bet · GF01LU26 · 1992-03-17 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet fyra motioner omupphovsrättsliga frågor. En motion (s) rör skyddet för folkmusikoch två motioner (kds) angår upphovsmännens rättigheter när verkframförs i samband med gudstjänst. I den fjärde motionen (s) tasupp frågor rörande rättigheterna till noter.Utskottet avstyrker bifall till samtliga motioner. 1991/92:L801 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den nuvarande lagstiftningen omupphovsrätt bör kompletteras med regler som skyddar traditionellmusik.1991/92:L802 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att musik som framförs somkomplement i en gudstjänst skall undantagas från STIM-avgifter.1991/92:L805 av Skånberg (kds) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ett bibehållet undantag för gudstjänstmusik iupphovsrättslagen.1991/92:Kr226 av Per () vari -- såvitt nu är ifråga -- yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en utredning avrättighetsfrågorna m.m. på musikområdet i syfte att undanröjaonödiga hinder m.m., 1 Allmän bakgrundLagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk ger ett tidsbegränsat skydd åt den som skapatett sådant verk. Skyddet innebär att den som skapat verket harrätt att utnyttja detta ekonomiskt och har ett visst ideelltbetonat inflytande över hur och i vilka sammanhang det används.Har flera medverkat vid tillkomsten av det skyddade verket harvar och en av dem upphovsrätt.Begreppen litterärt och konstnärligt verk i lagen är mycketvidsträckta. Till litterära verk räknas bl.a. skönlitteratur ochbeskrivande framställningar i ord såsom vetenskapliga arbetenoch handböcker. Som konstnärliga verk räknas i princip allaformer, i vilka verk skapas i syfte att nå en konstnärligverkan, t.ex. i bild, rörelse eller toner. Till denna grupp hörbl.a. målningar, alster av bildhuggarkonst, sceniska verk somteaterpjäser och koreografiska verk, musikaliska kompositionerbåde när de framförs och framträder i notskrift samt filmverk,både spelfilmer och under vissa förutsättningar kortfilmer ochjournalfilmer.För att en produkt över huvud taget skall anses som ett verkoch därmed komma i åtnjutande av skydd enligt lagen måste den havad man brukar kalla verkshöjd. Kravet på verkshöjd kanuttryckas så, att en produkt är ett verk, om den praktiskt settinte har kunnat framställas av två personer oberoende avvarandra. Utanför skyddet faller därför idéer och uppslag somflera kan tänkas komma på, vanliga nyhetsmeddelanden, vardagligasamtal, enklare nyttoföremål och andra prestationer avrutinmässig eller alldaglig karaktär.Ett verk kan framträda i många olika former. Det kan varafixerat på ett materiellt underlag, dvs. i ett exemplar.Exemplar av verket är inte blott en bok eller en målning, somkan ge en omedelbar upplevelse av verket, utan också engrammofonskiva, en filmremsa, en trycksats, en matris osv., somendast medelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kan ocksåframträda i obeständig form, t.ex. i uppläsarens ord, i tonernaav ett musikstycke, i bilden på filmduken ellertelevisionsskärmen. Alla former vari verket framträder fallerinom dess skyddssfär, även bearbetningar.Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar avverket och att göra verket tillgängligt för allmänheten, t.ex.genom att framföra eller visa det offentligt och sprida exemplarav verket. Som framställning av exemplar anses bl.a.fotokopiering av en bok eller ett nothäfte eller inspelning avverket på band eller annan anordning från vilken det kanåterges.Ett verk framförs offentligt när det presenteras förallmänheten i obeständig form, t.ex. när en dikt läses upp, ettmusikstycke spelas, en film visas eller ett verk sänds ut iljudradio eller televisionen. Ett framförande är offentligt, närdet sker på en plats, dit allmänheten äger tillträde. Härmedjämställs det fallet att framförandet anordnas iförvärvsverksamhet inför en större sluten krets, framför allt påen större