bet · GG01JuU11 · 1992-11-26 00:00:00 — Den regelnskall dock inte gälla för intagna som gjort sig skyldiga tillekonomisk brottslighet eller annan brottslighet som riktat sigmot staten; dessa skall kunna villkorligt friges eftertrefjärdedels tid.I motion Ju1 riktas kritik mot att halvtidsfrigivning kankomma i fråga för långtidsdömda. Denna ordning bör, enligtmotionärerna, utmönstras ur lagstiftningen då systemetger felaktiga signaler.Som redan framgått delar utskottet justitieministernsuppfattning om att en återgång till i princip den gamlaordningen nu bör genomföras med en huvudregel som innebär attminst två tredjedelar av det utdömda straffet skall avtjänasinnan villkorlig frigivning kan komma i fråga. Utskottet godtarockså den föreslagna särskilda beräkningsgrunden för villkorligfrigivning från fängelsestraff på mellan ett och . Dennaordning gör att olämpliga tröskeleffekter undviks i förhållandetill att de som döms till fängelse lägst tills vidareskall kunna erhålla halvtidsfrigivning, en ordning som utskottetinte har någon erinran mot . Häri ligger att utskottetinte kan ställa sig bakom kravet i motion Ju2 om att villkorligfrigivning skall kunna ske tidigast efter avtjänandet av trefjärdedelar av strafftiden. Här vill utskottet dock anmärka attdet nu förordade systemet ger möjlighet till senareläggning avden villkorliga frigivningen efter den tidpunkt då den enligtförslaget tidigast kan komma i fråga. Utskottet avstyrker bifalltill motion Ju2 i nu behandlad del och tillstyrker bifall tillpropositionen i motsvarande del.Inte heller är utskottet berett att tillstyrka förslaget imotion Ju2 om att en minimitid på fängelse måsteavtjänas innan villkorlig frigivning kan äga rum. I denna delvill utskottet anföra följande. Före halvtidsreformen föreskrevsliksom nu att villkorlig frigivning inte kan ske innan tvåmånader har avtjänats. Detta har kritiserats främst med avseendepå de tröskeleffekter som det medfört. Utdömda straff på tvåresp. medför nu i anstalt. Utskottetanser liksom justitieministern att kritiken är befogad.Tröskeleffekten minskar visserligen genom en övergång tilltvåtredjedelsfrigivning, men det bör ändå vara så att skillnaderi strafftid -- som hänger samman med hur allvarligt domstolenbedömt brottsligheten -- så långt som är rimligt ocksååterspeglas när det gäller den faktiska anstaltstiden.Villkorlig frigivning bör därför, som föreslås i propositionen,komma i fråga även för korta straff. Vid strafftider under enmånad uppstår dock, som framförs i propositionen, påtagligaproblem att hantera frågan om villkorlig frigivning. Sådanastrafftider förekommer relativt sällan, och straffet bestäms idessa fall i allmänhet till minimistraffet . Någraoacceptabla tröskeleffekter i förhållande till enmånadsstraffuppkommer inte i dessa fall även om villkorlig frigivning intekommer i fråga. Villkorlig frigivning bör därför inte kunna skevid strafftider som är kortare än en månad. Vad utskottet nuanfört hindrar emellertid inte att frågan, som också är föremålför överväganden, kan få en annanlösning. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju2 i nubehandlad del och tillstyrker motsvarande del av propositionen.Som framgått ovan anser utskottet i likhet medjustitieministern att de som dömts till fängelse lägst två årtills vidare skall ges möjlighet till villkorlig frigivningefter halva strafftiden. Även med den nya ordningen bör dock,som föreslås i propositionen, undantag gälla vid vissa typer avsärskilt allvarlig brottslighet i de fall då det finns enpåtaglig risk för återfall. Utskottet kan här ställa sig bakomförslaget i propositionen om att utöka den grupp av brott somomfattas av särregleringen, och utskottet vill påpeka att denföreslagna ordningen i detta avseende innebär en betydandeskärpning i förhållande till gällande ordning genom attsärregleringen kommer att gälla även brott som ingått som ettled i en yrkesmässig eller organiserad brottslighet. Här villutskottet anmärka att förslaget i motsats till vad som gällerinnebär att den som dömts för ett våldsbrott inte kommer attkunna friges innan två tredjedelar har avtjänats, även om detinte finns någon påtaglig risk för återfall i sådan brottslighetmen väl i en grövre organiserad egendomsbrottslighet. Av detanförda framgår att utskottet inte kan ställa sig bakom yrkandeti motion Ju2 av innebörd att villkorlig frigivning förlångtidsdömda skall kunna ske endast om synnerliga skälföreligger.