bet · GF01SfU13 · 1992-05-26 00:00:00 — Olika läkemedelanses bioekvivalenta om skillnaderna mellan dem i fråga om denmängd aktiv substans som når fram till platsen för läkemedlenseffekt och den tid detta tar inte är större än att det saknarbetydelse för den kliniska effekten.Endast läkemedel i sådana läkemedelsformer och styrkor som harsina motsvarigheter hos ett generiskt läkemedel bör enligtpropositionen omfattas av systemet. Styrkor ellerberedningsformer som inte är identiska men som utan vidare kanersättas av generiska styrkor eller former bör dock kunnainbegripas, anförs det i propositionen.I propositionen anför föredraganden vidare att för att ettläkemedel skall omfattas av systemet bör krävas att patenttidenför originalpreparatet har löpt ut och att det finns minst engenerisk motsvarighet tillgänglig på marknaden. Det bör enligtpropositionen ankomma på läkemedelsverket att bedöma vilkaläkemedel som skall betraktas som likvärdiga.Föredraganden gör den bedömningen att det bör kunna upprättasen lista över de läkemedel och de förpackningar som omfattas avsystemet jämte de rabattgrundande priser som skall gälla.När det gäller frågan om beräkning av det pris som enligtsärregleringen skall få beaktas vid prisnedsättningen för enläkemedelsgrupp anser föredraganden att det är rimligt attutgångspunkten skall vara priset för det billigastesynonympreparatet. Det rabattgrundande priset bör dock sättasnågot högre än priset för den billigaste synonymen.För enskilda personer bör det enligt föredraganden finnas enmöjlighet att medge undantag från särregleringen för beräkningenav prisnedsättningen. Utskottet återkommer i nästa avsnitt tilldetta förslag.Enligt propositionen blir en konsekvens av den föreslagnasärregleringen att kostnad som överstiger det särskilda pris somskall beaktas vid prisnedsättningen inte kommer atttillgodoräknas för kostnadsbefrielse enligt lagen (1981:49) ombegränsning av läkemedelskostnader, m.m.I propositionen behandlas vidare läkemedelskommittéernasframtida uppgift. Det kan enligt föredraganden bl.a. i vissafall finnas anledning för läkemedelskommittéerna att gerekommendationer till förskrivarna om vilket eller vilka avsynonyma preparat som bör väljas. Kommittéerna kommer iframtiden framför allt att ha en stor uppgift att -- utöver attgöra ett urval av basläkemedel -- rekommendera val av terapi,anförs det.Föredraganden anser det vara viktigt attläkemedelskommittéernas verksamhet kan fortsätta att stärkas ochutvecklas. För att uppnå detta krävs fortsatt intresse ochberedvillighet från i första hand förskrivarnas sida attengagera sig i kommittéernas arbete och frånsjukvårdshuvudmännen att se till att det är praktiskt ochekonomiskt möjligt för berörd personal att medverka i arbetet.Förslag i budgetpropositionenSom inledningsvis anförts har regeringen ibudgetpropositionen (1991/92:100 bil. 6) föreslagiten ändring av reglerna för prisnedsättning på läkemedel på såsätt att en avgift tas ut för varje läkemedel vid ettinköpstillfälle. Prisnedsättning föreslås för ett läkemedelgöras med hela det belopp som överstiger . För varjeytterligare förskrivet läkemedel som inköps skallprisnedsättning göras med hela det belopp som överstiger 30 kr.Vid köp av mer än ett läkemedel skall enligt budgetpropositionenprisnedsättning med hela det belopp som överstiger . göraspå det läkemedel som har högst pris. I budgetpropositionenföreslås vidare att det s.k. högkostnadsskyddet höjs med 100 kr.till 1 600 kr.Dispensregler m.m.Läkarnas förskrivning och apotekens roll m.m.MotionerI motion Sf39 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om vad som anförts i motionen om läkaresmedicinska ansvar för förskrivningen av läkemedel (yrkande2), och om att läkemedel inte skall kunna bytas ut på apoteken(yrkande 3). Motionärerna anser att kravet på "synnerligaskäl" för dispens från särregleringen vad gäller billigaresynonyma läkemedel är alltför strängt. Ett originalläkemedel börkunna skrivas ut av praktiska