bet · GG01UU1 · 1992-11-26 00:00:00 — En plan för omställning till fredlig produktion skallutarbetas.Med hänvisning till det anförda anser jag att utskottet undermomenten 1--3, 6--8, 14, 17, 19--22 borde ha hemställt:1. beträffande generell syn på export av krigsmaterielatt med bifall till motionerna 1991/92:U403 yrkande7, 1991/92:U614 yrkandena 1 och 2, 1991/92:Sf619 yrkande 3 ochmotion 1992/93:U3 yrkande 2 som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionerna anförts om successiv avveckling av densvenska vapenexporten,2. beträffande straffrihet i ringa fallatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkande 12 somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omansvar i ringa fall,3. beträffande redovisningsskyldighet beträffandemarknadsföringatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkande 11 somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omstraffsanktionering av redovisningsskyldighet,6. beträffande lagfästning av riktlinjernaatt med bifall till motion 1991/92:U403 yrkande 2,motion 1992/93:U3 yrkande 8 och motion 1992/93:U4 yrkande 3(delvis) som sin mening ger regeringen till känna vad imotionerna anförts om lagfästa hinder för svensk vapenhandel,7. beträffande klassificeringatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkandena 3och 4, motion 1992/93:U4 yrkande 8, motion 1992/93:U7 yrkande 8,motion 1991/92:U412 yrkande 1 (delvis) och motion 1992/93:U6yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts,8. beträffande reservdelar, ammunition och övrigaföljdleveranseratt med bifall till motion 1992/93:U1 yrkande 4(delvis), motion 1992/93:U3 yrkandena 5 och 6, motion 1992/93:U4yrkandena 3 (delvis) och 5, motion 1992/93:U7 yrkande 4 ochmotion 1992/93:U2 yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts,14. beträffande samarbetsavtalatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkande 7,motion 1991/92:U403 yrkande 4, motion 1991/92:Fö29 yrkande 6(delvis), motion 1991/92:Fö34 yrkande 12 (delvis), motion1992/93:U2 yrkande 4, 1992/93:U4 yrkande 7, 1992/93:U7 yrkande 6och med avslag på motion 1991/92:U408 yrkandena 2 och 3 som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionerna anförts omvillkor för export till tredje land av samproduceradkrigsmateriel,17. beträffande krigsmaterielexport till med bifall till motion 1991/92:U621 yrkande 13som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om svensk vapenexport till ,19. beträffande rådgivande nämndenatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkande 10 somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom avskaffande av den rådgivande nämnden förkrigsmaterielexportfrågor,20. beträffande redovisning av krigsmaterielexportatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkande 9 somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom öppen redovisning av krigsmaterielexport och -samverkan,21. beträffande omställning av försvarsindustrinatt med bifall till motion 1992/93:U3 yrkande 13 ochmotion 1992/93:U6 yrkande 5 som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionerna anförts om omställningsfonder för attunderlätta en övergång från militär till civil produktion,22. beträffande riktlinjer i övrigt för krigsmaterielexportoch annan utlandssamverkanatt med bifall till motion 1991/92:U412 yrkande 1(delvis), motion 1992/93:U3 yrkande 1, motion 1992/93:U4 yrkande2 och motion 1992/93:U7 yrkande 1 samt med avslag på berörd delav motion 1992/93:U5 inte godkänner vad regeringen i proposition1991/92:174 anfört om klassificering av krigsmateriel, m.m. Av utskottet framlagt förslag till ändring i regeringensförslag till lag (1992:000) om krigsmaterielBilaga 2Regeringens förslag Utskottets förslag Denna lag träder i kraft , då lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel m.m. och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. skall upphöra att gälla.Tillstånd som har meddelats med stöd av äldre lag skall vidtillämpningen av den nya lagen anses som meddelat enligt denna. Beträffande