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju2 i här behandlad deloch tillstyrker bifall till propositionen i motsvarande del.I motion Ju1 framförs, som framgått, uppfattningen attmöjligheten till halvtidsfrigivning för långtidsdömda på siktbör utmönstras ur lagstiftningen. Utskottet instämmer i att detkan ifrågasättas om halvtidsfrigivning i sådana fall är enlämplig ordning. Utskottet utgår från att Straffsystemkommitténöverväger denna fråga. Kommitténs arbete bör inte föregripas,och utskottet avstyrker bifall till motionen.Övriga motionsspörsmålUnder detta avsnitt tar utskottet upp några motionsyrkandensom inte direkt tar sikte på förslagen i propositionen.I motion Ju819 hemställs att möjligheterna att förverkavillkorligt medgiven frihet utökas.För den som friges villkorligt gäller enligt 26 kap. 10 § BrBen prövotid eller, om han undergår fängelse på två åreller mera, en prövotid på lägst ett och högst . Vidåterfall i brott kan den villkorligt medgivna frihetenförverkas. Bestämmelser härom finns i 34 kap. BrB.Bestämmelserna innebär att den som återfaller i brott underprövotiden kan få den villkorligt medgivna friheten helt ellerdelvis förverkad. Vid bedömande av om förverkande bör beslutasoch i så fall av hur stor del av den villkorligt medgivnafriheten som skall förklaras förverkad skall beaktas, om dentidigare och den nya brottsligheten är likartade, ombrottsligheten i båda fallen är allvarlig samt om den nyabrottsligheten är svårare eller lindrigare än den tidigare.Vidare skall beaktas den tid som förflutit mellan brotten.Regleringen fick sin nuvarande utformning genom de nyabestämmelserna om straffmätning och påföljdsval som antogs avriksdagen (prop. 1987/88:120, JuU45, rskr. 404).Straffsystemkommittén skall enligt sina direktiv bl.a.behandla regleringen av återfall i brottslighet och i detsammanhanget se över reglerna om förverkande av villkorligtmedgiven frihet. Detta arbete bör inte föregripas. Motion Ju819avstyrks i nu behandlad del.I motion Ju4 hemställs om en översyn av straffskalorna föratt anpassa dem bättre till gärningars straffvärde i dagenssamhälle.BrB:s regelsystem har tämligen varit föremål för engenomgripande översyn av , som avgettbl.a. betänkandena (SOU 1986:13--15) Påföljd för brott. Här harstraffskalorna både i BrB och inom vissa delar avspecialstraffrätten setts över. Förslagen har ännu inte letttill lagstiftning, och frågorna om straffskalornas utformning äralltjämt under övervägande i . En remisshar dock överlämnats till Lagrådet. Här kan också nämnasatt enligt sina direktiv är oförhindradatt föreslå förändringar när det gäller straffskalorna.Enligt utskottets uppfattning saknas det anledning förriksdagen att nu uttala sig för ytterligare enstraffskaleöversyn. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju4 inu behandlad del.Ikraftträdande m.m.I propositionen föreslås några språkliga justeringar irättegångsbalken som avstyrks i motion Ju4. Utskottet finner försin del inte anledning till erinran mot förslaget ochtillstyrker, med avslag på motion Ju4 i den delen, bifall tilldet.I propositionen föreslås vidare att lagändringarna ilagförslag nr 1 och 6 skall träda i kraft den 1 januari 1993.Med hänsyn till den tid som åtgår för riksdagsbehandlingen samtutfärdande och kungörande av de nya bestämmelserna föreslårutskottet att dessa nya regler träder i kraft den 1 februari1993.I övrigt föranleder propositionen och motionerna ingetuttalande från utskottets sida. 1. beträffande avskaffande av