bet · GF01SoU15 · 1992-03-31 00:00:00 — När detgäller vuxna kvinnor påtalas särskilt behovet av kunskaps- ochmetodutveckling och ett mer utvecklat samarbete mellansocialtjänsten, sjukvården och företagshälsovården. Även när detgäller vården av kvinnliga missbrukare framhålls behovet avfortsatt kompetensutveckling. För gravida kvinnor finns enligtrapporten behov av särskilda insatser. avser attunder våren kartlägga detta område.Socialstyrelsens rapport har av regeringen överlämnats tillalkoholkommissionen som underlag för dess utredningsarbete.Som tidigare nämnts kommer program omalkohol och droger att bli institutets mest omfattande (prop.1990/91:175 s. 79). Institutet skall även upprätta programinriktade mot särskilda grupper, bl.a. utsatta kvinnor. Inomramen för dessa program skall institutet ägna sig åtalkoholförebyggande arbete med utgångspunkt från ettfolkhälsoperspektiv. Information och opinionsbildning skall ingåsom ett led i detta arbete liksom forsknings- ochutvecklingsinsatser inom alkohol- och drogområdet.Nykterhetsrörelsen och vissa andra organisationer fårorganisationsstöd för sin centrala verksamhet via anslaget E 17.I budgetpropositionen beräknas för /93 17,8milj.kr. för detta ändamål. Medlen fördelas av samarbetsnämndenför fördelning av statsbidrag till vissanykterhetsorganisationer m.fl. Härutöver beräknas 400 000 kr.som bidrag till . Vidareberäknas i budgetpropositionen 19 milj.kr. somfolkhälsoinstitutet skulle få disponera som särskilda projekt-och utvecklingsmedel till organisationerna och övrigaintressenter som bedriver drogförebyggande verksamhet inomprioriterade områden. Enligt propositionen bör finnasförutsättningar för att organisationernas insatser inom områdetytterligare kan förstärkas inom ramen för de medel sominstitutet i övrigt kommer att förfoga över.Till detta kan nämnas att bidrag som i huvudsak avser stöd-och vårdinsatser och som ligger kvar inom socialstyrelsensverksamhetsområde utgår via anslaget H 3. Den största anslagsposten här är bidrag tillsammanslutningar av f.d. alkoholmissbrukare m.fl., som /93 beräknas till 19 569 000 kr.I motion So223 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som anförts i motionenom att i den aviserade alkoholutredningen lyfta fram situationenför barnen till alkoholmissbrukande föräldrar (yrkande 1).Motionären påtalar de problem som drabbar barn till missbrukandeföräldrar och anför att det är viktigt att dessa barns situationlyfts fram av alkoholkommissionen.I motion So287 av m.fl. (kds) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförtsom alkoholpolitikens inriktning i syfte att uppnå WHO:s mål(yrkandet delvis). Motionärerna noterar att ialkoholkommissionens direktiv ingår att göra en kartläggning avde familjesociala konsekvenserna av missbruk. De menar att envetenskaplig undersökning bör göras av situationen för barnen ifamiljer där alkoholmissbruk föreligger.Folkhälsoinstitutet skall enligt föreliggande direktivbygga upp program för bl.a. alkohol och droger samt barn ochungdom.Enligt folkhälsopropositionen 1990/91:175 (s. 77) skallalkoholfrågorna spela en väsentlig roll i institutets arbeteliksom insatser för utsatta barn och ungdomar. följa och utvärdera aktuell forskning och utveckling inomalkoholområdet, initiera vissa forsknings- ochutvecklingsprojekt inom de olika programmen samt bedriva vissteget forsknings- och utvecklingsarbete.Av direktiven för alkoholkommissionen framgår attkommissionen bl.a. skall klartlägga och analysera missbruketskonsekvenser för missbrukarnas familjer och bedöma vilkainsatser som behöver göras för att möta de anhörigas, särskiltbarnens, behov av stöd.Inom pågår projektet i fokus, ivilket insatser för barn till missbrukare ingår som en viktigdel.