skäl, exempelvis därför att enviss medicin är lättare att ta in, utformad så att den är delbareller har andra styrkor än det billigaste synonymläkemedlet.Läkaren skall enligt motionärerna avgöra vilken medicin enpatient skall ha. Utbyte av förskrivet läkemedel på apotek bördärför inte kunna göras.I motion Sf40 av () begärs etttillkännagivande om vad som anförts i motionen om informationtill läkarna om deras förskrivningsprofil (yrkande 8), omatt uppta förhandlingar med utgivaren av om införande avkostnadsjämförelser (yrkande 9) och om substitution avläkemedel (yrkande 10). Många läkare är enligt motionäreninte medvetna om hur deras samlade förskrivning ser ut.Apoteksbolaget skulle kunna ge läkarna denna information. På såsätt skulle kostnaderna för läkemedel kunna minskas på långsikt. I samma syfte bör vidare regeringen eller den myndighetsom regeringen bemyndigar ges i uppdrag att inleda förhandlingarmed utgivaren av om att införa kostnadsjämförelser förläkemedel i denna publikation. Motionären menar också att rättenatt på apotek kunna byta ut läkemedel i vissa fall måste kunnabegränsas av medicinska skäl av den förskrivande läkaren. Dettabör enligt motionären ske genom en aktiv handling på så sätt attförskrivaren på receptblanketten uttryckligen förbjuder utbyteoch motiverar varför detta inte får ske. Med denna lösningbehövs inte det föreslagna dispensförfarandet hosläkemedelsverket, som riskerar att skapa en stor byråkrati medtiotusentals dispensansökningar, anför motionären.Förslaget i proposition 1991/92:151Föredraganden poängterar särskilt att ett system medreferenspriser förutsätter att förskrivarna av läkemedel harförståelse för nödvändigheten att hålla tillbaka samhälletsutgifter för läkemedelsförmånen och att de -- i de fall därdetta behövs -- informerar patienten angående den medicinskaeffekten av likvärdiga läkemedel. Läkemedelsförskrivaren börockså förklara varför patienten vid val av ett dyrare preparatmåste betala en högre egenavgift. Föredraganden utgår från attläkare och andra förskrivare kommer att beakta såvälkostnadsaspekten som uppgiften att ge patienterna nödvändigvägledning.Situationer kommer dock enligt propositionen att uppstå närpatienten av olika anledningar ifrågasätter valet av ettpreparat och vid inköpet av ett läkemedel på i ställetönskar det dyrare originalpreparatet och därmed är beredd attbetala en högre egenavgift. Omvänt kan det inträffa att enpatient vid besöket hos läkaren fått ett originalpreparatförskrivet men att patienten efter närmare övervägande inteönskar betala mellanskillnaden mellan detta och det likvärdigasynonympreparatet. I dessa situationer är det enligtföredragandens mening viktigt att tillgodose patientensönskemål. Det är angeläget att det finns en rutin som möjliggörutbyte på apoteken. Det bör ankomma på berörda myndigheter ochApoteksbolaget att i samråd med företrädare för bl.a. utforma en lämplig sådan rutin, anförs det ipropositionen.DispensprövningenMotionerI motion Sf36 av () begärs etttillkännagivande om vad som anförts i motionen omdispensprövning vid läkemedelsförskrivning (yrkande 1).Enligt motionären måste prövningsförfarandet vid tillämpningenav den föreslagna dispensregeln när det gäller synonyma preparatvara enkelt så att inte hanteringen blir byråkratisk. Om enperson behöver ett originalläkemedel måste detta kunna skrivasut prövningen sker, anför motionären. För det fallatt dispens ej beviljas bör det vidare inte föreligga någonåterbetalningsskyldighet för patienten.I motion Sf39 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om att patienter skall kunna få använda dyrareoriginalläkemedel läkemedelsverket behandlar endispensansökan (yrkande 4). en dispensansökanprövas bör det enligt motionärerna vara möjligt för en patientatt utan återbetalningsskyldighet använda ett dyrare läkemedel.Förslaget i proposition 1991/92:151I propositionen anförs att i mycket speciella fall, t.ex. närdet gäller kroniskt eller svårt sjuka personer, kan enomställning