arbetsplats (s.k. industrimusik).Det upphovsrättsliga skyddet gäller , som regel räknatfrån upphovsmannens död.Upphovsrättslagen innehåller också regler om s.k. närståenderättigheter. Dessa regler ger musiker, skådespelare och andrautövande konstnärer ett rättsligt skydd då de framför litteräraeller konstnärliga verk. Till de närstående rättigheterna räknasäven det skydd som fonogramproducenter samt radio- ochTV-företag har enligt upphovsrättslagen.Skyddet för upphovsmän, utövande konstnärer m.fl. är i vissaavseenden inskränkt av hänsyn till allmänna eller enskildaintressen.Den som gör intrång i de rättigheter som lagen ger upphovsmänoch andra rättighetshavare kan dömas till straff och förpliktasutge skadestånd.Upphovsrättslagen omfattar inte fotografier. Fotografersrättigheter till sina bilder regleras i stället genombestämmelserna i lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild.Dessa regler, som är tillämpliga på bl.a. fotografer sommedverkar vid filminspelningar och i TV-sändningar, ansluternära till upphovsrättslagens regelsystem.Den upphovsrättsliga lagstiftningen gäller främst svenska verkoch prestationer. Genom anslutning till olikainternationella konventioner har förpliktat sig att geskydd också åt verk och prestationer med ursprung i ett stortantal andra länder. Den svenska lagstiftningen bygger liksommotsvarande lagar i andra nordiska länder på innehållet i dessakonventioner. Bland sådana konventioner kan här nämnas särskilt1886 års Bernkonvention för skydd av litterära och konstnärligaverk, världskonvention om upphovsrätt och 1961 årsinternationella konvention om skydd för utövande konstnärer,framställare av fonogram samt radioföretag (Romkonventionen).Konventionerna bygger på i huvudsak två principer. Den ena äratt varje konventionsstat skall ge samma skydd åt verk ochprestationer från andra konventionsstater som staten i fråga nationella verk och prestationer. Den andra är att enkonventionsstat är förpliktad att garantera de andrakonventionsstaternas verk och prestationer visst minimiskydd.Den svenska upphovsrättslagstiftningen har varit föremål fören allmän översyn av upphovsrättsutredningen (Ju 1976:02). Ocksåi övriga nordiska länder har liknande utredningsarbeten kommittill stånd. har bedrivit sitt arbete ietapper och avlämnade sitt slutbetänkande (SOU 1990:30)Översyn av upphovsrättslagstiftningen -- fotografirättensintegration -- 2 kap. upphovsrättslagen -- särskilda frågor omkonstverk. Utredningen har tidigare avlämnat två promemorior medlagstiftningsförslag samt fyra delbetänkanden. Promemoriorna ochtre av delbetänkandena har helt eller delvis lett tilllagstiftning. Utredningens slutbetänkande och fjärdedelbetänkande, (SOU 1988:31) Översyn avupphovsrättslagstiftningen, Delbetänkande 4 som behandlar --enskilt bruk -- institutionell exemplarframställning, harremissbehandlats och är jämte vissa av utredningens tidigareförslag föremål för överväganden inom justitiedepartementet.Inom EG har upphovsrättsfrågorna tilldragitsig allt större uppmärksamhet. utfärdade EG-kommissionenett meddelande med titeln "Follow-up to the . WorkingProgramme of the Commission in the Field of Copyright andNeighbouring Rights". Dokumentet avses främst vara ett underlagför diskussion om åtgärder för att stärka upphovsrätten och denärstående rättigheterna. Av dokumentet framgår att kommissionensträvar efter en omfattande harmonisering av EG-ländernasnationella regelverk på området. Ett första steg avses bli ettförslag till direktiv från kommissionen om att samtligaEG-länder skall vara anslutna till s.k.Paristext samt Romkonventionen vid utgången av . I ettlängre tidsperspektiv är syftet att åstadkomma en harmoniseringav upphovsrätten i ett antal särskilt betydelsefulla hänseenden.2 Skydd för folkmusik2.1 Arbete inom och UnescoSkyddet för folkmusik togs upp inom , där enarbetsgrupp tillsattes för frågan. Gruppens arbete resulterade ien rekommendation om att och sekretariat fick iuppdrag att