bet · GF01LU24 · 1992-03-17 00:00:00 — mer än vad regeringen föreslagit.Utskottet har, liksom när frågan om en höjning av det dåföreslagna anslaget var aktuell med anledning av motionsyrkanden (se bet.1990/91:LU22), ingen annan uppfattning än motionärerna i fråga om betydelsen avett statligt stöd till frivilliga konsumentorganisationer. I likhet medcivilministern anser emellertid utskottet att någon större förändring avanslaget i förhållande till det nuvarande inte bör ske i avvaktan på resultatetav översynen av konsumentpolitiken. KOV har i sin anslagsframställning ocksåbegärt ett oförändrat anslag. Med hänsyn härtill och med beaktande av detstatsfinansiella läget har utskottet inte någon erinran mot den medelsberäkningsom gjorts i budgetpropositionen. Utskottet tillstyrker alltså regeringensförslag och avstyrker bifall till motion L706.6 KonsumentforskningGenom forskningspolitiska beslut (prop. 1989/90:90,bet. LU22, rskr. 331) inrättades ett särskilt anslag för konsumentforskning.Medlen disponeras av KOV.I budgetpropositionen föreslås att till konsumentforskning /93 anvisar ett reservationsanslag på 1939000 kr.Förslaget föranleder inga erinringar från utskottets sida, och utskottettillstyrker därför regeringens förslag också i denna del.7 Miljömärkning av produkterPå förslag av regeringen anvisade under ett nytt anslagsärskilda medel för miljömärkning av produkter (prop. 1989/90:25, bet. LU13,rskr. Med anslaget finansieras ett system för frivillig och enhetligpositiv miljömärkning. Systemet har kommit till i nordisk samverkan och byggerpå enhetliga nordiska kriterier, vilka fastställs av ett särskiltsamordningsorgan under Nordiska ministerrådet.Miljömärkningen i organiseras inom ramen i (SIS) certifieringssystem samt handhasav en särskild miljömärkningsstyrelse och en referensgrupp. Mellan staten ochSIS finns ett särskilt avtal om miljömärkningen. Enligt avtalet bestårstyrelsen av ordföranden och tio andra ledamöter. Andra styrelseledamöter änordföranden utses av efter förslag av KOV, ,kemikalieinspektionen, i (LO), , , , , svensk handel och köpmannaförbund.I fråga om referensgruppen gäller att den skall bestå av lägst 20 och högst 30ledamöter, som utses av efter förslag av miljömärkningsstyrelsen.Ledamöterna skall representera dels myndigheter och organisationer inomkonsument- och miljövårdsområdena, dels industri och handel samt dels allmännasamhällsintressen och forskning.Verksamheten med miljömärkningen avsågs i huvudsak finansierad genom avgifteroch ersättningar från de företag som vill miljömärka sina produkter. Underuppbyggnadsskedet förutsattes emellertid att medel tillhandahölls överstatsbudgeten. Medlen skall återbetalas när systemet ekonomiskt kan bära detta.Vid anslagets inrättande beräknades det totala behovet av medelstillskott underde fem första åren till omkring 6000000 kr.I budgetpropositionen föreslås att för /93 tillbidrag för miljömärkning av produkter i form av ett engångsbidrag anvisar ettreservationsanslag på 3000000 kr.Annika m.fl. (v) begär i motion L708 att anvisar3900000 kr. mer än vad regeringen föreslagit (yrkande 3). Genom att anslåvad miljömärkningsstyrelsen begärt anser motionärerna att miljömärkningsarbetetkan intensifieras. Motionärerna vill också ha till stånd en översyn avsystemets finansiering (yrkande 2). Enligt motionärerna fungerar intekonstruktionen med avgiftsfinansiering på det sätt som det var tänkt.Utskottet noterar att det för /93 föreslagna anslaget innebäratt den totala medelsramen som var utgångspunkten i avtalet mellan staten ochSIS kommer att överskridas med . Det är således uppenbart attutvecklingen av kriterier för miljömärkning varit mer resurskrävande än vad manförutsåg . Sådana kriterier har emellertid nu lagts fastför några produkter. Enligt vad utskottet erfarit har också ettpapperstillverkande företag erhållit licens för användande avmiljömärket, och ytterligare ansökningar är aktuella. I likhet medcivilministern och motionärerna anser utskottet