bet · GG01JoU1 · 1992-11-03 00:00:00 — Det skulleäven kunna gälla besättningens storlek eller förhållandena fördjuren vad beträffar stallbyggnader och annat. Ett ytterligareexempel på fall då det kan finnas anledning att anta att någotupprepande inte kommer att ske är när missförhållandena berottpå sjukdom som sedan övervunnits eller ett inträffat olycksfall.Utskottet instämmer delvis i vad som anförs i propositionen idetta avseende men anser att vissa förtydliganden bör göras närdet gäller bedömningen av gjorda eller påbörjade förändringar idjurhållningen. Utskottet anser det angeläget att ingaoklarheter råder när det gäller vilka förändringar som skall tasmed i en sådan bedömning. En påbörjad eller genomförd förändringi djurhållningen bör i sig inte utgöra tillräcklig grund för attunderlåta att meddela ett förbud. Avgörande för bedömningen börenligt utskottets mening vara att det rör sig om förändringar idjurhållningen som utgör en väsentlig och varaktig förbättringfrån djurskyddssynpunkt. Djurhållaren skall med ifrågavarandeförändringar i djurhållningen demonstrera sin vilja och förmågaatt inte upprepa tidigare försummelser. När det gällermissförhållanden på grund av sjukdom, olycksfall m.m.konstaterar utskottet att det här i huvudsak torde röra sig omförhållanden som legat utanför djurägarens kontroll. Med detanförda ansluter sig utskottet till regeringens förslag attförbud inte skall meddelas i de fall det kan antas att ettupprepande inte kommer att inträffa samt avstyrker motion Jo46yrkande8. Utskottet föreslår att med anledning avmotionerna Jo44, Jo45 yrkande1, Jo46 yrkande7 och Jo47godkänner vad utskottet anfört om tillämpningen av 29§.Motionerna Jo508 yrkande4 och Jo517 yrkande1 avstyrks i denmån de inte kan anses tillgodosedda med det av utskottettillstyrkta lagförslaget.Enligt 29 § fjärde stycket djurskyddslagen kan förbud att hahand om djur eller ett visst slag av djur avse ellergälla tills vidare. Enligt utskottets mening tillgodoserifrågavarande lagrum syftet med motion Jo46 yrkande5.Motionsyrkandet bör således inte föranleda någon riksdagensvidare åtgärd.Utskottet anser inte att bör detaljregleraförfarandet hos myndigheter och domstolar i ärenden som gällerförbud att ha hand om djur. I enlighet härmed avstyrks motionJo46 yrkande6.Ny beslutsordning vid omhändertagande av djur m.m.Utskottet tillstyrker regeringens förslag under avsnitten 3.3och 3.4.Djurskyddstillsyn m.m.PropositionenStatens jordbruksverk har redovisat rapporten(1992:3) Tillsyn enligt djurskyddslagen 1991. Av rapportenframgår bl.a. att ambitionsnivån och kvaliteten när det gällertillsynen fortfarande varierar mellan kommuner. Flera kommunersaknar alltjämt djurskyddsutbildad personal i den utsträckninglagstiftningen kräver. Enligt har dockdjurskyddsfrågorna fått en större genomslagskraft, och verketframhåller att större förståelse och intresse förtillsynsfrågorna nu visas från kommunerna. Jordbruksverketplanerar dessutom att genom olika insatser öka förståelsen fördjurskyddsfrågorna hos kommunerna. åtog sig att på olika sätt aktivt arbeta för attförbättra tillsynen. Förbundet organiserade därför endjurskyddsgrupp för att samordna frågor om djurskydd ochdjurskyddstillsyn på det lokala planet. har föravsikt att tills vidare behålla denna djurskyddsgrupp. Gruppenskall bidra med underlag som gör det möjligt att effektiviseratillsynen. Arbetet skall bedrivas i samarbete medJordbruksverket.Utbildning för de kommunala miljö- ochhälsoskyddsinspektörerna finns vid Umeåuniversitet. Miljö- och hälsoskyddsinspektörerna genomgår miljö-och hälsoskyddslinjen som omfattar sammanlagt 120poäng. Avdessa 120poäng omfattar utbildningen i djurskydd ochdjurhållning 1,5poäng och ingår i kursenLivsmedelshygien och djurskydd. Kursens mål är att gegrundläggande kunskap i djurhållning, djurskydd ochdjurskyddslagstiftning. fick Universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) i uppdrag att göra en översyn avutbildningen inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Detta