bet · GF01AU12 · 1992-03-24 00:00:00 — Utskottet delardenna uppfattning och avstyrker yrkandet i motion A225.Av vad utskottet uttalat framgår vidare att utskottet intefinner det motiverat för att göra de i motionerna A239(fp) och A260 (v) begärda tillkännagivandena till regeringenutan avstyrker de i dessa motioner framställda yrkandena härom.FöretagshälsovårdArbetarskyddsavgiften och företagshälsovårdens finansieringEnligt lagen (1981:691) om socialavgifter har arbetsgivarnaatt betala bl.a. en arbetarskyddsavgift som tas ut påavgiftsunderlaget. Egenföretagarna erlägger en avgift med0,. Av lagens bestämmelser om fördelning av influtnaavgifter följer att av avgifterna skall föras till statensom bidrag till kostnaderna för arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen och till ett särskilt konto hosriksgäldskontoret. Medlen på detta konto används för bidrag tillföretagshälsovården. Återstoden, av arbetsgivaravgifterna,tillfaller arbetsmiljöfonden, att användas för forskning ochutveckling m.fl. ändamål som anges i lagen (4 kap. 8 §).Egenföretagarnas avgifter används i sin helhet för bidragen tillföretagshälsovården.Företagshälsovårdens totala kostnader uppgick tilldrygt (Ds 1990:42 s. 34). Utbetalade bidraguppgick till 987 milj.kr. -- väntasbidragen överstiga enligt uppgifter avriksrevisionsverket (RRV, Fu 1991:9). Inom företagshälsovårdentas i viss omfattning ut patientavgifter av arbetstagarna. Dettaavgiftsuttag skall dock upphöra med utgången av enligtriksdagsbeslut . Statsbidrag och patientavgiftertäcker överslagsvis en tredjedel av företagshälsovårdenskostnader. För den övervägande delen av kostnaderna svarararbetsgivarna med sina avgifter tillföretagshälsovårdscentralerna, i den mån de inte svarar fördriften av företagshälsovård i egen regi (inbyggdaföretagshälsovårdscentraler).Utöver den direkta bidragsgivningen stöder statenföretagshälsovården genom den personalutbildning som bedrivs avarbetsmiljöinstitutet.PropositionenStatsbidragsreglerna beträffande företagshälsovården ändradesgenom beslut av . I en rapport på höstensamma år om den statliga styrningen av företagshälsovården komRRV fram till att statsbidragets styrande effekter är svagabl.a. när det gäller att öka anslutningen av de små företagen.RRV tror inte att de nya reglerna ger avsedd effekt och föreslåratt bidraget avskaffas.Arbetsmarknadsministern förklarar i budgetpropositionen atthan har samma uppfattning som RRV. Det generella statsbidragettill företagshälsovården bör avskaffas från den 1 januari 1993.Riksdagen föreslås godkänna en sådan avveckling. Avvecklingenmedger att arbetarskyddsavgiften sänks med 0,18 procentenheter.Detta utrymme bör användas för att höja arbetsskadeavgiften imotsvarande mån. föreslås godkänna dessa riktlinjerför ändring av arbetarskyddsavgiften. Förslag om ändring i lagenom sociala avgifter kommer senare att föreläggas riksdagen.I propositionen aviseras en översyn av företagshälsovårdensorganisation och finansiering. Direktiv för denna översyn harbeslutats av regeringen . Med utgångspunkt ien avveckling av det generella bidraget till företagshälsovårdenskall utredaren överväga andra former av stöd för att tillgodosede små företagens behov av företagshälsovård. Mot bakgrund av enanalys av konsekvenserna för företagshälsovården av att detgenerella bidraget avvecklas skall utredaren vidare bedömabehovet av en samhällelig styrning av företagshälsovården.På det ovannämnda särskilda kontot hos somfinansierar statsbidraget till företagshälsovården harackumulerats ett överskott. Det uppgick till 850milj.kr. Medlen bedöms inte komma att behövas för att finansieranuvarande bidragssystem under nästa kalenderår. Regeringenföreslår att medlen eller det högre belopp som finns inneståendepå kontot tillförs statsbudgetens inkomstsidasom en budgetförstärkning. Det bör ankomma på regeringen attbesluta om överföringen.MotionernaSocialdemokraterna och godtar