från redan invanda till nya läkemedel vara förenadmed problem. Det bör därför finnas en möjlighet att för enskildapersoner medge undantag från särregleringen för beräkning avprisnedsättningen. Föredraganden betonar dock att här avses attsynnerliga skäl måste föreligga för undantag. Det bör vara enuppgift för läkemedelsverket att pröva frågor om dispens i dessafall. Ett beslut av läkemedelsverket får överklagas hosregeringen.PatentfrågorMotionerI motion Sf38 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om vad som anförts i motionen om en lagstadgadförlängning av patenttiden på läkemedel (yrkande 3).I motion Sf40 av () finns ett likalydandeyrkande (yrkande 2).Motionärerna anför att man inom EG överväger att förlänga deneffektiva patenttiden för högteknologiska läkemedel under förutsättning att den totala patenttiden ejöverstiger . En sådan bestämmelse skulle enligtmotionärerna ge industrin bättre villkor för att utveckla nyaläkemedel. Det finns, menar motionärerna, inte skäl för Sverigeatt avvakta EG:s arbete på detta område, utan den föreslagnaändringen av patenttiderna bör redan nu kunna införas i svensklagstiftning.I motion Sf37 av och (nyd)begärs ett tillkännagivande om vad som anförts i motionen om attregeringen bör tillsätta en utredning som i samarbete medläkemedelsindustrin kartlägger konsekvenserna av de ipropositionen föreslagna åtgärderna samt undersöker alternativalösningar till kostnadsbesparingar (del av yrkandet).Motionärerna anför att den effektiva patenttiden förhögteknologiska läkemedel bör förlängas med enligt vadsom föreslagits inom EG.Proposition 1991/92:151I propositionen anför föredraganden att ifebruari 1992 lagt fram ett förslag till rådsförordning omutökat patentskydd för läkemedel. Innebörden av detta förslag äratt förlänga den effektiva patenttiden för högteknologiskaläkemedel så att industrin skall kunna få tillräckliga inkomsterunder patenttiden. Förslaget innebär att den som har ett patentför ett sådant läkemedel får ensamrätt på marknaden undermaximalt från det att läkemedlet först fårförsäljningstillstånd inom EG. Om förslaget antas torde enligtföredraganden motsvarande bestämmelser komma att införas isvensk lagstiftning.I propositionen anförs vidare att den europeiskapatentorganisationen, EPO, beslutade om enändring i den europeiska patentkonventionen med sikte på enförlängning av patenttiden bl.a. för läkemedel. Inomregeringskansliet bereds nu frågan om ratificering av dennakonventionsändring och dess konsekvenser för lagstiftningen.Utskottets bedömningInledningsvis vill utskottet framhålla att regeringens olikaförslag beträffande läkemedel bör ses som en helhet, ochutskottet vill därför i detta yttrande även beröra vissa förslagi budgetpropositionen om läkemedelsförsäkringen liksom vissamotionsyrkanden som gäller patent på läkemedel.Utskottet tillstyrker förslaget i budgetpropositionen om atten avgift skall tas ut för varje läkemedel vid ettinköpstillfälle och om avgiftssystemets utformning. Utskottetnoterar också att regeringen i budgetpropositionen aviserar enhöjning av högkostnadsskyddet till . Utskottethar inget att invända mot att så sker. I enlighet härmedavstyrker utskottet bifall till motionerna Sf36 (c) yrkande 2,Sf38 (s) yrkandena 5 och 6, Sf39 (v) yrkande 1 samt Sf40 (s)yrkandena 3 och 4. Motionerna Sf38 (s) yrkande 7 och Sf40 (s)yrkande 6 är tillgodosedda och avstyrks därför också.I dag har en sjukvårdshuvudman rätt att besluta om en lägrenivå på högkostnadsskyddet, och kostnaden för en sådan lägrenivå faller till största delen på den allmänna försäkringen.Sjukvårdshuvudmännen bör även i fortsättningen ha rätt attbesluta om en lägre nivå på högkostnadsskyddet mensjukvårdshuvudmännen bör i så fall själva stå för helakostnaden. Det bör ankomma på regeringen att pröva lämplighetenav en förändring på denna punkt. Motionerna Sf38 (s) yrkande 8och Sf40 (s) yrkande 7 får härmed anses vara tillgodosedda ochavstyrks därför.Utskottet delar vidare uppfattningen