bet · GF01BoU16 · 1992-03-19 00:00:00 — Då har vitagit hänsyn till de åldersförändringar som sker i befolkningen,med den kraftiga tillväxten i de allra äldsta åldersgrupperna,där ju hushållsstorlekarna också är mindre; enpersonshushållenär den vanliga hushållsstorleken. Vi har tagit hänsyn till eninvandring på ungefär samma nivå som , vilket ju istort sett är en invandring genom de flyktingar som vi tar emoti landet. Vi har inte räknat med någon fortsatt minskning avhushållsstorlekarna i de olika åldersgrupperna. har vi ju haft en ständigt minskadhushållsstorlek när det gäller olika åldersgrupper som harbidragit till bostadsefterfrågan. Men om vi fryser de siffrornapå nivå får vi alltså ändå ett behov av bostäder under90-talet på runt 400 000. Vi har enligt folk- ochbostadsräkningen 400 000 personer -- eller ungdomar, om ni såvill -- som bor hemma hos föräldrarna. Det finns enfortsatt vilja att bilda hushåll i Sverige.Två av åren har ju redan förlöpt, men om vi skallkunna tillfredsställa de behov som uppkommer genom viljan attbilda hushåll behöver tillskottet av nya bostäder ligga på ennivå av 35 000 lägenheter om året.Ombyggnadsverksamheten behöver ligga på minst den nivå som vihar -- jag bedömer att den behöver ligga påungefär 40 000 lägenheter . Det är inte så konstigt, omni tänker efter. Vi har ca 4 miljoner bostäder. Om 40 000 byggsom så rör det sig om 100 års livslängd innan manbehöver satsa på ombyggnad av bostaden.Den risk som vi nu står inför är att sänkningen är större änden nödvändiga anpassning till den lägre volym som anges i desiffror jag redovisat. Vi kan komma att vara tillbaka i sammasituation som vi var i 1985, då vi fick köpa tillbaka resursernaför byggverksamheten till höga kostnader för att kunna genomföradet byggande som var nödvändigt.Agne (): Då hemställer jag om korta frågor ochkorta svar.Oskar (): Du säger att det torde bli lagom medungefär 35000 lägenheter i nyproduktionen och ett visst antallägenheter i ombyggnadsverksamheten. Vill du berätta litet grandom hur kommer fram till den prognosticeringen?Gösta : Vi har studerat åldersförändringarna föratt se vad dessa indikerar för efterfrågan. Jag vill särskiltbetona efterfrågan av bostäder för de allra äldsta.Åldersgruppen , som är ungefär 400 000personer, kommer att tillväxa med 100 000 ochvara en halv miljon . Vi bedömer att för denåldersgruppen behöver ca 100 000 särskilt anpassade bostäderproduceras . Är vi inte beredda att genomföra denbostadsproduktionen måste vi alltså acceptera att de häråldringarna får bo under sämre förhållanden än vad man gör idag.Vi har också studerat förändringarna när det gällerbarnfamiljerna. Som bekant har vi i en rätt högnativitet -- bland de högsta i -- vilket innebär att detockså finns en ökad efterfrågan på bostäder lämpliga förbarnfamiljer.Vi har studerat invandringen. Möjligen är vi ängsliga för attvi har underskattat behovet av nya bostäder för de invandraresom vi har att vänta . Vi har i stort sett utgåttfrån den nivå på invandringen som vi hade 1990.Vidare har vi studerat avgången av bostäder, som vi för90-talet beräknar ligga på ungefär 100 000 lägenheter.Jag vill betona att de siffror vi kommer fram till är baseradepå att viljan att bilda nya hushåll kommer att kunna vara istort sett den som den har varit tidigare. Ökar priset påbostäder mycket kraftigt kommer naturligtvis viljan att bildanya hushåll inte att kunna förverkligas. Men om vi skulle pressaner volymen av tillskott av lägenheter under 35 000 om åretmåste vi acceptera inte bara att vi fryser hushållskvoterna vidvad de var 1990 utan att vi t.o.m. måste öka hushållskvoterna,dvs. att