bet · GG01LU14 · 1992-11-26 00:00:00 — För kungörelsedelgivning bör det krävasatt uppgifter saknas i bolagsregistret om vem som är behörig attföreträda bolaget eller att uppgifterna är felaktiga ellerofullständiga och det av den anledningen inte går att fastställavem som är behörig att företräda bolaget. Kungörelsedelgivningfår enligt förslaget inte heller ske om den juridiska personenhar bemyndigat och anmält någon i bosatt person att taemot delgivning på den juridiska personens vägnar. Ipropositionen föreslås sålunda en ändring i delgivningslagen medden angivna innebörden.Föredragande statsrådet är dock kritisk till Riksskatteverketsförslag, att den som är registrerad företrädare för en juridiskperson alltid skall vara behörig att för den juridiska personensräkning ta emot handlingar som skall delges denna. Medhänvisning till negativa synpunkter som framkommit underremissbehandlingen av förslaget anför statsrådet att det ärtydligt att en delgivning enligt förslaget i vissa situationerskulle kunna leda till att den handling som delgivits aldrig nården verkliga adressaten. Man måste, anförs det, räkna med att ensådan ordning ibland kan leda till skada även för seriösajuridiska personer som lojalt har fullgjort sinregistreringsskyldighet. Enligt föredragande statsrådet gör denu berörda svagheterna med förslaget i skrivelsen att hon inteär beredd att föreslå den lösning som förordat.Det alternativ som statsrådet kan tänka sig är att frågan istället tas upp av (Ju 1990:08). Kommitténkommer att behandla olika problem med anknytning till aktiebolagsom saknar företrädare och frågor som gäller registrering avbolagets företrädare. Enligt föredragande statsrådet bör man ifrågan avvakta de förslag kommittén lämnar innan man slutligttar ställning till vilka åtgärder som bör sättas in för attförhindra det missbruk som påtalas i Riksskatteverketsskrivelse.Även när det gäller förslag om fristdagen ikonkurs efter likvidation är föredragande statsrådet kritisk.Hon anför att, om det blir möjligt att på det sätt som föreslåsi propositionen genom kungörelse delge juridiska personer somsaknar registrerad behörig företrädare, kommer den betydligtomständligare vägen över ett likvidationsförfarande sannoliktinte alls att utnyttjas eller utnyttjas endast undantagsvis. Detfinns enligt statsrådet redan av detta skäl anledning att ställasig tveksam till behovet av en lagändring i enlighet medRiksskatteverkets förslag. Vidare genomförs likvidation mångagånger av annan anledning än att bolaget saknar behörigställföreträdare. Den föreslagna bestämmelsen i konkurslagen göremellertid inte undantag för dessa fall, utan skall gällagenerellt. I skrivelsen finns, anförs det, dock inte underlagför att bedöma om det finns behov av att förändra fristdagen ikonkurs även i dessa senare fall. Med hänsyn till det anförda ärföredragande statsrådet inte beredd att föreslå en sådan ändringi konkurslagen som föreslagit.Regeringen gav Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen i uppdrag att i samråd undersöka vilkaåtgärder som bör vidtas för att statsmakternas prioriteringaroch riktlinjer i fråga om bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten skall förverkligas. Uppdraget har den 7 januari1992 slutredovisats till regeringen i form av en rapport medförslag till förändringar i syfte att öka effektiviteten ibekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. I rapportenlämnas förslag till bl.a. åtgärder mot missbruk avaktiebolagsformen. I rapporten anförs att en mycket stor del avden ekonomiska brottsligheten sker genom missbruk avaktiebolagsformen. Ett spörsmål som särskilt tas upp är fråganom registrering av ändringar i sammansättningen av styrelsen förett bolag. En vanlig invändning mot straffansvar är, anförs det,att den misstänkte personen lämnat bolaget för länge sedan ochatt utträdet inte anmälts till registreringsmyndigheten. Enligtrapporten bör man överväga skärpta regler om registrering på detsättet att en