i proposition 1991/92:151att reglerna för prisnedsättning och kostnadsfrihet inomförmånssystemet för läkemedel i princip bara bör omfattareceptbelagda läkemedel som har fått ett pris fastställt avriksförsäkringsverket. Utskottet tillstyrker såledespropositionens förslag i denna del. Som anges i propositionen ärdet av främst medicinska skäl motiverat att också vissareceptfria läkemedel som förskrivits av läkare eller tandläkareskall kunna omfattas av förmånssystemet. I propositionenföreslås också ett bemyndigande för regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer att meddela föreskrifter härom.Motionerna Sf38 (s) yrkande 9 och Sf40 yrkande 5 får anses varatillgodosedda och bör därför avstyrkas i motsvarande delar.När det gäller förslaget i samma proposition att införasärregler för prisnedsättningen i fråga om läkemedel medlikvärdiga motsvarigheter i form av ett eller flera generiskaläkemedel (ett s.k. referensprissystem) har effekterna avförslaget presenterats mycket kortfattat. Utskottet befarar attreferensprissystemet skulle resultera i ökad central byråkratioch detaljstyrning. Det skulle också begränsa läkarnasförskrivningsrätt och terapival och motverka möjligheterna förläkarna att utveckla lokala terapitraditioner.I propositionen saknas vidare underlag för de påståenden ombesparingar som referensprissystemet enligt regeringen skullekomma att medföra. Enligt utskottets mening är risken uppenbaratt systemet också skulle leda till bristande priskonkurrensgenom att tillverkarna skulle sakna incitament för attunderskrida referenspriset. Det kan heller inte uteslutas attden svenska läkemedelsindustrins konkurrensmöjligheter på deninternationella marknaden skulle skadas av de föreslagnareglerna för prissättningen på hemmamarknaden. resultera i en sämre utveckling för den svenskaläkemedelsindustrin och en långsammare utveckling av nya ochbättre läkemedel. Sammantaget finner utskottet att bristerna medoch oklarheterna kring det föreslagna referensprissystemet ärstora och att det inte bör införas.Utskottet delar emellertid uppfattningen i propositionen attkostnadsutvecklingen när det gäller läkemedel måste brytas, mendetta måste ske på annat sätt än regeringen föreslår.Regeringen bör t.ex. ta upp överläggningar medläkemedelsindustrin om frivilliga prissänkningar på läkemedel.Utskottet anser sålunda med anledning av motionerna Sf37 (nyd)del av yrkandet, Sf38 (s) yrkandena 1 och 10 och So438 (s)yrkande 13 att propositionen i denna del bör avslås.Eftersom utskottet avstyrker bifall till förslaget om ettreferensprissystem avstyrks också de motioner som avser dennärmare utformningen av detta system, nämligen Sf36 (c) yrkande1, Sf39 (v) yrkandena 2--4 samt Sf40 (s) yrkande 10.Det är enligt utskottet viktigt att läkemedelskommittéernasverksamhet inom särskilt den öppna vården kan fortsätta attstärkas och utvecklas. För att detta skall kunna ske krävs attsärskilt förskrivarna engagerar sig i kommittéernas arbete.Sjukvårdshuvudmännen har också ett ansvar att se till att berördpersonal erbjuds praktisk och ekonomisk möjlighet att medverka iarbetet. Chefsöverläkarna bör också beakta detta vidfullgörandet av sitt ansvar. Läkemedelskommittéerna bygger sinarekommendationer bl.a. på information om de olika läkemedlensändamålsenlighet och pris samt den lokala terapitraditionen. Detråder stor enighet bland de berörda om värdet medläkemedelskommittéerna, och de utgör numera en etablerad del avden svenska sjukvården. Det behövs därför enligt utskottetsmening inte något initiativ av i denna del. MotionSf38 yrkande 2 avstyrks därför. Även motion Sf40 yrkande 1avstyrks.Det saknas enligt utskottet skäl för att ge utredningen somskall se över hälso- och sjukvårdens organisation m.m.tilläggsdirektiv om att den med förtur skall behandla frågan omatt till sjukvårdshuvudmännen överföra kostnadsansvaret förläkemedel inom den öppna hälso- och sjukvården. Förslaget häromi motion Sf38 (s) yrkande 4 avstyrks.En annan fråga som