bet · GG01NU17 · 1992-12-08 00:00:00 — I en avvikande mening (nyd) anförs att den fråga som tasupp i motionen bör ges en för motionärerna tillfredsställandelösning.Med hänvisning till ställningstagandeoch till vad som har redovisats i det föregående avstyrkerutskottet motion 1992/93:N9 (nyd) i här aktuellt avseende.LivsmedelssektornTre motioner tar sikte på konkurrensförhållandena inom främstdistributionen av livsmedelsprodukter.I en av dem, motion 1991/92:Jo203 (s), sägs att avregleringoch sänkt gränsskydd är två viktiga steg i en jordbruksreform.Det tredje steget utgörs av en skärpt konkurrenspolitik. Ensådan måste, enligt motionärernas mening, syfta till att deprissänkningar som följer av de tidigare stegen verkligen kommerkonsumenterna till del. Som exempel på förekommandekonkurrensbegränsningar nämns olika former av bindningar somfinns mellan de tre dagligvarugrossisterna och berörda företag idetaljhandelsledet. Vidare pekar motionärerna på avarterna medextraprissystemet. De anser att skall göra ettuttalande till regeringen om att den nyakonkurrenslagstiftningen bör beakta dessa förhållanden.Oron för en bristande konkurrens inom livsmedelsdistributionenkommer till uttryck också i motion 1992/93:N8 (v). Även omdetaljhandelsledet numera utsätts för konkurrenstryck genometableringen av lågprisbutiker kvarstår problemen inomgrossistledet, heter det. Det förhållandet att detta led präglasav endast ett begränsat antal företag hämmar initiativ somkommer från företag i detaljhandelsledet. bördärför ges möjlighet att speciellt kontrollera de storagrossisterna på livsmedelsområdet, anför motionärerna, och begärett uttalande av av denna innebörd.Liknande synpunkter och förslag framförs i motion 1991/92:N258(nyd).Utskottet vill erinra om att de uppgifter som främst skallstyra den konkurrensvårdande verksamheten finns angivna iförordningen (1992:820) med instruktion för Konkurrensverket.Enligt denna har verket till uppgift att följakoncentrationsprocesser i näringslivet och ägna uppmärksamhet åtkonkurrensbegränsande förfaranden som marknadsdominerandeföretag tillämpar. skall också prövakonkurrensbegränsningar som kan vara av betydelse för störrekonsumentintressen eller påverkar konkurrensförhållandena inomen hel näringsgren eller på ett påtagligt och avgörande sättförsvårar eller hindrar någons näringsutövning.Utan att gå in på frågan om vilken eller vilka bestämmelser iden föreslagna lagen som skulle kunna tillämpas i det fall attde i motionerna aktualiserade förhållandena skulle prövas frånkonkurrensrättslig synpunkt vill utskottet framhålla att såvälförbudet mot konkurrensbegränsande samarbete som förbudet motmissbruk av en dominerande ställning förutses innebära enavsevärd effektivisering av konkurrenslagstiftningen.Utskottet vill också erinra om den möjlighet till effektivarekonkurrens som har öppnats på grundval av den ändring i plan-och bygglagen (1987:10) som beslutades om (prop.1991/92:51, bet. Genom lagändringen kan kommunerna intelängre välja att i detaljplan precisera handelsändamålet till enviss typ av handel. Till följd av ett uttalande av riksdagenkommer en särskild utredare att tillkallas med uppdrag att göraytterligare överväganden när det gäller vissa frågor i plan- ochbygglagen.Enligt utskottets mening är det inte lämpligt att riksdagengör något uttalande till förmån för prövning av eller ingripandemot konkurrensförhållandena i en viss bransch eller ett visstdistributionsled. Med det sagda avstyrks motionerna1991/92:Jo203 (s), 1992/93:N8 (v) och 1991/92:N258 (nyd), debåda förstnämnda i här berörd del.Det s.k. SA/VA-systemet (Samaktivitet/ Veckoannonsering) harnått en omfattande utbredning inom främst dagligvarubranschen.Med begreppet avses den marknadsföring om tillfälligaprisnedsättningar i annonser och flyglad som görs inom resp.kedja. Samaktivitet innebär att handelsledens marknadsföringgörs i samverkan med leverantörerna (industri- ellerimportledet); med veckoannonsering menas den annons