att det är angeläget attmärkningen nu etableras på marknaden. Ytterligare resurser förkriterieutvecklingen och marknadsföringen av systemet bör därför anslås.Utskottet finner inte skäl att göra någon annan bedömning än vad som görs ibudgetpropositionen om resursbehovet för /93. Ställningstagandetinnebär således att utskottet tillstyrker bifall till propositionens förslag idenna del och avstyrker motion L708 yrkande 3.Vad sedan gäller yrkande 2 i motion L708 om en översyn avmiljömärkningssystemets finansiering konstaterar utskottet att SIS i skrivelsetill regeringen uttalat att kriteriearbetet i första hand måste täckas avstatsbidrag, medan certifieringsverksamheten bör täckas av märkningsavgifter(bil. 13, s. 45). Såvitt framgår av budgetpropositionen har någotställningstagande från regeringens sida till vad SIS sålunda föreslagit integjorts, och enligt utskottets mening bör ett sådant avvaktas innan riksdagentar några initiativ i frågan. Med det anförda avstyrker utskottet bifall ocksåtill yrkande 2 i motion L708.I motion L708 framförs också kritik mot miljömärkningsstyrelsen, ochmotionärerna vill ha förslag från regeringen om en annan sammansättning(yrkande 1). Genom att och företrädarehar satt sina egna partsintressen framför miljöns har, menar motionärerna,verksamheten gått alltför sakta, blivit misskrediterad och tappat itrovärdighet.Också i motion Jo646 av m.fl. (v) kritiserasmiljömärkningsstyrelsens sammansättning. Motionärerna ifrågasätter dennuvarande ordningen med partsrepresentanter och vill ha till stånd etttillkännagivande i saken (yrkande 8).I motion Jo612 yrkar m.fl. (s) tillkännagivande om enutvärdering av miljömärkningen (yrkande 29 delvis). regeringens bedömning av verksamhetens utveckling, vilken de menar bordeha funnits med i budgetpropositionen.Som framgår av vad som redovisats ovan har det uppenbarligen initialtförelegat svårigheter med miljömärkningen. Bl.a. har arbetet med att ta framkriterier tagit än beräknat. Enligt utskottets mening finns detdrygt efter det att systemet introducerades i inte tillräckligaskäl att anta att förseningarna har sin orsak i miljömärkningsstyrelsenssammansättning. Utskottet vill erinra om att liknande miljömärkningssystemutomlands också haft svårigheter att komma i gång. I där ett systemför miljömärkning varit i bruk fanns enligt uppgift miljömärketpå mindre än 50 produkter. var mer än 4000 produktermiljömärkta. Som tidigare nämnts synes den hittillsvarande verksamheten iSverige nu ha gett resultat, och i budgetpropositionen gör civilministernbedömningen att flera miljömärkta produkter kommer att finnas på marknadenredan innevarande år. Mot bakgrund av det sagda anser utskottet att det inte ärpåkallat med några initiativ från sida när det gällermiljömärkningsstyrelsens sammansättning. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna L708 yrkande 1 och Jo646 yrkande 8.När det gäller den i motion Jo612 begärda utvärderingen av miljömärkningenvill utskottet erinra om att SIS enligt regleringsbrevet för innevarandebudgetår skall lämna en redogörelse för sinverksamhet samt för medelsanvändningen under /92. Vidare uttalasi budgetpropositionen att regeringen noggrant kommer att följa uppmiljömärkningsarbetet . Mot denna bakgrund utgår utskottet från attden i motionen begärda utvärderingen kommer till stånd utan något initiativdärom från sida.Utskottet vill vidare upplysa att EG:s miljöministrar blevöverens om en förordning om miljömärkning. Systemet blir frivilligt ochtillåter andra miljömärken parallellt. Produktkategorier och miljökriterierskall beslutas av en kommitté med representanter för medlemsländerna. lägger fram förslag för denna kommitté skall den konsultera ettrådgivande organ med representanter för olika samhällsintressen. Tilldelningenav miljömärket sker i de enskilda medlemsländerna med en möjlighet för andraländer att resa invändningar inom en begränsad tid. Beträffande miljömärketsutseende enades miljöministrarna om en blomma med tolv stjärnor kring ett E.Enligt utskottets mening bör utvecklingen av den sålunda föreslagna ordningeninom EG avvaktas ytterligare innan det kan bli aktuellt med någon meraomfattande översyn och utvärdering av den svenska miljömärkningen. kandet enligt utskottets mening inte uteslutas att frågor om en samordning medmiljömärkningen inom EG kan aktualiseras.