bet · GG01UbU3 · 1992-12-03 00:00:00 — Vidare sägs att utvecklingen av de mindrehögskolorna skulle gynna kvinnorna. I motion 1991/92:A817 (fp)yrkande 6 i denna del förutsätts att regeringen kommer att vägain jämställdhetsaspekter i de beslut som berör högskolansgrundutbildning. Motionärerna anser också att regeringen böröverväga om jämställdhetslagen kan göras tillämplig även påutbildningsområdet.Förståelsen för internationella förhållanden bör inte stannai och EG, framhålls det i motion 1992/93:23 (v)yrkande 5. Målet om internationalisering bör därför formulerassom en strävan mot ökad solidaritet och global internationellförståelse.Utskottet vill med anledning av lagförslaget i denna del samtmotionsyrkandena anföra följande.En grundläggande förutsättning i verksamheten inom högskolanär att endast personer som har erforderlig kompetens kan kommai fråga för antagning till utbildning eller för anställning påtjänst där undervisning eller forskning ingår.I grundlag -- regeringsformen -- stadgas att det allmännaskall verka för att demokratins idéer blir vägledande inomsamhällets alla områden samt tillförsäkra män och kvinnor likarättigheter (1 kap. 2 § tredje stycket). Vidare föreskrivs i 2kap. 16 § att lag eller annan föreskrift inte får innebära attnågon medborgare missgynnas på grund av sitt kön, om ejföreskriften utgör led i strävanden att åstadkomma jämställdhetmellan män och kvinnor eller avser värnplikt eller motsvarandetjänsteplikt. För arbetslivet -- såväl inom den offentligasektorn som den privata -- gäller en särskildjämställdhetslag. har den ersatts av en nylag om jämställdhet i arbetslivet (1991:433).Jämställdhetslagen gäller således bl.a. universitet ochhögskolor när det gäller förhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare eller arbetssökande.Könsdiskriminering gentemot anställda eller arbetssökande ärenligt jämställdhetslagen förbjuden. Dock är s.k. positivsärbehandling tillåten, t.ex. att tillsätta en kompetentsökande av underrepresenterat kön trots att han eller hon harsämre meriter än en medsökande av det andra könet, underförutsättning att åtgärden är ett led i en systematisk strävanatt åstadkomma en jämn fördelning mellan kvinnor och män på enarbetsplats.Sedan flera år har det ansetts förenligt med gällandebestämmelser att låta jämställdhetsintresset fälla avgörandet,när flera sökande till en statlig tjänst bedöms vara jämbördigaeller i det närmaste jämbördiga. Enligt 11 kap. 9 §regeringsformen skall "vid tillsättning av statliga tjänsteravseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst ochskicklighet". Jämställdhetsintresset betraktas då som enytterligare saklig grund. Enligt (SOU1990:41 s. 222) har denna princip i en rad fall tillämpats iregeringens praxis vid tillsättning av tjänster.I universitetens och högskolornas verksamhet har behovet avjämställdhet mellan kvinnor och män relevans inte bara i frågaom anställda och arbetssökande utan även när det gällerförhållandena för studenterna inom utbildningen och antagningentill utbildning. Utskottet återkommer till dessa frågor i detföljande.Chefen för förordnade enarbetsgrupp (U 1992:E) för jämställdhet i högre utbildning ochforskning. I dess uppdrag ingår bl.a. att i ett längreperspektiv komma med förslag till åtgärder som förbättrarjämställdheten på högskolans område.Enligt utskottets mening är det motiverat och värdefullt attdet i högskolelagen nu förs in en bestämmelse om skyldighet atti högskolornas verksamhet alltid iaktta jämställdhet mellankvinnor och män.En jämnare könsfördelning i de beslutande organeneftersträvas generellt inom den statliga verksamheten (prop.1987/88:105, bet. AU17, rskr. Regeringens arbete för attuppnå målet har granskats av senastvåren 1989 (bet. 1988/89:KU30). Något tillkännagivande när detgäller detta på högskolans område behövs därför inte.Utskottet anser det inte behövligt att i högskolelagen ävenskriva in att det demokratiska samhällets grundläggandevärderingar skall främjas i högskolornas verksamhet. Denlydelse som 1 kap. 5 § fått i regeringens lagförslag är enligtutskottets mening till fyllest.Utskottet kan inte heller finna att bestämmelsen omförståelse för internationella förhållanden kan tolkas så attförståelsen skall stanna vid och EG.Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att riksdagenmed avslag på motionerna 1991/92:Ub805 yrkande 9, 1991/92:A805yrkande 29, 1991/92:A817 yrkande 6 delvis, 1992/93:Ub2 yrkande4, 1992/93:Ub12 yrkande 6 och 1992/93:Ub23 yrkande 5 antar deti proposition 1992/93:1 framlagda förslaget till högskolelagsåvitt avser 1kap. 5 §.En bred social rekrytering till utbildningen i högskolanbör enligt motion 1992/93:Ub23 (v) yrkande 4 anges ihögskolelagen som ett mål, parallellt med målet om jämställdhetmellan kvinnor och män. I motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 1framhålls att en utjämning av den sociala rekryteringen börvara ett mål inom utbildningspolitiken och att regeringen börvidta åtgärder för att främja detta.Utskottet erinrar om att ett av målen för högskolepolitikensedan lång tid är att åstadkomma en vidgad social rekrytering(t.ex. prop. 1987/88:109, bet. UbU32, prop. 1990/91:100 bil.10, bet. Om detta har det rått enighet i . Den1 tillkallade regeringen en särskild utredare () för att översiktligt beskriva omfattningen av densociala snedrekryteringen till högre studier samt försökaklargöra dess orsaker. Utredningen beräknas avsluta sitt arbetei februari 1993.Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motionerna 1992/93:Ub12 yrkande 1 och 1992/93:Ub23yrkande 4.Målen för högskoleutbildningen anges i regeringensförslag till 1 kap. 9 § högskolelagen. Jämfört med närmastmotsvarande bestämmelse i nuvarande högskolelag (1977:218, 2 §andra och tredje styckena) innebär förslaget att dengrundläggande högskoleutbildningens uppgift att utvecklastudenternas förmåga till självständig och kritisk bedömninguttrycks starkare. Vidare tillkommer som mål att utbildningenskall ge studenterna förmåga att självständigt lösa problem,att följa kunskapsutvecklingen och att delta iinformationsutbyte på vetenskaplig nivå. Att utbildningen skallge yrkesförberedelse och bidra till studenternas personligautveckling -- som har ingått i motsvarandebestämmelse -- är enligt propositionen inte nödvändigt att angei lagen.De båda sistnämnda målen bör bibehållas enligt motion1992/93:Ub12 (s) yrkande 5. Motionärerna föreslår att 1 kap. 9§ får samma lydelse som 2 § andra och tredje styckena har inuvarande högskolelag.Förmågan till kritiskt tänkande, självständigt sökande ochkritiskt värderande av information har i regeringens lagförslagsnävats in till att enbart gälla det egna ämnesområdet, hävdasdet i motion 1992/93:Ub23 (v) yrkande 6. Orden "allt inom detområde som utbildningen avser" bör därför utgå ur paragrafen.Utskottet delar regeringens uppfattning att ett aktivt ochkritiskt förhållningssätt till kunskap är den bästaförberedelsen för yrkesverksamhet av skilda slag. Det framgårav propositionen att regeringens avsikt är att stora delar avhögskoleutbildningen även skall leda tillyrkesexamina. Utbildningens funktion som yrkesförberedelsebehöver enligt utskottets mening inte nödvändigtvis anges iförevarande målparagraf. En personlig och intellektuellutveckling hos studenten är en naturlig följd av att förmågantill självständig och kritisk bedömning, förmågan tillsjälvständig problemlösning och förmågan och intresset attfölja kunskapsutvecklingen utvecklas. Inte heller personligutveckling behöver därför markeras särskilt i målparagrafen.Om lagens formuleringar skall kunna läggas till grund förutvärdering, behövs enligt utskottets mening den avgränsningsom ligger i orden "allt inom det område som utbildningenavser". Utskottet räknar vidare med att den kritiska förmåga,problemlösningsförmåga och förmåga att följakunskapsutvecklingen inom ett visst område, som en studentförvärvar under sin