har bl.a.resulterat i att intagningen till miljö- och hälsoskyddslinjenutökats. Vidare har angett att utbildningensinnehåll kommer att förändras och att utbildningen i djurskyddskall utökas till 2poäng. har Universiteteti , förutom grundutbildningen, även anordnat fort- ochvidareutbildning för yrkesverksamma inom miljö- och hälsoskydd.Kursen erbjöd emellertid i genomsnitt bara tio platser om året.För att åstadkomma en snabb förbättring av kunskaperna hosbefintlig tillsynspersonal behövde vidareutbildningen bådeutökas och förbättras. uppdrog regeringen åtSveriges att anordna en grundkurs idjurskydd för befintlig tillsynspersonal hos kommunernas miljö-och hälsoskyddsnämnder. Medel för denna utbildning har anvisatsunder nionde huvudtitelns anslag Djurhälsovård ochdjurskyddsbefrämjande åtgärder. Utbildningen är förlagd tillSkara men administreras från . Den startadeunder och omfattar sammanlagt tio veckorsheltidsstudier med 20 platser vid varje kurstillfälle.Utbildningen omfattar grundläggande djurskyddsutbildning omlantbrukets djur och om sällskapsdjur, fördjupningskurser fördjurslagen idisslare, häst, fjäderfä och svin samt juridiskutbildning i frågor som rör djurskydd. I propositionen framhållsbetydelsen av förbättrad grundutbildning när det gällerdjurskyddsfrågor och förbättrade möjligheter att utbildabefintlig tillsynspersonal. Föredragande statsrådet har föravsikt att föreslå regeringen att jordbruksverket får i uppdragatt fortlöpande följa frågan och i anslutningtill myndighetens anslagsframställning till regeringen redovisadjurskyddsutbildningens utformning och innehåll.MotionernaBehovet av bl.a. utbildning i djurskyddsfrågor berörs i tvåmotioner. I motion Jo45(kds) yrkande2 framhålls betydelsenav att länsstyrelsernas tillsynstjänstemän har en adekvatutbildning i djurskyddsfrågor och önskvärdheten av egenerfarenhet av djurhållning. Enligt motion Jo46(nyd) bedrivermånga kommuner inte någon djurskyddstillsyn alls eller harminskat sina insatser för djurskyddet. Det kommunala ansvaretför djurskyddstillsynen måste därför slås fast (yrkande1). Detär enligt motionären inte ovanligt att personer som ansvarar fördjurskyddstillsynen saknar praktisk erfarenhet av djurskötsel.Detta är inte bra och man bör därför ställa vissa minimikrav ifråga om utbildning och kompetens. Praktik under minst fyraveckor skulle kunna vara en lämplig grundkurs för att fåmedverka och besluta i djurskyddstillsynsfrågor (yrkande2).Det är vidare nödvändigt att medborgarna får en god insyn idjurhållningen. Rapporter och andra handlingar rörandedjurskyddstillsynen eller vanvård av djur skall vara offentligaoch tillgängliga för alla medborgare. Sekretess bör därför integälla inom djurskyddstillsynen (yrkande3). Hävdandet av densvenska synen på djurskydd är mycket viktigt när cirkusar gästarSverige. Därför bör inför varje säsong ett inspektionsintygutfärdas för varje cirkus (yrkande4).Utskottets övervägandenEnligt 24 § djurskyddslagen utövar dencentrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag.Jordbruksverket samordnar övriga tillsynsmyndigheters verksamhetoch lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet. utövar tillsynen inom kommunerna. skall ha tillgång till djurskyddsutbildadpersonal i den omfattning som behövs för att nämnden skall kunnafullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt.Som framhålls i propositionen är det av avgörande betydelseatt kommunerna är informerade om lagstiftningen och om vilkenroll de kommunala nämnderna har som tillsynsmyndighet och om dekrav som ställs på nämnderna i detta hänseende. Jordbruksverkethar här en mycket viktig uppgift att fylla. Enligt utskottetsmening är även initiativ att inrätta en s.k.djurskyddsgrupp mycket positivt för det fortsatta arbetet medatt förbättra den lokala djurskyddstillsynen. Gruppensverksamhet bör kunna bidra till ett stärkande av den lokaladjurskyddstillsynen som gruppen kan utgöra ett organför de olika kommunerna att ta upp viktiga frågor av gemensamtintresse