villkorlig frigivningatt avslår motion 1992/93:Ju2 yrkande 1,2. beträffande avslag på propositionen m.m. såvitt avservillkorlig frigivningatt avslår motionerna 1991/92:Ju833 yrkande 12,1992/93:Ju3, 1992/93:Ju4 yrkandena 1, 3 och 4 samt 1992/93:Ju5,res. 1 (s)3. beträffande tidpunkten för villkorlig frigivningatt med avslag på motion 1992/93:Ju2 yrkande 2 antardet genom proposition 1992/93:4 framlagda förslaget till lag omändring i såvitt avser 26 kap. 6 § andra, tredjeoch fjärde styckena,res. 2 (nyd)4. beträffande minimitid för villkorlig frigivningatt med avslag på motion 1992/93:Ju2 yrkande 3 antardet i moment 3 nämnda lagförslaget såvitt avser 26 kap. 6 §första stycket,res. 3 (nyd)5. beträffande särreglering för långtidsdömdaatt med avslag på motion 1992/93:Ju2 yrkandena 4 och5 antar det i moment 3 nämnda lagförslaget såvitt avser 26 kap.6 a §,res. 4 (nyd)6. beträffande villkorlig frigivning förlångtidsdömdaatt avslår motion 1992/93:Ju1,7. beträffande förverkande av villkorligt medgiven frihetatt avslår motion 1991/92:Ju819 yrkande 8,8. beträffande översyn av straffskalornaatt avslår motion 1992/93:Ju4 yrkande 5,9. beträffande förslaget till lag om ändring i brottsbalkeni övrigtatt antar det i moment 3 nämnda lagförslaget i denmån det inte omfattas av utskottets hemställan i det föregående,10. beträffande förslaget till lag om ändring irättegångsbalkenatt med avslag på motion 1992/93:Ju4 yrkande 2 antardet i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring irättegångsbalken, dock med den ändringen att ikraftträdandetbestäms till ,11. beträffande överförande för verkställighet utomlandsatt antar i propositionen framlagt förslag tilllag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdom, dock med den ändringenatt ikraftträdandet bestäms till ,12. beträffande övriga lagförslagatt antar i propositionen framlagda förslag tilla) lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftidm.m.,b) lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt,c) lag om ändring i passlagen (1978:302).Stockholm den 26 november 1992På justitieutskottets vägnarBritta BjelleI beslutet har deltagit:Britta Bjelle (fp),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),(),(),(),(),() och (). Avslag på propositionen m.m. såvitt avser villkorligfrigivning (mom. 2), , , , , och (allas) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 sombörjar med "Mot den" och på s. 9 slutar med "och Ju833" bort haföljande lydelse:Som framgått råder enighet om att halvtidsfrigivningenbör avskaffas. Frågan är då i vilken ordning och vid vilkentidpunkt detta bör ske.Straffsystemkommittén arbetar som ovan redovisats med fråganhur systemet med villkorlig frigivning skall vara utformat påsikt. I denna del skall kommitténs arbete vara avslutat redanden . Utskottet anser i likhet med vad somframförs i motion Ju5 att det i rådande beredningsläge finnsanledning att ifrågasätta om det är lämpligt att, som föreslås ipropositionen, nu ändra reglerna och införa ett provisorium somskulle gälla till dess att genomgripandeöversyn och beredningen därav har genomförts. Utskottet kännerstor tveksamhet inför en sådan lösning från såväl rättspolitiskasom samhällsekonomiska synpunkter. Svårigheter kan förutses vidtillämpningen innan praxis av det nya förslaget har hunnitstabiliseras. Med hänsyn till att det skallgenomföras ytterligare ändringar i systemet finns också en riskför att viss rättsosäkerhet kan uppstå. Härtill kommer desvårigheter som kan bli en följd av att flera olika regelsystemi övergångsskedena skall tillämpas . I detta sammanhangvill utskottet i likhet med vad som framförs i motion Ju5understryka att strafflagstiftning inte passar för tillfälligaad-hoc-lösningar. Det kan vidare starkt ifrågasättas om det idagens ansträngda ekonomiska läge är rimligt att satsa ökaderesurser på att förlänga tiden i anstalt. En övergång tillfrigivning borde sålunda enligt utskottetsmening förenas med åtgärder för att åstadkomma en