högskoleutbildning också sprider sig tillhans eller hennes förhållningssätt på andra kunskapsområden.Med det anförda föreslår utskottet att med avslagpå motionerna 1992/93:Ub12 yrkande 5 och 1992/93:Ub23 yrkande6 antar det i proposition 1992/93:1 framlagda förslaget tillhögskolelag såvitt avser 1 kap. 9 §.Examensordning m.m.I de riktlinjer för omställning och minskning av den statligaadministrationen, som den dåvarande regeringen redovisade i1991 års kompletteringsproposition (prop. 1990/91:150 bil.II:7) och som godkändes av , ingick bl.a. att detcentralt fastställda linjesystemet skulle upphöra och ersättasmed en examensordning. När det gäller utbildningar som direktförbereder för en klart definierad yrkesroll anfördeutbildningsutskottet vid behandlingen av nämnda proposition attett likvärdigt innehåll och en någorlunda enhetligstudieorganisation är en förutsättning för att utbildningensmål skall uppnås. Som exempel nämnde utskottetlärarutbildningar, vårdutbildningar, psykologutbildning samtutbildning i rättsvetenskap (1990/91:UbU21 s. 22).Nu begär regeringen i förevarande proposition bemyndigandeatt avveckla samtliga allmänna utbildningslinjer /94.I avvecklingen av linjesystemet bör även ingåpåbyggnadslinjerna. Utskottet föreslår att medbifall till proposition 1992/93:1 bemyndigar regeringen attavveckla samtliga allmänna utbildningslinjer ochpåbyggnadslinjer fr.o.m. /94.Utskottet tar i detta sammanhang upp ett yrkande i motion1991/92:Ub494 (v), som väcktes under allmänna motionstiden vidförra . För att kunna erbjuda fler plats ihögskoleutbildning och bättre hushålla med resurserna bör delaroch moment ur nu strikt sammanhållna studiegångar kunnaerbjudas som fria individuella val, heter det i motionen(yrkande 4). bör enligt motionärerna hos regeringenbegära en översyn över all högskoleutbildning, inkluderandekommunal, polisiär och militär högskoleutbildning, i dettasyfte.Utskottet anser i likhet med regeringen attstudieorganisationen skall vara en fråga för varjehögskola att avgöra. Skyldigheten att effektivt hushålla medresurserna finns uttryckt i det förslag till högskolelag, somutskottet i det föregående har tillstyrkt i denna del.Riksdagen bör därför avslå motion 1991/92:Ub494 yrkande 4.Grunddragen i den examensordning, som det enligtpropositionen bör ankomma på regeringen att besluta om,redovisas i propositionen. De är följande.Inom den grundläggande utbildningen skall det finnas tvåtyper av examina: generella examina och yrkesexamina. Degenerella examina skall vara magisterexamen (minst 160 poäng),kandidatexamen (minst 120 poäng), högskoleexamen (minst 80poäng) och konstnärlig högskoleexamen (varierande poängtal).För magisterexamen och kandidatexamen skall endast reglerasvissa krav på fördjupning i ett ämne samt att examen skallomfatta minst två ämnen. Vidare sägs i propositionen atthögskoleexamen skall få utfärdas vid alla högskolor,kandidatexamen vid alla statliga högskolor utom de konstnärligaoch magisterexamen vid universitet och högskolor med fastforskningsorganisation. Regeringen har uppdragit åt en särskildutredningsman att pröva förutsättningarna för att ytterligarehögskolor -- i första hand de tre f.d. universitetsfilialerna,dvs. högskolorna i , och samt högskolan iSundsvall---- skall kunna tilldelas rätt att utfärdamagisterexamen, och i så fall i vilka ämnen. Rätten att utfärdaexamina avses enligt propositionen inte vara en gång för allagiven. Fortsättningsvis bör det ankomma påutvärderingssekretariatet att svara för prövningen av sådanrätt, inkl. rätt för fristående universitet och högskolor attutfärda examina. Till yrkesexamina återkommer utskottet i detföljande.Frågan om rätt för de mindre och medelstora högskolorna attutfärda magisterexamen tas upp i två motioner. Alla högskolorbör enligt motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 7 på eget ansvar fåbedöma om de vill satsa resurser och kompetens för att utvecklaen utbildning på den nivå som krävs för