bet · GF01NU33 · 1992-05-21 00:00:00 — Hur stora arealer som måste skyddas genomreservatsbildning är enligt motionen oklart och sammanhänger ihög grad med hur skogsbruket bedrivs. Ett mer naturvårdsinriktatskogsbruk minskar behovet av att skydda arealer. Men under allaomständigheter kvarstår ett behov att undanta betydande arealerfrån skogsbruk. Naturvårdshänsynen bör alltså beaktas vid eneventuell försäljning av statlig mark (yrkande 2). Motionärernaanser att propositionens förslag till avsättningar ärotillräckligt och föreslår att en arbetsgrupp tillsätts för attutarbeta förslag om vilka ytterligare skogsarealer som böröverföras till naturvårdsfonden för att skyddas. Arbetsgruppenbör även få i uppdrag att föreslå lämpliga arealer i enmarkreserv för framtida markbyten (yrkandena 3--5).Bolagiseringen bör villkoras så att mark för utbytesarealer ochskyddsvärda arealer senare skall kunna återföras utan kostnaderfrån bolaget till staten (yrkande 6).Enligt motion N44 (kds) måste bolagiseringen av domänverketsskogsmarksarealer genomföras på ett miljöpolitiskt välgenomtänkt sätt. Förutom att enskilda jordbruk och skogsägareskall kunna köpa mark från domänverkets skogsmarksarealer krävsen betydande avsättning till naturreservat (yrkande 2).Enligt de socialdemokratiska motionerna N45 (yrkande 1 delvis)och N50 bör viss andel av domänverkets mark finnas tillgängligför naturvårdsändamål och ställas till naturvårdsfondensförfogande. Denna markresurs bör användas som utbytesmark vidbildandet av naturreservat på privat och bolagsägd mark.Motionärerna erinrar om att den skogspolitiska kommittén har iuppdrag att komma med förslag om dels behovet av ytterligaremarkavsättningar för naturvård, dels skogsbruk och naturvård iett samlat perspektiv, i båda fallen omfattande hela landet. Ettställningstagande till frågorna om naturvårdens omfattning böranstå till dess kommittén är färdig med sitt arbete senare i år.Motionärerna förutsätter att regeringen då återkommer tillriksdagen med ett mera genomtänkt förslag.I motion N47 (fp) erinras om att den skogspolitiskautredningen ännu arbetar och att den således inte har lagt framnågot förslag om medel och mål för skogsbrukets miljöansvar.Framtidens skogsbruk kommer enligt motionärernas bedömning attutsättas för ökade krav på naturvårdsanpassning. Det är därförinte orimligt att behålla ett antal kronoparker i ,och utefter i statlig ägo tills vidare-- sammanlagt kanske 50000--60000 ha. I sammanhanget erinrasom att liberalerna satt som mål att enprocent av den produktiva skogsmarken nedom fjällkedjan skallavsättas. Detta innebär att ytterligare ca 100000 ha behöverskyddas, främst i och , anför motionärerna(yrkande 3). De anser vidare att befintliga domänreservat inomden del av fjällområdet som enligt propositionen skall undantasfrån bolagiseringen bör omvandlas till naturreservat (yrkande 1)samt att en stiftelse med ideell och vetenskaplig förankring börkunna bildas för ägande och förvaltning av mark med särskiltintresse (yrkande 2).Även i motion N51 (c) framhålls att de förslag som finns ipropositionen troligen inte är tillräckliga för att klara detmål som vi har att skydda den biologiska mångfalden.Motionärerna föreslår därför att en arbetsgrupp tillsätts meduppdrag att utarbeta förslag till vilka skogsområden som, utöverde områden som ingår enligt propositionen, bör kvarstå i statligägo och övergå till naturvårdsfonden.Utskottets övervägandenRiksdagen har vid olika tillfällen betonatkravet på att skogsbruket bedrivs som mångbruk och enligtnaturens förutsättningar på varje ståndort samt att hänsyndärvid tas till att den biologiska mångfalden bevaras. När detgäller statens särskilda ansvar framhöll jordbruksutskottet isitt yttrande (1991/92:JoU5y) till näringsutskottet i anslutningtill förslaget om försäljning av bl.a. domänverket följande.Allmänt sett torde det vara lättare att hävda miljö- ochnaturvårdens intressen i de