att statsbidragettill företagshälsovården avvecklas under förutsättning att detinförs en lagstiftning om obligatorisk företagshälsovård.I den socialdemokratiska partimotionen A225 anförs att det äroacceptabelt att det skall råda osäkerhet omföretagshälsovårdens framtid efter . Det bördärför tillkomma en lag som från detta datum gör det till enskyldighet för alla arbetsgivare att tillhandahållaföretagshälsovård. Införs en sådan lag kan Socialdemokraternaacceptera att bidraget till företagshälsovården upphör.Lagen måste garantera de anställda en företagshälsovård av godkvalitet. För lagstiftningen bör enligt motionärerna gällaföljande riktlinjer, som bör fastslås av riksdagen:Varje arbetsgivare är skyldig att tillhandahållaföretagshälsovård åt samtliga anställda.Företagshälsovården är en gemensam opartisk expertresurs åtsåväl arbetsgivare som företrädare för lokala fackligaorganisationer, arbetsledare och anställda.Målet för företagshälsovårdens verksamhet är att uppnå bästamöjliga hälsa och välbefinnande för de anställda. Däri ingårbåde fysisk och psykisk arbetsmiljö, liksom sociala frågor.Företagshälsovården skall i första hand arbeta medförebyggande arbetsmiljöverksamhet och anpassning avarbetsförhållandena till individens förutsättningar och skall geråd i frågor såsom teknik, arbetsorganisation ocharbetsinnehåll, löneformer samt förläggning av arbetstider.Företagshälsovården skall uppfylla kraven i nr161 om företagshälsovård.Vänsterpartiets partimotioner Fi209 och A260 kräverlagstiftning om en obligatorisk företagshälsovård som omfattaralla arbetstagare. Införs en sådan lagstiftning ärVänsterpartiet berett acceptera att statsbidraget tillföretagshälsovården avvecklas. I partimotion So271 föreslårVänsterpartiet obligatorisk företagshälsovård som ett led i ettalkoholpolitiskt program.Maud Björnemalm m.fl. (s) anför i motion A213 att de intemotsätter sig att det görs en ny översyn av företagshälsovårdenmen anser att bör delge regeringen att statsbidragettills vidare bör vara kvar tills ett nytt förslag har förelagtsriksdagen.Lisbeth Staaf-Igelström och () motsätter sig imotion A232 att statsbidraget till företagshälsovårdenavvecklas. De belyser i motionen de effekter som avvecklingenenligt deras mening kan medföra. De yrkar att vad de anförtskall ges regeringen till känna.Inge m.fl. (s) yrkar i motion A237 dels attregeringsförslaget om avveckling av statsbidraget tillföretagshälsovården skall avslås av , dels attregeringen skall underrättas om vad de anfört om behovet av enobligatorisk företagshälsovård.Anita m.fl. (s) hänvisar i motion A275 till Sverigesåtaganden enligt nr 161 om företagshälsovård.Dessa innebär en stegvis utbyggnad av företagshälsovården föralla arbetstagare. Borttagandet av bidraget kommer att leda minskad anslutningsgrad, vilket kan betraktas som ett brottmot konventionen. Åtgärder bör vidtas för att fullfölja desvenska åtagandena enligt konventionen. En lagreglering avföretagshälsovården bör utredas.Utskottets övervägandenUtskottet behandlar först frågan om lagstiftning omobligatorisk företagshälsovård.Arbetsmiljölagen innehåller en bestämmelse som under vissaomständigheter gör det till en lagfäst skyldighet förarbetsgivarna att bereda företagshälsovård åt sina anställda. Ilagens 3 kap. 2 § heter det nämligen: "Om arbetsförhållandenapåkallar det skall arbetsgivaren föranstalta omföretagshälsovård i den omfattning verksamheten kräver. "Möjlighet finns därmed för yrkesinspektionen att, som ensistahandsåtgärd, med stöd av bestämmelserna i lagens 7 kap. 7 §förelägga arbetsgivaren att vid vite ansluta arbetsplatsen tillföretagshälsovården.Frågan om ett obligatorium övervägdes i samband med enreformering av företagshälsovården menavvisades då. lade man fast som målsättning att 75 %av de anställda skulle ha tillgång till företagshälsovård vid1990-talets början. Det anses numera att målet är uppnått ocht.o.m. har överträffats genom