magisterexamen.Utvärdering av examinationsrätten skall enligt motionärernagöras för varje högskola och i efterhand. I motion 1992/93:Ub18(c, s, m, fp, kds, nyd, v) begärs att möjligheterna för demindre och medelstora högskolorna att få utfärda magisterexamennoga undersöks (yrkande 2). Motionärerna anser att dessahögskolor måste få konkurrera med övriga högskolor på sammavillkor (yrkande 1).Utskottet tar fasta på grundtanken i propositionen, attvillkoret för att ett universitet eller en högskola skall fåutfärda magisterexamen är att vederbörande erbjuderutbildningar som fyller de kvalitativa fordringarna.Inrättandet av utvärderingssekretariatet skapar möjligheter attfortlöpande pröva om detta är fallet vid de högskolor somönskar få ge magisterexamen. Arbetet med denna prövning harredan inletts genom det i det föregående nämnda uppdraget särskild utredare. Ingen av de fyra högskoleenheter somsärskilt nämns i uppdraget har tilldelats fastaforskningsresurser. Förekomsten av sådana har alltså inte avregeringen betraktats som ett oavvisligt villkor för rätt attutfärda magisterexamen. Utskottet förutsätter attprövningsarbetet, såvitt gäller de högskolor som önskar gemagisterexamen, bedrivs i rask takt så att de mindre ochmedelstora högskolornas konkurrensläge gentemot universiteteninte försämras. För alla universitet och högskolor bör gällaatt deras verksamhet granskas genom utvärderingssekretariatetoch att deras rätt att utfärda olika examina på grundval avdenna granskning vid behov kan omprövas.Med det anförda föreslår utskottet att avslårmotionerna 1992/93:Ub12 yrkande 7 och 1992/93:Ub18.Den grundläggande högskoleutbildningen bör enligt motion1992/93:Ub24 (nyd) delas upp i å ena sidan akademiskutbildning och å andra sidan övrig kvalificeradpostgymnasial utbildning (yrkande 18). Den senare typen avutbildning skall enligt motionärerna bygga på beprövaderfarenhet och/eller konstnärlig grund. Akademiska examina,till vilka motionärerna räknar dels kandidat- ochmagisterexamina, dels de traditionella akademiska examina somcivilingenjörsexamen, läkarexamen etc., skall enligtmotionärerna endast kunna avläggas vid universitet ochhögskolor med fasta forskningsresurser. Övriga examina föreslåskallas högskoleexamen (yrkande 19).Utskottet hänvisar till vad som i det föregående anförts omvetenskaplig eller konstnärlig grund samt beprövad erfarenhet.Utskottet ser inte någon anledning att frångå den sedan långtid gällande principen att all högskoleutbildning skall vila påvetenskaplig grund. ges utbildning motsvarandevissa traditionella akademiska examina vid högskolorna iÖrebro, och . Även vid de mindre högskolorna iövrigt finns utbildning exempelvis till ekonomexamen ochfilosofie kandidatexamen. Det skulle inte innebära någotframsteg i utvecklingen av det svenska högskoleväsendet omdessa högskolor blev fråntagna rätten att ge sådan utbildningoch de examina som är förknippade med den. Utskottet föreslåratt avslår motion 1992/93:Ub24 yrkandena 18 och 19.I propositionen redovisar föredragande statsrådet sin syn påvilka yrkesexamina som bör ingå i examensordningen. Förutom attyrkesexamina bör avsluta utbildningar som är inriktade motyrken där det finns olika former av officiellt fastställdlegitimation eller behörighetskrav anser han att särskildayrkesexamina också bör finnas för utbildningar som syftar tillvård samt omsorg om barn och äldre. Vidare ansluter han sigtill bedömningen i departementspromemorian ochhögskolor (Ds 1992:1), där det sägs (s. 18 f.) att det finnsskäl att ha yrkesexamina för vissa andra utbildningar somsvarar mot omfattande yrkesgrupper med väl definieradeyrkeskrav och där det kan förutses att dimensioneringen avutbildningen -- och därmed behovet av ett examensbegrepp --kommer att vara av särskilt intresse för statsmakterna. Detfinns därför skäl att i examensordningen ta med socionomexamen,civilingenjörsexamen, arkitektexamen och ingenjörsexamen.Antalet yrkesexamina bör enligt