fall staten är ägare till marken.Domänverket förvaltar en betydande del av den statligt ägdamarken och har därmed ett stort ansvar för miljö- ochnaturvården i skogsbruket. Markägarens roll i detta sammanhangaktualiseras även genom tillämpningen av det s.k.sektorsansvaret. konstaterade i sittbetänkande om miljöpolitiken att varje sektor har ett miljö- ochnaturvårdsansvar inom ramen för sin verksamhet (1990/91:JoU30s.255 f.). Enligt utskottets mening är det önskvärt att eneventuell försäljning av domänverket inte försvårarmöjligheterna att tillvarata miljö- och naturvårdens intressen.I detta sammanhang bör även nämnas möjligheterna att genomutökad samverkan med skogsbruket hitta alternativa lösningar försäkerställande av vissa naturtyper och biotoper. Nuvarandefinansieringsformer för förvärv av skyddsvärda områden skullet.ex. kunna kompletteras med att mark som förvaltas avdomänverket erbjuds i utbyte mot sådan mark som är skyddsvärdfrån miljö- och naturvårdssynpunkt. Utskottet vill med detanförda peka på de nya förutsättningar som en försäljning avdomänverket kan komma att innebära i detta hänseende.Utskottet har inte ändrat mening i dessa frågor.Utskottet delar den mening som framförs i propositionen attstatliga tillgångar som saknar kommersiella förutsättningar böravskiljas vid bolagiseringen. har kunnat göra storainsatser för naturvården och det rörliga friluftslivet genomsitt stora och samlade markinnehav. Dessa insatser harunderlättats genom att verket undantagit stora delar frånnormalt skogsbruk i områden som ansetts böra skyddas avnaturvårds- eller skogshistoriska skäl, och som av denanledningen avsatts som domänreservat. Utskottet ansluter sigäven till målsättningen att bolagiseringen inte får leda tillatt områden av stort naturvårdsvärde under domänverketsförvaltning mister sitt skydd eller att detta försvagas.När det gäller frågan om hur domänreservaten skall behandlasvid bolagiseringen av domänverket får utskottet anföra följande.Utskottet har ingen erinran mot regeringens förslag attdomänreservat, som efter inventering och utredning bedöms ickebehöva åtnjuta särskilt skydd, kan överlåtas på det nya bolagetutan särskilda villkor. Som framgår av propositionen hardomänverket och gemensamt upprättatförteckningar över områden, såväl inom som utom domänreservaten,som med nu tillgänglig kunskap har ansetts vara av denkaraktären att de bör undantas från utförsäljningen resp.avsättas som naturreservat. Länsstyrelserna har en viktig rollnär det gäller att bevaka vilka ytterligare områden som börundantas.Utskottet erinrar om att skogspolitiska kommitté(Jo1990:03, Dir. 1990:47,1991:99) planerar att redovisa sittarbete under kommande höst. Behovet av avsättning av produktivskogsmark till naturreservat m.m. kommer att påverkas av vilkenskyddsnivå kommittén väljer att förorda för naturvårdshänsynen idet normala skogsbruket. Som framhålls i motionerna kan det föratt trygga ett stort antal växt- och djurarters överlevnadfinnas anledning att undanta större arealer skog från aktivtskogsbruk än vad som förutses i propositionen. Medan omfattandereservatsbildningar ägt rum i inland under senare årtorde behovet av skydd åt värdefull skog i och Svealandha ökat. Som exempel på sådana områden kan nämnas Bogesundskronopark som bl.a. innehåller en skoglig genbank med 6800arter.Det finns vidare skäl att erinra om vad som anförs ipropositionen, att privatisering av statliga tillgångar är enkomplicerad process som kommer att ta att genomföra. Dådet nya bolaget bildas och övertar domänverkets verksamhetkommer inte hela det berörda fastighetsinnehavet att kunnaöverlåtas till bolaget. Ett omfattande arbete återstår, somnäringsministern framhåller, beträffande en del avfastighetsinnehavet innan överlåtelsen kan äga rum. Frågan om deslutliga formerna för ägande och förvaltning av statens mark fårsom anförs i propositionen fastställas senare.Den svenska skogen utgör en