bet · GF01NU19 · 1992-03-17 00:00:00 — 1991/92NU19ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1991/92:100 bilaga 8() punkt E3 (finansinspektionen),dels fyra motioner från allmänna motionstiden med yrkandenom bankrörelse m.m. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om anslag tillfinansinspektionen. Motioner (s) med krav på ökad information ombankernas räntevillkor m.m. avstyrks med hänvisning dels tillett tidigare uttalande av i frågan, dels tillfinansinspektionens pågående arbete. Yrkanden om skärptbankrörelse- och finansbolagslagstiftning (s) resp. omavskaffande av bestämmelserna om offentliga ledamöter iaffärsbankernas styrelser (m) avstyrks; förslag i dessa frågorväntas bli förelagda . I enreservation (s) anförs att föreskrifterna om regeringensgodkännande av styrelseordförande och om offentligastyrelseledamöter i banker bör behållas. I proposition 1991/92:100 bilaga 8 ()framlägger regeringen förslag om anslag under sjunde huvudtitelnför /93. Efter föredragning av statsrådet föreslås under här angiven rubrikE 3. (s.63--66)att till för /93anvisar ett ramanslag på . De motioner som behandlas här är följande:1991/92:N201 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om småspararnas villkor på kapitalmarknadengentemot bankerna.1991/92:N207 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en skärpning av bankrörelse- ochfinansbolagslagstiftningen.1991/92:N245 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kreditinstituten enligt lag [bör] ålägg[a]sinformationsskyldighet,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att finansinspektionen [bör] upplys[a] om marknadenssparformer i en lättläst och överblickbar informationsfolder.1991/92:N260 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om sådan ändring i bank[aktiebolags]lagen att statensoch kommunernas rätt att utse representanter i bankernasstyrelser samt statens vetorätt vid val av ordförande ibankstyrelser avskaffas. är en central förvaltningsmyndighet meduppgift att utöva tillsyn över finansiella institutioner ochmarknader. Inspektionen bildades genom ensammanslagning av bankinspektionen och försäkringsinspektionen(prop. 1990/91:177, bet. Verksamheten finansieras genomobligatoriska avgifter från de institut som står underinspektionens tillsyn. Avgifterna har tidigare inte tagits upppå statsbudgetens inkomstsida utan förts till ettreservationsanslag som uppbördsmedel. För inspektionen har ettformellt anslag på . anvisats, och regeringen har iregleringsbrevet fastställt en utgiftsstat. För budgetåret1991/92 uppgick denna till . inkl.mervärdesskatt.I budgetpropositionen (prop. 1991/92:100 bil. 8 s. 64)konstateras att den tillämpade anslagsformen intesystematiskt kan hänföras till någon av de anslagsformer somvanligen används. I propositionen föreslås därför -- dock utansärskilt yrkande -- att finansinspektionen i stället skallanvisas medel via ett ramanslag. Detta förutsätter attavgifterna förs till en särskild inkomsttitel i statsbudgeten.I fråga om anslagets nivå anser föredraganden -- statsrådet -- att inspektionen realt sett inte bör tillförasytterligare medel innan effekterna av den nya organisationen ochsammanslagningen har utvärderats. Med hänvisning härtillföreslås att inspektionen skall anvisas realt sett oförändraderesurser i förhållande till innevarande budgetår eller88275000 kr. Utskottet tillstyrker detföreslagna beloppet och ändringen av anslagsform.Två motioner tar upp frågor rörande information om bankersräntevillkor m.m. I motion 1991/92:N201 (s) efterlysesåtgärder för att stärka småspararnas ställning påkapitalmarknaden. Sålunda borde bankerna på varjekontoredovisning ange gällande räntesats och diskonto (ellerannan lämplig indikation på räntenivån). Vidare ansermotionärerna att det är angeläget med en utvärdering av vadförändringarna på kapitalmarknaden har inneburit försmåspararna. Sparmarknaden är så gott som omöjlig att överblickaför den enskilde, anförs det i motion 1991/92:N245 (s).Finansinspektionen borde därför regelbundet göra en förteckningöver marknadens sparformer som skulle finnas tillgänglig hoskreditinstitut och konsumentvägledare. Enligt motionärerna börkreditinstituten åläggas skyldighet att upplysa spararna om hurskatten på sparandet beräknas, vilken avgift som