bet · GF01KU36 · 1992-05-19 00:00:00 — Intresserepresentation i vissa myndighetsstyrelser m.m.(prop. 1991/92:123) I proposition 1991/92:123 föreslås attintresserepresentationen slopas i vissa statliga myndighetersstyrelser inom arbetsmarknadsområdet. I stället skall förledningen av dessa myndigheter gälla de allmänna riktlinjer förstyrelsernas sammansättning i myndigheterna under regeringen somriksdagen har godkänt genom det s.k. verksledningsbeslutet.Vidare föreslås vissa ändringar i lagen (1962:381) om allmänförsäkring i fråga om förfarandet när ledamöter utses isocialförsäkringsnämnderna. Ändringarna avses gälla frånden . I ärendet föreligger tre motioner.Konstitutionsutskottet har, efter att ha inhämtat yttrandenfrån socialförsäkringsutskottet och arbetsmarknadsutskottet,avstyrkt motionsyrkandena och i huvudsak tillstyrktpropositionens förslag. De socialdemokratiska ledamöterna harreserverat sig; vidare föreligger en meningsyttring. I proposition 1991/92:123 om slopande avintresserepresentation i vissa statliga myndigheters styrelserhar regeringen () föreslagit att riksdagen1. antar det i propositionen framlagda förslaget till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,2. godkänner att intresserepresentationen i vissa statligamyndigheters styrelser slopas i enlighet med vad som sägs ipropositionen.Propositionens lagförslag framgår av bilaga 1. 1991/92:K20 av Bo Finnkvist m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom bibehållandet av intresserepresentationen i arbetslivscentrumoch övriga myndigheter.1991/92:K21 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen beslutar att avslå proposition 1991/92:123.1991/92:K22 av (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att intresserepresentationen böravskaffas i myndigheters styrelser, i domstolar eller idomstolsliknande organ.Ärendets beredningUtskottet har inhämtat yttranden frånsocialförsäkringsutskottet (1991/92:SfU2y) ocharbetsmarknadsutskottet (1991/92:AU6y). Yttrandena fogas tillbetänkandet som bilaga 2 och 3. BakgrundFör ledningen av andra statliga myndigheter än affärsverk ochnämnder finns i princip tre grundmodeller. En innebär attverkschefen ensam har den yttersta beslutanderätten, en annanatt det vid sidan av verkschefen också finns ett rådgivandeorgan. Den tredje och vanligaste modellen vid medelstora ochstörre myndigheter är en verksstyrelse med verkschefen somordförande. Genom verksledningsbeslutet (prop. 1986/87:99,KU29, rskr. 226) fastställdes även riktlinjer för hurmyndigheternas ledning borde utformas.Vad gäller styrelsernas sammansättning låg det enligtpropositionen inte något allmänt intresse i att eftersträvarepresentativitet i styrelsen för olika grupper i samhället. Ivissa speciella undantagsfall, där det föreligger stora fördelari att intresseavvägningar och samförstånd kan uppnås påmyndighetsnivån, fanns emellertid skäl att sätta sammanstyrelserna så att intressena balanserades. Därvid nämndesarbetsmarknadsstyrelsen, arbetarskyddsstyrelsen ochAMU-styrelsen; även i statens jordbruksnämnd borde liksomtidigare olika berörda intressen bli representerade.Konstitutionsutskottet framhöll i sitt betänkande attlekmannastyrelsens sammansättning måste bestämmas från fall tillfall med beaktande av de uppgifter som myndigheten i fråga har.Beträffande vissa styrelser på arbetsmarknads- ochjordbruksområdet borde, som föreslagits i propositionen,dittillsvarande form för intresserepresentation finnas kvar.