aktualiserats gäller återföring avinformation till läkare om den egna förskrivningen. Fråganbehandlades av läkemedelsutredning i betänkandetLäkemedel och hälsa (s. 146). Utredningen förordade införandetav ett system baserat på registrering av samtliga förskrivningaroch expedieringar. Även utskottet anser att en uppföljning avläkemedelsordinationerna är angelägen för att läkarna bättreskall kunna bedöma vad som utgör en rationell användning avläkemedel. Ansvaret för informationen till läkarna är delatmellan , läkemedelsverket och Apoteksbolaget AB.Något initiativ från sida behövs inte. Utskottet ärmot denna bakgrund inte berett att tillstyrka förslaget i motionSf40 (s) yrkande 8.Om kostnadsjämförelser bör införas i är en fråga somutgivaren av denna publikation får överväga. bör inteta något initiativ i frågan. Motion Sf40 (s) yrkande 9 avstyrks.Utskottet konstaterar avslutningsvis att det ofta krävs mycketstora och kostsamma forskningsinsatser för att utveckla modernaläkemedel. Det är därför viktigt att läkemedelsföretagen kantillförsäkras ensamrätt på marknaden för sina produkter,särskilt då de s.k. högteknologiska läkemedlen, under så långtid att forskningsinsatserna lönar sig. Utskottet är utifrån desynpunkter utskottet särskilt skall beakta positivt till attförlänga skyddstiden för läkemedel. När en sådan förlängning kanske får dock bedömas utifrån internationella åtagandenpå området. behöver inte ta något initiativ i frågan.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna Sf38 (s)yrkande 3, Sf40 (s) yrkande 2 samt Sf37 (nyd) del av yrkandet.Stockholm den 12 maj 1992På socialutskottets vägnarBo HolmbergI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), JohanBrohult (nyd), (), (), HansKarlsson (s), (), () och ChatrinePålsson (kds).Avvikande meningar1. , , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets bedömning som börjar med"Utskottet tillstyrker förslaget" och slutar med "avstyrksdärför också" bort ha följande lydelse:Utskottet har förståelse för att det av samhällsekonomiskaskäl finns anledning att göra vissa förändringar iavgiftssystemet för läkemedel. Regeringens förslag att en avgiftvid inköp av läkemedel skall utgå för varje läkemedel kommeremellertid enligt utskottets uppfattning att resultera i ökadekostnader för bl.a. långtidssjuka och handikappade som oftaanvänder flera läkemedel . Det är inte rimligt attdessa grupper, som redan hör till de mest utsatta i samhället,skall få sin situation försämrad i den utsträckning som blirföljden av förslaget i denna del. Utskottet anser i stället attdet kan vara befogat att höja egenavgiften från . Utskottet anser således att budgetpropositionens förslag idenna del bör avstyrkas och att motionerna Sf36 (c) yrkande 2,Sf38 (s) yrkandena 5 och 6 samt Sf40 yrkandena 3 och 4 börtillstyrkas.dels att den del av utskottets bedömning som börjar med"Med hänsyn till" och slutar med "Sf37 (nyd) del av yrkandet"bort ha följande lydelse:Det anförda bör med anledning av motionerna Sf38 (s) yrkande3, Sf40 (s) yrkande 2 samt Sf37 (nyd) del av yrkandet gesregeringen till känna.2. (), (), (),(), (), () och ChatrinePålsson (kds) anser att den del av utskottets bedömning sombörjar med "När det gäller" och slutar med "Sf40 (s) yrkande 10"bort ha följande lydelse:Som anförs i propositionen gör kostnadsutvecklingen inomläkemedelsområdet och utvecklingen i att det nu ärangeläget att införa vissa särregler för prisnedsättning avläkemedel i situationer då generiska preparat finns att tillgå.Ett system med ett särskilt rabattgrundande pris för deläkemedel där likvärdiga synonympreparat finns (ett s.k.referensprissystem) av det slag som föreslås i propositionen ärenligt propositionen ett acceptabelt sätt att minska statensutgifter för läkemedelsförmånerna utan alltför stora ingrepp iden tradition att förskriva läkemedel som finns i vårt land.Utskottet tillstyrker mot bakgrund av det anförda förslaget omett referensprissystem liksom proposition 1991/92:151 i