tillstånd att tillverka krigsmateriel som har meddelats svenskt aktiebolag eller handelsbolag före får regeringen bestämma att tidigare meddelade villkor avseende ägandet ändras. Beträffande tillstånd som har meddelats svenskt aktiebolag före nämnda datum får regeringen vidare bestämma att tillståndet skall förenas med villkor om att nya styrelseledamöter och suppleanter för dem samt verkställande direktör i bolaget skall vara svenska medborgare och bosatta i . Om sådana villkor åsidosätts får tillståndet återkallas.Bestämmelserna i 9 § skall tillämpas på avtal av det slag somavses i 7 eller 8 §, även om avtalet på grund av äldrebestämmelser inte krävt tillstånd.Av utskottet framlagt förslag till lag om ändring i lagen(1991:341) om förbud mot utförsel av vissa produkter som kananvändas i massförstörelsesyfte, m.m.Bilaga 3Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1991:341) om förbud motutförsel av vissa produkter som kan användas imassförstörelsesyfte, m.m. skall ha följande lydelse: 2 §Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Utöver vad som sägs i denna lag kan bestämmelserna i lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m., lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. samt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet vara tillämpliga. Utöver vad som sägs i denna lag kan bestämmelserna i lagen (1992:000) om krigsmateriel och lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet vara tillämpliga.Försvarsutskottets yttrande1992/93:FöU2yBilaga 4Lag om krigsmaterielTill utrikesutskottetUtrikesutskottet har beslutat beredaförsvarsutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition1991/92:174 Lag om krigsmateriel jämte motioner.PropositionenI proposition 1991/92:174 föreslås en ny lag om krigsmateriel.Förslaget innebär att lagen (1983:1034) om kontroll övertillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558) omförbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. förs samman till enlag. Syftet härmed är att förtydliga bestämmelserna för densamlade kontrollen inom området. Enligt förslaget kommer detäven att krävas regeringstillstånd för atttillverka, tillhandahålla och exportera krigsmateriel, liksomför utlandssamarbete om utveckling eller produktion av sådanmateriel.Propositionen grundas på bl.a. två utredningar. En av dessa,den s.k. (KMU), har bl.a. haftsom uppgift att undersöka sammanhanget mellan en fortsattlivskraftig svensk försvarsindustri och exporten avkrigsmateriel. Utredningen redovisar i sitt betänkande (SOU1989:102) ett klart sådant samband. Export och utlandssamverkansägs utgöra en förutsättning för att behålla kompetens ochkapacitet att inom landet kunna utveckla och tillverka materielför våra egna försvarsbehov. Regeringen delar utredningensuppfattning i denna del. Den avvisar åtgärder för att påadministrativ väg omstrukturera försvarsindustrin, t.ex. genomomställningsfonder.Propositionens principer för klassificering av krigsmaterielutgår från förslag från en utredning () somgranskat krigsmaterielbegreppet (SOU 1989:66). Principernainnebär att klassificeringen, liksom , skall ske medutgångspunkt från materielens funktion och konstruktion.Regeringen anser att hänsyn bör tas till detkrigsmaterielbegrepp som tillämpas av länderna inom EG ochföreslår en indelning i två kategorier, dels krigsmateriel förstrid, dels övrig krigsmateriel.Ett huvudavsnitt i propositionen behandlar de reviderade ochpreciserade riktlinjerna för hur ärenden om undantag från lagensförbud skall prövas. De föreslagna riktlinjerna innebärsammanfattningsvis följande:Tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller till annansamverkan om krigsmateriel med utlandet, bör medges endast omdetta bedöms erforderligt för att tillgodose det svenskaförsvarets behov av materiel eller kunnande, eller i övrigt ärsäkerhetspolitiskt önskvärt, och detta inte står i strid medprinciperna och målen för utrikespolitik. Regeringenanser att utrikespolitiska hinder inte föreligger för exporttill