föredragande statsrådetbegränsas. För många yrken kan man enligt hans mening skapa denönskvärda kunskapsprofilen inom ramen för generella examina,som t.ex. kandidatexamen och magisterexamen. I propositionenredovisas vilka 36 yrkesexamina som han anser för närvarandebör ingå i examensordningen.I motionerna 1992/93:Ub12 (s) yrkande 8 (delvis) samt1992/93:Ub22 (c) yrkande 1 anförs att bland yrkesexamina ocksåbör föras upp studie- och yrkesvägledarexamen.Utskottet delar uppfattningen som framförs i motion1992/93:Ub22 att syoverksamheten är av stor betydelse i skolan.I syfte att säkerställa att den bedrivs av kompetent personalhar det i 2 kap. skollagen (1985:1100, ändr. 1990:1477) införtsen bestämmelse om att en sökande, för att få anställas utantidsbegränsning för studie- och yrkesorientering i detoffentliga skolväsendet, skall ha en utbildning avsedd försådan verksamhet. En särskild yrkesexamen bör därför enligtutskottets mening ingå i examensordningen.Utskottet föreslår att med bifall till motion1992/93:Ub12 yrkande 8 (delvis) samt 1992/93:Ub22 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Behovet av yrkesexamina för de medellångavårdutbildningarna tas upp i tre motioner. I motion1992/93:Ub8 (s) föreslås yrkesexamen förlaboratorieassistentutbildningen. Såväl denna utbildning somutbildningarna till hörselvårdsassistent, optiker,ortopedingenjör, ortopedtekniker och tandtekniker bör hayrkesexamina enligt motion 1992/93:Ub15 (c) yrkande 1 (delvis).Även utbildningarna till dietist och miljö- ochhälsoskyddsinspektör, som inte innefattas i begreppetmedellånga vårdutbildningar, bör enligt samma motion hayrkesexamen. Motionären anför också att det bör finnasminimidefinitioner för sådana yrken som i andra länder harlegitimation, t.ex. dietister/näringsterapeuter i ,, m.fl. länder (yrkande 2). Motion 1992/93:Ub12(s) yrkande 9 erinrar om att har begärt en samlad,bred översyn av samtliga medellånga vårdutbildningar och enredovisning därav till . Motionärerna vill attregeringen skall återkomma till med förslag omexamina inom detta utbildningsområde.Utskottet hänvisar till att regeringen nu bereder frågan omden i sistnämnda motion åsyftade översynen, som begärdes avriksdagen (bet. 1989/90:UbU21, rskr. 232) och somutskottet haft anledning att aktualisera vid sinaställningstaganden till skilda motionsyrkanden (bet.1990/91:UbU12, 1991/92:UbU14). har i sitttillkännagivande om denna översyn bl.a. sagt att detär väsentligt att beakta de anpassningar till internationellaförhållanden som blir alltmer nödvändiga. Utskottet förutsätteratt regeringen i sin beredning av ärendet -- sedanutbildningslinjerna avskaffats som begrepp -- prövar frågan ombehovet av yrkesexamina för motsvarande yrken. Mot bakgrund avdetta finner utskottet inte motiverat att nu görnågot särskilt uttalande. Motionerna 1992/93:Ub8, 1992/93:Ub12yrkande 9 och 1992/93:Ub15 yrkande 1 delvis samt yrkande 2 bördärför avslås av riksdagen.Förslaget i propositionen om en barn- och ungdomspedagogiskexamen avstyrks i motion 1992/93:Ub7 (s) yrkande 1.Motionären anser att förskollärare och fritidspedagoger är tvåskilda yrkesgrupper, vilkas utbildningar nu behöver utvecklasvar för sig för att möta de framtida behoven.Utskottet, som anser att det bör ankomma på regeringen attutfärda examensordningen, har inte funnit skäl att göra någonannan bedömning i denna fråga än vad regeringen gjort.Riksdagen bör därför avslå yrkandet om ett tillkännagivande ifrågan.I motion 1992/93:Ub7 (s) anförs också att utbildningarnatill förskollärare resp. fritidspedagog bör förlängas till140 poäng (yrkande 2). Motionären hänvisar till de krav somställs på yrkesutövarna, behovet av att de blir jämförbara iett EG-perspektiv och behovet av vetenskaplig förankring.Utskottet noterar att regeringen i förevarande propositioninte har redovisat sin bedömning av längden på de olikayrkesexamina som avses finnas. Enligt bilaga 2 i propositionenLärarutbildning (prop. 1991/92:75) skall