ändring i styrelsens sammansättning som inteanmälts normalt inte skall registreras.Utskottet har inhämtat att rapporten överlämnats tillAktiebolagskommittén för att beaktas av denna i det fortsattaarbetet.Utskottet konstaterar att missbruk av aktiebolagsformen utgörett väsentligt inslag i ekonomisk brottslighet. Åtgärder i syfteatt motverka sådant missbruk framstår som angelägna och övervägsför närvarande också av . De förbättrademöjligheter till kungörelsedelgivning med juridiska personersom nu föreslås har efterfrågats av bl.a. skattemyndigheternaoch de brottsbekämpande myndigheterna. Även utskottet välkomnarförslaget och anser i likhet med propositionen att det ärrimligt att kungörelsedelgivning, under de angivnaförutsättningarna, får användas då t.ex. ett aktiebolag i stridmed aktiebolagslagens regler underlåter att tillaktiebolagsregistret anmäla behörig företrädare. Härigenom tordedet bli betydligt svårare för ett bolag att underlåta attfullgöra sina förpliktelser. Därmed förbättras ocksåborgenärers, myndigheters och andras intressen av att bolaget ärtillgängligt för olika ändamål. Utskottet tillstyrker därförförslaget om kungörelsedelgivning, vilket också ligger i linjemed önskemålen i de aktuella motionerna. I detta avseende fåralltså motionerna anses tillgodosedda.Som anförs i propositionen måste lagändringen beträffandekungörelsedelgivning anses minska behovet av den avRiksskatteverket föreslagna -- och i motion L203 berörda --ändringen beträffande fristdagen i konkurs. Med hänsyn härtilloch till de tveksamheter som enligt propositionen vidlåderförslaget anser inte heller utskottet att förslaget börgenomföras. Utskottet vill i sammanhanget erinra om attriksdagen beslutat om en ändring i ackordslagen(1970:847) som syftar till att förbättra möjligheterna tillåtervinning i konkurs (se bet. 1992/93:LU1, rskr. 8).Utskottet delar vidare den kritiska bedömning som ipropositionen görs från främst rättssäkerhetssynpunktbeträffande förslag att den som är registreradföreträdare för en juridisk person alltid skall vara behörig attta emot delgivning för dess räkning. Som anförs i propositionenbör man avvakta överväganden i hithörandefrågor.Ändringarna i delgivningslagen med anledning av den föreslagnautvidgade möjligheten till kungörelsedelgivning föreslås ipropositionen träda i kraft . Härtill villutskottet anföra följande. Som en av flera förutsättningar föratt få använda kungörelsedelgivning enligt förslaget anges attdet inte har utsetts någon i bosatt person att på denjuridiska personens vägnar ta emot delgivning. Bemyndigande aven sådan person regleras i en ny bestämmelse i 8 kap. 11 §aktiebolagslagen. Denna ändring, liksom ett flertal av de övrigaändringar som föreslås i aktiebolagslagen, skall enligtförslaget träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Med hänsyntill beröringspunkterna mellan ändringarna i delgivningslagenoch den nyssnämnda ändringen i aktiebolagslagen föreslårutskottet den ändringen av regeringens förslag, att också lagenom ändring i delgivningslagen skall träda i kraft den dagregeringen bestämmer.Riksdagen har beslutat vissa ändringar i bl.a.föreningsbankslagen (1987:620) (prop. 1992/93:69, NU7, rskr.19). Lagen om ändring i föreningsbankslagen (SFS 1992:1058)trädde i kraft , och innebar bl.a. att ordet"bankinspektionen" i olika böjningsformer bytts ut mot"" i motsvarande form i ett antal paragrafer ilagen, däribland 6kap. 3,4 och 14§§. Med anledning häravbör motsvarande ändring göras i regeringens nu aktuella förslagtill lag om ändring i föreningsbankslagen.