Även i andra styrelser kunde det enligt utskottet bli aktuelltatt hämta styrelseledamöter från intresseorganisationer på grundav den sakkunskap som är representerad där. Utskottet förutsatteemellertid att det allmänna medborgerliga omdöme som företrädsav personer i de folkvalda församlingarna skulle få en starkrepresentation i lekmannastyrelserna.I en vpk-motion hade tanken på intresseföreträdare avvisats.M-motionärer, vilka förordat att lekmannastyrelserna endast hadeen rådgivande roll, såg inte skäl för någon särlösning påarbetsmarknads- och jordbruksområdet. På dessa punkter förelågreservationer vilka avslogs.Utskottsmajoriteten godkände således propositionens förslagtill riktlinjer beträffande styrelsernas sammansättning (mom.33) och följde utskottet.Myndighetschefens samt styrelsens ansvar och uppgifter harsedermera preciserats i verksförordningen (1987:1100) och iinstruktioner för myndigheterna.Regeringen beslutade att tillsätta enutredning (Fi 1992:03) med uppgift att se överförvaltningsmyndigheternas ledningsformer m.m. Utredningen skallenligt sina direktiv (dir. 1992:10) -- mot bakgrund av att deallmänna villkoren för de statliga myndigheternas verksamhetsuccessivt har förändrats, varvid nämns fortlöpande delegeringav verksamhetsansvar och ekonomiskt ansvar -- bl.a. utredaverksstyrelsens relation till verkschefen och dess ställning imyndigheten. Behovet av lekmannastyrelser skall prövasförutsättningslöst. En annan utgångspunkt skall vara attintresserepresentation inte bör finnas på ledningsnivå. Iförekommande fall skall sådan representation äga rum irådgivande organ. För vissa domstolsliknande ellerrättstillämpande organ kan, om särskilda skäl föreligger,intresserepresentation likväl övervägas att behållas.Utredningen skall även pröva om en återgång till kollegium somledningsform i vissa myndigheter kan vara ändamålsenlig.Uppdraget bör i sin helhet vara slutfört före utgången av 1992.I detta sammanhang kan erinras om att verksledningsbeslutetinte gäller domstolar. Den berörda utredningen avseremellertid som nämnts även vissa domstolsliknande ellerrättstillämpande organ m.m. Frågor om domstolarnas organisationbehandlades tidigare inom domstolsutredningen. Dess uppdrag idenna del återkallades emellertid , och frågorna-- däribland om specialdomstolarna -- bearbetades i stället inomjustitiedepartementet (prop. 1991/92:100, bilaga 3, s. 9). Idepartementspromemorian Domstolsväsendet -- organisation ochadministration (Ds 1992:38) konstateras att starkaskäl talar för att specialdomstolarna avskaffas och att derasverksamheter inordnas i de vanliga domstolarna. En närmareutredning av dessa frågor kommer att äga rum inomjustitiedepartementet. Redan nu föreslås i promemorian attregeringsrätten fr.o.m. i princip tar överförsäkringsöverdomstolens uppgift att vara högsta instans inomsocialförsäkringsområdet. Departementspromemorian harremitterats.Närmare om propositionen m.m.Svenska arbetsgivareföreningen () begärde i en skrift tillregeringen att intresserepresentationen i vissaverksstyrelser m.m. skulle avskaffas. förklaradeföreningen att man inte hade för avsikt att vidare medverka inominering av ledamöter i myndighetsstyrelser. Sedan årsskiftet1991/1992 är till följd av detta platser i vissa styrelservakanta.Vad gäller regionala och lokala styrelser har regeringen efterframställningar från () ocharbetarskyddsstyrelsen (ASS) i ett beslut i januari 1992konstaterat, att det förhållandet att SAF inte lämnat någraförslag inte hindrar att AMS och ASS utser andra personer ilänsarbetsnämnder resp. yrkesinspektionsnämnder.I propositionen anför finansminister att detenligt hennes mening är av avgörande betydelse för en effektivoch väl fungerande förvaltning att den styrs utan hänsyn tillorganisationers och andra intressegruppers särintressen. Enintresserepresentation i beslutande organ i förvaltningen kanleda till diffusa ansvarsförhållanden och en oklarrollfördelning mellan myndigheter och intresseorganisationer;myndigheternas verksamhet kan komma att utvecklas i korporativriktning.Principen om intresserepresentation i vissa styrelser är attse som en del av de riktlinjer för myndigheternas ledning somriksdagen godkände i samband med verksledningsbeslutet.Regeringen anser sig därför på kort sikt -- dvs. vid sidan avden tillsatta utredningen -- förhindrad att, utan en ny anmälanför , genomföra mera omfattande förändringar avstyrelseformerna för de berörda myndigheterna. Mot bakgrund aven inom utarbetad, remissbehandlad