revidera ett tidigare utarbetat förslag tillmodellag. En sådan revidering skedde sedermera inomsekretariaten, och ett förslag till modellag antogs aven expertkommitté, som tillsatts av och Unescosgeneraldirektörer efter rekommendation av organisationerna.Förslaget till modellag omfattar inte bara folkmusik utanockså andra konstarter som folkdans, folksagor m.m. Enförutsättning för skydd är att verken ingår i en konstnärligtradition som utvecklats i en bygd eller av enskilda personeroch speglar traditionella konstnärliga uttrycksmedel i bygden.Skyddet gäller oavsett om verket på något sätt materialiseratseller endast lever vidare muntligen. Enligt modellagen får --med vissa undantag -- skyddade verk inte utan myndighetstillstånd publiceras eller mångfaldigas eller framförasoffentligt genom radio och TV eller på annat sätt. Ävenspridning av exemplar av verket omfattas av skyddet. Myndigheteni fråga har rätt att bestämma avgifter för verkens utnyttjande.Skyddet är inte tidsbegränsat och gäller vid sidan av det skyddsom kan tillkomma verket på grund av upphovsrättsliga regler.Såvitt känt har inte något industriland infört en särregleringpå grundval av modellagen.2.2 MotionsmotiveringI motion 1991/92:L801 av och () hävdas att folkmusik inte omfattas av upphovsrättslagen ochatt lagen bör ändras så att upphovsrättslig ersättning kan utgåtill denna genre i samma utsträckning som andra musikgenrer.Motionärerna anser att den av och utarbetademodellagen kan vara ett riktmärke och kan inte finna någrahinder mot att en lagstiftning genomförs i på grundvalav modellagen.2.3 Utskottets övervägandenUtskottet erinrar om att motioner med samma syfte som den nuaktuella prövats i såväl (bet. LU1987/88:28) som (bet. 1991/92:LU5). Då frågan senastbehandlades underströk utskottet att upphovsrättslagen gällerför alla former av litterärt och konstnärligt skapande ochsåledes också för folkmusik. Likaså skyddas de som bearbetar ochframför folkmusik. förhåller det sig obestridligen så,fortsatte utskottet, att åtskilliga verk inom folkmusiken fallerutanför det skydd som upphovsrättslagen ger. En orsak härtillkunde enligt utskottet vara att skyddstiden, frånupphovsmannens död, gått till ända. En annan anledning kundevara att verket inte kan tillskrivas någon viss upphovsmandärför att det har kommit till genom långvarig utveckling i enviss trakt och under medverkan av en obestämd krets människor. Idessa hänseenden, påpekade utskottet, skiljer sig emellertidinte folkmusiken från andra former av konstnärligt skapande. många verk inom den seriösa musiken som allmänt utnyttjashar skyddstiden gått till ända, och inom jazzen är det inteovanligt att verk saknar kända upphovsmän. Någon anledning tillatt just folkmusiken skulle ges ett mera långtgåendeupphovsrättsligt skydd än andra konstnärliga alster kundeutskottet inte finna. Inte heller i övrigt hade det framkommitnågra omständigheter som föranledde utskottet att frångå sintidigare bedömning av spörsmålet. Utskottet vidhöll sålunda sinuppfattning att några särskilda regler om skydd för folkmusikinte borde införas. En annan sak var enligt utskottet att detkan finnas anledning att i ett vidare perspektiv övervägahuruvida skyddet för litterära och konstnärliga verk börförbättras med hänsyn till de intressen som gör sig gällande påbl.a. Denna fråga föll dock utanför ramen för detdå aktuella ärendet. Behovet av ökade ekonomiska resurser tillfolkmusiken fick därför tills vidare tillgodoses på annat sättän genom särskild lagstiftning. Liksom tidigare förutsatteutskottet att regeringen följer utvecklingen på området. Påhemställan av utskottet avslog motionerna.Enligt utskottets mening finns det inte anledning förriksdagen att nu knappt senare ändra sin inställningtill frågan om införandet av särskilda regler om skydd förfolkmusik. Utskottet avstyrker därför bifall till motion L801.3 Upphovsrätten till noter3.1 Gällande ordningMed musikaliska verk avses i upphovsrättslagen