man inte bara får avstå från att bilda de hushåll manskulle vilja bilda, utan också att en del av de hushåll som lever åtskilda får på nytt flytta samman. Det är alltså enganska kraftig förändring av det kulturmönster som vi har vantoss vid, om man skall få de effekterna på bostadsefterfrågan.Agne (): Jag hoppas att du kan anteckna litet, såtar vi tre frågare i taget.Charlotte (): Du säger att det finns sammaanspråk på att bilda hushåll. Jag frågar mig då om det ärriktigt, inte minst mot bakgrund av vad sadetidigare. Jag frågar också: Vad har du räknat med förpackningsgrad, eftersom framförde att vi bl.a. pågrund av priset sannolikt kommer att ha en lägre kvadratmeterytaper person? Hur har du då vägt in det här? Om man skall bedömaefterfrågan måste man ju faktiskt räkna in, som du säger, bådeönskan och drömmen om bättre och större bostad men ocksåprissituationen, betalningsviljan och betalningsförmågan, alltsåprisaspekten. Annars blir siffrorna irrelevanta.Då undrar jag: Har du några beräkningar, där du de facto vägtin de här bedömningarna?Ulf Lönnqvist (s): I finansplanen säger regeringen att manräknar med att bostadsproduktionen sjunker som en följd av enallmän osäkerhet om hur stödet till bostadsproduktionen skallutformas. Till det kommer att regering och riksdag har fattatbeslut om att investeringsbidraget dras ner mycket kraftigt ochatt ombyggnadsverksamheten blir dyrare genom de beslut somriksdagen tog på förslag av regeringen.Min fråga till är närmast: Vad är din bedömningav den nedgång av bostadsbyggandet som blir en följd av de häråtgärderna? De siffror du visar upp och som avser nuvarandeproduktion grundade sig beslutsmässigt på andra förhållanden ände som gäller i dag.Knut (): Två frågor: talade om ettintervall på mellan 8000 och 11000 per kvadratmeter förproduktionskostnaderna, där det har varit väldigt vanligt med11000 i och på andra ställen. Upplever du att produktionskostnaderna har sjunkit jämfört med hur delåg , och hur mycket har de i så fall sjunkit?Den andra frågan gäller en sak som du och jag har talat om iandra sammanhang, nämligen problemet att en lång rad byggare iSverige anmäler till oss politiker att de har stora problem medatt få sina ärenden genom länsbostadsnämnderna på grund av ertännu icke fullgångna datasystem. När löser ni detta, och kan dugarantera att ni klarar av att se till att vi inte avadministrativa skäl får en minskad igångsättning av nyabostäder?Agne (): Jag hoppas att kan svararelativt kort, för jag har många frågare kvar.Gösta : Jag vill inte alls motsäga CharlotteCederschiöld. Självfallet har priset den allra största betydelseför hur efterfrågan kommer att utvecklas. När vi studerat dethär med priskänsligheten har vi sagt att ökning avboendeutgiften skulle motsvara ett bortfall i efterfrågan påungefär -- dvs. höjning, nedgång.Vi gjorde också den operationen att vi räknade på vad deninbesparing på 3,4 miljarder, som regeringen har lagt framförslag om i budgetpropositionen, skulle kunna innebära förbostadsefterfrågan. Det skulle som en engångseffekt, som vi serdet, minska bostadsefterfrågan med runt 20 000 lägenheter. Detär detta som är min poäng så att säga, att ett kraftigt ökatpris naturligtvis kommer att leda till en nedgång i efterfråganpå bostäder och därmed kunna innebära att nivån på40000 lägenheter kommer att sjunka mycket kraftigt. Men vadjag också vill betona är att detta även innebär ett brott i detmönster för hushållsbildning som vi har haft i Sverige.Man måste i så fall med öppna ögon se att den vilja att bildahushåll som har varit rådande inte kommer att kunna förverkligasoch