av folkhushållets grundläggandetillgångar. Det är enligt utskottets mening angeläget att debeslut som fattas av vilar på en grundlig kännedom omde faktorer som påverkar eller som påverkas av processen.Utskottet anser därför att en arbetsgrupp bör tillsättas för attutarbeta förslag till vilka skogsområden som, utöver de områdensom anges i propositionen, bör skyddas. Arbetsgruppen bör vidfullgörandet av sitt uppdrag ha tillgång till den skogspolitiskakommitténs förslag.Utskottet delar näringsministerns uppfattning att det voreopraktiskt att -- i vart fall --upprätthålla en markreserv för utbytesmark. Å andra sidan bördet enligt utskottets mening vara möjligt att inom den fyraårigaövergångsperiod som förutses för förvaltningen genomförainventeringar av skyddsvärd enskilt ägd mark eller bolagsmark.Dessa inventeringar kan läggas till grund för markbyten meddomänmark innan denna överlåts på bolaget. Markbyten skall ävenkunna ske av mark som redan överlåtits på bolaget. Även dessainventeringar bör enligt utskottets mening kunna anförtros åtden tidigare nämnda arbetsgruppen. Skyldigheten för bolaget attmedverka till markbyten bör regleras i det avtal som slutsmellan staten och bolaget. Det får förutsättas att regeringenåterkommer till med redovisning för den närmareutformningen av reglerna för naturskyddet i de skogar som nuförvaltas av domänverket samt om omfattningen av utbytesmark.Näringsutskottet bör med anledning av motionerna N41 yrkandena2--6, N44 yrkande 2, N45 yrkande 1 delvis, N47, N50 och N51föreslå att som sin mening ge regeringen till kännavad jordbruksutskottet anfört omtillsättande av en arbetsgrupp och redovisning av hurnaturvårdsintressena skall tillgodoses i samband meddomänverkets bolagisering.Ströängar i och läns lappmarker,m.m.PropositionenMed stöd av bestämmelserna i lappmarksreglementet från 1749fick de personer som tog upp nybyggen inom ochNorrbottens läns lappmarker ofta rätt att tills vidare brukavissa avsides belägna slåtterängar, s.k. ströängar.Gränsbestämningarna av dessa har i många fall dragit ut påtiden. har åtskilliga ströängar indragits tillkronan medan vissa andra undantagits härifrån och fått behållas,s.k. Andra ströängar är fortfarandeoreglerade.De problem som föreligger med dessa oreglerade ströängarär komplexa till sin natur och kan inte få sin lösning i dettasammanhang. Näringsministern framhåller bl.a. följande.En oklarhet är vilken rätt ströängsinnehavaren har tillströängen. I den frågan kan det konstateras att hans rätt ärstark och närmast kan jämföras med äganderätt. Den störstainskränkningen i hans rätt är skyldigheten för honom att avståströängen mot vederlag i ersättningsmark (NJA 1986 s. 165).Näringsministern bedömer att ett överförande av mark, påvilken finns ströängar, från staten till det nya bolaget intekommer att påverka statens eller ströängsinnehavarnas rätt tillströängen.Enligt propositionen saknar staten lagfart på en del avsina fastigheter. Detta beror på att före ikraftträdandet av1875 års lagfartsförordning gällde sedan gammalt att de publikaegendomarna var undantagana från lagfartsplikt. Så kan varaförhållandet t.ex. för fastigheter i inland, somtillkommit genom avvittringsförordningarna. I sådana fall skallstaten, med stöd av 60 a § lagen (1970:995) om införande av nyajordabalken, anses ha lagfart om dess äganderätt styrks.Utredning för att styrka äganderätten hämtas i första hand urjordeböckerna på kammarkollegiet.MotionenEnligt motion N42 (v) måste från rättssäkerhetssynpunktoklarheterna om dels större rätt till vissa markarealer ochbyaskogar, dels rätten till ströängarna upp. Motionärenhänvisar till att det från fjällbefolkningenssida har ifrågasattts om avvittringen inom de två nordligastelänens lappmarker genomförts på ett korrekt sätt. Hänsynen tillrättssäkerheten kräver att avslår propositionen.Utskottets övervägandenUtskottet erinrar om att bostadsutskottet under riksmötet1989/90 utförligt behandlade vissa frågor om avvittringen iVästerbottens och läns lappmarker samt ströängarna(1989/90:BoU12). På bostadsutskottets förslag gjorde riksdagenett tillkännagivande om information om avvittringsförfarandetoch om en översyn av ströängarna.Jordbruksutskottet hänvisar till ovannämnda riksdagsbeslut ochförutsätter i övrigt, i likhet med näringsministern, attöverförandet av mark, på vilken det finns ströängar, inte kommeratt påverka statens eller ströängsinnehavarnas rätt tillströängen.