musikaliskakompositioner, och det upphovsrättsliga skyddet för dem omfattaralla de former som verket kan framträda i, främst dåframföranden, inspelningar och notskrift. Liksom när det gällerandra upphovsrättsligt skyddade verk har upphovsmannen till ettmusikaliskt verk en ensamrätt att framställa exemplar (kopior)av verket och framföra verket offentligt. Varje nothäfte ochinspelning vari verket framträder är ett exemplar av verket.Utan upphovsmannens samtycke får dock privatpersoner framställaenstaka exemplar för enskilt bruk. Som enskilt bruk räknas bl.a.att en person tar kopior av ett verk för nyttjande inom mindre,slutna kretsar av mera privat karaktär, t.ex. föreningar ellerklubbar. Om kopieringen sker för att verket skall görastillgängligt för allmänheten, exempelvis vid en offentligkonsert, eller för repetition inför ett sådant frammförandekrävs upphovsmannens tillstånd. I upphovsmannens rättigheteringår också en rätt att ensam bestämma över om och i vilkenomfattning exemplar av verket skall spridas till allmänhetent.ex. genom försäljning, uthyrning eller utlåning. Rätten attsprida exemplar av verket är emellertid inskränkt ibetydelsefulla hänseenden. Enligt 23 § upphovsrättslagen fårsålunda exemplar av litterära och musikaliska verk sedan de engång givits ut fritt spridas vidare bland allmänheten. På grundav denna bestämmelse kan bl.a. utlåning inom ramen för denoffentliga biblioteksverksamheten bedrivas utan upphovsmännenstillstånd. När det gäller musikaliska verk gäller dock attuthyrning och därmed jämförlig verksamhet inte får ske utansamtycke från upphovsmannen.Upphovsmannen kan helt eller delvis överlåta sin rätt attutnyttja verket ekonomiskt. Sålunda kan genom förlagsavtal enförläggare få rätt att genom tryck eller på annat liknande sättmånfaldiga och ge ut exempelvis ett musikverk.Spörsmålet om musiklivets möjligheter att få tillgång tillnotmaterial har samband med frågan om kostnaderna för utskriftoch utgivning av noter. Mot bakgrund av att utgivningen ochdistributionen av noter varit bristfällig i många avseenden harsedan åtskilliga år medel anvisats över statsbudgeten i bidragtill dels för att stimulera utgivningen avnoter till äldre svenska tonsättares verk, dels för svensk musik (Svensk musik) för bl.a.utgivning av noter till samtida svensk musik. En anledning tillstatsbidragen har också varit att strukturförändringar inommusikhandeln lett till att det på många håll finns begränsademöjligheter att köpa noter. I 1991/budgetproposition(prop. 1991/92:100 bil. 12, C 3 Stöd till fonogram ochmusikalier) föreslås att för /93 361 000 kr.utgår som stöd till utgivning av äldre svenska tonsättares verk.För /Svensk musik föreslås ett bidrag på . förinformation och utgivning av noter.3.2 MotionsmotiveringI motion Kr226 (yrkande 4) framhålls att det för ett aktivtmusikliv är av vitalt intresse att tillgången till notertryggas. Flera olika förhållanden begränsar emellertidmusiklivets möjligheter att få tillgång till noter. Hindrenberor sällan på tonsättarnas uppträdande utan påkommersiella och juridiska förhållanden. Motionären anser attupphovsrättsfrågorna på området är komplicerade och att enöversyn bör ske i syfte att det svenska musiklivets tillgångtill noter skall öka.3.3 behandlingRegeln i upphovsrättslagen att uthyrning av musikaliska verkkräver samtycke från upphovsmannen fick sin nuvarande utformninggenom en lagändring (prop. 1982/83:40, LU 11). Tidigaregällde att uthyrning av noter men inte inspelade verk omfattadesav upphovsmannens rättigheter.Beträffande upphovsmannens rättigheter vid uthyrning av noterframhölls i det till grund för upphovsrättslagen liggandebetänkandet (SOU 1956:25 Förslag till lag om upphovsmannarätttill litterära och konstnärliga verk, m.m.) att inommusikförlagsbranschen uthyrning var en normal form fördistribution av mer omfattande notmaterial, såsom noter tillorkester- och körverk. De svenska musikförlagen ombesörjde iregel själva spridningen av sådana noter, varvid