmed tanke på att bilismen har funnits . Kommunernabör vidare i samråd med motorentusiaster se över om det finnsoanvända byggnader och ytor som är lämpliga för utövande avolika motorhobbyaktiviteter. , , ABSvensk m.fl. bör få i uppgift att söka dialog medmotorhobbyfolket och inte som inta en avvisande hållning.Myndigheterna bör enligt motionen ha till uppgift att stödja ochge råd och naturligtvis även kontrollera att regler efterlevs.Ett samförstånd skulle enligt motionen ge större fördelar förmiljön och trafiksäkerheten. I motionen begärs vidare att förhobbyfordon -- dvs. veteranfordon, ombyggda eller hembyggdatävlingsfordon -- skall dispens ges från krav på E-märkning avavgassystem, bromsar, bilbälten, rattlås och backspeglar. Enförutsättning skall här vara att fordonet kommer från länder somhar test- och utvecklingsforskning på fordonsområdet.Utskottet anser att fordonshobbyn har stor betydelse för mångamänniskor och har många positiva effekter. Särskilt blandungdomar utgör motorintresset en viktig fritidsfråga. Det ärdärför angeläget att regelverket inom bl.a. fordonsområdet imöjlig mån utformas smidigt för att främja en positiv utvecklingav fordonshobbyn. Det är vidare viktigt att fordonshobbynsbetydelse beaktas vid överväganden om fördelning av stöd tillföreningslivet och andra insatser från samhällets sida.Utskottet har erfarit att frågan om bilhobbyns situationaktualiserats i . Det pågår således ettutredningsarbete för att se över dessa frågor. Enligt vadutskottet erfarit förväntas en utredningsrapport föreligga /93.Utskottet bedömer att den översyn som görs av frågan ärangelägen. Genom detta arbete bör en samordnad plattform kunnaskapas för en fortsatt positiv utveckling av fordonshobbyn.Resultatet av detta arbete bör enligt utskottets meningavvaktas. Utskottet avstyrker med hänvisning härtill de aktuellamotionsyrkandena.I motion T424 (nyd) riktas kritik mot att cykel medhjälpmotor klassas som moped. De krav som därmed följer på tvåseparata bromssystem, mopedbesiktning och trafikförsäkringförsvårar utvecklingsprojekt för att hitta nya miljövänligatrafiklösningar med elektriskt drivna cyklar. Motionären begärmot denna bakgrund en ändring i vägtrafikkungörelsen så attfordon som huvudsakligen är avsett att drivas med tramp- ellervevanordning, men är utrustat med en elektrisk hjälpmotor påviss maximal effekt och kan framföras med viss maximalhastighet, klassas som cykel.Utskottet konstaterar att med den fortsatta europeiskaintegreringen ställs ökade krav på bl.a. att olika nationellafordonsregler harmoniseras. Enligt vad utskottet erfarit pågårinom EG ett arbete i syfte att harmonisera reglerna för hurmopeder skall utformas. Bl.a. övervägs regler som innebär enhögsta hastighet . I detta sammanhang har ävenuppmärksammats frågan om ett särskilt regelverk för en enklaremoped och för cyklar försedda med någon form av påhängsmotor.Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att den nubehandlade motionen inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida, varför den avstyrks av utskottet.5 Körkorts- och utbildningsfrågorI motion T428 (fp) om trafiksäkerheten föreslås påkörkortsområdet att den som har begått ett trafikbrott inteskall få tillbaka sitt körkort utan att först avlägga ett nyttförarprov. Den som har gjort sig skyldig till ett mindreallvarligt brott eller en mindre förseelse skall få behålla sinförarbehörighet men skall få sitt körkort "spärrat", vilketinnebär att föraren inom förslagsvis måste genomgåen förnyad prövning av sin kompetens.I motion T434 (fp) behandlas de gränskrav på 1,5 promillesom gäller när en utvidgad lämplighetsprövning skall göras vidansökan om körkortstillstånd efter trafiknykterhetsbrott.Motionären anger bl.a. att studier har visat atttrafiknykterhetsbrott ofta har sin grund i ett uttalatalkoholberoende. Personundersökningar görs dock endast påhälften av alla som