att man beräknar att av deanställda har tillgång till sådan vård. Framför allt är detsmåföretag med färre än 20 anställda som står utanförföretagshälsovården.Därefter togs frågan om ett obligatorium upp av en arbetsgruppsom hade regeringens uppdrag att göra en översyn av 1986 årsföretagshälsovårdsreform. I sitt betänkande (Ds 1990:42 s. 117)avvisade arbetsgruppen tanken att med lagstiftning lösaproblemet med låg anslutning bland småföretagen. Till dennauppfattning anslöt sig den dåvarande arbetsmarknadsministern iproposition 1990/91:140 (s. 70). Hon anförde att hon i likhetmed arbetsgruppen inte ansåg att lagstiftning är rätta vägen föratt ansluta de små företagen och påpekade att en lagregleringskulle bli verkningslös, om den inte också innebar enmotsvarande skyldighet för någon eller några att tillhandahållaföretagshälsovård. Hon framhöll vidare liksom arbetsgruppen attlagreglering skulle kunna uppfattas som ett hinder för parternasinflytande på företagshälsovårdens utformning och minska derasintresse och engagemang.Utskottet anser att de nu redovisade invändningarna mot enobligatorisk företagshälsovård alltjämt är bärande, även om mantar hänsyn till att nya omständigheter inträffat dels medregeringsförslaget att avveckla statsbidraget tillföretagshälsovården, dels genom att har sagt upp det arbetsmiljöavtal somgäller på SAF--LO--PTK-området. Som redan sagts finns iarbetsmiljölagen under vissa förutsättningar möjlighet atttvinga ett företag att ordna företagshälsovård för sinaanställda. Det ingår i den nya utredningens uppdrag att pröva omdet därutöver behövs lagstiftning i samband med bedömningen avde behov som kan finnas av en samhällelig styrning avföretagshälsovården i fråga om anslutning och kvalitet.Sammanfattningsvis gör utskottet denna bedömning: Med hänsyntill de invändningar som riktats mot en lagfäst skyldighet föralla arbetsgivare att tillhandahålla företagshälsovård åt sinaanställda och till det nya utredningsarbete som har påbörjats omföretagshälsovårdens organisation och finansiering är detolämpligt att initierar lagstiftning om obligatoriskföretagshälsovård. Därför avstyrker utskottet de yrkanden om ensådan lagstiftning som framställs i motionerna Fi209, A225,A237, A275, A260 och So271.Utskottet går härefter över till regeringsförslaget omavveckling av statsbidraget till företagshälsovården frånden . Som redan nämnts har Socialdemokraternai partimotionen A225 ställt som villkor för att accepteraavvecklingen att en lagstiftning om obligatoriskföretagshälsovård genomförs. har i partimotionA260 ett uttryckligt andrahandsyrkande om avslag påregeringsförslaget om motionens yrkande om obligatorisktföretagshälsovård inte vinner bifall. Ett direkt avslagsyrkandeframställs vidare i motion A237. De tillkännagivanden som begärsi motionerna A213, A232 och A275 har i sak samma innebörd.Regeringen utgår i sitt avvecklingsförslag från attstatsbidraget i sin nuvarande generella form inte längre haravsedd styrande effekt på företagshälsovårdens fortsattautbyggnad. Denna uppfattning förefaller ha godtagits avSocialdemokraterna och , som ju kan tänka sig attersätta statsbidraget med styrmedel i form av lagstiftning.Utskottet ansluter sig för sin del till tanken på en avvecklingav bidragsgivningen i nuvarande form. Eftersom det även ifortsättningen kommer att finnas behov av en väl utbyggdföretagshälsovård, vill utskottet understryka viktenav att det utredningsarbete som skall ta sin början lederfram till nya, ändamålsenliga lösningar till gagn förföretagshälsovårdens fortsatta utveckling.Med avstyrkande av de nu behandlade motionsyrkandenatillstyrker utskottet således att , såsom regeringenföreslagit, godkänner dels att det generella statsbidraget tillföretagshälsovården avvecklas , dels deanförda riktlinjerna om en ändring av arbetarskyddsavgiften.Utskottet vill tillägga att detta är ett principbeslut, somförutsätter att det senare bekräftas