övrigtoch avslår därför motionerna Sf36 (c) yrkande 1, Sf37 (nyd) delav yrkandet, Sf38 (s) yrkandena 1 och 10, Sf39 (v) yrkandena2--4, Sf40 (s) yrkande 10 samt So438 (s) yrkande 13.3. (nyd) anser att den del av utskottetsbedömning som börjar med "När det gäller" och slutar med "dennadel bör avslås" bort ha följande lydelse:Det referensprissystem som föreslås i propositionen har möttsav stark kritik från bl.a. den svenska läkemedelsindustrin, somframhållit att förslaget skulle innebära negativa konsekvenserför industrins möjligheter till framtida exportintäkter.Regeringsförslaget innehåller ingen ekonomisk konsekvensanalys.Mot bakgrund av den svenska läkemedelsindustrins betydelse förSveriges ekonomi måste enligt utskottets mening de ekonomiskakonsekvenserna av det föreslagna referensprissystemet ordentligtundersökas innan ett beslut fattas i frågan. Regeringen bördärför tillsätta en utredning som i samarbete med bl.a.läkemedelsindustrin ser över de ekonomiska konsekvenserna avinförande av ett referensprissystem. Utskottet anser således attpropositionen i denna del bör avslås med anledning av motionernaSf37 (nyd) del av yrkandet, Sf38 (s) yrkandena 1 och 10 ochSf438 (s) yrkande 13.Näringsutskottets yttrande1991/92:NU8yBilaga 6Vissa ändringar i förmånssystemet för läkemedel m.m.Till socialförsäkringsutskottetSocialförsäkringsutskottet har berett näringsutskottettillfälle att avge yttrande över proposition 1991/92:151 omvissa ändringar i förmånssystemet för läkemedel m.m. jämtemotioner.Näringsutskottet begränsar sitt yttrande till den del avpropositionen och motionerna som rör det s.k.referensprissystemets eventuella effekter avseendeläkemedelsindustrin. De motioner som främst kommenteras är1991/92:Sf37 (nyd), 1991/92:Sf38 (s) och 1991/92:Sf253 (m).Upplysningar i ärendet har inför näringsutskottet lämnats delsav verkställande direktör ,, och vice verkställande direktörLars Ingelmark, , dels avdepartementssekreterare , ,och enhetschef , läkemedelsverket.BakgrundI det följande lämnas vissa uppgifter i anslutning tillpropositionen och motionerna.Läkemedelsbranschens omsättning på den svenska marknadenav läkemedel som ingår i förmånssystemet uppgick tilldrygt (apotekens inköpspriser, AIP). Densvenska läkemedelsindustrins andel av den inhemska marknaden var42%, vilket innebär en försäljning i på omkring 3miljarder kronor. Totalt omsatte svenska läkemedelsföretag 17,4miljarder kronor ; härav avsåg export ochutlandsförsäljning. Läkemedelsexporten uppgick sålunda tillomkring . importerades läkemedel för3,. Läkemedelsbranschens satsningar påforskning och utveckling motsvarar avomsättningen.Prissättningen i på läkemedel sker i enlighet medett prisregleringssystem som innebär ett krav på att prisetpå läkemedlet skall vara skäligt för att registrering skall ske.Skäligheten avgörs i samband med de prisförhandlingar som försmellan leverantörerna och återförsäljaren i ,. Prissättningen utomlands är när det gällers.k. innovativa preparat beroende av priset på hemmamarknaden.Vid mer etablerade produkter är det däremot priset på denberörda exportmarknaden som blir styrande.I finns omkring 900 huvudpreparat (s.k. aktivasubstanser). Antalet varianter på dessa (s.k. specialiteter)beräknas till ca 3000. När patenttiden för ett läkemedel harlöpt ut står det andra tillverkare fritt att framställaidentiska produkter. Sådana s.k. generiska preparatfinns för ett 80-tal av de 900 preparaten; avdessa beräknas i sin tur omkring 50 komma att ingå i det nuföreslagna systemet för referenspriser. Den totalaförsäljningsvolymen i av generika uppgick till300 milj.kr., vilket motsvarar en andel av den totala svenskamarknaden på . Generika säljs dels av företag som ärfristående från den svenska läkemedelsindustrin, dels av företagmed anknytning till denna. De inhemska läkemedelsföretagenberäknas ha omkring hälften av generikamarknaden i Sverige.Som antyddes i det föregående sker distributionen avläkemedel genom , som i detta avseende harmonopol i .