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet anser det vara mycket angeläget med fortsattainsatser för de särskilt utsatta grupper som vissa kvinnor samtbarn och ungdom utgör i missbrukssammanhang. Detta är en frågasom skall behandlas av av såväl alkoholkommissionen somorganisationskommittén för . Vidare bedriversocialstyrelsen verksamhet på området. I budgetpropositionenföreslås betydande medel för kampen mot alkoholmissbruket.Utskottet utgår från att dessa medel kommer att användas bl.a.för olika insatser för kvinnor samt barn och ungdom. Med detanförda avstyrker utskottet motionerna So223 (kds) yrkande 1,So287 (kds) yrkandet delvis och So291 (c, s, fp, kds) yrkandena1 och 2.Vissa stöd- och vårdprojektI motion So223 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som anförts i motionenom projektet , länssjukvård och primärvård, (yrkande 3) och projektet och alkohol,(yrkande 4). Motionären menar att dessaprojekt, som genomfört i samarbete med vissalandsting, kan ligga till grund för ett alkoholförebyggande ochomhändertagande arbete inom såväl primärvård som länssjukvård.Utskottet gör följande bedömning.Arbetet med att bekämpa alkoholmissbruk måste bedrivas på allanivåer i samhället. Landstingen med sitt ansvar för hälso- ochsjukvård och sina betydande resurser har självfallet en viktiguppgift i detta sammanhang. Utskottet ser därför positivt på attlandstingen bedriver olika projekt inriktade motalkoholmissbruket. Det finns dock inte skäl för attuttala sig särskilt om de projekt som nämns i motion So223 (kds)yrkandena 3 och 4. Yrkandena avstyrks.MedelsanvisningUtskottet tillstyrker den i budgetpropositionen föreslagnamedelsanvisningen till (E 17), vilkeninte mött någon erinran i form av motionsyrkanden.Särskilt statsbidrag för viss vårdgaranti (E 18)I budgetpropositionen föreslås att till Särskiltstatsbidrag för viss vårdgaranti för /93 anvisarett reservationsanslag på 250 000 000 kr.Från anslaget utgår särskilt statsbidrag för viss vårdgarantitill huvudmännen för hälso- och sjukvården enligt enöverenskommelse mellan staten ochLandstingsförbundet om statligt bidrag för införande av envårdgaranti . Förslag härom har godtagits avriksdagen (prop. 1990/91:150 bil. I:3, SoU25, rskr. 384).Landstingsförbundet har bl.a. rekommenderat sjukvårdshuvudmännenatt införa en sådan vårdgaranti för vissaoperationer och andra medicinska insatser.Enligt överenskommelsen skall den patient som omfattas avvårdgarantin bli behandlad från det attpatienten har satts upp på vårdplaneringslista. Om patienteninte skulle kunna bli behandlad på den egnakliniken, skall patienten erbjudas vård vid annan klinik inomsjukvårdsområdet, hos annan sjukvårdshuvudman eller hos privatvårdgivare. Vidare anges i överenskommelsen att vårdgarantinskall gälla för ett tiotal typer av behandlingar.Representanter för staten och har den 21november 1991 träffat en överenskommelse om komplettering avöverenskommelsen, varigenom bl.a. har preciserats att följandebehandlingar/insatser omfattas av vårdgarantin, nämligenutredning och behandling av kranskärlssjukdom, total ledplastiki höft- och knäled, operation av gråstarr, operation avgallstenssjukdom, operation av ljumskbråck, operation avgodartad prostataförstoring, kirurgisk behandling avurininkontinens hos kvinnor, kirurgisk behandling av prolaps(framfall) samt utprovning av hörapparat.Parterna enades också om att allmänna rådskall vara vägledande för bedömningen av vilka patienter somomfattas av vårdgarantin. Vidare är parterna överens om atteffekterna av vårdgarantin måste följas upp vad gällerproduktion, väntetider, indikationer och konsekvenser för andrapatientgrupper m.m. Detta arbete bedrivs gemensamt avsocialstyrelsen och Landstingsförbundet.Statligt bidrag skall enligt överenskommelsen lämnasengångsvis med sammanlagt 500 milj.kr. för till berördasjukvårdshuvudmän.I Allmänna råd från 1991:11 God vård i rätttid anger styrelsen riktlinjerna för vilka indikationer somskall bilda underlag för läkarnas bedömning. De allmänna rådenskall medverka till att människor bedöms på samma medicinskagrunder.I motion So440 av och (bådanyd) begärs ett tillkännagivande till regeringen attvårdgarantin bör omfatta alla hjärtsjukdomar som kräverkirurgisk behandling och att