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Jo612 yrkande 29delvis.Ytterligare frågor som gäller miljömärkning tas upp i två motioner. I motionJo612 begär m.fl. (s) att regeringen skall se till attobligatorisk miljöfarlighetsmärkning nu kan genomföras i praktiken (yrkande 29delvis).Ingbritt Irhammar och (båda c) efterlyser i motion L701märkning och deklaration av miljöfarliga ämnen i rengöringsmedel,hygienartiklar och kosmetika. Motionärerna anser att det är angeläget attallmänheten får tillgång till sådan information bl.a. för att nå uppsattamiljömål. Vidare menar motionärerna att det bör utarbetas ettkompletterande system för miljövarudeklarationer. I motionen begärstillkännagivande om vad som sålunda anförts.Kontrollen över kemiska produkter i allmänhet från hälso- ochmiljöskyddssynpunkter utövas av kemikalieinspektionen (KI). När det gällerkosmetiska och hygieniska produkter är läkemedelsverket tillsynsmyndighet. I5 § lagen (1985:426) om kemiska produkter föreskrivs att den som hanterar ellerimporterar en kemisk produkt skall vidta de åtgärder och iaktta deförsiktighetsmått i övrigt som behövs för att hindra eller motverka skada påmänniskor eller i miljön. Därvid skall sådana kemiska produkter undvikas somkan ersättas med mindre farliga produkter (substitutionsprincipen). Enligt 8 §skall den som tillverkar, importerar eller överlåter en kemisk produkt genommärkning eller på annat sätt lämna uppgifter av betydelse från hälso- ochmiljöskyddssynpunkt (produktinformation). Enligt 11 § förordningen (1985:835)om kemiska produkter skall KI meddela de föreskrifter om produktinformation sombehövs för bestämmelsens tilllämpning. I fråga om kosmetika och hygieniskaprodukter skall sådana föreskrifter meddelas av läkemedelsverket.I likhet med motionärerna ser utskottet som positivt om produkter i störreomfattning än kan märkas med avseende på innehållet avmiljöfarliga ämnen. Enligt utskottets mening måste emellertid frågan omobligatorisk miljöfarlighetsmärkning lösas inom ramen för det regelverk som detförestående ställer upp. Ett väsentligt förhandlingsmål påvaruområdet har varit att så långt som möjligt avveckla existerande tekniskahandelshinder som uppstår till följd av skiljaktiga tekniska föreskrifter ochförhindra uppkomsten av nya. En allmän bedömning är att kan behållasina miljökrav i de fall de är mer långtgående än EG:s motsvarande regler.EFTA-länderna har inom ramen för generellt åtagit sig att följaEG:s harmoniserade regler på varuområdet. För sådana områden där de svenskreglerna bedömts motsvara en högre skyddsnivå har särlösningar utarbetats. Närdet gäller kemikalier har en särlösning utarbetats som innebär att parterna ärense om syftet att EFTA-länderna skall acceptera om klassificeringoch märkning av farliga kemikalier som de är utformade den 1 januari 1995.Under tiden skall EG och EFTA samarbeta för att minska skillnaderna. SkulleSverige eller något annat EFTA-land finna att man ändå intekan acceptera skall dessa inte tillämpas av landet i fråga. Ettsådant land kommer då att stå utanför samarbetet i denna del såvida inte annatöverenskoms.Såvitt utskottet kunnat finna uppställs inte inom EG sådana krav som innebärgenerell obligatorisk miljöfarlighetsmärkning av konsumentprodukter. Om Sverigeskulle besluta föreskrifter om obligatorisk miljömärkning som inte motsvaras avnågon EG-regel kan det enligt utskottets mening inte uteslutas att detta skulleuppfattas som ett tekniskt handelshinder. Det har visserligen förekommit attmiljöintressen godtagits som grund för särbestämmelser i ett . Frågan omsådana intressen skulle godtas som skäl för svenska föreskrifter omobligatorisk miljömärkning kan utskottet dock inte besvara inom ramen för dettaärende. Det anförda leder utskottet till den uppfattningen att förnärvarande inte bör ta initiativ till en obligatorisk miljöfarlighetsmärkning.