bet · GG01JuU6 · 1992-11-03 00:00:00 — Liknande förslaghar framförts av den interdepartementala arbetsgruppen förfrågor om våld mot kvinnor (jfr prop. 1990/91:113, AU17, rskr.288).Rikspolisstyrelsen fick i uppdrag atttillsammans med , ochRiksåklagaren genomföra fortbildning av berörda yrkesgrupperinom rättsväsendet liksom inom samt hälso- ochsjukvården. Syftet med fortbildningen är att genom ökad kunskapom våldet, dess effekter och orsaker förbättra stödet till dekvinnor som utsätts för våldsbrott och få till stånd mereffektiva förundersökningar m.m. på området.Enligt vad utskottet erfarit har ettupptaktsmöte ägt rum där bl.a. domare medverkat. Tanken är attutbildningen sedan skall äga rum länsvis.Utskottet vill också i sammanhanget erinra om att handbokennyligensetts över och omarbetats inom . Handbokenriktar sig främst till dem som i sitt arbete kommer i kontaktmed offer för misshandels- och sexualbrott.När det gäller domstolsförfarandet i bl.a. våldtäktsmålaktualiseras de bestämmelser som tas upp i motion Ju703.Domstolen kan, som ovan antytts, förordna att ett förhör medmålsäganden inför domstolen sker utan att den tilltalade ärnärvarande. Detta kan äga rum om det finns anledning anta attmålsäganden av rädsla eller annan orsak inte fritt berättarsanningen på grund av en parts eller någon åhörares närvaro.Målsägandens berättelse återges i behövlig omfattning när partenåter är närvarande, och parten skall då beredas tillfälle attställa frågor till målsäganden. Bestämmelsen finns i 36 kap.18 § jämförd med 37 kap. 3 § första stycket RB. I mål omsexualbrott är det också möjligt att hålla förhandlingen inomstängda dörrar, om det kan antas att den enskilde eller någonhonom närstående lider skada eller men om uppgift röjs (RB 5kap. 1 §). För sekretessbelagd uppgift som förebragts vidförhandling som skett inom stängda dörrar kan domstol jämlikt 12kap. 3 § sekretesslagen förordna att sekretessen skall bestå.Våldskommissionen har, som framgått ovan, i anslutning tillsina överväganden om anonymitet för vittnen föreslagit attdomstolarna i så stor utsträckning som möjligt skall varagenerösa med att tillåta vittnen och målsäganden att få hörasutan att den tilltalade är närvarande. I den ovan nämndahandboken föreslås att bl.a. den frågan, om målsäganden anmältatt hon är rädd för den tilltalade, tas upp av rätten vid t.ex.telefonsamtal med åklagaren, försvararen och målsägandebiträdet.Även frågan om att hålla huvudförhandlingen inom stängda dörrarbör, enligt handboken, diskuteras före huvudförhandlingen.Inom pågår ett arbete somsyftar till att på olika sätt förbättra brottsoffrens ställning.Nu aktuella frågor kommer att beröras i det sammanhanget.Utskottets övervägandenDe frågor som tas upp i motion Ju703 kommer, enligt vad somframgår ovan, att belysas i det nyssnämnda arbetet inomJustitiedepartementet. Utskottet vill understryka vikten av attså sker. Något särskilt riksdagsuttalande i frågan behövs inte.Motion Ju703 avstyrks.Omedelbar avvisning av offentligt biträdeMotionenI motion Ju701 begärs ett tillkännagivande om behovet av enbestämmelse av innebörd att ett offentligt biträde skall kunnaavvisas om han t.ex. försvårar ett ärendeshandläggning inför en förvaltningsmyndighet.BakgrundRättshjälp genom offentligt biträde kan beviljas i vissa i41 § rättshjälpslagen (1972:429; RHL) särskilt angivna typer avrättsliga angelägenheter. Gemensamt för de uppräknadeangelägenheterna är att de rör enskildas personligarörelsefrihet eller kroppsliga integritet, dvs. ärenden som kanvara av synnerligen ingripande betydelse för den enskilde.Rättshjälp genom offentligt biträde beviljas endast i ettförvaltningsrättsligt