väntetiden för utredning ochbehandling maximalt får vara från det tillfälle dåbehovet uppstått. Motionärerna anför att väntetiden för andrahjärtoperationer än de som omfattas av vårdgarantin har ökatkraftigt.Utskottet gör följande bedömning.För att öka tillgängligheten till vissa behandlingar medköproblem har en överenskommelse träffats mellan regeringen ochLandstingsförbundet om en central vårdgaranti fr.o.m. år 1992.Vårdgarantin är ett viktigt medel för att utjämna väntetiderna ilandet för vissa angelägna operationer och behandlingar.Effekterna av vårdgarantin vad gäller produktion, väntetider,indikationer och konsekvenser för andra patientgrupper m.m.skall följas upp. har inte anledning att nu överväganågon förändring av vårdgarantin. Motion So440 (nyd) avstyrksdärför.Utskottet tillstyrker budgetpropositionens förslag tillmedelsanvisning för viss vårdgaranti.Statens beredning för utvärdering av medicinsk metodik (E 19)Anslaget är nytt. Medel har tidigare anvisats under anslagetA 2 Utredningar m.m. I budgetpropositionen föreslås riksdagen1. dels godkänna att avmedicinsk metodik ombildas till en fristående myndighet med deuppgifter som föredraganden anger,2. dels till av medicinskmetodik för /93 anvisa ett reservationsanslag på11 408 000 kr.Regeringen beslutade att inrätta en beredning meduppgift att utvärdera såväl ny som befintlig medicinsk metodik.Utvärderingen skulle beakta medicinska, psyko-sociala, etiskaoch ekonomiska aspekter. Verksamheten bedömdes bli av värde urgenerell samhällsekonomisk synpunkt då de metoder som tillämpasinom hälso- och sjukvården har stor betydelse även för andrasamhällssektorer bl.a. ur ekonomisk aspekt.Statens beredning för utvärdering av medicinsk metodik (SBU)leds av en styrelse med nio ledamöter med mandattid.Till beredningen är också en referensgrupp knuten, vars experterutses . består av sex personer. Därutöveranlitas ett stort antal experter för olika projektuppdrag.En utvärdering av SBU:s verksamhet som gjorts på uppdrag avregeringen överlämnades . Utredningsmannen fannatt utvärdering av medicinsk metodik är en verksamhet medbetydande utvecklingspotential, som bör betraktas som ett avflera strategiska styrmedel för den svenska hälso- ochsjukvården. I fråga om organisation och arbetsformer ansågutredaren att SBU bör ha en neutral ställning och organiserassom en fristående myndighet under socialdepartementet.I budgetpropositionen sägs att någon utvidgning avverksamhetsområdet inte är aktuell. Liksom bör SBUkoncentrera sina insatser till det medicinska fältet ochkonsolidera sin verksamhet.I motion So438 av m.fl. (s) hemställs attriksdagen till SBU för /93 anvisar 2 milj.kr.utöver vad regeringen föreslagit eller således . (yrkande 4). Motionärerna begär också ett tillkännagivandetill regeringen om vad i motionen anförts om bättre utnyttjandeav våra resurser (yrkande 3). Enligt motionärerna har desenaste årens utvecklingsarbete visat att nuvarandesektorsbudgetering i vården, i sjukvårdsförsäkringar m.m. inteleder till en bra hushållning i samhällsekonomin. Försök ochutveckling pågår nu för att finna lösningar översektorsgränserna när det gäller rehabiliteringen. SBU:s arbeteOnt i ryggen visar på behoven att se arbetsmiljön, försäkringenoch sjukvården gemensamt. Här kan pengar sparas och vårdenförbättras. Motionärerna vill se utvärderingen av sjukvårdensvård och behandlingsmetoder som ett av de instrument som krävsför att få bättre beslutsunderlag. Med små resurser har SBUgjort banbrytande insatser.