för att förbättra tillsynen. Det pågående arbetet inomKommunförbundet och hos utgör en god grund fören förbättrad framtida djurskyddstillsyn. Enligt utskottetsmening är det absolut nödvändigt att möjligheterna tilleffektivisering och förstärkning av tillsynen som ligger isamarbete och samordning mellan olika tillsynsmyndigheter ocholika veterinärkategorier tillvaratas. Som utskottet tidigareframhållit (1989/90:JoU23) bör kommunerna även fortsättningsvispröva att i ökad utsträckning lösa djurskyddstillsynen genommellankommunal samverkan. Som redovisats ovan har kommunernaskyldighet att ha tillgång till djurskyddsutbildad personal iden omfattning som behövs för att kunna fullgöra sina uppgifterpå ett tillfredsställande sätt. Av propositionen framgår att tvåtredjedelar av de som ansvarar för tillsynen helt saknarutbildning i djurskydd. råder det stor efterfrågan påfort- och vidareutbildning. Det är därför mycket angeläget attdet arbete som har påbörjats både i fråga om förbättradgrundutbildning och förbättrad utbildning av befintligtillsynspersonal fortsätter. Redovisade åtgärder beträffandedjurskyddstillsynen får enligt utskottets mening således inteinnebära att man bortser från behovet av fortsattaansträngningar när det gäller både utbildning och information.Utskottet förutsätter att berörda myndigheter följerutvecklingen på detta område, och det nu aviserade uppdragettill bör härvidlag öka möjligheterna attfortlöpande vidta de ytterligare åtgärder som kan anseserforderliga när det gäller en förbättrad djurskyddsutbildning.Enligt utskottets bedömning är syftet med motion Jo45 yrkande2och Jo46 yrkandena1 och2 med det anförda i allt väsentligttillgodosett. I anslutning till motion Jo46 bör tilläggas attprincipen om det kommunala ansvaret för djurskyddstillsynen ärfastlagd i djurskyddslagen. Ett riksdagsuttalande i enlighet medyrkande 1 i motionen skulle därför inte fylla någon praktiskfunktion.Med anledning av de i motion Jo45 framförda kraven på praktiskerfarenhet av djurhållning vill utskottet framhålla attbegreppet djurhållning kan innefatta såväl enstaka sällskapsdjursom större djurbesättningar. Bl.a. av det skälet är detolämpligt att föreskriva att kommunerna skall ställa krav påerfarenhet av djurhållning i sin personalrekrytering förtillsynsarbetet.Det nu anförda innebär att utskottet inte har någon erinranmot vad som anförs i propositionen i avsnittet under rubrikenAllmänna överväganden.I samband med utskottets behandling av detta ärende har bl.a.uppmärksammats att handläggningstiderna är besvärande långa bådehos de lokala tillsynsmyndigheterna och hos de rättsligainstanser som har att pröva bl.a. tvångsåtgärder enligtdjurskyddslagen. Ovan har redovisats det arbete som påbörjatsoch pågår både i fråga om förbättrad grundutbildning ochförbättrad utbildning av befintlig personal. Detta arbete harenligt utskottets mening stor betydelse även när det gäller atteffektivisera handläggningen av djurskyddsärenden. Utökadutbildning har stor betydelse för möjligheterna att säkerställaen enhetlig handläggning och förkortade handläggningstider. Ävende förslag till förändrad djurskyddslagstiftning som utskottetnu behandlar kan förväntas förbättra möjligheterna att påskyndahandläggningen av ifrågavarande ärenden. Utskottet vill i dettasammanhang påpeka att den decentralisering av vissa befogenhetersom genomförts från stat till kommun inte får medföra atträttstillämpningen tillåts variera alltför mycket mellan deolika kommunerna. Decentraliseringen skall främja en rationellhandläggning och verkställighet av de individuelladjurskyddsärendena som likställighet och enhetlighet irättstillämpningen främjas. Skulle nu vidtagna åtgärder inteinnebära att den framtida handläggningen i dessa ärendenuppfyller de grundläggande kraven och ambitionerna idjurskyddslagen förutsätter utskottet att regeringen återkommertill med förslag om de ytterligare åtgärder som kananses erforderliga. Vad utskottet anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.Mot