medextrapriserbjudande som görs av resp. kedja. Vanligen är självaprisnedsättningen, dvs. skillnaden mellan ordinarie pris ochextrapris, resultatet av dels en rabatt på försäljningsprisetfrån leverantören till handeln, dels en marginalsänkning frånhandelns sida. Veckoannonseringen och eventuellt reklammateriali butikerna betalas vanligen av leverantörerna i form av ettbidrag till handeln.Stark kritik riktas mot SA/VA-systemet i motion 1992/93:N10(nyd). Motionärerna anser att systemet har inneburit att främstlivsmedelstillverkarna tvingats disponera större delen av sinmarknadsföringsbudget på dessa grossiststyrda aktiviteter.Härigenom omöjliggörs för många leverantörer att genomföra enmärkesvaruprofilering. Konkurrenslagen bör mot denna bakgrundutformas på sådant sätt att möjligheterna att tillämpaSA/VA-systemet elimineras eller begränsas, anförs det.Motionärerna anser att det av propositionen inte klart framgårhur systemet påverkas av det nu framlagda förslaget tillkonkurrenslag.Utskottet hänvisar till vad som har anförtsbeträffande prövningen av konkurrensbegränsningar i särskildabranscher etc. Med det sagda avstyrks motion 1992/93:N10 (nyd).ByggsektornEn snabb, opartisk översyn av byggsektorn i syfte att en merkonkurrensinriktad hantering genom hela byggprocessen skallåstadkommas efterlyses i motion 1991/92:N272 (nyd) från allmännamotionstiden. kräver motionärerna attkonkurrenslagstiftningen skärps och bevakningen ökas på dettaområde.Konkurrenskommittén har i sitt delbetänkande (SOU 1990:62)Konkurrensen inom bygg/bosektorn redovisat en kartläggning av defrågor som berörs i motionen. I rapporten redovisas sålundaförekommande konkurrenshinder inom hela byggprocessen, nämligenplanering, finansiering, markanskaffning, projektering,upphandling, byggande och fastighetsförvaltning. Vissa förslagtill ändrade författningar lämnas . Byggsektorn ingårockså som en av de branscher som redovisas i den tidigare nämndarapporten om konkurrensförhållandena i 61 branscher.I sitt huvudbetänkande (SOU 1991:59) konstaterar kommittén attbyggsektorn präglas av starka naturliga etableringshinder; detgäller t.ex. stordriftsfördelar och höga transportkostnader förmånga byggmaterial liksom den starka lokala förankringen hosbyggentreprenörer och byggkonsulter. Vidare pekas på denkoncentrerade företagsstrukturen inom flertaletbyggmaterialbranscher och på förekomsten av bindningar av såvälvertikalt som horisontellt slag. Förekommande offentligaregleringar och subventioner anges också.I publikation om effekter av påkonkurrensen i ingår en analys av effekterna påbyggsektorn. Bl.a. konstateras att ett antal formellahandelshinder kommer att försvinna, exempelvis genom tillämpningav gemensamma Europastandarder för byggmaterial. Vissa andrahinder såväl av formell som informell natur kommer dock attkvarstå, heter det.Utskottet avstyrker de aktuella yrkandena i motion1991/92:N272 (nyd) med hänvisning till den nya konkurrenslagenoch i övrigt till vad som i det föregående har sagts omprövningen av konkurrensbegränsningar i vissa branscher.Nöjesparker m.m.I motion 1991/92:N285 (nyd) från allmänna motionstiden sägsatt staten, kommunerna eller landstingen inte bör tillåtas attlämna stöd till nöjesparker, djurparker och liknandeanläggningar. Kravet är villkorat så till vida att det baraskall gälla om mervärdesskatten för turistanläggningar etc.skulle sänkas.Frågan om mervärdesskatten för djurparker m.m. behandladesvåren av (bet. 1991/92:SkU24) på grundval av enrad motioner i ämnet (s; fp; kds; nyd). Skatteutskottetavstyrkte yrkandena bl.a. med hänvisning till att utredningen(Fi 1990:01) om teknisk översyn av mervärdesskattelagen skullekomma att ta upp de aktualiserade frågorna.Enligt kommunallagen (1991:900) får kommunalt ellerlandstingskommunalt individuellt inriktat stöd i princip intelämnas till enskilda näringsidkare. Enligt bestämmelserna i2kap. 8§ andra stycket får sådant stöd bara ges om det finnssynnerliga skäl för det. Ett beslut om sådant