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet tillstyrker att avmedicinsk metodik ombildas till en fristående myndighet med deuppgifter som föredraganden anger i propositionen.Frågan om hur utvärderingen av medicinsk metodik får genomslagi vården är av stor betydelse för sjukvårdens förändring ochutveckling. SBU:s arbete är inriktat på utvärdering i vid meningoch skall belysa de samlade medicinska, ekonomiska, sociala ochetiska konsekvenserna av såväl etablerade som nya teknologier.Syftet med verksamheten är att den skall ge underlag för beslutpå statlig, landstingskommunal eller medicinskt professionellnivå och leda till god och effektiv vård i hela landet.Utskottet anser att den verksamhet som SBU harbedrivit har utfallit mycket väl. Det är angeläget attresultaten av gjorda utvärderingar får omfattande spridning ochäven utnyttjas i vården. Något initiativ från sidabehövs dock inte. Utskottet avstyrker därför motion So438 (s)yrkande 3. Utskottet tillstyrker vidare budgetpropositionensförslag till medelsanvisning till myndigheten och avstyrkersamtidigt motion So438 (s) yrkande 4.Övriga medelsanvisningar till Hälso- och sjukvårdFörslagen till medelsanvisningar för E 4--E 5, E 7--E 12 och E14 har inte föranlett några erinringar i form av motioner.Utskottet har inte något att erinra mot regeringens förslag idessa delar.Övriga motioner om hälso- och sjukvårdLäkarförsörjningenI motion So417 av () hemställs attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts omrekryteringsfrämjande åtgärder för läkare till landsorten. Detbehövs enligt motionären förutom en ökad läkarutbildning nyagrepp och konstruktiva förslag, som gör läkartjänsterna ilandsorten mer attraktiva att söka. Några åtgärder och förslag,som enligt hans uppfattning bör främja det löpanderekryteringsarbetet i de landsting som har läkarbrist,är följande. Läkartjänster i bristområden, som motiverar en högtprioriterad rekrytering, bör öronmärkas. Dessa färdigaläkarspecialister kontraktsanställs under ett bestämt antal år.En årlig minskning av studieskulden borde kunna göra dessaläkartjänster attraktiva. Om anställningskontraktet bryts avicke godtagbara skäl skall återbetalning givetvis komma i fråga.I motion So432 av och Bo Finnkvist (s)hemställs att ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av styrmetoder för att trygga glesbygdernasbehov av läkartjänster. Ett mer verksamt sätt att upprätthållaläkartjänster i glesbygd än att enbart öka utbildningen ellerlocka med olika ekonomiska förmåner vore därför att finna någonform av styrmekanism som gör att läkare i sin tjänstgöring ellerutbildning måste tjänstgöra på orter i glesbygd.Läkare som en gång har jobbat ute på små läkarstationer ellerinom öppenvård ute i landet har större förutsättningar att blikvar i sådan tjänst, anför motionärerna.Även i motion So507 av och ()begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om åtgärder för att underlätta rekryteringen av läkare ibristområden (yrkande 1). Motionärerna pekar på denläkarbrist som råder i . De föreslår att olikastimulansåtgärder vidtas och nämner bl.a. följande:familjesociala åtgärder, stimulans i form av högre lön ochbättre pensionsvillkor, översyn av arbetstider ochtjänstgöringsförhållanden, möjligheter till forskning ochutvecklingsarbete.I betänkandet 1989/90:SoU9 (rskr. 16) med anledning avproposition 1988/89:138 om riktlinjer förspecialiseringstjänstgöring för läkare m.m. och ett antalmotioner behandlade utskottet frågan ingående. Utskotteterinrade om sina tidigare uttalanden om att samhället inte kanacceptera den brist på läkare som råder i vissa delar av landetoch inom vissa prioriterade specialiteter. Utskottet hade vidflera tillfällen efterlyst en samlad redovisning frånregeringens sida för hur regeringen såg på problemen medläkarförsörjningen. Även om vissa förhoppningar nu kunde knytastill ett förändrat system för planering och fördelning avläkarresurserna tillgodosågs inte vad som anfördes ipropositionen om kraven på en sådan samlad redovisning.Utskottet ansåg därför att regeringen borde återkomma tillriksdagen med en redovisning och en analys beträffande dengeografiska och verksamhetsmässiga fördelningen av läkarna.Effekterna av de olika förslag som lagts fram i utredningar ochrapporter men även i motioner till behövde belysas.Regeringen borde göra en förutsättningslös prövning av vilkaåtgärder som lämpligen borde företas för att målsättningen om enrättvis fördelning av vårdresurserna skall uppnås. Utskottetdelade