bakgrund av de krav som framförs i motion Jo46 yrkande3om att sekretess inte skall gälla för handläggningen avtillsynsärenden enligt djurskyddslagen vill utskottet anföraföljande. Inom den svenska förvaltningen råder i principoffentlighet vid handläggningen av olika ärenden. Denna s.k.offentlighetsprincip kan endast i vissa fall inskränkas medhänsyn till bl.a. enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden. Sekretessen har således en begränsad räckvidd idessa sammanhang. Vad motionären i övrigt anfört utgör inteheller skäl till förändringar i nu gällande bestämmelser.Utskottet föreslår därför att lämnar motionen utanvidare åtgärd.I propositionen konstateras att det av Jordbruksverketsrapport inte framgår på vad sätt och i vilket avseende detskulle föreligga missförhållanden på cirkusar. Det har inteheller på annat sätt framkommit något som visar attdjurhållningen på cirkusar generellt är dålig. Utskottet finnermot bakgrund av det anförda inte anledning föreslå någonriksdagens åtgärd i anledning av motion Jo46 yrkande4.Motionen avstyrks således i berörd del.Övriga djurskyddsfrågorMotionernaEfter att djurskyddslagstiftningens föreskrifter om betestvångnu tillämpats har de enligt motion Jo43(m)ifrågasatts både av veterinär expertis och av djurägare.Föreskrifterna utgår från att mjölkkors hälsa främjas avbetesgång. Betesgången har dock inte någonkvarstående effekt under den följande stallperioden. Tvärtomuppträder ofta störningar vid installning från bete. Myckettalar för att rörelsemängden i lösdrift är fullt tillräcklig.Moderna stallar ger djuren möjlighet att röra sig fritt och fåerforderlig motion som en väl avvägd närings- ochvattentillförsel kan garanteras. finns detmöjlighet att erhålla dispens från betestvånget vad gällerbefintliga stallar. Vid nybyggnation krävs dock att djuren hållspå bete. Särskilt i med utspridd åkerareal och långaavstånd till betesmark kan betestvånget omöjliggöra nybyggnad avlösdriftsstallar. Det finns enligt motionären således allanledning att utvärdera föreskrifterna om betestvång sommartid.Enligt motion Jo46(nyd) bör djurstransportörernas roll isamband med misshandel eller vanvård av djur uppmärksammas. Detbör skapas bättre förutsättningar för att utkräva ansvar avtransportörer och andra som levererar eller mottar djur(yrkande9).I motion Jo45 (kds) yrkande 3 konstateras att antalet boskapsom hämtas till s.k. sanitetsslakt minskat. Detta beror på attpriserna för nödslakt stigit dramatiskt. Djurhållare har då valtandra metoder att bli av med sina sjuka djur. har mangrävt ner dem och ibland har man slängt dem i vägkanten. Dettakan motverkas genom en adekvat anpassning av nivån på avgifternaför sanitetsslakt.Enligt motion Jo519 (s) har djurskyddshänsynen vidhusdjursslakt avsevärt förbättrats . Likvälkvarstår problemen vid två viktiga moment i slakten, nämligenföre bedövningen och avlivningskontrollen efter avblodningen.Sannolikt beror dessa kvarvarande brister på bl.a. att detfordras relativt stora investeringar för att djurskyddslagensintentioner skall kunna uppfyllas. Trots att det nu har gåttsnart den nya djurskyddslagen trädde i kraft hardet inte kommit några närmare föreskrifter för slakten i dessaavseenden. Enligt motionärerna åligger det regeringen att tillseatt detta omgående sker.Utskottets övervägandenEnligt djurskyddslagen (1988:534) skall djur som föds uppeller hålls för produktion av livsmedel hållas och skötas i engod djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsaoch ger dem möjlighet att bete sig naturligt (4§). När detgäller nötkreatur som hålls för mjökproduktion återfinns denärmare föreskrifterna i djurskyddsförordningen (1988:539).Enligt föreskrifterna skall sådana nötkreatur som är äldre hållas på bete. Undantag får medges omsärskilda klimatförhållanden gör utevistelsen olämplig fråndjurskyddssynpunkt. Undantag får också medges om det ärnödvändigt med hänsyn till oförutsedda extraordinäraomständigheter (10 och 13§§).Syftet med djurskyddslagstiftningens bestämmelser om