stöd kanöverklagas av kommuninnevånarna enligt 10kap. 1 och 8§§kommunallagen.Utskottet konstaterar att det i motionen inte görs gällandeatt offentligt stöd de facto har lämnats eller för närvarandeges till sådana anläggningar som det refereras till. I vissafall kan dock en avgränsning mellan denna typ av verksamhet ochkulturella institutioner vara aktuell. i som ett friluftsmuseum med uppgift att levandegörasvensk kultur och natur. Såväl statliga som landstingskommunalamedel har lämnats.Enligt vad näringsutskottet har inhämtat har inte något ärenderörande offentligt stöd till nöjes- eller djurparker behandlatsav eller tidigare Näringsfrihetsombudsmannen.Däremot har de konkurrensvårdande myndigheterna med stöd av sinresp. instruktion i åtskilliga fall påtalat att kommunalt ochannat offentligt bidrag till enskild näringsverksamhet harmedfört konkurrenssnedvridande effekter och därvid förordat attstödet slopas.Utskottet, som inte närmare har undersökt i vilkenutsträckning offentligt stöd lämnas till nöjesparker etc., villför sin del framhålla att stöd som snedvrider konkurrensen inteär lämpligt, oavsett vilken bransch som berörs eller vilkenmervärdesskattesats som tillämpas för varan eller tjänsten ifråga. Med det sagda avstyrks motion 1991/92:N285 (nyd).Vissa andra lagstiftningsfrågorLagen om marknadsdomstol m.m.Marknadsdomstolen handlägger ärenden enligt nu gällandekonkurrenslag liksom ärenden enligt viss annan lagstiftning,däribland marknadsföringslagen.Enligt 3§ lagen om marknadsdomstol m.m. (1970:417) bestårdomstolen av en ordförande, en vice ordförande samt tio andraledamöter. Av de sistnämnda är fyra särskilda ledamöter, varavtre för ärenden om konkurrensbegränsning och avtalsvillkormellan näringsidkare samt en för ärenden om marknadsföring,avtalsvillkor i konsumentförhållanden och produktsäkerhet. Av deövriga sex ledamöterna utses enligt 5§ tre bland företrädareför företagarintressen och tre bland företrädare för konsument-och löntagarintressen. Dessa ledamöter brukar visserligenbenämnas intresseledamöter men de förutsätts vara opartiska;liksom övriga ledamöter avlägger de domared.De särskilda ledamöterna deltar vid handläggningen av den typav ärenden som de utsetts för. Intresseledamöterna deltar vidhandläggningen av alla typer av ärenden. ärbeslutför när ordföranden och fyra andra ledamöter ärnärvarande. I beslut skall lika antal ledamöter som företräderföretagarintressen samt konsument- och löntagarintressendeltaga. För vice ordföranden, de särskilda ledamöterna ochintresseledamöterna finns ersättare. Marknadsdomstolensledamöter och ersättare utses av regeringen.I propositionen föreslås (s. 57 f.) att någraintresseledamöter inte längre skall finnas i skall enligt förslaget bestå av en ordförande,en vice ordförande samt fem särskilda ledamöter. Av de särskildaledamöterna skall en vara jurist och ha erfarenhet som domare,medan de övriga skall vara ekonomiska experter. Domstolen skallvara beslutför när ordföranden och tre andra ledamöter ärnärvarande. Vidare föreslås vissa lagändringar av i huvudsakredaktionell karaktär.Regeringen anför att domstolen genom förslaget till nykonkurrenslag får behålla sin centrala roll förprejudikatbildningen på konkurrensrättens område. Domstolen fåremellertid enligt förslaget en mer utpräglad rättsskipande roll,och den formaliserade förhandlingsverksamhet som enligt den nugällande konkurrenslagen förekommer ikonkurrensbegränsningsfrågor bortfaller. Motiven för att haintresseledamöter i domstolen är därför inte längre likaframträdande. Enligt regeringens mening är det i princip inteheller lämpligt att ledamöter i en domstol kan uppfattas somrepresentanter för olika intressen. Även när det gäller övrigatyper av mål som handläggs av domstolen, t.ex. mål enligtmarknadsföringslagen, är det fråga om rättstillämpning ochdärför mindre lämpligt att intresseledamöter deltar iavgörandena. Regeringen anser därför att det inte skall finnasnågra intresseledamöter alls i . När