ökadanvändning av andra påföljder än fängelse. Till denna frågaåterkommer utskottet i det följande.Utskottet har också andra synpunkter på regeringsförslaget.Regeringen förordar en ordning med fakultativ villkorligfrigivning där frigivningen görs beroende av den dömdesuppförande eller andra omständigheterhänförliga till den dömdes situation, t.ex. risken för återfall.Fängelsestraffkommittén förordade, som framgått ovan, enobligatorisk villkorlig frigivning där frigivningen i principsker automatiskt . Utskottet delar för sindel uppfattning. Kritiken mot enfakultativ ordning har nämligen fog för sig. Utskottet vill härsärskilt peka på att det finns risk för godtycke vidtillämpningen av en fakultativ ordning. Det finns dessutom storrisk för att reglerna främjar social orättvisa. En intagen meden i övrigt välordnad social situation skulle premieras medkortare verkställighetstid. Härtill kommer bl.a. också riskenför dubbelbestraffning vid misskötsamhet ;regeringsförslaget öppnar nämligen i sådana situationer för attbestraffning i disciplinär ordning förenas med senareläggning avden villkorliga frigivningen. Ett fakultativt system kan ocksåallvarligt försämra klimatet i fängelserna, och det blir ocksåkrångligare och dyrare att administrera. villutskottet i detta sammanhang också peka på svårigheten att görakonkreta prognoser avseende återfallsbenägenheten.Sammanfattningsvis innebär regeringsförslaget enligt utskottetsmening en återgång till en ordning som präglas av möjlighetertill godtycke och social orättvisa. Detta kan utskottet intetillstyrka.Regeringsförslaget ger vidare sken av att innebära att deintagna skall avtjäna en större del av det utdömda straffet änvad som är fallet . Nedanstående tabell visar emellertidatt detta långt ifrån alltid är fallet.Som framgår behålls halvtidsfrigivning för en stor grupp.Vidare kommer frigivningen att tidigareläggas för en annan tillantalet mycket stor grupp, dvs. personer som dömts till fängelseen eller och som avtjänar hela straffet. Dethandlar främst om personer som dömts för rattfylleri ochmisshandel.Utskottet är sålunda starkt kritiskt mot regeringsförslagetoch utskottet är, i linje med vad som framförs i motionerna Ju3,Ju4 och Ju5, inte berett att tillstyrka förslagen ipropositionen om en ändring av reglerna om villkorligfrigivning.Frågan om den villkorliga frigivningens framtida utformningbör, enligt utskottets mening, ses i ett större sammanhang.Arbete härmed pågår inom . Utskottet anseratt kommitténs arbete, i linje med vad som framförs i motionJu5, bör präglas av ambitionen att också framgent försöka minskaanvändningen av de för den enskilde nedbrytande och församhället kostsamma frihetsstraffen. Arbetet bör också varainriktat på att den framtida villkorliga frigivningen skall varaobligatorisk. Ett införande av ett nytt system med enobligatorisk villkorlig frigivning måste således kombineras meden ökad användning av alternativa påföljder som t.ex.samhällstjänst och kontraktsvård. Frågan om någon form avfrigivningspermission bör också prövas. Det får ankomma påregeringen att genom tilläggsdirektiv till straffsystemkommitténförorda en ny inriktning av utredningsarbetet med det innehållsom utskottet nu skisserat. Vad utskottet nu med anledning avmotionerna Ju833, Ju3 och Ju5 uttalat om den framtidavillkorliga frigivningen bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande avslag på propositionen m.m. såvitt avservillkorlig frigivningatt med anledning av motionerna 1991/92:Ju833yrkande 12, 1992/93:Ju3, 1992/93:Ju4 yrkandena 1, 3 och 4 samt1992/93:Ju5 dels avslår propositionen utom såvitt avserförslaget till lag om ändring i och förslagettill lag om ändring i lagen (1972:260) om internationelltsamarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, dels somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Tidpunkten för villkorlig frigivning (mom. 3)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "Som redan" och slutar med "motsvarande del" bort haföljande lydelse:Utskottet delar justitieministerns uppfattning att det ärangeläget att möjligt avskaffa den obligatoriskahalvtidsfrigivningen och ersätta den med en fakultativ ordning.Den nuvarande stora skillnaden mellan utmätt fängelsestraff ochfaktisk anstaltstid måste te sig obegriplig för allmänheten, ochden rubbar förtroendet för rättsväsendet. Utskottet anser att enstörre del av straffet än bör avtjänas innanvillkorlig frigivning kan komma i fråga. När det gäller fråganom vilka kvotdelar som då bör gälla för den villkorligafrigivningen har utskottet stannat för den åsikt som framförs imotion Ju2, nämligen att villkorlig frigivning skall kunna kommai fråga tidigast efter tre fjärdedelar av den utmättastrafftiden. Denna ordning bör gälla oavsett strafftidens längd.Utskottet föredrar således motionsförslaget framförregeringsförslaget. berörda frågor kräver dock ytterligareöverväganden som lämpligen kan ske inom ,och regeringen bör upprätta tilläggsdirektiv med deninnebörden. Vad utskottet nu med anledning av motion Ju2 anförtbör som sin mening ge regeringen till känna.I avvaktan på ett nytt förslag är utskottet berett att antaregeringsförslaget i denna del, eftersom detta i störreutsträckning än den nuvarande ordningen tillgodoser utskottetsuppfattning.dels att utskottets hemställan under moment 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande tidpunkten för villkorlig frigivningatt dels antar det genom proposition 1992/93:4framlagda förslaget till lag om ändring i såvittavser 26 kap. 6 § andra, tredje och fjärde styckena, delsmed anledning av motion 1992/93:Ju2 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.3. Minimitid för villkorlig frigivning (mom. 4)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med " Inte heller" och på s. 11 slutar med "avpropositionen" bort ha följande lydelse:I spörsmålet om en viss minimitid måste avtjänas innanvillkorlig frigivning kan ske har utskottet uppfattningen attdenna ordning inte bör avskaffas utan anser i likhet med vad somframförs i motion Ju2 att en sådan minimitid alltjämt bör gälla.Regeringsförslaget innebär här inte någon skärpning utan tvärtomen reducering av den tid som skall avtjänas, eftersom de somdömts till två månaders fängelse eller lägre enligt gällandeordning avtjänar hela straffet och inte kan erhålla villkorligfrigivning. En konsekvens av förslaget blir ju t.ex. att den somdömts för rattfylleri till fängelse en månad kan bli villkorligtfrigiven i stället för att som avtjänahela straffet. Här har utskottet också noterat att fleraremissinstanser, bl.a. , uttalat sig för ettbehållande av minimitiden i sitt yttrande överFängelsestraffkommitténs förslag till nya regler för villkorligfrigivning.I fråga om längden finner utskottet nuanledning att återgå till den tid som gällde före den 1 juli1982, nämligen tre månaders fängelse. Det får ankomma påregeringen att upprätta den följdlagstiftning som kan komma ifråga på grund av den av utskottet nu förordade lösningen.Eventuella följdändringar bör föreläggas och iså god tid att de kan träda i kraft . nu anfört bör som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande minimitid för villkorlig frigivningatt med anledning av propositionen och motion1992/93:Ju2 yrkande 3 dels antar 26 kap. 6 § första stycketi det i moment 3 nämnda lagförslaget med den ändringen attlagrummet ges följande såsom utskottets förslag betecknadelydelse:Regeringens förslag Utskottets förslag 6 § första stycketDen som avtjänar Den som avtjänarfängelse , fängelse på viss tidminst en månad, får får medges villkorligmedges villkorlig frigivning. Frigivning fårVillkorlig frigivning får dock inte ske förrändock inte ske från verkställigheten harfängelse som har dömts pågått minst treut enligt 28 kap. 3 § eller månader. Inte heller fårfrån ett villkorlig frigivning skeförvandlingsstraff för från fängelse som harböter. dömts ut enligt 28 kap. 3 § eller från ett förvandlingsstraff