mål eller ärende hos en myndighet.Som behörighetskrav för att motta förordnande som offentligtbiträde gäller, enligt 44 § RHL, ett allmänt lämplighetskrav.Ett offentligt biträde kan enligt 44 § jämfört med 21 § förstastycket sista meningen RHL entledigas från sitt uppdrag om skälföreligger därtill. Sistnämnda bestämmelse är utformad enligtförebild från 21 kap. 6 § RB om entledigande av offentligförsvarare. I enlighet med vad som har anförts under förarbetenatill nämnda bestämmelse bör förordnandet kunna återkallas, t.ex.när biträdet inte utför uppdraget med tillräcklig omsorg ellerpå annat sätt åsidosätter sina plikter som biträde (prop. 328).Förvaltningslagen (1986:223) gäller förvaltningsmyndigheternashandläggning av ärenden och domstolarnas handläggning avförvaltningsärenden. Av 9 § framgår att ett ombud eller biträde,som visar oskicklighet eller oförstånd eller är olämplig pånågot annat sätt, får avvisas av myndigheten. Beslutet fåröverklagas särskilt i samma ordning som det beslut varigenommyndigheten avgör ärendet.Förvaltningsprocesslagen (1971:291) gäller rättskipning ibl.a. regeringsrätt, kammarrätt och länsrätt. Av 48 § följeratt ombud eller biträde som visar oskicklighet eller oförståndeller eljest är olämplig får avvisas av rätten i målet. Beslutetkan jämlikt 34 § första stycket 2 nämnda lag överklagassärskilt.48 § förvaltningsprocesslagen har utformats med förebild iRB:s regler om avvisande av ombud vid rättegången i tvistemål,närmast 12 kap. 5 §. Ett avvisningsbeslut enligt sistnämndabestämmelse går i verkställighet jämlikt 17 kap. 14 §RB. Varken i förvaltningslagen eller i förvaltningsprocesslagentas ställning till denna fråga.Förvaltningsrättsutredningen lade i sitt slutbetänkande framförslag till en lagreglering av frågan om när beslut i ettförvaltningsärende blir gällande (SOU 1983:73 s. 22 och 110).Huvudprincipen borde enligt utredningen vara att ett beslut blirgällande först då det kan överklagas, och dettaskulle också gälla beslut under handläggningen som kundeöverklagas särskilt, t.ex. beslut om avvisande av ombud. Underremissbehandlingen riktades kritik mot förslaget, och enremissinstans (se Ds Ju 1985:6 s. 361) utgick från att beslut omavvisande av ombud eller biträde skulle gälla omedelbart.Utredningens förslag i denna del ledde inte till lagstiftning(se prop. 1985/86:80 s. 15), och saken är således alltjämtoreglerad. Även inom förvaltningsprocessen torde emellertid ettprocessuellt beslut av nu nämnt slag böra träda itillämpning (jfr SOU 1991:106 del B s. 290).Utskottets övervägandenUtskottet är inte berett att förorda någonsådan bestämmelse som motionären efterfrågar. Utskottetavstyrker således bifall till motion Ju701. Utskottet vill härtillägga att frågan om att avvisa ett offentlig biträde är,enligt vad utskottet erfarit, sällsynt förekommande i praktiken.En noggrann prövning av biträdets lämplighet bör nämligen skeredan vid förordnandet. Utskottet utgår , liksom tidigare (jfr1991/92:JuU26 s. 13 f), från att vederbörande myndighet läggerner stor omsorg på att till offentliga biträden endast utsepersoner som är lämpliga och väl kvalificerade för sina uppdrag. 