och samverkan med de nordiska länderna, de traditionelltneutrala länderna i och länderna inom den Europeiskagemenskapen. Samverkan med dessa länder sägs i princip stå iöverensstämmelse med svensk utrikespolitik.Tillstånd får inte ges om s.k. ovillkorliga hinder föreligger,dvs. om det skulle strida mot internationell överenskommelse somSverige biträtt, mot beslut av eller motfolkrättsliga regler om export från neutral stat under krig.Tillstånd bör, enligt regeringen, heller inte ges omframställning om export eller samverkan gäller stat däromfattande och grova kränkningar av de mänskliga rättigheternaförekommer.Tillstånd för utförsel av krigsmateriel för strid bör vidareinte ges om det avser stat som befinner sig i inre eller yttreväpnad konflikt, inte heller till stat som är invecklad iinternationell konflikt som kan befaras leda till väpnadkonflikt.Tillstånd anses kunna ges till utförsel av övrigkrigsmateriel, dvs. materiel utan förstörelsebringandeegenskaper, om tre villkor är uppfyllda. Sålunda får inte någotav de ovillkorliga hindren föreligga. Inte heller fårmottagarlandet befinna sig i inre eller yttre konflikt och därfår inte förekomma grova kränkningar av de mänskligarättigheterna.Tillstånd bör vidare kunna ges till utförsel av reservdelartill tidigare, med vederbörligt tillstånd exporteradkrigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma börgälla andra leveranser, t.ex. ammunition, som har samband medtidigare utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte getillstånd.Ett givet tillstånd till utförsel bör, enligt propositionen,återkallas vid ovillkorliga exporthinder och om den mottagandestaten kommer i väpnad konflikt eller får inre väpnadeoroligheter.Även i fråga om utlandssamarbete om gemensam utveckling ochtillverkning av krigsmateriel skall tillståndsbedömningen,enligt regeringens förslag, utgå från samma grundläggandekriterier. När det gäller export från samarbetslandet till etttredje land av gemensamt utvecklad eller producerad materielskall bedömningen utgå från slutproduktens identitet. Ommaterielen har en övervägande svensk identitet, bör sådantredjelandsexport i princip regleras enligt de svenskariktlinjerna. Om materielen däremot anses ha en övervägandeutländsk identitet, eller om särskilt starka försvarspolitiskaskäl föreligger, sägs sådan export kunna medges enligtsamarbetslandets exportregler.FörsvarsutskottetFörsvarsutskottet konstaterar att den aktuella propositionenoch de med anledning av denna avgivna motionerna behandlar ettbrett spektrum av frågor som direkt avser eller har anknytningtill regelverket för tillverkning och export av krigsmateriel.Huvuddelen av dessa frågor får anses ligga utanförförsvarsutskottets beredningsområde. Utskottet begränsar såledessitt yttrande till vissa för det svenska försvaretbetydelsefulla aspekter på tillverkning och export avkrigsmateriel. Dessa redovisas i det följande under särskildarubriker.Försvarsindustrins betydelse ur säkerhets- ochförsvarspolitisk synvinkelUnder har utskottet vid flera tillfällenbehandlat frågan om industrins försvarspolitiska betydelse.Utskottet hänvisar härvid främst till betänkandena /87:FöU11(års försvarsbeslut), 1990/91:FöU8 och 1991/92:FöU12(års försvarsbeslut).Utskottet redovisar i det följande sin grundsyn när det gällerförsvarsindustrins betydelse ur säkerhets- ochförsvarspolitisk synvinkel.En inhemsk försvarsindustri utgör en väsentlig tillgång i densvenska säkerhetspolitiken. Egen kapacitet att utveckla,tillverka och underhålla försvarsmateriel bidrar till att skaparespekt för vår vilja och förmåga att föra en långsiktig, fastoch konsekvent försvarspolitik fri från bindningar i militäraallianser. Den ger oss förmåga att vidmakthålla ochvidareutveckla redan anskaffade system samt tillhandahållerteknisk kompetens på områden som har stor betydelse förförsvarets operativa effekt och som ofta inte kan tillgodoses påannat sätt. Egen forskning och försvarsindustri ökar sålundamöjligheterna att förse försvarsmakten med utrustning som