promemoriaföreslås förändringar vilka begränsas till de fall somaktualiserats med anledning av att SAF inte längre medverkar vidnomineringar. Styrelseledamöter kan visserligen utses även om enintresseorganisation inte har lämnat något förslag. Då uppnåsemellertid enligt propositionen inte den avsedda balansen mellanolika intressegrupper.Till följd av det anförda föreslås att godkänner attriktlinjerna i verksledningsbeslutet, till den del de avserintresserepresentation, upphävs. Därigenom kommer huvudprincipeni verksledningsbeslutet för myndighetsstyrelsers sammansättningatt gälla för de styrelser som har haftintresserepresentation. Det blir därefter en uppgift förregeringen att för dessa myndigheter bestämma hur ledningenskall utformas. Därvidlag nämns att regeringen kommer att taställning till huruvida de här aktuella myndigheterna skall varas.k. enrådighetsverk eller ha styrelse eller rådgivande organeller eventuellt en kombination av de olika modellerna.Myndigheter med omfattande verksamhet eller medelsförvaltningförutskickas emellertid ha en lekmannastyrelse.Som en särskild fråga tas upp frågan om representation på kortsikt i socialförsäkringsnämnderna. Den tidigare nämnda, nyligentillsatta utredningen skall även ta upp frågan om representationpå lång sikt i socialförsäkringsnämnderna.Lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) har i 18 kap.bestämmelser om allmänna försäkringskassor, vilka finns i varjelandstingskommun resp. i kommun som inte tillhör enlandstingskommun. I en allmän försäkringskassa skall finnas enstyrelse och en eller flera socialförsäkringsnämnder. De senarehar till uppgift att avgöra frågor om rätt till förtidspension,särskild efterlevandepension, handikappersättning, vårdbidragoch vissa andra förmåner. Regeringen utser nämndens ordförande.Av de övriga ledamöterna utses tre av () efter förslag av organisationer på arbetsmarknaden ochytterligare tre av (kommunfullmäktige). Vidare finnssex suppleanter vilka utses på motsvarande sätt (18 kap. 20 §).RFV har inhämtat förslag från SAF, och samt från LO, TCO och innan de nuaktuella ledamöterna och suppleanterna utses.För tiden från är ett tiotal ledamots- ochsuppleantplatser i socialförsäkringsnämnderna vakanta till följdav den ståndpunkt SAF har intagit.Enligt propositionen skall som hittillsutse tre ledamöter och tre suppleanter isocialförsäkringsnämnderna. I syfte att på kort sikt lösa denuppkomna situationen förordas emellertid den ändringen attverket får möjlighet att utse ledamöter och suppleanter utan attinhämta förslag från någon organisation. Detta förutsätter denändring i 18 kap. 20 § AFL som framgår av bilaga 1.Det finns 26 allmänna försäkringskassor och 167socialförsäkringsnämnder i landet. Enligt ett framlagtoch av godtaget förslag om ändring i 18 kap. 1, 7 och20§§AFL öppnas en möjlighet att slå samman såvälförsäkringskassor som socialförsäkringsnämnder (prop.1991/92:106, SfU8, rskr. I sådant fall beslutar regeringenom fördelningen mellan landsting resp. mellan landsting ochkommun när det gäller val av de ledamöter dessa organ skallutse. Författningsändringarna skall träda i kraft den 1 juli1992.Vidare skall nr 88 om den offentligaarbetsförmedlingens organisation uppmärksammas. en avgiftsfri offentlig arbetsförmedling. Enligtkonventionen skall lämpliga anordningar vidtas för att genområdgivande nämnder trygga samverkan med representanter förarbetsgivare och arbetstagare vid den offentligaarbetsförmedlingens organiserande och verksamhet samt närriktlinjer dras upp för dess fortsatta utveckling (artikel 4). Iproposition 1991/92:123 slås fast att de förpliktelser somSverige har tagit på sig genom att tillträda konventionen likaväl kan tillgodoses genom rådgivande organ, knutna till enmyndighets ledning. I det sammanhanget framhålls i propositionenockså att rådgivande organ eller referensgrupper kan vara ettvärdefullt tillskott till ledningskompetensen även hos andramyndigheter.Ett särskilt avsnitt