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionen.Jakt och fiskePropositionenUpplåtelse av rätt att jaga på en fastighet är enligtbestämmelserna i jordabalken att anse som nyttjanderätt. Vidöverlåtelse av fastighet åligger det därför överlåtaren att göraförbehåll om upplåtelsen, om inte inskrivning av rättigheten ärbeviljad.Därför bör i överlåtelseavtalet förbehåll göras för berördajakträtter.Domänverket har upplåtit rätt att fiska på ett stort antalfastigheter.Upplåten fiskerätt är, liksom upplåten jakträtt, enligtjordabalkens bestämmelser att anse som nyttjanderätt. bör därför staten göra förbehåll för berördafiskerätter.Bestämmelser om vården och förvaltningen av statens fisken ienskilda vatten finns i förordningen (1981:1217) omförvaltningen av statens fisken m.m., vari anges att statensfiske vårdas och förvaltas av den myndighet under vilkenvattenområdet hör. Dessutom ges vissa föreskrifter om hurfiskerätt får upplåtas.Förordningen gäller myndigheters förvaltning och vård avstaten tillhöriga fisken. En överlåtelse till bolaget medför attförordningen inte längre blir tillämplig på bolagets fiskevatteneftersom dessa inte längre tillhör staten. För yrkesfiskareinnebär bolagiseringen dock i de flesta fall ingen förändringeftersom deras fiskerätt har upplåtits enligt lagen omfiskearrenden, vars bestämmelser även gäller för bolaget. Förövriga fiskare innebär bolagiseringen däremot att bolaget,liksom andra enskilda ägare av fiskevatten, självt får avgörafrågor om upplåtelse av fiskerätt.MotionernaI motion N49 (s) framhålls att slagit fast ett målför för jaktpolitiken av innehåll att strävan måste vara attbevara folkrörelseengagemanget i jakten och viltvården. finnsdet dock tendenser till att avgifterna för upplåtelse avjakträtt kraftigt höjs, vilket kan komma att innebära att jakt-och viltvården tappar sin förankring hos den lokalabefolkningen på landsbygden. Enligt motionärerna är det orimligtatt låta marknaden sätta priset på upplåtelser av jakträtt. Medhänsyn till att domänverket kan ses som prisledande ijaktarrendefrågor bör därför uttala att detbolagiserade domänverket i sin jaktpolitik bör tillämpastandardiserad beräkningsgrad vid bestämmande av skäligaarrendeavgifter.I motion Jo423 (v) yrkande 2 föreslås ett riksdagsuttalande ombehovet av nya samordnade upplåtelse- och skötselformer fördomänverkets fiskevatten. Motiveringen har paralleller medföregående motion. Regeringen bör ta upp överläggningar medideella organisationer så att de statliga vattnen på godavillkor blir tillgängliga för allmänheten. Ett riksfiskekort kanskapas i samarbete med föreningslivet, anför motionärerna.Enligt motion 1991/92:Jo436 (kds) bör domänverket arrendera utstatens fiskevatten till . Detta vore ett smidigt sätt att att få en godfortsatt vård av fiskevattnen och ett organiserat fritidsfiske.Det skulle innebära att en stor del av den fiskevård och tillsynsom domänverket nu bedriver fortsättningsvis skulle kunna skegenom ideella insatser, anför motionären.Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens uppfattning att det bör stå detnya bolaget fritt att självt få avgöra frågor om upplåtelse avjakt- och fiskerätt med de inskränkningar som följer avjordabalkens stadganden och övrig lagstiftning. Någon anledningför att söka bestämma villkor för bolagets politik idessa frågor finns icke. bör alltså avstyrkamotionerna N49, Jo423 yrkande 2 och Jo436.Stockholm den 5 maj 1992På jordbruksutskottets vägnarGöran PerssonI beslutet har deltagit: (), (),(), (), (),(), (), (), (), (), (),(), (), ()och (nyd).