tillgodoses, beroende på priset på bostäder.Bild 14Jag har en bild som visar antalet tomma lägenheter förnärvarande. Ni ser utvecklingen från januari 1991 till januari1992. Vi skattar nu antalet tomma lägenheter till 26000. Detär naturligtvis i stor utsträckning fråga om en priseffekt. Tillskillnad från situationen , då vi tillövervägande del hade de tomma lägenheterna i de storamiljonprogramsområdena, ligger de tomma lägenheterna delspå orter med en vikande befolkning och därmed en vikandeefterfrågan på bostäder, dels i nyproducerade bostäder som ärför dyra för att man skall anse sig ha råd med dem. Men det kanockså vara anledning att komma ihåg, när man ser den här bilden,att 1985 hade vi 40000 tomma lägenheter, 1987 var de borta.Naturligtvis är det alltså fråga om hur konjunkturerna kommeratt utvecklas. Stiger priset på bostäder mycket snabbare änbetalningsförmågan, då kan vi räkna med en kraftig nedgång förbostadsbyggandet.Till vill jag i fråga om investeringsbidragetseffekter säga, att den här skattningen på 40 000 bostäder som vigör givetvis baserar sig på kunskaper om deförändringar som skett. De som vi har talat med har redan rymtin detta i sin bedömning av effekten. Jag kan inte underlåta attupprepa det jag har sagt tidigare, att jag tyckte att det var enegendomlig åtgärd att ta pengar från investeringsbidraget tillbostäder för att kunna ge dessa åt attinvestera i annat byggande.Till : Kostnaderna sjunker nu inte bara realt,utan de sjunker också nominellt. Vi har faktiskt med oss här ett nyhetsbrev som visar den aktuella kostnadsutvecklingen,och jag har t.o.m. en overhead. Där kan man se att från fjärdekvartalet 1990 till fjärde kvartalet 1991 har kostnadernasjunkit också nominellt med . Den störstasänkningen ligger efter tredje kvartalet 1991, och realt hadekostnaderna börjat sjunka -- nu sjunkerde som sagt också nominellt. Det innebär naturligtvis enpåtaglig lättnad när det gäller framtiden; det skall man varaklar över. Om vi skulle kunna tänka oss att vi fick en10-procentig sänkning av byggkostnaderna realt sett, vilket inteförefaller orimligt, skulle det givetvis bidra till attefterfrågan inte sjunker lika dramatiskt som jag i övrigt härhar skisserat, för byggkostnadsutvecklingen har stor betydelse isammanhanget.Sedan frågar också om länsbostadsnämnderna hinnermed behandlingen av ärendena. Ja, länsbostadsnämnderna hinnermed. Jag tror att jag ganska tydligt gav uttryck för det när jagredovisade det beslutsfattande som genomfördes . Jag skall erkänna att jag naturligtvis harvarit litet fundersam: Är det rätt att driva pålänsbostadsnämnderna att de skall fatta beslut, så att ärendenablir handlagda enligt regler som skall ändras efter vad regeringoch riksdag bestämt? Man kan ju tänka sig att regering ochriksdag tycker att man ändrar reglerna därför att de nyareglerna är bättre än de gamla. Men jag har nog ändå tolkatsaken så mot bakgrund av vad våra kunder ute på fältet tycker,att det är rätt av oss att försöka skynda på beslutfattandet ilänsbostadsnämnderna, innan de nya reglerna träder i kraft. Vigjorde det , och vi tänker klara av sammasak före , då också en förändring som innebär enlägre nivå inom nyproduktionen kommer att vara rådande.Agne (): Då går vi vidare med flera frågor.Harry (): Det gäller de stora lägenheterna, somjag tänkte fråga om.Lundgren hade uppfattningen att man kunde ha ganska storlägenhetsreserv. Jag skulle vilja fråga vad har föruppfattning om lägenhetsreservens storlek för framtiden. Hur ärkösituationen ute i kommunerna? Har den förändrats något ochkommer det att bli en förändrad storleksefterfrågan när detgäller bostäder eller