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet, mednämnda justeringar, propositionen i nu berörda delar ochavstyrker motionerna L203 och Ju832 yrkande 11.Personligt ansvar för styrelseledamöter m.fl.Aktiebolag är från sina ägare fristående rättssubjekt. Som ettgrundstadgande i aktiebolagslagen är inskrivet att delägarnainte har något personligt ansvar för bolagets förpliktelser.Från denna princip finns några i lag angivna undantag. Sålundagäller enligt 13 kap. 2 § aktiebolagslagen under vissaförutsättningar ett personligt betalningsansvar förstyrelseledamöter och andra -- t.ex. aktieägare -- som inteiakttar sina förpliktelser då förutsättningar för likvidation avbolaget föreligger. Aktiebolagslagen innehåller vidarebestämmelser om skadeståndsansvar för bland andrastyrelseledamöter och aktieägare gentemot bolaget och dessborgenärer. För bolagets obetalda skatter kan den som företräderbolaget bli personligen ansvarig enligt särskilda författningar.Härjämte finns bestämmelser om skyldighet att återbära frånbolaget olovligt utdelad vinst.Vid sidan av de nämnda lagreglerna har i rättspraxis ettpersonligt betalningsansvar ålagts aktieägare.Betalningsansvarskommittén tillkallades på begäranav (bet. LU 1982/83:16) med uppdrag att utreda frågorom betalningsansvar för skulder i aktiebolag och ekonomiskaföreningar m.m. Kommittén avlämnade sitt betänkande (SOU1987:59) Ansvarsgenombrott m.m. och föreslogdärvid bestämmelser i aktiebolagslagen som innebar att detskulle bli möjligt att i vissa undantagssituationer göra avsteg-- ansvarsgenombrott -- från principen om personligansvarsfrihet.Något förslag till lagstiftning om ansvarsgenombrott har dockinte framlagts för . För att om möjligt preciseraförutsättningarna för ansvarsgenombrott ytterligare beslutadeden dåvarande regeringen om tilläggsdirektivmed denna innebörd till (dir. 1991:89).Den nuvarande regeringen har genom ytterligaretilläggsdirektiv till beslutat att fråganom ansvarsgenombrott inte längre skall ingå i kommitténs uppdrag(dir. 1991:98). Som motivering anges att i rättspraxis godtagitsansvarsgenombrott i några få, mycket speciella fall då det intehar ansetts acceptabelt att upprätthålla principen om frihetfrån personligt betalningsansvar. Det finns, anförs det vidare,inget som tyder på att det skulle föreligga behovav att införa särskilda lagregler om ansvarsgenombrott.I ett svar i på en interpellation omåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten hänvisadejustitieministern i frågan om ansvarsgenombrott till attregeringen, såsom framgår av tilläggsdirektiven tillAktiebolagskommittén (dir. 1991:98), funnit att det förnärvarande inte finns något behov av att införa särskildalagregler om ansvarsgenombrott. I ett interpellationssvar isamma ämne har justitieministern uttalatatt regeringen härvidlag inte ändrat uppfattning.I motion L204 av och () om solidariskt betalningsansvar för delägare i aktiebolaganförs att rättsläget beträffande ansvarsgenombrott är oklarteftersom antalet rättsfall där ansvarsgenombrott konstitueratsär litet. Enligt motionärerna bör förutsättningarna föransvarsgenombrott preciseras i lag så att en enhetligrättstillämpning kan komma till stånd. Skälen för att övervägafrågan om ansvarsgenombrott har enligt motionärerna blivitstarkare genom utvecklingen av den ekonomiska brottsligheten. Imotionen föreslås därför att ånyo, ienlighet med tidigare meddelade tilläggsdirektiv, får i uppdragatt utreda spörsmålet. Detsamma föreslås i motion Ju832 avIngvar m.fl. (s) (yrkande 12).Utskottet vill för sin del understryka grundsatsen ompersonlig ansvarsfrihet för bolagets förpliktelser och dessbetydelse för företagen och näringslivet. De undantag som finnsfrån principen är också begränsade och preciserade i lag. Defall då regeln genombrutits i rättspraxis är få till antalet ochavser speciella situationer. Någon rättsosäkerhet kan enligtutskottets mening knappast anses föreligga, och utskottet delarden bedömning regeringen gjort att behov saknasatt införa särskilda lagregler om ansvarsgenombrott. MotionernaL204 och Ju832 (yrkande 12) avstyrks således.KonkursförvaltningenEnligt 1 kap. 2 § konkurslagen skall en gäldenär som är påobestånd efter egen eller en borgenärs ansökan försättas ikonkurs. Ansökan om konkurs görs hos tingsrätt, som har attpröva konkursansökan och meddela beslut om gäldenärensförsättande i konkurs om förutsättningar för