1. beträffande tvistemål om mindre värdenatt avslår motion 1991/92:Ju706,2. beträffande grupptalan vid pornografimål m.m.att avslår motionerna 1991/92:Ju516 yrkande 3,1991/92:Ju704 och 1991/92:Ju711 yrkande 2,3. beträffande rättslig prövning av felparkeringsavgifteratt avslår motion 1991/92:Ju708,4. beträffande åklagarens bevisbörda i brottmålatt avslår motion 1991/92:Ju623,res. (nyd)5. beträffande anonymitet för vittnenatt avslår motion 1991/92:Ju705,6. beträffande förundersökningskungörelsenatt avslår motion 1991/92:Ju301,7. beträffande rättegångsregler i våldtäktsmål m.m.att avslår motion 1991/92:Ju703,8. beträffande avvisning av offentligt biträdeatt avslår motion 1991/92:Ju701.Stockholm den 3 november 1992På justitieutskottets vägnarLars-Erik LövdénI beslutet har deltagit: (), JerryMartinger (m), (), (), IngbrittIrhammar (c), (), (), GöranMagnusson (s), (nyd), (), SiwPersson (fp), (), (), AndersSvärd (c) och (). Åklagarens bevisbörda i brottmål (mom. 4)(nyd) anserdels att den del av utskottet yttrande på s. 7 som börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "Motionen avstyrks" bortha följande lydelse:Som motionären anför har riktats kritik motdomstolarna för att de i brottmål ställer allt högre beviskravför fällande dom. Detta kan, som motionären anför, få till följdatt åklagarens vilja att åtala och polisernas vilja att utredabrott minskas. Frågor om bevisvärdering i brottmål bör därförsom antyds i motionen bli föremål för utredning och analys.Under arbetet bör bl.a. belysas förutsättningarna för atttillmäta den tilltalades passivitet m.m. större betydelse . En annan fråga som bör utredas är om krav skall ställas påden tilltalade att vara aktiv i processen och föra fram egenbevisning för sina invändningar och påståenden. Ett sådantsystem torde innebära att den misstänkte eller tilltalade måstefå tillgång till egna utredningsresurser. En ytterligare frågakan vara att belysa hur målsägandens uppgifter kan ges störrebevisvärde än ; man bör inte vara främmande för att införaett system där målsäganden hörs under ed. Ett nytt system bördock inte komma i konflikt med principen om den friabevisprövningen eller principen om att åklagaren skall bevisasina brottspåståenden i målet. Sammanfattningsvis anserutskottet att frågorna om bevisvärdering i brottmålsprocessen isyfte att minska åklagarens bevisbörda bör utredas. Det fårankomma på regeringen att föranstalta härom. Vad utskottet numed anledning av motion Ju623 anfört bör ges regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande åklagarens bevisbörda i brottmålatt med anledning av motion 1991/92:Ju623 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Särskilt yttrandeAnonymitet för vittnen (mom. 5)(nyd) anför:I princip delar jag den uppfattning som arbetsgruppen vidRikspolisstyrelsen kommit fram till när det gäller anonymitetför vittnen. Mot bakgrund av att en ändrad ordning kan komma attstrida mot svenska konventionsåtaganden har jag emellertid valtatt inte nu reservera mig. Jag avvaktar den inomJustitiedepartementet aviserade översynen avförundersökningskungörelsens bestämmelser om vilka uppgifter omvittnen som bör antecknas i förundersökningsprotokollet. Skulledet visa sig att översynen inte utmynnar i förslag som i störstamöjliga utsträckning skyddar uppgifter om vittnen har jag föravsikt att återkomma i frågan. Sammanfattning 1Motioner 1Utskottet 2Tvistemål om mindre värden 2Motionen 2Bakgrund 2Utskottets överväganden 3Grupptalan vid pornografimål m.m. 3Motionerna 3Bakgrund 3Utskottets överväganden 4Rättslig prövning av felparkeringsavgifter m.m. 4Motionen 4Bakgrund 4Utskottets överväganden 6Åklagarens bevisbörda i brottmål 6Motionen 6Bakgrund 6Tidigare riksdagsbehandling 6Utskottets överväganden 7Anonymitet för vittnen m.m. 7Motionerna 7Bakgrund 7Tidigare riksdagsbehandling 9Utskottets överväganden 9Rättegångsregler i våldtäktsmål m.m. 10Motionen 10Bakgrund 10Utskottets överväganden 11Omedelbar avvisning av offentligt biträde 11Motionen 11Bakgrund 11Utskottets överväganden 12Hemställan 13Reservation 14Åklagarens bevisbörda i brottmål (mom. 4) 14Särskilt yttrande 14Anonymitet för vittnen (mom. 5) 14