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Jo612 yrkande 29 i dennadel.När det sedan gäller motion L701 påminner utskottet om att motionsyrkandenmed liknande syften tidigare behandlats av utskottet (sebet. 1987/88:LU31, 1989/90:LU21 och 1990/91:LU22). Utskottet har därvid delatmotionärernas uppfattning om önskvärdheten av att informationen tillkonsumenterna rörande miljöfarliga produkter förbättras men avstyrkt bifalltill motionerna med hänvisning bl.a. till pågående arbete vid berördamyndigheter och internationella organ i syfte att få till stånd förbättradekunskaper och informationsåtgärder om miljöfarliga ämnen. Med hänsyn härtillhar några åtgärder från sida med anledning av de då aktuellamotionerna inte ansetts erforderliga.När nu ett liknande motionsspörsmål åter aktualiseras vill utskottet försterinra om att miljöpolitiska beslut (prop. 1990/91:90, JoU30) innebären betydande utveckling av kemikaliekontrollen. Beslutet innebär bl.a.skyldighet att förhandsanmäla nya kemiska ämnen, en utbyggnad av , forsatt arbete med kriterier och föreskrifter omklassificering och märkning av varor efter deras miljöfarlighet samt utvidgadebemyndiganden för bl.a. KI att förbjuda skadliga ämnen och produkter med stödav lagen om kemiska produkter. Beslutet medför att förutsättningarna för att fåtill stånd sådan konsumentinformation som motionärerna efterlyser förbättrasbetydligt. Ett väsentligt steg i denna riktning har tagits genom att KIbeslutat om föreskrifter och allmänna råd om klassificering och märkning vidöverlåtelse av miljöfarliga kemiska ämnen (KIFS 1992:1 och 1992:2).Föreskrifterna, som träder i kraft , ställer samma krav somanvisas i ett EG-direktiv (91/325 EEC, som innehåller den 12:e tekniskaanpassningen av direktiv /548 EEC -- det s.k. substansdirektivet).Föreskrifterna innebär att förpackningen till ett miljöfarligt kemiskt ämne vidöverlåtelse skall vara märkt på svenska med ämnets namn, riskupplysning,skyddsupplysning, skyddsanvisning samt tillverkarens eller importörens namn ochadress. Riskupplysningen skall anges enligt en eller flera föreskrivnariskfraser, t.ex. "mycket giftigt för vattenorganismer, giftigt för växter,farligt för ozonskiktet". Skyddsanvisningen skall likaså anges med en ellerflera skyddsfraser som ger besked om lämpliga skyddsåtgärder vid ämnetshantering, t.ex. "släpp inte ut i avloppsnätet eller i miljön, lämnas in förauktoriserad behandling, tas om hand som miljöfarligt avfall". I sammanhangetkan också nämnas kemikalieinspektionens allmänna råd (1991:1) omproduktinformation om ämnen med miljöfarliga egenskaper, vilka innebär att ettämne som klassificerats som miljöfarligt bör åtföljas av produktinformation påett varuinformationsblad vid överlåtelse för yrkesmässig användning.Produktinformationen bör också ges när ämnet förekommer i en beredning.När det gäller hygienartiklar och kosmetika har läkemedelsverkets arbetehittills i huvudsak varit inriktat på sådana produkters skadlighet påmänniskors hälsa. Enligt vad utskottet erfarit har läkemedelsverket nu påbörjatett kartläggningsarbete när det gäller miljöfarliga ämnen i hygienartiklar ochkosmetika.Av det ovan redovisade framgår att inhemskt arbete med att få till ståndförbättrade kunskaper och informationsåtgärder om miljöskadliga ämnen fortgåroch har gett ett önskvärt resultat i form av bl.a. föreskrifter och allmännaråd i fråga om märkning och deklaration av miljöskadliga ämnen. Även om det somhittills uppnåtts i första hand avser produkter som används yrkesmässigt tordeenligt utskottets mening åtgärderna få genomslag också förkonsumentprodukter. Miljöinformation används för övrigt vidmarknadsföring av en del rengöringsprodukter såsom tvättmedel och vissabilvårdsprodukter. Med