det föreligger.Genom konkursbeslutet förlorar gäldenären rådigheten över denegendom som ingår i konkursboet. Rådigheten tillkommer i ställetförvaltaren, som utses av rätten efter hörande avtillsynsmyndigheten. Förvaltarens allmänna åligganden är enligt7 kap. 8 § första stycket konkurslagen att ta till varaborgenärernas gemensamma rätt och bästa samt vidta alla deåtgärder som främjar en förmånlig och snabb avveckling av boet.Om förvaltaren finner det nödvändigt får han anlita ettsakkunnigt biträde för viss förvaltningsåtgärd. Det kan gällat.ex. hjälp med bokföringsgranskningen. Förvaltaren har bl.a.att upprätta en s.k. förvaltarberättelse, innehållandebl.a. uppgifter om boets tillstånd och orsakerna tillgäldenärens obestånd. Berättelsen skall också innehålla uppgifti förekommande fall om att misstanke om brott som avses i 11kap. (brott mot borgenärer m.m.) anmälts tillåklagare.Förvaltningen skall stå under tillsyn av en tillsynsmyndighet.Tillsynsmyndigheter är vissa kronofogdemyndigheter som avregeringen utsetts därtill. uppgift ärenligt 7 kap. 27 § konkurslagen allmänt att övervaka attförvaltningen bedrivs på ett ändamålsenligt sätt iöverensstämmelse med konkurslagen och andra författningar.Kompletterande bestämmelser i lagrummet anger att myndighetensärskilt skall tillse att avvecklingen av konkursen intefördröjs i onödan och att myndigheten, när den finner detlämpligt, får inventera boets kassa och övriga tillgångar samtfordra redovisning av förvaltaren. Om särskilda omständighetermotiverar det får myndigheten utse en eller flera revisorer förgranskning av boets räkenskaper och förvaltningen i övrigt. Vidsidan av de sålunda angivna riktlinjerna finns en mängdbestämmelser som mera preciserat anger tillsynsmyndighetensuppgifter och befogenheter i särskilda hänseenden.En närmare redogörelse för reglerna om konkursförvaltningenoch konkursförvaltarens åligganden och uppgifter finns ilagutskottets betänkande 1991/92:LU6.Enligt motion L301 av och ()finns det skäl att överväga en klarare och effektivarerollfördelning mellan åklagare och konkursförvaltare vidutredning om ekonomisk brottslighet. Staten skulle kunnafinansiera den ytterligare utredning som konkursförvaltarenfinner nödvändig för att presentera ett bättre beslutsunderlagför de rättsvårdande myndigheterna. En regel som ger möjlighetatt särskilt förordna konkursförvaltare för ytterligareutredning i alla slags konkurser bör enligt motionärernaövervägas. Konkursförvaltarens ställning med avseende påtjänstemannaansvar, handlingsoffentlighet och sekretess i ensådan utvidgad roll bör också utredas.Liknande synpunkter anförs i motion Ju832 av IngvarCarlsson m.fl. (s) där det också görs gällande atttillsynsmyndigheternas verksamhet bör effektiviseras. Vidare börenligt motionen det förslag som framställs i Riksåklagarens ochRikspolisstyrelsens rapport angående vissa frågor om ekonomiskbrottslighet om att konkursförvaltare och åklagare gemensamtskall kunna utnyttja vissa externa revisorer genomföras (yrkande13).En motion med samma innebörd som den nu aktuella motionen L301behandlades av (bet. 1991/92:LU6). Idet av godkända betänkandet uttalade utskottet bl.a.att det skulle rimma mindre väl med förvaltarens allmännaställning och uppgifter att -- utöver den undersöknings- ochanmälningsplikt beträffande brott som redan åligger förvaltaren-- införa en skyldighet för honom att närmare utreda ekonomiskbrottslighet med anknytning till konkursen. Utskottet påpekadeockså att avvecklingen av konkursboet kan komma att avsevärtförsinkas om förvaltaren i enlighet med motionärernas förslagskall bistå de rättsvårdande myndigheterna med utredningar. Deproblem som finns på området har, fortsatte utskottet,emellertid inte samband med det konkursrättsliga regelsystemetutan måste ses mot bakgrund av att det inom polis- ochåklagarmyndigheterna inte i tillräcklig utsträckning finnspersonal med sådan utbildning som erfordras vidförundersökningar om ekonomiska brott. Utskottet