med ändringar i lagen omsocialavgifter.Vidare tillstyrker utskottet att de ackumulerade medlen frånarbetarskyddsavgiften på det särskilda kontot hosriksgäldskontoret i enlighet med regeringens förslag fåröverföras till statsbudgetens inkomstsida som enbudgetförstärkning.Avveckling av MBL-medlenBakgrundDen del av arbetarskyddsavgiften som tillfallerarbetsmiljöfonden skall enligt 3 kap. 8 § lagen omsocialavgifter bl.a. användas för bidrag till "utbildning ochinformation beträffande medbestämmande i arbetslivet ocharbetslivsfrågor i övrigt". Det är av fondens medel somanvänds för detta ändamål. Enligt propositionen beräknasbidragssumman innevarande kalenderår uppgå till 271 milj.kr. Avbeloppet lämnas en åttondel till arbetsgivarnas organisationeroch resten till arbetstagarnas organisationer.Bidragen tillkom i samband med medbestämmandereformför att på arbetsgivar- och arbetstagarsidan finansierainformation och utbildning om denna reform. bestämdesatt medlen skulle ges en mer flexibel användning och utvidgasatt gälla även sådan utbildning och information som mer allmänthar med arbetslivets förnyelse att göra (prop. 1990/91:69, AU16,rskr. 166).PropositionenRegeringen föreslår att MBL-medlen avvecklas den 1 juli 1992.Dock skall arbetstagarnas organisationer nästa budgetårtilldelas 75 milj.kr. Därefter skall bidragsgivningen vara heltavvecklad.Som motiv åberopas att i en på dendåvarande regeringens uppdrag gjord granskning avMBL-medlens användning bl.a. funnit att medlen använts förutbildnings- och informationsinsatser med svag anknytning tillmedbestämmandelagen.Från MBL-medlen har tagits i anspråk vissa belopp för attbekosta ett särskilt, femårigt program för jämställdhetsåtgärderpå arbetslivsområdet (prop. 1987/88:105, AU17, rskr. 364).Arbetsmiljöfonden kommer att få i uppdrag att avsätta särskildamedel till programtidens utgång den 31 december 1993.MotionerSocialdemokraterna yrkar i partimotion A225 attregeringsförslaget att avveckla MBL-medlen skall avslås avriksdagen. Detsamma yrkas i motion A245 av . (v).Socialdemokraterna anför i motion A225 att MBL-medlen gör detmöjligt för de fackliga organisationerna att utbilda deanställda i viktiga frågor om arbetslivets förnyelse. Enbetydande del av medlen går till utbildning ijämställdhetsfrågor. Att medlen försvinner kan därför inteaccepteras, allra minst som regeringen planerar att genomföraomfattande förändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen.Eftersom sparsamhet måste gälla också för detta område, sägersig Socialdemokraterna godta en neddragning av medlen med 50milj.kr.I motion A245 betonas vikten av att de fackligaorganisationerna kan upprätthålla en god kunskap för att kunnatillvarata medlemmarnas intressen. Dessutom, fortsättermotionärerna, är det ett synnerligen olyckligt tillfälle attförsämra fackföreningsrörelsens möjligheter i tider dels avregeringens arbetarfientliga politik, dels den offensiv somföretag och myndigheter nu bedriver mot de arbetandes villkor iarbetslivet.Utskottets övervägandenMed hänsyn till den långa tid som statligt stöd har utgåtttill organisationerna på arbetstagar- och arbetsgivarsidan förutbildning och information om 1976 års medbestämmandereform fårdet numera anses vara organisationernas sak att själva bekostasådana insatser. Regeringens förslag biträds av utskottet, ochde aktuella yrkandena om avslag i motionerna A225 och A245avstyrks.Det bör i sammanhanget påpekas att de medel som frigörs vidbifall till regeringens förslag är avsedda att användas för attfinansiera arbetarskyddsverkets och arbetsmiljöinstitutetsverksamhet. Ställningstagandena till förslagen i förevarande ochnästföljande avsnitt är således beroende av varandra.Finansieringen av kostnaderna för arbetarskyddsverket ocharbetsmiljöinstitutetBakgrundArbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens verksamhetbekostas i sin helhet från anslaget C 1. ,bortsett från verkets inkomster