betesgångför mjölkande nötkreatur är att främja djurens hälsa.Djurhållningen skall inte enbart utformas enligt kortsiktigaekonomiska kriterier. Betesgången skall ge djuren ett allmäntvälbefinnande och god motion som djuren får möjlighettill ett naturligt beteende. Dessutom förväntas en fråndjurskyddsynpunkt förbättrad djurhållning ge ökatproduktionsresultat. Det har ifrågasatts om kravenpå ett gott hälsotillstånd hos djuren till alla delar kantillgodoses med stöd av de i djurskyddslagstiftningenföreskrivna produktionsmetoderna. På Lantbruksuniversitetetpågår jämförande försök med frigående djur ochlösdrift. Dessa försök har bl.a. utvisat att kor som fårregelbunden motion förbättrar sin benstatus och foderdigestionenunderlättas efter kalvningen. Betesgångunder sommaren har dock inte någon kvarstående effekt under denföljande stallperioden. Ofta uppträder störningar vidinstallning från bete. Osäkerhet råder också om hur stor denoptimala motionsmängden skall vara. Många olägenheter uppstår isamband med betesgången som exempelvis underutfodring avhögavkastande kor, klöv- och juverskador, ökade olycksrisker fördjur och människor samt långa drivningsavstånd och tider som göratt mjölkningsintervallet blir för kort. Utskottet anser attsådana erfarenheter nu vunnits att regeringen bör låta genomföraen utvärdering av nu gällande bestämmelser. Utvärderingen börgöras med utgångspunkt bl.a. från vilka för- och nackdelarbetestvånget inneburit för mjölkkornas hälsa i jämförelse medförekommande lösdriftssystem. Vad utskottet anfört med anledningav motion Jo43 bör som sin mening ge regeringen tillkänna.I anslutning till motion Jo46 yrkande 9 vill utskottetbeträffande djurskyddsansvaret vid djurtransporter framhållaföljande. Utöver de generella kraven på all djurhållning somåterfinns i 2§ och 3§ djurskyddslagen finns särskildabestämmelser om djurtransporter i 8§ samma lag. att transportmedlet skall vara lämpligt för ändamålet ochge djuren skydd mot värme och köld samt mot stötar, skavningaroch liknande. I den utsträckning det behövs skall djuren hållasskilda från varandra. Ansvarsbestämmelser återfinns i 36§djurskyddslagen. Enligt 22§ djurskyddsförordningen (1988:539)skall den som transporterar djur ha tillsyn över djuren ochvidta de åtgärder som behövs för att djuren under lastning,transport och urlastning inte skall skadas eller orsakaslidande. Närmare föreskrifter om transport av djur har meddelatsi särskild författning (se LSFS 1981:45). Utskottet finner motbakgrund av det anförda inte anledning föreslå någon riksdagensåtgärd i anledning av motion Jo46 yrkande9. Motionen avstyrkssåledes i berörd del.Som en följd av beslut om en nylivsmedelspolitik bortföll regleringsmedlen för finansiering avbl.a. För att belysa konsekvenserna av dettabeslut tillsatte Lantbruksstyrelsen en arbetsgrupp.Arbetsgruppen konstaterade bl.a. att bortfallet avregleringsmedel lett till att slakterierna skulle komma att taut full kostnadstäckning för sanitetsslakt. Detta innebar enavgiftshöjning . Vidare bedömdes att detta skullemedföra en kraftig nedgång i antalet sanitetsslaktade djur ochdärmed en motsvarande ökning av antalet kadaver, som på grund avhöga kostnader för kvittblivning inte kommer att samlas in ochkonverteras. lät genomföra en enkätmed samtliga länsveterinärer i landet. Sammanfattningsviskonstaterar att de konsekvenserLantbruksstyrelsen pekade på i sin utredning rörandebl.a. sanitetsslakt har bekräftats. Enligt vad utskottet erfarithar frågan även uppmärksammats inom , ochdärvid har bl.a. framhållits det önskvärda i att regleringen avsanitetsslakten löses inom ramen för en harmonisering med EG:sregler. Utskottet förutsätter att regeringen följer utvecklingenpå detta område och vid behov vidtar de ytterligare åtgärder somkan anses erforderliga. Med det anförda föreslår utskottet attmotion Jo45 yrkande3 lämnas utan någon vidareåtgärd.Enligt vad utskottet erfarit förbereds inom föreskrifter för husdjursslakt. Föreskrifternaskall vara klara senast vid årets