hänsyn härtill och med beaktande av vad utskottet ovananfört i frågan om obligatorisk miljömärkning på konsumentprodukter kan någraåtgärder från sida med anledning av motionen inte anseserforderliga. Uskottet avstyrker därför bifall också till motion L701.8 Prisinformation m.m.Enligt prisinformationslagen (1991:601), som träder i kraft (SFS 1991:1938), är näringsidkare i detaljistledet skyldiga att lämnainformation om priset på de varor och tjänster som de tillhandahållerkonsumenterna. Prisinformation skall i regel lämnas när näringsidkaremarknadsför bestämda varor och tjänster. Priset på varor och tjänster skallanges korrekt och tydligt. Jämförpriser skall anges beträffande sådana varuslagför vilka har fastställt särskilda beräkningsgrunder. Om detslutliga priset för en tjänst inte kan uppges skall i stället för priset angesgrunderna för beräkningen av priset. Priset för en vara skall anges antingen påsjälva varan eller i dess omedelbara närhet.I motion L720 vill (nyd) ha till stånd ett tillkännagivande omatt bensinbolagen åläggs att tydligt skylta aktuella bensinpriser så attkonsumenterna får korrekt prisinformation och kan göra prisjämförelser. Enligtmotionären brister många bensinbolag när det gällerinformation om bensinpriserna.Som framgått av redovisningen ovan träder prisinformationslagen i kraft den 1april 1992. Lagen gäller självfallet också för bensinbolagen, och utskottetutgår från att de i motionen påtalade bristerna i bolagens prisinformationkommer att undanröjas i och med att lagen träder i kraft. Någottillkännagivande från sida kan mot den bakgrunden inte ansespåkallat, och utskottet avstyrker bifall till motion L720.Nuvarande system med extrapriser kritiseras i tre motioner. (s) anser i motion L702 att den generella prisnivån skulle kunna sänkasavsevärt om handeln slopade extrapriserna, vilka dessutom saboterar varjekonsuments ansats till att göra planerade inköp. Motionärerna vill attextraprissystemet skall förbjudas och begär tillkännagivande om detta.Samma yrkande framställs i motion L710 av m.fl. (s).Motionärerna ger i motionen en beskrivning av extraprissystemets användning ibutikerna, och de karaktäriserar systemet som ett "nollsummespel". Slutsatsengörs att extraprissystemet inte är lönsamt vare sig för handeln ellerkonsumenterna och att det därför bör förbjudas.I motion Jo203 anser m.fl. (s) att tiden är mogen för engenomgripande sanering av extrapriser och därmed sammanhängande prissättning.Regeringen bör enligt motionärerna återkomma till med förslag tillåtgärder som behövs för att åstadkomma en utveckling där konsumentintressetsätts i centrum (yrkande 6).Utskottet erinrar om att extrapriser var föremålför debatt, vilket bl.a. resulterade i att KOV utfärdade riktlinjer (KOVFS1977:1) för information till konsumenter vid tillfälliga prisaktiviteter fördagligvaror (extrapriser). Reglerna började tillämpas och innebär ikorthet att termen "extrapris" eller röd prismärkningslapp endast får användasom varan i fråga ingår i kedjans ordinarie sortiment, om varan har ettordinarie tillämpat pris, om prisnedsättningen är (utom för varormed låg marginal) samt om nedsättningen varar högst . KOV:sriktlinjer har på avgörande punkter fastställts och i vissa delar preciserats iMD:s praxis (se bl.a. rättsfallet MD 1990:13).Handelns intresse för kampanjrabatter (extrapriser) behandlades avlivsmedelsutredningen 1987 avgivna betänkandet (SOU 1987:44)Livsmedelspriser och livsmedelskvalitet. Utredningen föreslog bl.a. attsystemet med dubbel prismärkning (ordinarie pris och extrapris) skulle ersättasmed ett enprissystem, där endast ett pris, det faktiskt tillämpade, skulleanges vid annonsering och prismärkning. Detta pris skulle enligt utredningenkunna vara ett nedsatt pris i förhållande till tidigare tillämpat pris.Motioner med yrkanden om förbud mot extrapriser eller åtgärder i syfte attbegränsa användningen av sådan prissättning har behandlats av fleragånger tidigare. Senast behandlades frågan (bet. 