åtalas för grovt rattfylleri. Det gränsvärdesom gäller för den vidgade lämplighetsprövningen bör därförenligt motionären sänkas.Utskottet konstaterar att de körkortsfrågor som tas upp imotionerna anknyter till förslag som presenterats i betänkandetSäkrare förare (1991:39) av den statliga kommittén Körkort2000. Utredningen, som har remissbehandlats, ingår enligt vadutskottet erfarit i regeringens beredning av den aviseradepropositionen om ett samlat trafiksäkerhetspolitiskt program. Iavvaktan på regeringens förslag anser utskottet att de nubehandlade motionsyrkandena inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. De avstyrks därför av utskottet.I motion T609 (c) om diabetikernas situation begärs enändring av de medicinska körkortskrav som gäller för diabetiker.Motionärerna framhåller att diabetiker numera kan leva ettnormalt liv om de följer givna ordinationer för medicin ochkost. Med hänvisning härtill bedöms de särskilda medicinskakörkortskraven för diabetiker som otidsenliga, onödigtbesvärande och diskriminerande. Motionärerna vänder sig särskiltmot krav på återkommande läkarintyg och de krav som uppställtsför att få framföra lastbil.Utskottet har föregående år i betänkande 1991/92:TU2 (s.51--53) behandlat ett motionsförslag om medicinska krav för"CE-behörighet" för diabetiker. Utskottet hänvisade därvid tillregelverket på området. Vidare informerades om att TSV, efter enuppvaktning av , gjort enöversyn av körkortskraven, vilket resulterat i vissa ändradeföreskrifter på området.Utskottet konstaterar att med den ansvarsfördelning somföreslås gälla är det som har attbedöma de frågor som tas upp i motionen. Utskottet förutsätteratt verket därvid beaktar den medicinska utvecklingen som skettpå området. Motionsyrkandet påkallar mot bakgrund av det anfördaingen åtgärd från sida och avstyrks därför avutskottet.I motion T907 (c, m) uppmärksammas behovet av ettutbildningscentrum för yrkeschaufförer. Motionärerna anföratt verksamheten på Ytongbanan i Kumla efter hand harkompletterats så att utbildning där kan ske för den tungatrafikens behov. Personlig kompetens har vidare byggts upp ochlämpliga markområden finns för en utvidgning av anläggningen.Med hänsyn till vikten av att en komplett anläggning snarastkommer till stånd för utbildning av yrkeschaufförer och medhänsyn till det lämpliga läget begärs statligt stöd förgenomförandet av planerna på en utbyggnad av Ytongbanan.Utskottet har behandlat likartademotionsförslag. Utskottet pekade i betänkande 1990/91:TU5(s.48) på att yrkesutbildning för lastbilsförare, bussförareoch taxiförare bedrivs inom gymnasieskolan, inomarbetsmarknadsutbildningen och vid större trafikföretag.Utskottet var mot denna bakgrund inte berett att förorda någotinitiativ av om ekonomiskt stöd till utbyggnad avYtongbanan.I sammanhanget kan vidare nämnas att kommittén Körkort 2000behandlat frågan om övningskörning på halt underlag (SOU1991:39). Med hänsyn till de blandade erfarenheter som finns avhalkbaneutbildning ansåg kommittén att det är viktigt attverksamheten utvärderas. En sådan utvärderingsverksamhet pågårenligt vad utskottet erfarit hos ().Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottetmotionsyrkandet.I motion T432 (c) behandlas reglerna för utbyte av utländskakörkort. Motionären konstaterar att endast körkort ufärdade avnordiska samt EFTA och EG-stater får bytas ut mot svenskakörkort. Innehavare av körkort utfärdade av andra stater måstedäremot söka svenskt körkort i vanlig ordning. Detta innebär attvissa invandrare kan få sitt körkort lätt utbytt medan andra,som kanske haft körkort , måste avlägga prov.Motionären begär med hänvisning härtill en översyn avbestämmelserna om byte av körkort i syfte att åstadkomma meralikartade regler.Utskottet kan konstatera att reglerna för utbyte avutländska körkort har varit föremål för en översyn inomramen för det statliga utredningsväsendet. Kommittén