i propositionen har . Där redovisas en genomgångav de författningsbestämmelser där ordningen medintresserepresentation eller annan medverkan inomineringsförfarandet för arbetsmarknadens parter finnsinskrivna. Resultatet blev sammanfattningsvis att sådanabestämmelser finns i 21 författningar, varav sju är lagar. Detanges att flera rör domstolar eller andra, i vissa falldomstolsliknande, organ med rättstillämpande funktioner. Dessahar i propositionen inte bedömts vara aktuella i dettasammanhang med undantag för socialförsäkringsnämnderna.Sju förordningar har däremot bedömts vara relevanta isammanhanget. De organ med intresserepresentation som berörs är:arbetarskyddsstyrelsen, arbetstidsnämnden ochyrkesinspektionsnämnderna, styrelse,AMU-styrelsen och de regionala AMU-myndigheternas styrelser,arbetslivscentrums styrelse, , , länsarbetsnämnderna ocharbetsförmedlingsnämnderna, den centrala arbetslivsfondensstyrelse och de regionala arbetslivsfondernas styrelser samtarbetsmiljöfondens styrelse.Motionerna m.m.Arbetslivscentrum tillkom 1976 för att bedrivatvärvetenskapligt forsknings- och utvecklingsarbete, bl.a. ifrågor om inflytande i arbetslivet. Åtta av styrelsens tioledamöter representerar arbetsmarknadens parter. harbeslutat att arbetslivscentrum skall omorganiseras till ettrenodlat forskningsinstitut (prop. 1990/91:69, AU16, rskr. 166).Denna omstrukturering pågår , och den nyaorganisationen beräknas kunna träda i kraft (prop. 1991/92:100, bilaga 11, s. 30).Motion K20 av Bo Finnkvist m.fl. (s) gällerintresserepresentationen såväl i arbetslivscentrums styrelse somi övriga nu aktuella myndigheter. Just på arbetsforskningensområde måste enligt motionärerna en utomvetenskaplig prövningvara stark och kontinuerlig. Det är därför viktigt att parterna,som har nära tillgång till problemen i arbetslivet, beredsmöjligheter att delta i styrelsen. Motionärerna begär etttillkännagivande om att intresserepresentationen bör bibehållasi arbetslivscentrums styrelse och i övriga nu aktuellamyndigheters styrelser; av detta följer att propositionen böravslås i denna del.I motion K21 av m.fl. (s) framhålls attpropositionen är ett rent beställningsverk av SAF. Något annatmotiv för regeringsförslagen än att SAF inte längre vill vararepresenterat i de aktuella organen redovisas inte. Motionärernadelar inte heller uppfattningen att principen omintresserepresentationen med dess krav på balans står och fallermed att de berörda intresseorganisationerna deltar inomineringsförfarandet. Ledamöter som representerar det privatanäringslivet kan utses utan förslag från SAF. Vidare betonas densärskilda betydelsen av att socialförsäkringsnämnderna hartillgång till den kompetens som arbetsmarknadens parter tillför.Därvid erinras om att arbetsgivarna har fått ett utökat ansvar irehabiliteringsfrågor, vilket gör det än mer angeläget attrepresentanter från näringslivet finns med isocialförsäkringsnämnderna. Slutligen anförs att -- bortsettfrån de principiella invändningarna -- det inte finns något skälatt föregripa den utredning som skall behandla bl.a.intresserepresentationen. I motion K21 yrkas således avslag påpropositionen.Motion K22 av (nyd) vidgarfrågeställningen. Det påpekas att intresserepresentation i dagförekommer i domstolar och domstolsliknande organ medrättstillämpande funktioner. Dessa omfattas emellertid inte avpropositionens förslag. I motionen anförs att detkorporativistiska samhället måste brytas upp. Därför förordasett tillkännagivnade om att intresserepresentationen böravskaffas i myndigheters styrelser, i domstolar eller idomstolsliknande organ -- i vart fall komma till användningendast i sådana fall där det befinns oundgängligen nödvändigt.Regeringen bör enligt motionen återkomma till med ettsådant förslag.Utskottets bedömningFörvaltningsmyndigheternas ledningsformer m.m. på lång siktses över av en särskild utredning. En sådan genomlysning kommeräven att omfatta behovet av lekmannastyrelser och frågan