instituten tarut för att förvalta sparmedlen och vilken avkastning sparandethar gett.Finansinspektionen har bl.a. till uppgift att följautvecklingen av och främja allmän kännedom om pris- ochkonkurrensförhållanden inom bankväsendet. Inspektionen harutarbetat en särskild konsumentpolicy. I denna sägs att de nyaförutsättningar som råder på de finansiella marknaderna gör attkraven på institutens agerande i frågor som rör information,avtalsvillkor och prissättning bör stramas upp väsentligt. Föratt konkurrensen skall fungera, heter det vidare, måstekonsumenterna få god information om priser och övriga villkor påett sätt som tillgodoser kraven på tydlighet, jämförbarhet ochväsentlighet. I samverkan med andra berörda myndigheter, såsomkonsumentverket och , har inspektionenlöpande diskussioner med instituten om konsumentskyddsfrågor.För närvarande är utformningen av bankernas kontobesked föremålför överläggning mellan parterna. Vissa av de förslag somframförs i de båda motionerna kan enligt uppgift komma attövervägas i detta sammanhang.Finansinspektionen utgav en marknadsöversikt övergällande sparformer i . Den numera nedlagdaspardelegationen har tidigare löpande gett ut sådana översikter.I marknadsöversikten presenteras alla former av bankkonton,olika typer av bundet sparande, allemansfonder, aktiefonder,räntefonder, spar- och premieobligationer, pensions- ochkapitalförsäkringar samt aktie- och räntefonder som noteras iutländsk valuta. Uppgifter om varje sparform lämnas både i text-och tabellform, och de olika sparformernas avkastning undervissa tidsperioder jämförs. I översikten redogörs också förgällande skatteregler.Riksdagen behandlade tre motioner (s; m; fp)angående bl.a. redovisning av bankers avtalsvillkor. Utskottet(bet. 1990/91:NU41) lämnade då uppgifter av betydelse i dettasammanhang. Bl.a informerades om att Svenska bankföreningensammanställer en månatlig översikt över de vanligasteinlåningskontona i alla banker. Denna översikt hålls tillgängligför intresserade och tillställs finansinspektionen. Utskottetbetonade att informationen har stor betydelse frånkonkurrenssynpunkt. Om det skulle visa sig atttillsynsmyndighetens bevakning och företagens egna påfrivillighet grundade åtgärder inte räcker till för attkonsumenterna skall få tillräcklig insyn i och överblick övervillkoren för bankernas och försäkringsbolagens tjänster vardet, ansåg utskottet, angeläget att regeringen vidtog lämpligaåtgärder för att stärka konsumenternas ställning inom dennamarknadssektor. anslöt sig till denna uppfattning iett uttalande till regeringen med anledning av motionerna.Riksdagens uttalande har enligt utskottets mening alltjämtrelevans. Härutöver vill utskottet understryka betydelsen av enväl fungerande konkurrens för att konsumenternas ställning påmarknaden skall förbättras. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1991/92:N201 (s) och 1991/92:N245(s).Utskottet tar så upp till behandling motion 1991/92:N207 (s)med krav på en skärpning av bankrörelse- ochfinansbolagslagstiftningen. I motionen beskrivs bakgrundentill den s.k. finansbolagskrisen. Det anförs att finansbolagensverksamhet har präglats av ett högt risktagande och attkreditprövning sällan eller aldrig har ägt rum. Denna inriktningav verksamheten har, anser motionärerna, underlättats av att deti lagen (1988:606) om finansbolag saknas regler om att krediteri princip inte får beviljas annat än mot betryggande säkerhet.Likaså saknas regler som begränsar enhandsengagemang.Motionärerna föreslår att rörelseregler av det slag som gällerför banker skall införas också för finansbolag.Därutöver borde det införas bestämmelser om tillsyn av koncernerdär finansbolag ingår. Vidare bör enligt motionärernafinansinspektionen ges möjlighet att ingripa med varningar ochvitesförelägganden mot en osund utveckling på finansmarknadernaäven om instituten inte har brutit mot lag eller förordning.I 2 kap. 13--19 §§ bankrörelselagen (1987:617) finnsföreskrifter om hur kreditgivningen skall bedrivas. Efterallmänna bestämmelser om att kredit får beviljas endast omlåntagaren kan förväntas fullgöra låneförbindelsen och attbetryggande säkerhet i princip skall ställas följer merspeciella regler angående kreditgivningen. Bl.a. föreskrivs atten bank skall ägna särskild uppmärksamhet