Körkort2000 presenterade sålunda ett delbetänkande Utbyte avutländska körkort (SOU 1990:52). Bakgrunden till denna översynvar bedömningen att de tidigare mer generösa bestämmelsernainnebär att många förare inte uppfyllde de kompetenskrav somgällde för att få ett svenskt körkort. Till bilden hörde vidareatt utbytet av utländska körkort hade utvecklats över tiden resurskrävande administrativ hantering där bedömningen aväkthet och giltighet hos utländska körkortsdokument dominerade.Utbytet bedömdes heller inte ha någon funktion för att främjaden internationella vägtrafiken eller för människornas rörlighetöver gränserna. På grundval av utredningsbetänkandet ochremissbehandlingen av detta beslöt den förutvarande regeringen imaj 1991 om att byte till svenskt körkort endast får ske avkörkort som är utfärdade i , inom den Europeiskagemenskapen, i , i eller i Österrike.Med hänsyn till den genomlysning som frågan har fåttoch det allmänna uppföljningsansvar som vilar på den ansvarigamyndigheten bör motionsyrkandet inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Det avstyrks därför av utskottet.I motionerna T406 (s) och T414 (s) behandlas åldersgränsenför mopedkörning. Motionärerna begär att ungdomar skall fåköra moped fr.o.m. det år som han eller hon fyller ochinte som först från den dag föraren fyllt . Som motivför en ändring framhålls att nuvarande bestämmelser innebär attungdomar som är födda sent utestängs från sinordinarie kamratkrets eller kör moped olagligt. I motionernaanges vidare att trafikundervisningen i skolan med fördel kanutökas så att dagens ungdomar blir bra trafikanter.Utskottet har förståelse för de argument som framförs imotionerna. gäller dock att varje ålderssänkning fördenna mycket utsatta trafikantgrupp kan förutses leda tillnegativa säkerhetseffekter. I sammanhanget kan vidare hänvisastill de överväganden som görs i anslutning till det arbete sompågår inom EG i syfte att harmonisera vissa regler kringmopedkörning. Förslag som övervägs är bl.a. en snabbare mopedförenad med ett särskilt utbildningskrav. Vidare har inom ramenför detta arbete väckts frågan om att införa särskilda reglerför en enklare moped eller för en cykel försedd med enpåhängsmotor. Utskottet vill vidare hänvisa till den aviseradepropositionen om ett samlat trafiksäkerhetspolitiskt program somenligt vad utskottet erfarit bl.a. kan förväntas beröratrafiksäkerhetsundervisningen i skolan.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att de nubehandlade motionsyrkandena inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. De avstyrks därför av utskottet.6 KontrollbesiktningFrågor kring utformningen av den allmännakontrollbesiktningen av fordon behandlas i fyra motioner.I motion T408 (c) framhålls att möjligheter bör ges att iÅrjängs och kommuner få utföra den obligatoriskabilprovningsverksamheten vid en auktoriserad bilverkstad. Enligtmotionären har företagen och innevånarna i de båda kommunernabetydande merkostnader i samband med kontrollbesiktningar.I motion T423 (m) framhålls att kravet på kontrollbesiktninghar medfört att en omfattande byråkratisk organisation byggtsupp. Kostnaden för denna verksamhet bärs av bilägarkollektivet.Genom att någon konkurrens inte får förekomma utsättsverksamheten inte för effektivitetskontroll på marknadsmässigavillkor. Enligt motionärerna bör därför en "systemförändring"ske så att flera företag ges möjlighet att i samband med enavreglering på området konkurrera på marknaden. Med en sådanförändring anges att både en förenkling och en besparing kanuppnås. Vidare kan kontrollbesiktningen oftast ske i ellernärmare hemorten och på tider som lättare kan samordnas mellankunden och den auktoriserade verkstaden.Utskottet konstaterar att regeringen den 19 december 1991beslutat tillsätta en särskild utredare för att föreslå hur ABSvensk monopol på bilbesiktningsverksamhet kanavskaffas.