äranpassad till de speciella behov och förutsättningar som vårtvärnpliktssystem, vår försvarsplanering och vår geografi skapar.Detta bidrar i sin tur till att vi till rimliga kostnader kanvälja en egen försvarsprofil som minskar verkansmöjligheternahos de system som en angripare kan sätta in mot oss. Härtillkommer att viss materiel, t.ex. för telekrigföring, ärunderkastad så höga sekretesskrav att en utlandsanskaffning inteär möjlig varför en svensk utveckling och tillverkning utgörenda realistiska alternativ. Slutligen utgör en inhemskförsvarsindustri en av grunderna för att i ett läge där deinternationella relationerna försämras kunna förbättraförsvarsförmågan genom tillförsel av materiel. Den är också enförutsättning för krigsproduktion.En vital försvarsindustri har utgjort ett av fundamenten förvår militära alliansfrihet. Länder som saknar försvarsindustrihar behövt utforma andra försvarskoncept med ett störreutländskt beroende. De försvarspolitiska motiven för att behållaoch utveckla vår försvarsindustri anser utskottet heller inte haminskat i betydelse genom de senaste årens stora förändringar iden internationella miljön.Utskottet noterar att den aktuella propositionen (s. 36--41)belyser försvarsindustrins säkerhetspolitiska betydelseutförligare än vid tidigare tillfällen när reglerna förkrigsmaterielexport varit uppe till behandling. Detta anserutskottet vara en fördel. Utskottet noterar vidare attregeringen uttalar att den inhemska försvarsindustrin, med enstark kompetens på det högteknologiska området, utgör enväsentlig tillgång i den svenska säkerhetspolitiken. Den syn somregeringen ger uttryck för i det aktuella avsnittetöverensstämmer således väl med vad utskottet och i tidigaresammanhang anfört i frågan.Omställning av försvarsindustrinDet som utskottet har anfört om försvarsindustrins säkerhets-och försvarspolitiska betydelse innebär inte att utskottetförordar att en viss industristruktur eller vissa enskildaföretag skall bevaras till varje pris. Utveckling ochtillverkning av materielobjekt skall utgå från det svenskaförsvarets behov. Med hänsyn härtill får industrins kompetenserprioriteras och bestämmas. Tillverkningskapaciteten kan ocksåpåverkas av exportåtaganden. Regering och riksdag tar ställningtill såväl materielbehov som behovet av kompetens i de flerårigaförsvarsbesluten, och vid behov också i samband med den årligaprövningen av verksamhet och medelstilldelning. Initiering ochgenomförande av strukturförändringar är främst ett ansvar förindustrin. Staten har, i egenskap av enda inhemska beställareoch regelutformare, också ett ansvar, bl.a. försysselsättningen. Utskottet erinrar om att betydandestrukturförändringar skett i svensk försvarsindustri undersenare år med en betydande nedgång i sysselsättningen och attytterligare sådana strukturförändringar förutses.Svensk försvarsindustri har varit mycket framgångsrik i sinuppgift att utveckla och tillverka utrustning till vårt försvar.Ofta har insatserna lett till lösningar av världsklass direktanpassade till våra speciella förhållanden. Det har t.ex. väcktinternationell respekt att ett litet land som Sverigesjälvständigt kunnat utveckla flera generationer kvalificeradestridsflygplan, nu senast JAS 39 , och kvalificeraderobotsystem som robot 15 mot sjömål, robot 70 mot luftmål samtpansarvärnsroboten 55 () och granatkastarprojektilen STRIX.Många andra exempel kan anföras: Ubåt 90, radarstationer förolika ändamål, kommunikationsutrustningar, minor m.m. Att denframtagna materielen stått sig väl, kvalitets- ochkostnadsmässigt, i hård internationell konkurrens understryks avindustrins exportframgångar.En annan aspekt som enligt utskottet bör uppmärksammas är attförsvarsindustrin, som sysselsätter av svenskverkstadsindustri, har inneliggande order för istorleksordningen . Fleraförsvarsindustriföretag redovisar vinst, t.ex. , trots lågkonjunktur och allmän ekonomiskkris i landet.Enligt utskottet är det vidare värt att notera attförsvarsanslagen inte används till industrisubventioner.Utvecklings- och