den uppfattning som kommit till uttryck vid en avutskottet anordnad utfrågning att det behövdes en störreflexibilitet när det gällde fördelningen av utbildningsplatsertill bristområden. Utskottet ansåg därför att även de framtidautbildningsbehoven borde belysas i sammanhanget. Vad utskottetanförde bl.a. med anledning av vissa motioner (fp, m och c)föreslogs ge regeringen till känna. följdeutskottet.Med anledning av en motion (fp) anförde utskottet också attallmänmedicinen enligt utskottets uppfattning även i framtidenkommer att vara den läkarspecialitet som är central förverksamheten vid vårdcentralerna i primärvården. Utskottetdelade motionärernas uppfattning att det är mycket angeläget atttillgången på allmänläkare tryggas för framtiden. Utskottetförutsatte emellertid att ansvariga myndigheter beaktade dessafrågor utan något särskilt uttalande från sida.Utskottet avstyrkte därför motionen.I betänkandet 1990/91:SoU4 redovisade utskottet ingåendeden fortsatta utvecklingen och anförde vidare. gavförra året regeringen till känna sin uppfattning i fråga omproblemen med den verksamhetsmässiga och geografiskasnedfördelningen av läkarresurserna. Denna uppfattning gör sigfortfarande starkt gällande. Utskottet förutsätter attregeringen utan onödigt dröjsmål återkommer till medden redovisning och analys av situationen som begärt.Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet motionerna.Frågan om läkarförsörjningen behandlades även av utskottet ibetänkandet 1991/92:SoU6. Utskottet förutsatte dåsammanfattningsvis att den nya regeringen skulle komma attöverväga frågan om läkarförsörjningen.Utskottet har i ett yttrande 1991/92:SoU3y tillutbildningsutskottet rörande dimensioneringen avläkarutbildningen i anfört att den rådande läkarbristen inorra sjukvårdsregionen är oacceptabel samt att en utökning avgrundutbildningen av läkare i därför måste ges högprioritet.Utskottet gör följande bedömning.Riksdagen förutsatte att regeringenofördröjligen skulle återkomma till med denredovisning och analys av läkarförsörjningssituationen somriksdagen tidigare begärt. behandlade utskottetåterigen motionsyrkanden med begäran om insatser för attförbättra tillgången på läkare generellt eller inom vissageografiska områden. Utskottet hänvisade till vad det uttalattidigare samt förutsatte att den nya regeringen skulle komma attöverväga dessa frågor.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning i dessa frågoroch utgår ifrån att den nya regeringen skyndsamt återkommer tillriksdagen. Något tillkännagivande behövs dock inte. MotionernaSo417 (c), So432 (s) och So507 (fp) yrkande 1 avstyrks därför.Prioriteringar, etik m.m. i sjukvårdenI motion So438 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omtillsättandet av en arbetsgrupp med uppgift att utvecklariktlinjer för etik och prioriteringar inom hälso- och sjukvård(yrkande 5). Motionärerna begär också ett tillkännagivandetill regeringen om vad i motionen anförts om livskvalitet ivården (yrkande 6). Motionärerna anför att livskvaliteten ivården främst berör dels omvårdnaden av alla patienter, delsvård i livets slut. De förutsätter att regeringen i kommanderiktlinjer för prioriteringar inom vården kommer att läggaförslag om hur omvårdnaden skall utvecklas och förbättras.I motion So455 av m.fl. (kds) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om enlivsbefrämjande grundhållning för mänskligt liv (yrkande 1).Motionärerna hänvisar till Genèvedeklarationen från år 1948enligt vilken läkaren skall förpliktiga sig till den "ytterstarespekt för mänskligt liv alltifrån konceptionen till döden".I motion So494 av i och (båda m) hemställs att begär att regeringen skallutreda möjligheten till juridiskt bindande "livstestamente". Imotion So495 av samma motionärer hemställs att riksdagenhos regeringen begär utredning om rätten till dödshjälp medbeaktande av medicinska, juridiska, etiska och allmänmänskligasynpunkter.I sitt betänkande 1990/91:SoU22 behandlade utskottetprioriteringar