det gällerde ekonomiska experterna anser sig regeringen kunna utse såvälpersoner med teoretisk som praktisk ekonomisk kompetens.Domstolens behov av en bred kännedom om näringslivettillgodoses bäst genom intresseledamöterna, heter det i motion1992/93:N7 (s). Regeringens förslag avvisas därför avmotionärerna, som anser att det innebär en allvarlig försvagningav ställning och förankring i samhället. Deyrkar att skall besluta att intresseledamöterna skallvara kvar i domstolen.Lagutskottet anför i sitt yttrande (bilaga 3) att det inte görnågon annan bedömning än regeringen i frågan. Utskottet anseralltså att intresseledamöterna i bör avskaffasi och med att den nya konkurrenslagen träder i kraft den 1 juli1993. utgår från att det behov som domstolen kan haav kännedom om näringslivets och arbetslivets förhållanden samtom konsumentekonomi m.m. kan tillföras domstolen genom deekonomiska experterna. Vidare erinras om den möjlighet som finnsför domstolen att under handläggningen av ett visst mål hörapersoner med särskilda sakkunskaper. förordar attpropositionen tillstyrks i denna del och att motion 1992/93:N7 imotsvarande del avstyrks. Motionen får stöd i en avvikandemening (s).Med instämmande i lagutskottets uppfattning godtarutskottet propositionen såvitt gäller Marknadsdomstolenssammansättning och lagen i övrigt. Motion 1992/93:N7 (s)avstyrks i här aktuellt avseende.EES-lagenFrågan om i vilken mån de s.k. gruppundantagsförordningarnakan anses utgöra verkställighetsföreskrifter till lagen om etteuropeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) behandlades nyligenav (prop. 1991/92:170, bet. 1992/93:EU1 s. 76 f.).EES-utskottet, som därvid lämnade en redogörelse för bakgrunden,konstaterade att frågan om gruppundantagen inte hade tagits uppav Lagrådet i samband med behandlingen av förslaget tillEES-lag. I avvaktan på regeringens ställningstagande tillLagrådets synpunkter rörande förslaget till en ny konkurrenslagansåg att inte borde göra någotuttalande beträffande möjligheten att förordningsvägen införaregler om gruppundantag. påpekade att det givetvisinte kunde bli aktuellt med olika lösningar beträffandegruppundantagen på EES-området och i vårt nationella regelverk.Skulle regeringen följa Lagrådets förslag, anfördes det, bordeen motsvarande ändring göras i EES-lagen.Regeringen har i den nu aktuella propositionen lagt fram ettförslag till lag om ändring i EES-lagen. Förslaget går ut på attförbudet enligt artikel 53.1 inte är tillämpligt påsådana kategorier av avtal som kan antas uppfyllaförutsättningar för gruppundantag. De olika kategorierna avavtal skall anges av regeringen i verkställighetsföreskrifter.Därutöver föreslås att det i bestämmelsen anges att den inteinskränker den rätt som övervakningsmyndigheterna har att i ettvisst fall bestämma att ett gruppundantag inte skall tillämpas.Ändringen innebär att en ny bestämmelse, 10a §, införs iEES-lagen. Bestämmelsen förutsätts träda i kraft medEES-lagen.Utskottet, som tillstyrker propositionen såvitt gällerEES-lagen, vill emellertid erinra om de uttalanden somföredragande statsrådet gjorde vid behandlingen avbestämmelserna i 8 kap. 13§ regeringsformen (prop. Där sägs att i verkställighetsföreskriftens form inte fårbeslutas om något som kan upplevas som ett nytt åliggande förenskilda eller om något som kan betraktas som ett tidigare ejföreliggande ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden.Övriga lagförslagRegeringen lägger vidare fram förslag till ändringar i vissannan lagstiftning, i huvudsak till följd av förslaget till nykonkurrenslag. Förslaget omfattar lagen (1956:245) omuppgiftsskyldighet rörande pris- och konkurrensförhållanden,CECA-lagen (1972:672), aktiebolagslagen (1975:1385),sekretesslagen (1980:100), bankaktiebolagslagen (1987:618),sparbankslagen (1987:619), föreningsbankslagen (1987:620) ochlagen (1987:667) om ekonomiska föreningar.Utskottet har inte något att erinra mot propositionensåvitt gäller de nu nämnda lagförslagen. beträffande inriktningen av konkurrenspolitikenatt avslår motionerna 1991/92:Fi208 yrkandena 14 och15, 1991/92:N251 yrkande 1, 1991/92:N270 yrkande 10 och1991/92:N286 yrkande 1,res. 1 (s) - motiv.2. beträffande förbjudna konkurrensbegränsningaratt avslår motionerna 1991/92:N244, 1991/92:N251yrkandena 3--6 och 8, 1991/92:N286 yrkandena 3--6, 8 och 9,3. beträffande konsumentkooperativ verksamhetatt avslår motion 1992/93:N7 yrkande 1 iifrågavarande del.4. beträffande konkurrenslagens tillämpning påjordbruksområdetatt avslår motionerna 1992/93:N11 yrkande 1 och1992/93:N12 yrkande 2,5. beträffande gemensam finansiering av export avjordbruksprodukteratt avslår motionerna 1992/93:N11 yrkande 2 och1992/93:N12 yrkande 4,6. beträffande konkurrenslagens tillämpning på olikaföretagsformeratt avslår motionerna 1991/92:N247, 1992/93:N11yrkandena 3 och 4 och 1992/93:N12 yrkandena 5 och 6,7. beträffande undantagens giltighet i tidenatt avslår motion 1992/93:N12 yrkande 3,8. beträffande slopad prövning enligt svensk lag i vissafallatt avslår motion 1992/93:N12 yrkande 1,9. beträffande sanktioner m.m.att avslår motionerna 1991/92:N251 yrkandena 9--11och 1991/92:N286 yrkandena 10--12,10. beträffande kontroll av företagsförvärvatt avslår motion 1992/93:N7 yrkande 1 iifrågavarande del,11. beträffande beloppsgräns vid prövning avföretagsförvärvatt med avslag på motionerna 1992/93:N8 yrkande 1och 1992/93:N9 yrkande 1 antar det i proposition 1992/93:56framlagda förslaget till konkurrenslag i vad avser 37§,res. 2 (nyd)12. beträffande uppbrytande av befintligaföretagskoncentrationeratt avslår motionerna 1992/93:N8 yrkande 2 och1992/93:N9 yrkande 2,res. 3 (nyd)13. beträffande instansordningen vid förvärvskontrollatt avslår motion 1992/93:N7 yrkande 1 iifrågavarande del,res. 4 (s)14. beträffande befogenheteratt avslår motionerna 1991/92:N251 yrkande 2 och1991/92:N286 yrkande 2,15. beträffande vilseledande extrapriseratt avslår motion 1992/93:N7 yrkande 1 iifrågavarande del,res. 5 (s)16. beträffande konkurrenslagen i övrigtatt antar det i proposition 1992/93:56 framlagdaförslaget till konkurrenslag i den mån det inte omfattas avutskottets hemställan under moment 11,17. beträffande koncentrationen i massmediebranschenatt avslår motion 1992/93:N9 yrkande 3,18. beträffande konkurrensen i livsmedelssektornatt avslår motionerna 1991/92:Jo203 yrkande 5,1991/92:N258 och 1992/93:N8 yrkande 3,men. (v)19. beträffande SA/VA-systemetatt avslår motion 1992/93:N10,res. 6 (nyd)20. beträffande konkurrensen i byggsektornatt avslår motion 1991/92:N272 yrkandena 1 och 2,21. beträffande stöd till nöjesparker m.m.att avslår motion 1991/92:N285,22. beträffande sammansättningatt med avslag på motion 1992/93:N7 yrkande 2 antardet i proposition 1992/93:56 framlagda förslaget till lag omändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.,res. 7 (s)23. beträffande EES-lagenatt antar det i proposition 1992/93:56 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen om ett europeisktekonomiskt samarbetsområde (EES),24. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar de i proposition 1992/93:56 framlagdaförslagen tilla) lag om ändring i lagen (1956:245) om uppgiftsskyldighetrörande pris- och konkurrensförhållanden,b) lag om ändring i CECA-lagen (1972:762),c) lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),d) lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),e) lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),f) lag om ändring i sparbankslagen (1987:619),g) lag om ändring i föreningsbankslagen (1987:620),h) lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar.Stockholm den 8 december 1992På näringsutskottets vägnarRolf DahlbergI beslutet har deltagit: (), BirgittaJohansson (s), Axel (), (), ReynoldhFurustrand (s), (), (), GöranHägglund (kds), (nyd), (), OlleLindström (m), (), (), BoBernhardsson (s) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Inriktningen av konkurrenspolitiken (mom.1, motiveringen), Axel , , , , och (allas) anser att den del av utskottets yttrande som börjar på s.11med "Utskottet vill" och slutar på s.12 med "en redovisning"bort ha följande lydelse:Utskottet vill därutöver konstatera att detta omfattandelagstiftningsärende är komplext och innebär ändringar i detkonkurrensrättsliga systemet av grundläggande slag. Det ärangeläget, menar utskottet, att systemet och dess tillämpninglöpande följs upp. Utskottet förutsätter att regeringen nogaföljer utvecklingen på området och -- när tillräcklig erfarenhethar vunnits av den nya lagens tillämpning -- återkommer tillriksdagen med en redovisning av den genomförda utvärderingen ochde förslag som kan föranledas härav.2. Beloppsgräns vid prövning av företagsförvärv (mom.11)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s.23 sombörjar med "Utskottet delar" och slutar med "berörtavseende" bort ha följande lydelse:Utskottet vill starkt ifrågasätta att det skall vara enminimigräns för prövning av företagsförvärv. Genom en sådangräns kan det befaras att dominansförvärv på viktiga marknaderinte alls kan prövas på grund av att den berörda branschens helaomsättning underskrider den föreslagna nivån. Beloppsgränsen om4 miljarder kronor bör därför slopas. Genom ett beslut avriksdagen av nu angiven innebörd blir de krav som framförs imotionerna 1992/93:N9 (nyd) och 1992/93:N8 (v) tillgodosedda.Motionerna tillstyrks sålunda i detta avseende.dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse:11. beträffande beloppsgräns vid prövning avföretagsförvärvatt med bifall till motionerna 1992/93:N8 yrkande 1och 1992/93:N9 yrkande 1 antar det i proposition 1992/93:56framlagda förslaget till konkurrenslag i vad avser 37§, dockmed ändrad lydelse enligt Alternativt förslag i detföljande:Regeringens förslag Alternativt förslag 37§Ett företagsförvärv Ett företagsförvärvskall anmälas till skall anmälas tillKonkurrensverket av någon av någonsom är part i som är part iförvärvsavtalet, om de förvärvsavtalet.berörda företagentillsammans har enomsättning somöverstiger fyra miljarderkronor. Om förvärvareningår i en grupp sombestår av flera företagsom har gemensammaägarintressen eller somhålls samman på någotannat sätt, skall gruppenssammanlagdaårsomsättning anses somförvärvarensårsomsättning.3. Uppbrytande av befintliga företagskoncentrationer(mom.12)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s.24 sombörjar med "Även om" och slutar med "denna del" bort ha följandelydelse:Utskottet anser att vägande skäl talar för att den nyakonkurrenslagen bör innehålla en bestämmelse om uppbrytande avbefintliga företagskoncentrationer. En möjlighet av detta slagbör finnas för det fall att detta är den enda framkomliga vägenatt åstadkomma en effektiv konkurrens. En sådan lösning liggerockså i linje med vad föreslog. Det negativaremissutfallet på denna punkt från näringslivet stärkerutskottet i dess uppfattning. Regeringen bör sålunda anmodas attåterkomma till med ett förslag i här aktuelltavseende. Genom ett uttalande av härom blir motionerna1992/93:N9 (nyd) och 1992/93:N8 (v) tillgodosedda i aktuelladelar.dels att utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse:12. beträffande uppbrytande av befintligaföretagskoncentrationeratt med bifall till motionerna 1992/93:N8 yrkande 2och 1992/93:N9 yrkande 2 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.4. Instansordningen vid förvärvskontroll (mom.13), Axel , , , , och (allas) anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar pås.24 med "Utskottet vill" och slutar på s.25 med "berörddel" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör den hittillsvarandeinstansordningen vid förvärvskontroll fortsätta att gälla ävenenligt den nya konkurrenslagen. Utskottet hänvisar härvid tillKonkurrenskommittén, som i denna sak intog motsvarandeståndpunkt. Behovet av snabbhet och enkelhet i processen gör atttalan om förvärvskontroll bör föras hos medregeringen som fastställande organ i det fall att domstolen harförbjudit ett förvärv.