av försäljning avpublikationstryck m.m. Som bidrag till statsbudgetens kostnaderför arbetarskyddsverket förs en viss del, 9,, av influtnaarbetarskyddsavgifter till staten och bokförs som en särskildtitel på statsbudgetens inkomstsida.Arbetsmiljöinstitutets verksamhet bekostas till större delenfrån anslaget C 2. samt till någon del avanslaget C 3. : Apparatanskaffning.Anslaget C 2 uppgår innevarande budgetår till 94 milj.kr. ochanslaget C 3 till 4,6 milj.kr. Dessutom tillförs institutet ettbetydande belopp, innevarande budgetår 66 milj.kr., avarbetsmiljöfondens medel. I propositionen sägs att fondmedlentäcker ungefär hälften av kostnaden för den forskning sombedrivs vid institutet.PropositionenRegeringen föreslår att bidraget från arbetarskyddsavgiftenökas, så att det helt täcker kostnaderna förarbetarskyddsverket. När det gäller arbetsmiljöinstitutetföreslås att tillskottet via arbetsmiljöfonden upphör och attanslaget på statsbudgeten till institutet räknas upp, så att dethelt täcker kostnaden för verksamheten. Anslagsökningen föreslåsbli balanserad genom överföring av avgiftsmedel frånarbetsmiljöfonden till statsbudgetens inkomstsida.Förslagen förutsätter ändring i lagen om socialavgifter. Ipropositionen läggs fram ett lagförslag härom. Förslaget innebäratt den andel av arbetarskyddsavgiften som förs tillstatsbudgeten som bidrag till kostnaderna förarbetarskyddsverket höjs från 9,7 till och samtidigtinkluderar även kostnaderna för verksamheten vidarbetsmiljöinstitutet.En följd av dessa förslag är att arbetsmiljöfondens andel avarbetarskyddsavgiften sjunker från 37 till 23,6 %.MotionSocialdemokraterna yrkar i partimotion A225 att riksdagenskall avslå dels regeringens förslag till lag om ändring i lagenom socialavgifter, dels de i propositionen föreslagna nyafinansieringsformerna för arbetarskyddsverket ocharbetsmiljöinstitutet. Vidare yrkas att skall godkännaatt arbetarskyddsverket och delfinansierasav den minskning av MBL-medlen med 50 milj.kr. som förordas imotionen.Utskottets övervägandenUtskottet, som ovan biträtt regeringens förslag att avvecklaMBL-medlen, tillstyrker att det finansiella utrymme som frigörshärigenom används för att i ökad utsträckning finansieraverksamheten inom arbetarskyddsverket och arbetsmiljöinstitutetmed medel från arbetarskyddsavgiften. Med avstyrkande av deaktuella yrkandena i motion A225 föreslår utskottet attriksdagen antar det till propositionen fogade förslaget till lagom ändring i lagen om socialavgifter samt godkänner den underpunkt C 1 i propositionen föreslagna finansieringen avarbetarskyddsverket.ArbetslivscentrumVerksamheten vid arbetslivscentrum behandlades av riksdagenförra året efter förslag av den dåvarande regeringen (prop.1990/91:69, AU16, rskr. Därvid bestämdes attarbetslivscentrum i fortsättningen skulle omvandlas till ettrenodlat forskningsinstitut. Den nu pågående omvandlingenbeskrivs i ett avsnitt i propositionen (s. 30).Karl-Erik () föreslår i motion A226 attarbetslivscentrum överförs och integreras med Stockholmsuniversitet som en självständig institution (institutionen förarbetslivsforskning). Han föreslår vidare att hosregeringen begär att ett nytt forskningsinstitut skall inrättasmed inriktning på kvinnor och arbetsliv, uppbyggt på tvågrundstenar: forskning och information.Förra årets beslut fattades på grundval av ett föregåendeutredningsarbete. Den forskning med inriktning på kvinnor ocharbetsliv, som motionären nu vill främja, och därmedsammanhängande frågor uppmärksammades vid den tidigareriksdagsbehandlingen, bl.a. med anledning av motioner frånskilda riksdagspartier. Utskottet anser att det inte finns skälför att på grund av den nu föreliggande motionen rivaupp sitt tidigare beslut och avstyrker motion A226.ArbetslivsfondenEn sammanfattande redogörelse för arbetslivsfondenshittillsvarande verksamhet lämnas i propositionen på s. 22--23samt illustreras av diagram i bilaga 3.Utskottet