åt att den inte harfordringar på samma låntagare i sådan omfattning att fara fördess säkerhet kan uppkomma (den s.k. enhandskreditbestämmelsen,16 §). Motsvarande regler om kreditgivning finns inte förfinansbolagen. Skälet härför är bl.a. att det inte har ansettsatt finansbolagens finansiärer har samma behov av skydd somt.ex. insättarna i en bank.Mot bakgrund av den kris som har drabbat vissa finansbolagbeslutade regeringen att en särskild utredareskulle tillkallas för att utreda finansbolagens finansiellasituation m.m. och lämna förslag till erforderliga åtgärder.Utredaren (ambassadör ) har i betänkandetFinansbolagskrisen (Ds 1991:47) lämnat förslag till åtgärder somsyftar till att motverka att motsvarande kriser uppkommer pånytt. Vissa av dessa förslag -- t.ex. när det gäller regler förfinansbolagens kreditgivning -- överensstämmer med dem sommotionärerna föreslår.I en framställning till harfinansinspektionen bl.a. begärt att enhetliga sanktioner inomtillsynsområdet skall införas i lagstiftningen. Inspektionenanför att den bör kunna agera genom utfärdande av varning ellervitesföreläggande om institut driver verksamhet som strider moten sund utveckling.Nyssnämnda utredningsbetänkande samt skrivelsen frånfinansinspektionen bereds i finansdepartementet.Enligt uppgift väntas en proposition med förslag till nyreglering av finansbolagens verksamhet bli förelagd riksdagensenare . Med hänvisning härtill avstyrker utskottetmotion /92:N207 (s).I motion 1991/92:N260 (m) behandlas bestämmelserna omoffentliga ledamöter i affärsbankernas styrelser, m.m.Motionären anför att styrelserepresentationen inte motiveras avstatens behov av tillsyn över bankerna. Med de offentligaledamöterna finns det enligt motionären risk för en försvagningav bankernas styrelser, eftersom de statliga representanternaoftast saknar den kompetens och erfarenhet som krävs förstyrelsearbetet. I motionen föreslås att statens och kommunernasrätt att utse representanter i bankernas styrelser samt statensvetorätt vid val av ordförande i bankstyrelser skall avskaffas.Regeringen får enligt 7 kap. 1 § bankaktiebolagslagen(1987:618) utse högst fem ledamöter i styrelsen (offentligastyrelseledamöter) med uppgift att särskilt verka för attsamhällets intressen beaktas i bolagets verksamhet. Deoffentliga styrelseledamöterna skall även få delta idirektionens och andra s.k. delegatgruppers arbete. Om endelegats uppdrag innebär att han skall ingå i en kontorsstyrelsefår kommunfullmäktige i den aktuella kommunen utse högst tvåpersoner i styrelsen. avslog enmotion (m) med krav på att dessa bestämmelser skulle avskaffas.Utskottet (bet. 1990/91:NU41) anförde att systemet har visat sigvara värdefullt och att det tycktes vara fullt accepterat av deberörda bankerna. Häremot reserverade sig företrädarna iutskottet för Moderata samlingspartiet och Folkpartietliberalerna. De menade att starka principiella skäl talar motdenna form av statligt inflytande i banksektorn.Val av ordförande i skall enligt7kap. 11 § bankaktiebolagslagen underställas regeringen förgodkännande. Regeringen skall godkänna valet om den valde kanförväntas verka för att såväl bankens som samhällets intressenbeaktas i verksamheten. avslog på förslagav utskottet (bet. 1990/91:NU41) ett motionsyrkande (m) om attdenna ordning skulle avskaffas. Utskottet menade att denmöjliggör ett önskvärt inflytande från statens sida utanlångtgående ingrepp i det institutionella systemet. Motionenfick stöd i en reservation (m, fp, c).En proposition med förslag till ändringar avbanklagstiftningen -- bl.a. som en anpassning tilllagstiftningen inom EG -- har aviserats . Ianslutning härtill övervägs enligt uppgift inomfinansdepartementet ändringar av bestämmelserna om utseende avoffentliga styrelseledamöter och godkännande avstyrelseordförande.Enligt utskottets mening bör statens tillsyn över bankväsendetutövas främst av finansinspektionen och . Starkaprincipiella skäl talar bl.a. mot att regeringen skall godkännaaffärsbankernas val av styrelseordförande. Ändringar av deaktuella bestämmelserna övervägs emellertid som nämnts inomfinansdepartementet, och förslag kan väntas bli förelagdariksdagen . Utskottet avstyrker mot dennabakgrund motion 1991/92:N260 (m). beträffande finansinspektionenatt riksdagendels med bifall till