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Avvikande meningGöran , , , , , och (alla s)anför:Enligt vår mening borde delar av utskottets yttrande ges enannan utformning.Dels borde den del av yttrandet som på s.6 börjar med"Som framgår" och på s.7 slutar med "anförda inte föranledanågon särskild åtgärd från sida" ha följande lydelse:Som framgår -- -- -- (=utskottet) -- -- -- bolagsbildning.Utskottet avvisar regeringens förslag om att privatiseradomänverket. Det är ett allmänintresse att staten ej avhändersig kontrollen över de svenska naturtillgångarna. Det finnsdäremot skäl, vilket tidigare redovisats i densocialdemokratiska regeringens proposition 1990/91:87, attombilda domänverket till aktiebolag. Möjligheten till ökadavkastning förbättras om domänverket ges en ökad ekonomiskhandlingsfrihet, inte minst när det gäller att utnyttja ochomforma det stora fastighetskapital som de statliga markernarepresenterar. Verket måste kunna agera snabbt i för koncernenintressanta affärer.Regeringens förslag att privatisera bolaget är olyckligt. Detkommer enligt utskottets mening att medföra en rad problem avprincipiell, juridisk och praktisk natur. Dessa problem äronödiga. De kommer att få till följd att bolagsledningensuppmärksamhet leds bort från dess väsentliga uppgifter att brukaoch förvalta vårt lands största naturresurs. Genomprivatiseringen försvåras, helt i onödan, skyddet avnaturvärdena och bevarandet av den biologiska mångfalden.Näringsutskottet bör således yrka bifall till motion N45yrkande1 i denna del. Därigenom tillgodoses även motion N41yrkande1 i viss mån.Utskottet finner att de synpunkter bör beaktas som framförs imotionerna N40 (m) och N44 (kds) yrkande 1 om det angelägna iatt domänmark görs tillgänglig för lokala, mindre intressentergenom direktförsäljningar och triangelbyten. Något särskiltriksdagsuttalande härom påkallas dock icke. De frågor som väcksi motion N39 (c) om försäljning av skogsmark ovanskogsodlingsgränsen har den karaktären att de bör behandlas isamband med den samlade samepropositionen.Dels borde den del av yttrandet som på s. 10 börjar med"Utskottet delar" och slutar med "vid bolagiseringen" utgå.Dels borde den del av utskottets yttrande som på s.11börjar med "Det finns" och slutar med "fastställas senare" utgå.Dels borde den del av utskottets yttrande som på s.14börjar med "Utskottet delar" ha följande lydelse:Utskottet erinrar om att jakten är en folkrörelse i vårt land.Strävan måste vara att bevara folkrörelseengagemanget i jaktenoch viltvården. Denna målsättning har också slagitfast då en ny jaktlag antogs. Ett annat målför den framtida jakt- och viltvårdspolitiken, som riksdagenlagt fast, är att samhället skall medverka till att skapa godaförutsättningar för jakten och därigenom stödja jaktintresset.Mot den angivna bakgrunden delar utskottet den oro somframförs i motion N49 (s) över de ofta höga och kraftigtstigande avgifter för upplåtelse av jakträtt som i första handsker på skogsbolagens, kyrkans och domänverkets marker.Utvecklingen innebär en risk för att jakt- och viltvården tapparsin förankring hos den lokala befolkningen på landsbygden.Domänverket har tidigare betraktats som prisledande när detgäller uttag av rimliga avgifter för jakt. Det är därför viktigtatt klart och entydigt slår fast att staten, som ägaretill det bolagiserade domänverket, skall tillämpa enstandardiserad beräkningsgrund vid bestämmande av skäligaarrendeavgifter.Vad utskottet anfört om angelägenheten att hålla rimligaavgifter för jaktarrenden gäller i motsvarande del även förupplåtelse av fiskevatten. har tagit fram ettfiskekort gemensamt för ungefär 1500 fiskeområden och såltdetta till förhållandevis låg kostnad. Det är som framhålls imotionerna Jo423 och Jo436 mycket angeläget att denna verksamhetkan fortsätta att utvecklas. Regeringen bör därför ta uppöverläggningar i detta syfte med ideella organisationer,verksamma inom fritidsfiskets område, om skötsel och upplåtelseav de statliga vattnen.Näringsutskottet bör föreslå att som sin mening gerregeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört medanledning av motionerna N49, Jo423 yrkande 2 och Jo436.