1990/91:LU36), ochutskottet konstaterade då att extraprissystemet var föremål för överväganden avkonkurrenskommittén. Enligt utskottet borde resultatet av kommitténs arbeteinte föregripas genom några uttalanden från sida, och riksdagenavslog på utskottets hemställan bifall till de då aktuella motionerna.Konkurrenskommittén har avslutat sitt arbete, och i betänkandet (SOU1991:59) Konkurrens för ökad välfärd behandlar kommittén frågor om tillfälligaprisnedsättningar och extrapriser. Kommittén konstaterar därvid att detföreligger problem kring sådana prissättningar och att dessa problem har attgöra med dålig efterlevnad av nu gällande regler, oklarheter i tolkningen ochmissbruk av begreppet "extrapris". Kommittén föreslår bl.a. förbud mothorisontellt prissamarbete som omfattar en väsentlig del av marknaden. Förbudetföreslås träffa överenskommelser och i samförstånd tillämpade gemensammaförfaranden men också påtryckningar i syfte att få till stånd enöverenskommelse eller ett gemensamt agerande. Förslaget omfattar såväl fall sominnebär att ett visst pris eller rabatt bestäms som att olika former avrekommendationer om priser och rabatter utfärdas. Konsekvenserna av kommitténsförslag blir att flertalet nuvarande cirkaprislistor kommer att drabbas avförbudet liksom det nuvarande prissamarbetet inom de stora livsmedelsblocken.För mindre företag föreslår kommittén ett särskilt undantag. Det föreslagnaförbudet mot prissamverkan syftar i första hand till att öka konkurrensen. Omförslaget genomförs kommer det emellertid också att omöjliggöra jämförelser medett ordinarie pris som butiken inte sjäv tillämpat utan som tagits frånbutikskedjans cirkaprislista och därigenom framstår som fiktivt.Konkurrenskommittén föreslår vidare att prisinformationslagen skallkompletteras med en regel som innebär att marknadsföring inte får utformas såatt konsumenter vilseleds om förmånligheten av ett pris. Om en tillfälligprisnedsättning marknadsförs som särskilt förmånlig genom t.ex. uttryck som"extrapris", "chockpris" eller genom iögonenfallande färger måste nedsättningenenligt förslaget vara påtaglig i förhållande till det pris som omedelbartdessförinnan tillämpats på försäljningsstället under rimligt lång tid.Varaktigheten av ett erbjudande och andra eventuella begränsningar skallenligt förslaget framgå tydligt. Kommittén har också övervägt att kompletteraprisinformationslagen med möjlighet för regeringen eller KOV att utfärdanärmare föreskrifter om den föreslagna regelns tillämpning men stannat för atti stället låta regelns närmare innebörd bli fastlagd genom MD:s praxis.Konkurrenskommitténs betänkande har remissbehandlats. Med beaktande främst avframförda remissynpunkter, det kommande och till utvecklingen inomEG har inom utarbetats ett delvis nytt lagförslag som idagarna presenterats i promemorian (Ds 1992:18) Ny konkurrenslag. Promemorianslagförslag innebär en anpassning till konkurrensbestämmelserna i innehåller promemorian nya överväganden och förslag när det gällertillämpande organ och instansordningen för prövning av konkurrensärenden.Förslaget i promemorian innefattar i dessa delar sådana förändringar iförhållande till konkurrenskommitténs lagförslag att en ny remissbehandling harbedömts nödvändig.I fråga om förbud mot prissamarbete föreslås i promemorian att undantag skallkunna medges när det är fråga om mindre omfattande samarbete och det trotssådant samarbete upprätthålls en effektiv konkurrens mellan enskilda företageller företagsgrupper. Det avgörande för bedömningen skall enligt promemorianvara samarbetets effekter på konkurrenssituationen på den relevanta marknadenvarvid samarbetets omfattning måste tillmätas stor betydelse. I promemoriansägs att en proposition om förstärkt konkurrenspolitik kommer att föreläggasriksdagen senare under året.Enligt utskottets mening bör nu avvakta regeringens vidareställningstaganden till promemorieförslaget och konkurrenskommitténs förslagtill kompletteringar av prisinformationslagen.