i hälso- och sjukvården. Utskottet anförde attdet finns anledning att intensifiera ansträngningarna att gebättre vägledning för framtidens sjukhuspersonal och politiker.Utskottet ansåg därför att det finns skäl till fördjupadeöverväganden kring vårdens prioriteringsfrågor. Ett projekt meddenna inriktning borde komma till stånd. Det borde ankomma påregeringen att närmare överväga formerna för det föreslagnaarbetet. Utskottet ville emellertid erinra om den värdefullaexpertis som finns hos flera sektorsorgan med anknytning tillhälso- och sjukvården. I statens medicinsk-etiska råd finnsolika kunskaper och perspektiv företrädda. Värdefulla bidrag börkunna ges av t.ex. , Spri och SBU. Angeläget ärvidare att företrädare för olika professionella grupper medanknytning till hälso- och sjukvården (såsom läkare,sjuksköterskor och sjukvårdsbiträden) ges tillfälle att delta iarbetet. Med tanke på vårdens resursmässiga restriktioner är detockså viktigt att hälsoekonomisk expertis anlitas. Vad utskottetanförde om behovet av fördjupade överväganden kring hälso- ochsjukvårdens prioriteringsfrågor borde som sin meningge regeringen till känna. följde utskottet (rskr.363).Utskottet har behandlat fråganom skriftliga deklarationer med förbud mot livsförlängandebehandling. I betänkandet SoU 1982/83:7 sade sig utskottetinte kunna acceptera att en skriftlig viljeförklaring generelltskulle ges avgörande betydelse för bedömningen av vilkenbehandling som skall ges en patient. Utskottet anförde att detär genom förbättrad vård av döende, inrymmande bl.a. en godsmärtlindring och psykologiskt stöd, som hälso- och sjukvårdenskall försöka bistå den döende. I betänkandet SoU 1986/87:25anknöt utskottet till det sagda och anförde vidare attutgångspunkten måste vara att hälso- och sjukvården ger allbehandling som är påkallad med hänsyn till vetenskap ochbeprövad erfarenhet om inte patienten själv avböjerbehandlingen. Det är av väsentlig betydelse för förtroendet förhälso- och sjukvården att inte denna princip urholkas. Utskottetvill också framhålla att införandet av hjärnrelateradedödskriterier innebär att medicinska insatser skall avbrytasnär total hjärninfarkt konstateras, vilket för närvarandevisserligen är tillåtet men inte obligatoriskt.Frågor om livstestamente behandlades senast i betänkandet1991/92:SoU5 tillsammans med ett antal andra etiska frågor.Motionsyrkanden liknande dem i So494 och So495 samt övrigamotioner avstyrktes med hänvisning till att regeringens kommandeförslag inte borde föregripas.Under våren 1991 presenterade förslag tillallmänna råd om "Att avstå från eller avbryta livsuppehållandebehandling". Efter remissbehandling arbetar nustyrelsen med ett nytt utkast.Statens medicinsk-etiska råd har i en nyligen publiceraddebattskrift berört en del avde frågeställningar som motionärerna tagit upp.Regeringen har i regeringsförklaringen anfört att densnabba utvecklingen inom den medicinska och biologiskaforskningen ständigt reser nya och svåra etiska problem. Dennautveckling ställer krav på en sammanhållen och etiskt förankradpolitik där utgångspunkten alltid skall vara den syn påmänniskan och människolivets helgd som har sin förankring i denkristna etiken och den västerländska humanismen.Regeringen har tillsatt en parlamentarisk utredning meduppdrag att bl.a. överväga hälso- och sjukvårdens uppgift i detmoderna välfärdssamhället och lämna förslag till vilka etiskaprinciper som bör ligga till grund för prioriteringar inomhälso- och sjukvården. I direktiven (Dir. 1992:8) anges bl.a.följande:Det finns en stark koppling mellan frågan om prioriteringaroch de etiska perspektiven. Bakom de val som görs inomsjukvården finns värderingar som bör göras tydliga ochdiskuteras öppet. Ambitionen måste vara att åstadkomma ettetiskt försvarbart hushållande med resurserna inom hälso- ochsjukvården. -- -- --Prioriteringar inom vården har etiska dimensioner. De etiskavärderingarna av vad som är ont och gott, rätt och fel spelar enavgörande roll vid prioriteringar.