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Annika () anför:Enligt min mening borde utskottet ha tillstyrkt motionerna N41yrkande1 och N42 samt avstyrkt propositionen. Den totalabristen på utredning av de föreslagna riktlinjernas effekt ipraktiken på en mängd områden är helt oacceptabel. Någonremissbehandling har ej heller skett utan endast lagrådsremissenhar skickats till vissa berörda. Den bristfälliga behandlingenkan ej motiveras av sakskäl -- som påpekas ett flertal gånger ipropositionen kommer utförsäljningen att ta . Särskilt irådande konjunktur är det inte aktuellt med markförsäljning inågon nämnvärd grad. Det finns med andra ord ingen grund förregeringens brådska. Det är lätt att få en känsla av attregeringen snabbt vill få igenom dessa förslag utan en ordentligoch öppen debatt.Riksdagen kan inte acceptera en utförsäljning av domänverketsmark när varken för- eller nackdelar klart framgår. Det gällerbåde ekonomiska konsekvenser för staten och de ekologiskaeffekterna. har verkat på en frioch konkurrensutsatt marknad och är med stor sannolikhet en godaffär för staten. Att då sälja är dels en dålig affär, dels urfördelningssynpunkt fel, när vinsten från vår gemensamma mark iframtiden skall tillfalla ett mindre antal personer -- som haftråd att köpa upp marken.Även ur samhällsekonomisk synvinkel är det oroande med storastatliga utförsäljningar. Riskvilligt kapital är en bristvaraoch om det används till att köpa f.d. statlig egendom finns deten risk att andra nyttiga investeringar hämmas.Ett tillbakavisande av propositionen innebär även att derättssäkerhetskrav som åberopas i motion N42 tillgodoses. Ingenomfattande förändring av domänverkets marker bör beslutas innande oklarheter som anses råda inom i de tvånordligaste länen har klarats upp. Detta handlar dels om störrerätt till vissa markarealer och byaskogar, dels om rätten tillde s.k. ströängarna.Om näringsutskottet inte tillstyrker motion N41 yrkande1 ochmotion N42 förordar jag i andra hand bifall tilljordbruksutskottets majoritetsyrkande om ett tillkännagivande avnaturvårdshänsynen.Jag ansluter mig vidare till den del av den avvikande mening(s) vari behandlas jakt- och fiskefrågor i anslutning tillpropositionen.Bostadsutskottets yttrande1991/92:BoU5yBilaga 5Riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverkettill aktiebolagsformTill näringsutskottetNäringsutskottet har beslutat att beredabostadsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition1991/92:134 om riktlinjer för överföringen av verksamheten viddomänverket till aktiebolagsform jämte motioner såvitt förslagenberör bostadsutskottets beredningsområde.Bostadsutskottet har i huvudsak begränsat sitt yttrande tillatt avse frågor om rennäringen och om skyddet av devattenområden m.m. som är av riksintresse och som ingår idomänverkets markinnehav.PropositionenRegeringen har genom proposition 1991/92:134 föreslagitriksdagen att anta ett förslag till ändring i rennäringslagen(1971:437). Förslaget innebär i korthet följande. Genomrennäringslagen har samebyn och dess medlemmar vissa angivnarättigheter på mark som ägs av staten -- kronomark. Genom denföreslagna ändringen bibehålls rättigheterna på mark som vidutgången av tillhörde staten, men som därefter haröverlåtits till annan. Avsikten är sålunda att den mark som vidutgången av ägdes av staten skall behålla sinställning som kronomark oavsett i vems ägo den därefter är.I propositionen begärs dessutom godkännande avriktlinjerna för överföring av fast egendom från staten till detnya bolaget.