för böter. dels som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Särreglering för långtidsdömda (mom. 5)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Som framgått" och slutar med "motsvarande del" bortha följande lydelse:När det gäller frågan om en särreglering i fråga om villkorligfrigivning för de som dömts till fängelse lägst finnerutskottet anledning att instämma i den ordning som föreslås imotion Ju2. Frågan kräver emellertid ytterligare övervägandensom inte är möjliga att företa inom ramen för det nu aktuellaärendet. Sådana överväganden bör kunna ske avStraffsystemkommittén, och regeringen bör upprättatilläggsdirektiv med den innebörden. Vad utskottet nu medanledning av motion Ju2 anfört bör som sin mening geregeringen till känna.I avvaktan på ett nytt förslag är utskottet berett att antaden genom propositionen föreslagna särregleringen såvitt gällerlångtidsdömdas villkorliga frigivning, eftersomregeringsförslaget totalt sett i större utsträckning än dennuvarande ordningen tillgodoser utskottets uppfattning.dels att utskottets hemställan under moment 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande särreglering för långtidsdömdaatt dels antar det i moment 3 nämndalagförslaget såvitt avser 26 kap. 6 a §, dels med anledningav motion 1992/93:Ju2 yrkandena 4 och 5 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. 6 Förslag tillLag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdomHärigenom föreskrivs att 26 och 34 a §§ lagen (1972:260) ominternationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdomskall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 26 §1Fråga om verkställighet Fråga om verkställigheti främmande stat av här i främmande stat av häri landet ådömd eller i landet ådömd ellerålagd påföljd enligt ålagd påföljd enligtförordnande som avses i 2 förordnande som avses i 2§ första eller tredje § första eller tredjestycket upptages av stycket upptas avkriminalvårdsstyrelsen Kriminalvårdsstyrelseneller, i fråga om eller, i fråga omverkställighet av verkställighet avöverlämnande till överlämnande tillrättspsykiatrisk vård, rättspsykiatrisk vård,eller, i eller, ifråga om verkställighet fråga om verkställighetav böter eller av böter ellerförverkande, annan förverkande, annanmyndighet som regeringen myndighet som regeringenbestämmer. Om detom verkställighet får ej föreligger särskildagöras, om med motsvarande skäl, får en myndighettillämpning av 5 § andra som här avses med egetstycket 1--8 hinder mot yttrande överlämna ettverkställighet i den ärende till regeringenfrämmande staten kan för avgörande.antagas föreligga. Framställning om verkställighet får ej göras, om med motsvarande tillämpning av 5 § andra stycket 1--8 hinder mot verkställighet i den främmande staten kan antas föreligga.Framställning om verkställighet av frihetsberövande påföljdfår ej göras, om den dömde är svensk medborgare och självmotsätter sig åtgärden. Uppkommer fråga om verkställighet avfrihetsberövande påföljd som ådömts eller ålagts annan än svenskmedborgare, skall höras, om icke den dömdesamtycker till åtgärden. Avstyrker Invandrarverket attframställning göres, underställes ärendet regeringen föravgörande.Har regeringen enligt 3 § förordnat att verkställighet avpåföljd i visst fall får anförtros myndighet i främmande stat,ombesörjer eller, i fråga omverkställighet av överlämnande till rättspsykiatrisk vård,att framställning om verkställighet görs i denfrämmande staten.1 Senaste lydelse 1991:1144. Sammanfattning 1Propositionen 1Motioner 1Motioner väckta med anledning av propositionen 1Motioner väckta under den allmänna motionstiden 2Utskottet 3Inledning 3Propositionens huvudsakliga innehåll 4Villkorlig frigivning 4Historik 4Gällande ordning 7Förslaget 7Allmänna utgångspunkter 7Tidpunkten för villkorlig frigivning 9Övriga motionsspörsmål 12Ikraftträdande m.m. 12Hemställan 13Reservationer 141. Avslag på propositionen m.m. såvitt avser villkorligfrigivning (mom. 2) 142.