omintresserepresentation. Utskottet delar emellertid den åsikt somhar kommit till uttryck i propositionen om att den nu uppkomnasituationen kräver åtgärder på kort sikt, eftersom den enligtverksledningsbeslutet för vissa fall eftersträvade balansenmellan olika intressegrupper inte kan upprätthållas.Med intresserepresentation förstås i det nu aktuellasammanhanget att representanter för arbetsmarknadens parterutses som ledamöter m.m. i styrelser efter att ha nominerats avresp. De föreslagna förändringarna i fråga omintresserepresentationen i vissa statliga myndigheters styrelser-- samtliga på arbetsmarknadsområdet -- är mot den angivnabakgrunden befogade.Arbetsmarknadsutskottet har i sitt yttrande i anslutning på arbetsförmedlingsområdet berört behovet avrådgivande organ eller referensgrupper. Dessa kan vara ettvärdefullt tillskott till ledningskompetensen även hos andramyndigheter. Genom sådana organ finns förutsättningar för attett väl fungerande samarbete, som kan ha etablerats ihittillsvarande styrelsearbete, kan fortsätta. Därmed bör enligtkonstitutionsutskottets mening också redovisade betänklighetermot att slopa intresserepresentationen i vissa fall kunnaundanröjas.Utskottet har således inte något att invända mot vadregeringen har föreslagit beträffande intresserepresentationen ivissa statliga myndigheters styrelser på arbetsmarknadsområdet.På grund härav samt då det inte finns några skäl att göra avstegfrån de nu redovisade principiella övervägandena beträffandearbetslivscentrum avstyrker utskottet motion K20 och motion K21i denna del.I propositionen föreslås även en ändring i 18 kap. 20 § lagen(1962:381) om allmän försäkring (AFL), som gällersocialförsäkringsnämndernas sammansättning. Utskottet görhär en motsvarande bedömning. Det kan erinras om vadsocialförsäkringsutskottet har uttalat i sitt yttrande. Desynpunkter som i denna del har förts fram i motion K21 kanbeaktas av när verket skall utse ledamöteroch suppleanter i nämnderna. Därvid bör eftersträvas att få ävenrepresentanter för näringslivet att åta sig uppdrag i nämndernaför att sammansättningen skall bli så allsidig som möjligt.Med det anförda tillstyrks propositionen och avstyrks motionK21 även i denna del. Utskottet har emellertid, med beaktande avriksdagens beslut (prop. 1991/92:106, SfU8,rskr. 232) om ändringar med verkan från i bl.a.18 kap. 20 § AFL -- promulgerade genom ett regeringsbeslut den7 , SFS 1992:275 -- gjort därav föranledda ändringar ipropositionens lagförslag.Enligt direktiven till utredningen omförvaltningsmyndigheternas ledningsformer m.m. skall enutgångspunkt vara att intresserepresentation inte bör finnas påledningsnivå. Genom utredningen och de överväganden i övrigt sompågår när det gäller intresserepresentation i domstolar ärenligt utskottets mening motion K22 i huvudsak tillgodosedd.Något uttalande behövs således inte från sida ochmotionen kan därför avstyrkas. beträffande intresserepresentation i vissa statligamyndigheters styrelser på arbetsmarknadsområdetatt med avslag på motion 1991/92:K20 och motion1991/92:K21 i denna del godkänner vad som förordats ipropositionen,res. (s) - delvis2. beträffande förslaget till lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkringatt med avslag på motion 1991/92:K21 i denna delsamt med anledning av regeringens förslag antar följande förslagtill lag om ändring i lagen (1992:275) om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkringFörslag tillLag om ändring i lagen (1992:275) om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkringHärigenom föreskrivs att 18 kap. 20 § lagen (1962:381) omallmän försäkring i paragrafens lydelse enligt lagen (1992:275)om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 kap. 20 §En Ensocialförsäkringsnämnd socialförsäkringsnämndskall bestå av sju skall bestå av sjuledamöter. Av dessa utses ledamöter. Av dessa utsesen ledamot, som skall vara en ledamot, som skall varanämndens ordförande, av nämndens ordförande, avregeringen. Av de övriga