dessa iallmänhet uthyrdes mot viss avgift för varje utförande. Kändasvenska köpare brukade dock få förvärva exemplar med äganderätt.Förlagen hade enligt betänkandet utan stöd av lagbestämmelserkunnat upprätthålla ett rätt effektivt uthyrningsmonopol, vilketi de flesta fall var en förutsättning för att verkets utgivningskall kunna finansieras. Då uthyrning emellertid blivit ennormal form att förfoga över musikverk av detta slag, syntes detriktigast att hänföra uthyrningen till tonsättarens ensamrätt.Därigenom gav man bl.a. musikförlagen rättslig möjlighet attinskrida mot uthyrning, som äger rum utan tillstånd. Iproposition 1959:17 med förslag till upphovsrättslag anslöt sigdepartementschefen till vad som anfördes i betänkandet.Hösten 1987 behandlade utskottet en motion med samma syfte somden nu aktuella motionen. I sitt av godkändabetänkande LU 1987/88:9 avstyrkte utskottet på närmare anfördaskäl bifall till motionen. Utskottet framhöll därvid bl.a. attmotionärens önskemål fick ses mot bakgrund av att orkestrar,körer m.m. i stor utsträckning är hänvisade till att hyra denoter som behövs och att hyreskostnaderna i många fall kan varahöga. Endast i begränsad mån fanns noter tillgängliga förutlåning eller för försäljning. Till bilden hörde också atthandel och uthyrningsverksamhet med noter för vissa typer avmusik inte var ekonomiskt bärkraftig.Utskottet hänvisade också till en rapport som avlämnats avstatens kulturråd . Av rapporten framgick att bådeutgivningen och distributionen av noter var bristfällig i mångaavseenden. Problemen på området berodde i viss mån på attproduktionen av notmaterial var kostsam. En starkt bidragandeorsak var också enligt rapporten att rätten att framställakopior av noter för enskilt bruk i stor utsträckning utnyttjaspå ett inte tillåtet sätt och att denna privatkopiering gjorthandeln med noter olönsam. I sammanhanget erinrade utskottet omatt -- för att öka tillgången på noter -- på förslagav regeringen beviljat särskilda medel för bidrag tillnotutskrifter och notutgivning.3.4 UtredningsarbeteDen nuvarande regeln om kopiering för enskilt bruk harbehandlats av upphovsrättsutredningen i dess andra delbetänkande(SOU 1983:65, Översyn av upphovsrättslagen Delbetänkande 2 sombehandlar -- närstående rättigheter -- enskiltbruk -- videogram). Utredningen föreslog en skärpning avbestämmelsen som bl.a. innebär att det i princip skall varaförbjudet att anlita utomstående för kopiering av musikaliskaverk. Syftet med förslaget är att begränsa tillämpningsområdetför bestämmelsen om kopiering för enskilt bruk till sådantmångfaldigande som sker för att tillgodose en enskild personsbehov av att framställa något eller några exemplar för ett rentpersonligt bruk. I delbetänkandet 4 återkom utredningen tillfrågan om det enskilda bruket och tog därvid upp också dethalvenskilda bruket eller den s.k. institutionellaexemplarframställningen. Utredningen vidhöll sin tidigareuppfattning att rätten att fritt framställa exemplar av skyddadeverk i princip endast skall få utnyttjas inom den rent privatasfären. I den mån det finns intresse av att utanför den privatasfären kopiera verk borde enligt utredningen det behovettillgodoses med stöd av en särskild ordning. I delbetänkandet 4föreslås att bestämmelsen i 11§ upphovsrättslagen om kopieringför enskilt bruk ändras så att rätten att fritt framställaexemplar av ett skyddat verk begränsas till den rent privatasfären. Förslaget innebär att det inte längre skall vara möjligtatt inom ramen för regeln om kopiering för enskilt bruk görainspelningar eller andra kopior av skyddade verk inommyndigheter, företag, organisationer m.m., s.k. institutionellexemplarframställning. Enligt förslaget skall det i princip inteheller bli möjligt att låta utomstående framställa exemplar avbl.a. Myndigheters och andras behov av attkunna framställa exemplar för den egna verksamheten föreslås blitillgodosett genom en ordning med avtalslicenser. I betänkandetlägger utredningen