behandlar i detta sammanhang tre motioner omarbetslivsfonden.Stig Rindborg (m) yrkar i motion A248 att hosregeringen skall begära att arbetslivsfonden får i uppdrag attgöra informationsinsatser om produktivitetshöjande åtgärderinom arbetslivet. Motionären hänvisar i den delen bl.a. till attproduktivitetsdelegationen har pekat på drivkrafterna förproduktivitet och tillväxt. En brett upplagd informationskampanjsom diskuterar delegationens slutsatser bör kunna vara ett led iarbetslivsfondens verksamhet och därmed bli en fortsättning pådet samarbete som fanns mellan den centrala fonden ochdelegationen under dess arbete.För att minska resurslöseri och överlappande offentligaarbetsmiljöinsatser föreslår motionären vidare att regeringensnarast utreder förutsättningarna att samordna och effektiviserabidragsgivning, forskning och information på området. Motionärennämner som exempel arbetslivsfondens och arbetsmiljöfondensverksamhet. Vid detta utredningsarbete bör även tas fram förslagsom leder till att arbetslivsfonden kan öka utbetalningstakten,så att omvandlingstrycket ökar i den svenska ekonomin.Utskottet delar motionärens uppfattning att kunskaper omsambandet mellan produktivitet och tillväxt bör vinna ökadspridning. Det är därför väsentligt att det informationsarbetesom inleddes av produktivitetsdelegationen förs vidare, så attinsikterna om det samband som råder breddas och förs ut påarbetsplatserna. När det gäller motionärens konkreta förslag omett formligt uppdrag åt arbetslivsfonden att göra en sådaninformationsinsats erinrar utskottet om att ett liknande förslagi höstas framställdes i motion 1991/92:Fi19 av m.fl.(s). Utskottet yttrade sig över det förslaget tillfinansutskottet (1991/92:AU2y s. 6). Liksom i det yttrandet villutskottet med anledning av det nu föreliggande motionsförslagetuttala, att utskottet förutsätter att arbetslivsfonden utansärskild åtgärd från statsmakternas sida fortsätter att driva eninformationsverksamhet liknande den som tidigare bedrevs isamarbete med produktivitetsdelegationen, om verksamheten bedömssom betydelsefull och ligger inom fastställda ramar för fondensverksamhet.Som motionären framhåller verkar ett svåröverskådligt antalaktörer på arbetslivsområdet. utverkadeunder sitt arbete att statskontoret skulle göra en kartläggningav dessa aktörer. En sådan kartläggning kom till stånd ochredovisas i ett av kommissionens delbetänkanden. Statskontorethar, som nämns i motionen, framlagt en ny rapport iämnet. De förslag som regeringen lagt fram i budgetpropositionenoch som behandlas i detta betänkande innebär enligt utskottetsmening att steg tas mot en förenkling av bidrags- ochfinansieringssystemet. Utskottet förutsätter att regeringenfortsätter att göra de förändringar i rationaliserings- ocheffektivitetssyfte som är möjliga.Vad slutligen beträffar önskemålet om ökad utbetalningstaktnoterar utskottet att medan fonden föregående budgetår fattadebeslut om bidrag för så har underinnevarande budgetår fram fattats besluttill ett sammanlagt belopp om . Det ökandeintresset från företagens och förvaltningarnas sida förinvesteringar i bättre arbetsmiljö i vid mening är av betydelseockså ur den aspekten att det ger ett efterfrågetillskott som ärav värde i dagens trängda sysselsättningsläge.Med dessa uttalanden föreslår utskottet att motionen lämnasutan åtgärd från sida.Olle () föreslår i motion A207 ett tillkännagivandetill regeringen om behovet att utreda arbetslivsfondensregelverk och praxis. Motionären åberopar en kritik motfondens bedömningsgrunder från yrkesmedicinska kliniken i Lund.Denna kritik mynnar enligt motionen ut i att de miljömässigtsämsta arbetsplatserna inte får tillgång till fondmedel och attkravet på att företagen själva skall satsa pengar på projektenmedför att företag med bristande ekonomiska resurser inte kan fåbidrag.Ramarna för arbetslivsfondens verksamhet anges i lagen(1989:484) om arbetsmiljöavgift.