anskaffningsuppdrag placeras där materielen kanfås med specificerade egenskaper till lägsta pris. Detta skaparett effektivitetstryck på industrin. utgör storautvecklingsuppdrag med tillhörande finansiering, ofta benämndateknikupphandling, ett stöd åt industrin eftersom denna med egnamedel i regel inte kan bekosta sådana fleråriga satsningar medtillhörande investeringar. Statlig teknikupphandling har inomflera samhällssektorer visat sig ge betydande dynamiskaeffekter.Det sagda innebär att utskottet delar regeringens bedömningatt det är olämpligt att genom omställningsfonder styraindustrins strukturering.Betydelsen av export och annan utlandssamverkanFrågan om sambandet mellan försvarsindustrins förmåga atttillgodose det svenska försvarets behov av materiel ochindustrins möjligheter att exportera och samarbeta med utländskindustri har tagits upp av utskottet desenaste åren. Sålunda anfördes års försvarsbeslut(1986/86:FöU11 s. 127) att export av viss omfattning ärnödvändig för att bevara väsentliga delar av försvarsindustrinskompetens, kapacitet och konkurrensförmåga. Samarbete medutländsk industri angavs bidra till att inom landet bevara ochbefästa systemkompetenser som annars i längden inte skulle kunnaupprätthållas. Frågan om utlandssamarbete behandlades också ibetänkandet 1990/91:FöU8. Utskottet uppmärksammar i detta (s.126) vad regeringen anfört (prop. 1990/91:102) om det angelägnai att från försvarspolitiska utgångspunkter skapa sådanabetingelser för utlandssamarbetet att en livskraftigförsvarsindustri kan bevaras inom för det svenska försvaretprioriterade sektorer. För att främja möjligheterna till ettsådant industriellt samarbete ansåg regeringen då att ramarborde ges för samarbetet och att dessa borde förankras påregeringsnivå. Med hänsyn till den snabba utvecklingen på detförsvarsindustriella området i och det pågåendeekonomiska samarbetet borde det också finnas anledning attöverväga de svenska relationerna till existerande samarbetsorgani inom området, i första hand IEPG (). Enligt regeringen var det väsentligt att densvenska marknaden för försvarsmateriel fungerar på ett likartatsätt som i de 13 IEPG-länderna och att svensk industri kanaccepteras som samarbetspartner i dessa länder.Utskottet konstaterar att sambandet mellan försvarsindustrinsförmåga att tillgodose det svenska försvarets behov av materieloch industrins möjligheter att exportera ånyo poängteras i dennu aktuella propositionen (s. 40). Regeringen anser sålunda attSverige har ett starkt säkerhetspolitiskt behov att i ökadutsträckning delta i det internationella forsknings- ochutvecklingssamarbete som pågår, inte minst mellan länderna i EG.Exporten av krigsmateriel samt annan utländsk samverkan bördärför, enligt regeringen, kunna ske i den omfattning som ärbetingad av våra försvars- och säkerhetspolitiska mål och behovinom ramen för allmänna säkerhetspolitiska principer.Utskottet gör ingen annan bedömning.Här vill utskottet fästa uppmärksamheten på en konsekvens avatt ändra klassificeringen av krigsmateriel enligtpropositionens förslag. Definitionen av gruppen "övrigkrigsmateriel" leder till att antalet tillståndsärenden ökar.Detta kommer, för det fall regeringen ger sitt tillstånd, att istatistiken återspeglas som en ökning av den totalakrigsmaterielexporten. En sådan ökning är självfallet skenbar.Likaså skulle en stor svensk materielleverans till ettgrannland, t.ex. till , ge utslag i statistiken. Dettaslags statistikförändringar kan ge upphov till en debatt sominte är särskilt intressant. Det viktiga är i stället att detinte exporteras till fel länder. Detta bör enligt utskottetsmening kunna tillgodoses genom att regeringen, under vedertagetpolitiskt ansvar, tillämpar det nu föreslagna regelverket ivarje aktuellt tillståndsärende.Principiell kommentar till vissa motionerUtskottet uppfattar att flertalet av de motioner som avgivitsmed anledning av den aktuella propositionen direkt ellerindirekt ifrågasätter bärkraften i motiven för en svenskkrigsmaterielexport