hänvisade tillatt justitieministern vid besvarandet av en interpellation den24 om den ekonomiska brottsligheten framhållit attRiksåklagaren och fått i uppdrag att utredaolika frågor om sådan brottslighet. Justitieministern var inteberedd att föregripa Riksåklagarens och Rikspolisstyrelsensslutsatser och förslag men underströk det angelägna iatt den ekonomiska brottsligheten bekämpas. Utskottet ansåg medhänvisning till det anförda att den då aktuella motionen inteborde föranleda någon vidare åtgärd och avstyrktebifall till motionen.I Riksåklagarens och numera avlämnaderapport skisseras -- mot bakgrund av att konkursförvaltare oftaanlitar utomstående revisorer för biträde med granskningen avbokföringen -- en ordning där en ökad samordning mellankonkursutredningen och brottsutredningen äger rum. I rapportenanförs bl.a. att utredningar om ekonomisk brottslighet efteranmälan av konkursförvaltare skulle kunna effektiviseras om dengranskning som förvaltarna låter privata revisorer utförapräglades av en större enhetlighet och om brottsaspektenbeaktades i större omfattning än vad som är fallet. Dettatorde, anförs det, framförallt kräva ett ökat samarbete mellanåklagaren och konkursförvaltaren. Enklast skulle enligtrapporten en sådan ordning kunna genomföras genom atttillsynsmyndigheten, förvaltarna samt åklagare och polis ihuvudsak utnyttjar samma externa experter. Fördelen medförslaget är enligt rapporten att man undviker det dubbelarbetesom består i att samma granskning görs vid olika tillfällen.Enligt rapporten bör Riksåklagaren och övervägatillsättandet av en arbetsgrupp med uppdrag att närmare utredaden skisserade ordningen och ta fram ändamålsenliga rutiner förde fall då konkursförvaltare anlitar ett sakkunnigt biträde föratt granska bokföringen.Regeringen har , med hänvisning till att det avRiksåklagarens och framgår att detfinns flera åtgärder som kan vidtas av myndigheterna själva inomramen för den ordinarie verksamheten, uppdragit åtRiksåklagaren, och attredovisa vilka åtgärder som vidtagits med anledning av rapporteni form av effektiviseringar inom ramen för myndigheternasordinarie verksamhet. En preliminär redovisning skall lämnassenast och en slutlig före utgången av maj1993.Utskottet kan till en början konstatera att ekonomiskbrottslighet ligger bakom en stor del av konkurserna och att detofta är i samband med konkurser som sådan brottslighet uppdagas.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning (se bet.1991/92:LU6) att det skulle rimma mindre väl med förvaltarensallmänna ställning och uppgifter att -- utöver denundersöknings- och anmälningsplikt beträffande brott som redanåligger förvaltaren -- införa en skyldighet för honom attnärmare utreda ekonomisk brottslighet med anknytning tillkonkursen. Utskottet framhöll därvid också att de problem somfinns beträffande bekämpningen av den ekonomiska brottsligheteninte har något samband med det konkursrättsliga regelsystemetutan måste ses mot bakgrund av att det inom polis- ochåklagarmyndigheterna inte i tillräcklig utsträckning finnspersonal med sådan utbildning som erfordras vidförundersökningar om ekonomiska brott.Det sagda innebär emellertid inte att effektiviteten i frågaom utredning av ekonomisk brottslighet i samband med konkursinte skulle kunna förbättras. Förslag med denna inriktning harockså framlagts i den ovan redovisade rapporten frånRiksåklagaren och . Som framgått avredogörelsen ovan har regeringen också gett Riksåklagaren,och i uppdrag att redovisavilka åtgärder som vidtagits med anledning av rapporten i formav effektiviseringar inom ramen för myndigheternas egenverksamhet. Utskottet vill i sammanhanget också hänvisa till attjustitieministern i ett interpellationssvar den 20 november 1992om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten, som exempel pååtgärder som regeringen överväger, nämnt bl.a. tillsättandetinom departementet av en utredning om hur konkursförvaltarenskunskaper bättre skulle kunna tas till vara vid