också fram förslag på de områden avinstitutionell exemplarframställning som ansetts mest angelägna.Förslagen gäller kopiering av tidnings- och tidskriftsartiklarför intern information till anställda och vissa andra,inspelning av radio- och TV-program för visning påvårdinrättningar och inom undervisningsverksamhet samtinspelning av radio- och TV-program med ekonomiskt, politiskt,religiöst eller liknande innehåll för intern visning.Utredningens förslag övervägs inomregeringskansliet.3.5 Utskottets övervägandenI likhet med motionären anser utskottet att det är engrundläggande förutsättning för musiklivet att utbudet avnotmaterial är brett och allsidigt. Att noter finns tillgängligapå marknaden är också av stor betydelse för tonsättarna eftersomderas möjligheter att få sina verk spelade då ökar.Som framgår av redogörelsen ovan behandlade utskottet år 1987en motion med samma syfte som den nu aktuella. har --såvitt utskottet kunnat finna -- några nämnvärda förändringar påområdet inte inträffat. är således orkestrarna ibetydande utsträckning hänvisade till att låna noter tillorkesterverk från olika notbibliotek eller hyra materialet frånmusikförlagen. Lånemöjligheterna är enligt inhämtadeupplysningar i stort sett begränsade till äldre musikaliska verkför vilka den upphovsrättsliga skyddstiden gått ut. Noter tillnyare verk lär i huvudsak endast kunna hyras, ochhyreskostnaderna är förhållandevis höga. Från statsmakternassida har musiklivets behov av notmaterial fortlöpande ägnatsupmärksamhet, och har på förslag av regeringenalltsedan början av 1980-talet anvisat särskilda medel förbidrag till notutskrifter och notutgivning. Som utskottetpåpekade kan emellertid problemen på området inte lösasenbart genom statliga bidrag. Även utformningen av detupphovsrättsliga regelsystemet måste övervägas. Utskottet hardärför förståelse för att motionären nu åter tagit upprättighetsfrågorna på musikområdet. Enligt utskottets mening bördock inte komma i fråga att problemen skall lösas genom ettslopande eller en stark begränsning av upphovsmännens rätt attbestämma över uthyrningen av musikaliska verk. En sådan ändringkan få negativa effekter på utbudet av notmaterial och därmedstrida mot motionärens syften. När det gäller noter till kör-och orkesterverk har nämligen förhållandena på marknaden inteförändrats i någon mer väsentlig grad sedan upphovsrättslagenkom till, och är notuthyrning en huvudsakliginkomstkälla inom branschen. De ovan (avsnitt 3.3) redovisadeskälen för att upphovsmännen givits en ensamrätt tillnotuthyrning har därför i allt väsentligt fortfarande bärkraft.I sammanhanget vill utskottet också peka på att en orsak tillatt orkestrarna har svårigheter att få tillgång till notmaterialär att själva notproduktionen är kostsam. Detta förhållandesynes knappast kunna rättas till genom inskränkningar avupphovsmännens rättigheter.En åtgärd som däremot kan tänkas leda till ettförbättrat utbud av noter kan vara en begränsning av denuvarande möjligheterna till kopiering för enskilt bruk. (se avsnitt 3.3) uttalades attprivatkopieringen gjort handeln med noter olönsam, och utskottethar -- med hänsyn till vad som i andra sammanhang framkommitrörande effekterna av privatkopieringen -- anledning att antaatt detta uttalande fortfarande har giltighet. Frågan omskärpning av upphovsrättslagens regel om kopiering för enskiltbruk bereds inom på grundval avupphovsrättsutredningens förslag i delbetänkandet 4. Regeringensställningstagande till spörsmålet bör inte föregripas. Utskottetutgår emellertid från att regeringen vid sitt ställningstagandetar hänsyn till förhållandena på notområdet och även i övrigtöverväger vilka åtgärder som kan behövas för att stimulerautbudet av noter.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Kr226yrkande 3.4 Framförande av verk vid gudstjänst4.1 Gällande ordningSom tidigare nämnts får litterära och musikaliska verk somhuvudregel inte framföras offentligt utan tillstånd avupphovsmannen.