och annan samverkan med utländskförsvarsindustri. Utskottet kan, mot bakgrund av det tidigareanförda, inte ställa sig bakom motionärernas synsätt i berörddel. Utskottet kan heller inte förorda de redovisade motiven föratt inrätta omställningsfonder eller statsingripanden för enomställning av industrin.Stockholm den 5 november 1992På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit: (), IréneVestlund (s), (), (), GunhildBolander (c), (s), (),(), (nyd), (),(), (), (),() och ().Avvikande meningRobert Jousma (nyd) anser att vad utskottet anför underrubriken bort ersättas med text avföljande lydelse:Utskottet noterar att propositionen i allt väsentligt innebäratt två lagar, lagen (1983:1034) om kontroll och tillverkning avkrigsmateriel och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel avkrigsmateriel, förs samman till en lag. Lagförslaget innebärsåledes att de grundläggande tillståndsprinciperna kvarståroförändrade. Regeringstillstånd kommer även att krävasför tillverkning, tillhandahållande, export m.m. avkrigsmateriel. Utländskt ägande kommer fortfarande attbegränsas.Enligt utskottets uppfattning har motiven för nuvaranderigorösa lagreglering inom krigsmaterielområdet inte sammabärkraft som . Utgångspunkten bör i stället vara en frimarknad som under särskilda förhållanden kan inskränkas. Svenskförsvarsindustri bör ges samma möjligheter att konkurrera pådenna marknad som andra länders försvarsindustrier.Innebörden av vad utskottet här har anfört är attkrigsmateriellagstiftningen inte kan bygga påtillståndsprincipen. I stället bör anmälningsplikt föreskrivas.Anmälan bör kunna göras i efterhand eller, vid synnerliga skäl,innan avtal tecknas mellan kund och leverantör. Regeringensmöjligheter att förhindra att avtal ingås bör begränsas tillsituationer där svenska intressen kan hotas och där mänskligarättigheter allvarligt åsidosätts.Utskottet förordar således en ny inriktning avkrigsmaterielpolitiken. Proposition 1991/92:174 bör avslås ochriksdagen ge regeringen i uppdrag att utarbeta ett nytt ochfriare regelverk för krigsmaterielområdet i enlighet med vadutskottet här har anfört.Näringsutskottets yttrande1992/93:NU2yBilaga 5Lag om krigsmaterielTill utrikesutskottetUtrikesutskottet har berett näringsutskottet tillfälle attyttra sig över proposition 1991/92:174 med förslag till lag omkrigsmateriel jämte motioner.I propositionen föreslås att lagen (1983:1034) om kontrollöver tillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558)om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. skall föras samman-- med vissa ändringar och kompletteringar -- i en ny lag omkrigsmateriel. I denna skall också införas bestämmelser sommöjliggör för den svenska krigsmaterielindustrin att samverkamed utländska intressenter i fråga om tillverkning ochutveckling av krigsmateriel. I propositionen lämnas ävenriktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkanliksom för klassificering av krigsmateriel. Den nya lagenföreslås träda i kraft den 1 januari 1993.Med anledning av propositionen har åtta motioner väckts.Huvuddelen av motionsyrkandena rör frågor om krigsmaterielexportoch utlandssamverkan. Båda dessa områden ligger utanförnäringsutskottets beredningsområde och behandlas därför intevidare här. begränsar sitt yttrande till fråganom omställning från militär till civil produktion inomkrigsmaterielindustrin. Yrkanden i denna fråga har framställts imotionerna 1992/93:U3 (v) och 1992/93:U6 (fp).NäringsutskottetFrågan om ökad civil produktion inom krigsmaterielindustrinhar tagits upp i olika utredningsrapporter under senare år.Frågan har också vid ett flertal tillfällen behandlats iriksdagen med anledning av motioner i ämnet.År 1983 tillkallades ambassadör för att utredavissa nationella aspekter av samband mellan nedrustning ochutveckling. I betänkandet (SOU 1984:62) Med sikte på nedrustningredovisade hon bl.a. en beskrivning av den svenskaförsvarsindustrin och en analys av möjligheterna tillomställning från militär till civil produktion.