regeringen. Av de övrigaledamöterna utses tre av ledamöterna utses tre avriksförsäkringsverket riksförsäkringsverketefter förslag av och väljs tre avorganisationer på . Om kassansarbetsmarknaden och väljs verksamhetsområde utgörstre av . Om kassans av en kommun, skall treverksamhetsområde utgörs ledamöter väljas avav en kommun, skall tre kommunfullmäktige iledamöter väljas av stället för avkommunfullmäktige i . Om en kassasstället för av verksamhetsområdelandstinget. Om en kassas bestämts av regeringenverksamhetsområde enligt 1 §, beslutarbestämts av regeringen regeringen om fördelningenenligt 1 §, beslutar mellan landsting respektiveregeringen om fördelningen mellan landsting och kommunmellan landsting respektive när det gäller val av demellan landsting och kommun tre sistnämndanär det gäller val av de ledamöterna. Nämndentre sistnämnda utser inom sig en viceledamöterna. Nämnden ordförande.utser inom sig en viceordförande.För var och en av de av För var och en av de avriksförsäkringsverket riksförsäkringsverketutsedda ledamöterna skall, utsedda ledamöterna skallefter förslag i samma verket utse en suppleant.ordning som enligt första För de ledamöter som harstycket, en suppleant utses. valts av ellerFör de ledamöter som har kommunfullmäktige skallvalts av eller lika många suppleanterkommunfullmäktige skall väljas.lika många suppleanterväljas.Bestämmelserna i 7 § fjärde stycket om val av ledamöter ellersuppleanter i styrelse för allmän försäkringskassa skalltillämpas vid och kommunfullmäktiges val avledamöter eller suppleanter i socialförsäkringsnämnd.res. (s) - delvis3. beträffande intresserepresentation i övrigtatt avslår motion 1991/92:K22.res. (s) - delvisStockholm den 19 maj 1992På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BirgerHagård (m), Hans Nyhage (m), (), YlvaAnnerstedt (fp), (), (), HarrietColliander (nyd), (), (),(m), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. , , , , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Förvaltningsmyndigheternas ledningsformer" och på s. 8slutar med "därför avstyrkas" bort ha följande lydelse:Regeringen hävdar att principen om intresserepresentation ivissa styrelser på arbetsmarknadsområdet kanupprätthållas i och med att SAF inte längre vill delta inomineringen av styrelseledamöter. Utskottet kan inte anslutasig till denna uppfattning. Inte heller kan utskottet godtaregeringens slutsats att det inte längre finns motiv för attundanta dessa styrelser från vad som följer avverksledningsbeslutet.Enligt utskottets mening måste propositionen betecknas som ettrent beställningsverk från SAF. I en framställning förra årettill den dåvarande regeringen angav SAF som sin uppfattning attintresseorganisationer inte bör representeras i beslutandemyndighetsstyrelser utan enbart ha en rådgivande funktion. SAFvill således inte längre vara representerad i beslutande organoch fullföljer denna ståndpunkt med att underlåta att nominerastyrelseledamöter till platser som skall återbesättas. Av dettaagerande från SAF:s sida följer med regeringens synsätt attprincipen om intresserepresentation med krav på balans mellanolika intressegrupper kan upprätthållas. Utskottethar som nämnts en annan mening.Det är i och för sig riktigt att det har varit en strävan attfå en intresserepresentation som är balanserad mellanarbetsmarknadens parter. När nu en part inte längre vill vararepresenterad, kan detta emellertid inte rimligen anföras sommotiv för att slopa representationen också för övriga parter ochdärmed låta SAF ensam avgöra om intresserepresentationen skallvara kvar. Det är av stort värde att arbetsmarknadens parterockså i fortsättningen kan nominera ledamöter i styrelserna påarbetsmarknadsområdet. Ledamöter som representerar det privatanäringslivet kan utses utan SAF:s medverkan.Utöver de ovan anförda principiella invändningarna motregeringens förslag kan hänvisas till den kommitté somregeringen har tillsatt för en översyn av myndigheternasledningsformer m.m.