utredning avekonomisk brottslighet.Med hänvisning till de överväganden som sålunda sker i olikasammanhang av de i motionerna aktualiserade spörsmålen anserutskottet att någon vidare åtgärd med anledning avmotionerna nu inte är erforderlig. Utskottet avstyrker såledesmotionerna L301 och Ju832 (yrkande 13).Konkursregister m.m.En konkurs berör praktiskt taget alltid en mängd personer, somförutsätts i viss utsträckning själva bevaka sina intressen. Detär viktigt att de får tillräcklig information för att kunna göradetta. Konkurslagen innehåller också en mångfald bestämmelser omkungörelser, kallelser och underrättelser. De beslut ochåtgärder som enligt lagen skall kungöras är t.ex.konkursbeslutet, beslut om bevakningsförfarande ochutdelningsförslag. Kungörelsen sker, med visst undantag, genominförande i Post- och och i ortstidning.Vidare finns vissa uppgifter med anknytning till konkursintagna i register, nämligen i det s.k redovisningssystemet förexekutionsväsendet, , som är ett gemensamt ADB-system föralla kronofogdemyndigheter. registreras endastuppgifter om att konkursansökan skett, om konkursbeslutet, närbevakningsförfarande äger rum och då konkursen avslutats.Ett annat register med viss anknytning till konkurs är det avRiksskatteverket förda registret över näringsförbud. Enligtlagen (1986:436) om näringsförbud skall näringsförbud, om det ärpåkallat från allmän synpunkt, meddelas den som grovt åsidosattvad som ålegat honom som näringsidkare. Lagen innebär enutvidgning i förhållande till vad som gällde tidigare, dånäringsförbud var kopplat till att näringsidkaren gått ikonkurs. Den som har ålagts näringsförbud -- allmän domstolmeddelar beslut härom -- får utom annat inte drivanäringsverksamhet och inte vara ledamot av styrelsen för t.ex.ett aktiebolag. Näringsförbud skall meddelas för ,lägst tre och högst . Anteckningarna i det s.k.näringsförbudsregistret förs manuellt på grundval avdomstolarnas avgöranden om näringsförbud. Registret äroffentligt och utdrag ur detsamma skall fortlöpande sändas tillbl.a. aktiebolagsregistret.I motion Ju832 av m.fl. (s) hänvisas tillatt Riksåklagaren och i en rapport angåendevissa frågor om ekonomisk brottslighet föreslagit att beslut omnäringsförbud bör kungöras. Enligt motionärerna är förslagetvälgrundat och bör genomföras. Vidare anser motionärerna att ettcentralt konkursregister bör upprättas (yrkande 15).Utskottet erinrar om att regeringen gavRiksskatteverket i uppdrag att göra en översyn avutsökningsbalken. I uppdraget ingick bl.a. att överväga enförbättring av möjligheterna för kronofogdemyndigheterna att medutnyttjande av ADB-teknik göra efterforskningar i olikaregister. Denna del av uppdraget har redovisats i en delrapport(RSV Rapport 1991:1). Ett av de förslag som därvid förs fram ärinrättandet av ett centralt konkursregister som förs med hjälpav ADB och som skulle vara tillgängligt inte bara förexekutionsväsendet utan även för t.ex. polis-, åklagar- ochskattemyndigheter. Enligt förslaget bör det centralaREX-registret användas och därvid tillföras nya uppgifter såsomuppgifter om konkursförvaltare samt företrädare i aktiebolag ochandra juridiska personer.Riksskatteverkets rapport har remissbehandlats och bereds förnärvarande inom regeringskansliet.I rapporten från Riksåklagaren och angåendevissa frågor om ekonomisk brottslighet understryks -- medhänvisning till att ett centralt konkursregister enligtRiksskatteverkets förslag länge efterfrågats av debrottsbekämpande myndigheterna -- vikten av att ett sådantregister införs. I rapporten anförs också att man bör övervägafrågan om kungörelse av näringsförbud i enlighet med vad somgäller för andra beslut med anknytning till konkurs.Utskottet har inhämtat att sistnämnda spörsmål överlämnatstill för vidare överväganden.Med hänsyn till att de av motionärerna aktualiseradespörsmålen sålunda är föremål för överväganden inomregeringskansliet anser utskottet att motion Ju832 yrkande 15inte bör föranleda någon vidare åtgärd.