utgång. Mot bakgrund häravtorde syftet med motion Jo519 komma att tillgodoses. Motionenbör därmed inte föranleda någon vidare åtgärd.Importförbud för pälsar och skinn m.m.MotionernaI flera motioner krävs åtgärder för att motverka saxfångst avpälsdjur. I motionerna Jo509(fp), Jo510(c) och Jo805(c)begärs förslag eller beslut om förbud mot import av pälsar ochskinn från länder som fortfarande tillåter saxfångst. I motionJo511(m) framhålls att bör verka för att saxfångstförbjuds i de länder där denna fångstmetod ännu är tillåten, ochi motion Jo517(v) yrkas att åtgärder vidtas mot importen avpälsar och skinn från länder där bensaxar tillåts (yrkande4).Sverige bör införa importförbud. Ett minimikrav bordevara att man genom märkning anger om pälsar och skinn importerasfrån länder där bensaxar tillåts.Enligt motion Jo506 (v) yrkande 1 är en grundläggande tes iden nya djurskyddslagen att djurhållning skall bedrivas på ettsådant sätt att djuren kan leva i enlighet med sitt naturligabeteende. Pälsdjursfarmning kan därför i förhållande tilldjurskyddslagstiftningen inte accepteras. De nya föreskriftersom skall tillämpas förändrar endast marginelltdjurens levnadsvillkor. En avveckling måste genomföras på ettansvarsfullt sätt gentemot de uppfödare, som givit sig in inäringen under de tidigare förutsättningarna. måstedet finnas en stimulans till en snabb avveckling. En tänkbarlösning på detta problem kan vara inrättandet av en fond förinlösen av pälsdjursfarmer och omställning till annan verksamhet(yrkande2). Även i motion Jo507(fp) framförs krav på attpälsdjursfarmningen skall avvecklas. Det enformiga ochonaturliga liv som pälsdjuren lever på farmerna är på intet sätti överensstämmelse med djurskyddslagen, och de nyaföreskrifterna för uppfödning av pälsdjur som kommer att gällafr.o.m. kommer endast att innebära marginellaförändringar för djuren. Det enda alternativet är en avvecklingav pälsdjursfarmningen. Ett beslut om avveckling kommer attdrabba aktiva farmare och därför bör avvecklingen ske på ettansvarsfullt sätt. Möjlighet för inlösen måste ges under enavvecklingsperiod på förslagsvis tio år.Utskottets övervägandenUtskottet har (senast1990/91:JoU18) behandlat frågan om importförbud för pälsar ochskinn från länder som tillåter saxfångst. Utskottet har bl.a.anfört att engagerat sig i arbetet inom internationellafora med olika frågor som berör jakt- och fångstmetoder. Den 14april 1983 ratificerade konventionen om skydd aveuropeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljö(). Konventionen innehåller bl.a. en indelningav djurarterna i två olika skyddsklasser (konventionensbilaga1 och2). Båda klasserna omfattas av ett generelltförbud mot vissa fångstmetoder (konventionens bilaga4). Bl.a.råder ett förbud mot användningen av fällor som används förstorskaligt eller icke selektivt infångande eller dödande. Undervissa begränsade förutsättningar kan undantag göras från detgenerella förbudet. De avtalsslutande parterna skall vartannatår rapportera till konventionens ständiga kommitté om deundantag som gjorts. Ett internationellt samarbete pågår ävenbeträffande utformningen av fångstanordningar. Inom denInternationella standardiseringsorganisationen (ISO) bereds förnärvarande ett förslag till gemensamma bestämmelser ochrekommendationer beträffande nomenklatur, kravspecifikation fördödande och icke dödande fångstanordningar samt gemensammanormer för hur test av fångstanordningar skall genomföras.Enligt vad utskottet erfarit skall en standard för fångstredskapvara klar senast vid utgången av . Avgörande förstandarden skall vara fångstredskapens skadebild. Med anledningav motionerna Jo509, Jo510, Jo511, Jo517 yrkande4 och Jo805konstaterar utskottet än en gång att möjligheterna för Sverigeatt ensidigt införa för import av skinn inskränkande reglergrundade på ifrågasättandet av de i exportlandet användafångstmetoderna ter sig vanskliga. Den väg som har attfölja bör snarare syfta till ökad aktivitet inom deinternationella fora där dessa frågor behandlas.