barn- ochungdomspedagogisk examen omfatta minst 100 poäng, dock attutbildningen för studenter med vissa förkunskaper kan förkortastill 80 eller 50 poäng. Detta överensstämmer med vad som förnärvarande gäller för förskollärarlinjen ochfritidspedagoglinjen.Utskottet finner inte skäl för att just beträffandeutbildningen av förskollärare och fritidspedagoger framföra enuppfattning om utbildningens längd. Det bör ankomma påregeringen att överväga denna fråga. Motion 1992/93:Ub7 yrkande2 bör därför avslås av riksdagen.I skilda motioner framförs även förslag om yrkesexamina iövrigt. Det gäller ekonomexamen i 1992/93:Ub12 (s) yrkande 8delvis, utbildningen av dietister, miljö- ochhälsoskyddsinspektörer, optiker och tandtekniker i 1992/93:Ub15(c) yrkande 1 delvis, bebyggelseantikvarier i 1991/92:Ub418 (s)yrkande 3 och konservatorer i 1991/92:Ub561 (nyd) yrkande 3.Utskottet noterar att föredragande statsrådet i propositionenredovisat vilka yrkesexamina han anser bör ingåi examensordningen.Till utskottet har från framförtssynpunkter på behovet av en yrkesexamen för hälso- ochmiljöskyddsinspektörer.Utskottet utgår från att det skall vara möjligt att införaytterligare yrkesexamina, utöver dem i propositionenuppräknade, om det finns tungt vägande skäl. Ett motiv för attha särskilda examina är, som anförts ovan, behovet av att kunnasäkerställa att ett tillräckligt antal personer med visskompetens kommer att examineras. Utskottet anser dock inte attriksdagen nu har anledning att ta ställning till huruvida detskall finnas yrkesexamina för de i motionerna angivna yrkena.Motionsyrkandena avstyrks.Beträffande beslutsnivån när det gäller examensordningenyrkas i motion 1992/93:Ub12 (s) yrkande 22 att skallbesluta vilka examina som skall ingå i examensordningen.Utskottet noterar att det enligt propositionen bör ankomma påregeringen att utfärda examensordningen. Den är tänkt att fåformen av en bilaga till högskoleförordningen och innefattabl.a. föreskrifter om vilka examina som skall kunna förekomma.Genom att beslutat om vilka allmännautbildningslinjer som skall inrättas, har haft ettbetydande inflytande över utbudet av utbildningar medinriktning på olika yrkesområden. Examensbenämningar fastladesfram till av universitets- och högskoleämbetet(UHÄ) i centrala utbildningsplaner eller i särskilda beslut.Avvecklingen av systemet med allmänna utbildningslinjer, somutskottet i det föregående har tillstyrkt, ingår som ett led ien ökad frihet och ett större ansvar för varje universitet ochhögskola när det gäller både utbildningsutbud ochstudieorganisation. kommer enligt regeringens förslagatt fatta beslut om utbildningsuppdrag för de statligahögskolorna och universiteten. I dessa uppdrag kommer ibegränsad utsträckning att ingå preciseringar av minimiantaletexaminerade, nämligen för sådana examina där statsmakterna haranledning att förvissa sig om ett tillräckligt antalexaminerade vid vissa tidpunkter.Utskottet anser inte att det finns anledning att riksdagenutöver detta skall reglera vilka examina som skall finnas.Utskottet föreslår därför att avslår motion1992/93:Ub12 yrkande 22.Möjlighet att ta ut en generell examen i tillägg till enyrkesexamen bör enligt motion 1992/93:Ub11 (s) tydligt framgåav den kommande högskoleförordningen. För t.ex.arbetsterapeutyrket är det viktigt att förutom yrkesexamenkunna få en generell examen som är öppen gentemot licentiat-och doktorsnivån (yrkande 1). Motionärerna är också angelägnaom att regelsystemet i den nya högskoleförordningen inteutformas så att utvecklingen av nya ämnen, som t.ex.arbetsterapi, hindras (yrkande 2).Utskottet anser det självklart att den som uppfyller kravenför både en yrkesexamen och en generell examen skall kunna fåbevis om detta. Den närmare utformningen av dokumentationen bördock inte bestämma om. Någon risk för att regeringeni den kommande högskoleförordningen skall skapa hinder förutvecklingen av nya ämnen föreligger enligt utskottets meninginte.