proposition 1991/92:100 bilaga 8punkt E 3 till för /93under sjunde huvudtiteln anvisar ett ramanslag på88275000kr.,dels godkänner att avgifterna enligt förordningen(1988:976) om avgifter för finansinspektionens verksamhetinlevereras till statsverkets checkräkning och redovisas underinkomsttitel på statsbudgeten och att motsvarande utgifter täcksfrån ramanslaget,2. beträffande information om bankers räntevillkor m.m.att avslår motionerna 1991/92:N201 och 1991/92:N245,3. beträffande skärpning av bankrörelse- ochfinansbolagslagstiftningenatt avslår motion 1991/92:N207,men. (v)4. beträffande offentliga ledamöter i affärsbankernasstyrelser, m.m.att avslår motion 1991/92:N260.res. (s) - motiv.Stockholm den 17 mars 1992På näringsutskottets vägnarRolf DahlbergI beslutet har deltagit: (), (), (), Axel (), (fp),(), (), (),(), (), (nyd), (), (), ()och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Offentliga ledamöter i affärsbankernas styrelser, m.m.(mom.4, motiveringen), Axel , , , , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande på s.6 sombörjar med "Enligt utskottets" och slutar med "motion1991/92:N260 (m)" bort ha följande lydelse:Affärsbankerna har genom sin kreditgivning och verksamhet iövrigt en central roll i samhället. Det är därför angeläget attdet finns lämpliga former för samhällets medverkan i ochinflytande över affärsbankernas beslut vad gäller bl.a.finansieringsverksamhetens allmänna inriktning och andra fråndet allmännas synpunkt viktiga ärenden. Bestämmelserna omutseende av offentliga styrelseledamöter och godkännande avstyrelseordförande i banker är välmotiverade och har visat sigvara värdefulla. Enligt utskottets mening är det såledesbetydelsefullt att dessa bestämmelser behålls. Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet motion 1991/92:N260 (m).Särskilt yttrandeSkärpning av bankrörelse- och finansbolagslagstiftningen(mom.3)(nyd) anför:Den s.k. finansbolagskrisen har påvisat en radmissförhållanden i olika finansbolag. Risktagandet har varitalltför högt, vilket i stor utsträckning är en följd av attbolagens affärsidé baserades på volymtänkande. Detta ledde oftatill att rutinerna för att bevilja och följa upp kreditereftersattes. Emellertid har samtliga rollinnehavare påkreditmarknaden ett ansvar för vad som har skett. Regering ochriksdag är ansvariga för att finansbolagslagstiftningen ärbristfällig. Enligt min mening talar starka skäl för att lagenom finansbolag bör kompletteras med rörelseregler av den typ somfinns i bankrörelselagen när det gäller enhandsengagemang ochkrav på betryggande säkerheter.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,vilket inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Rolf L () anför:Finansbolagens mer eller mindre ohämmade tillväxt under 1970-och 1980-talen och den kraftiga likviditetsuppbyggnaden iekonomin är bidragande orsaker till att den s.k.finansbolagskrisen kunde utvecklas. Denna har alltså sina rötteri de samhällsekonomiska förhållandena, men bristande internarutiner i såväl finansbolag som banker har gjort att krisenkunnat få en så stor omfattning. Som anförs i motion1991/92:N207 (s) har finansbolagen aldrig eller mycket sällangjort kreditprövningar. Bolagen har varit inriktade på att lämnaså många krediter som möjligt. Jag delar motionärernasuppfattning att denna strategi har underlättats av att detsaknas rörelseregler för finansbolagen. Det är därför angelägetatt det i lagen om finansbolag skyndsamt införs regler om attkrediter får beviljas endast mot betryggande säkerheter och ombegränsningar av enhandsengagemang. måsteockså ges möjligheter att ingripa på ett tidigare stadium medvarningar och vitesförelägganden. Regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag i enlighet härmed.Vidare ansluter jag mig till vad Socialdemokraterna anför ireservationen till detta betänkande om vikten av attbestämmelserna om utseende av offentliga styrelseledamöter ochgodkännande av styrelseordförande i affärsbankerna behålls.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottetshemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande skärpning av bankrörelse- ochfinansbolagslagstiftningenatt med bifall till motion 1991/92:N207 som sinmening ger regeringen till känna vad som i det föregåendeanförts i denna del.