kommer det att vara ungefärsom nu?Britta (): Vi fick av en lektion imarknadsekonomiskt tänkande, utan att det togs hänsyn till desociala aspekterna i problematiken. Vilka sociala konsekvenserkan det bli om man har det här strikt marknadsekonomiskasynsättet?Karin (): Du redogjorde för att 40 000lägenheter behöver byggas om. Gäller den beräkningensådana lägenheter som är eller är det en merreducerad beräkning? Jag tänker exempelvis på det storamiljonprogrammet, där det för väldigt många bostäder samtidigtkan uppkomma behov av ombyggnad. Räknas det på antalet treor ochfyror som finns , medan hushållsstrukturen snarare kräverettor och tvåor? Är det den typen av beräkning eller är det meren statistisk bedömning?Jag skulle också vilja fråga i vilken utsträckning ni hartittat på de olika regionernas behov av nyproduktion och hur detbehovet skiljer sig från område till område.Gösta : När det gäller kösituationen är faktisktläget det att köerna ute i kommunerna inte har minskat utansnarast ökat, trots att vi kan redovisa det här antalet tommalägenheter. Det ser vi som ett uttryck för att man inte ärberedd att ta de lägenheter som står tomma, därför att de liggerfel eller är för dyra och alltså får stå kvar i kön. Detillustrerar väl i och för sig det som vi har sagt tidigare, attköerna inte är någon säker mätare på den faktiska efterfrågan.Vad som kan vara en rimlig lägenhetsreserv vill jag inte åtamig att bedöma. Jag tycker det är en riktig slutsats att detbehövs möjligheter till en lägenhetsreserv -- att det skallkunna finnas sådana villkor att byggherrarna,fastighetsförvaltarna, kan hålla sig med en lägenhetsreserv.Men jag vill betona att en lägenhetsreserv också rymmer annatän de här direkt tomma lägenheterna. Vi har ju ständigt enomflyttning på gång i bostadsbeståndet, som innebär att detantal lägenheter som står tomma är väsentligtmycket större än vad som redovisas. Vi har räknat ut att om vikunde halvera tiden för att byta lägenheter genom effektivareinformationskanaler för bostadsmarknaden skulle man i ett slagkunna minska bostadsbyggnadsbehovet med 23 000 lägenheter, somalltså skulle slippa stå tomma.Beträffande storleken tror jag att det finns anledning atträkna med att ett ökat pris kommer att innebära att manefterfrågar mindre lägenheter framöver. Det är självklart attdetta också innebär att den som måhända funderar på att bytatill en större lägenhet avstår. Jag vill fortfarande betona attden bedömning av bostadsbyggnadsbehovet som vi har gjort merahänför sig till hushållsbildningen. Här tror jag det är ettstörre steg att ta när det gäller överväganden om priset än närdet är fråga om att man skall avstå från att bilda ett nytt egethushåll.När det gäller de sociala konsekvenserna, , vågarjag väl inte spekulera alltför mycket. Men jag vill peka på enomständighet som jag redan har lyft fram och som jag tycker intefår tappas bort i diskussionen, och det gäller det behov avbostäder som finns för de riktigt gamla -- bostäder som ärsärskilt anpassade för dessa. De siffror jag har nämnt innebärju faktiskt att var fjärde bostad som nyproduceras behöver varaanpassad för den allra äldsta åldersgruppen. Skullenyproduktionen allmänt sett gå ner finns det ändå anledning attfundera över om inte dessa lägenheter skall garanteras att bliefterfrågade.Då det gäller nivån på ombyggnaden har vi nog gjort litetseriösare beräkningar än den matematikoperation som jagredovisade. Men jag tyckte att den gav en pedagogisk bild av attnivån som sådan kan vara motiverad. Vi går in i ett läge där denstora bostadskvot som är producerad under 50- och 60-talenbörjar komma upp i den ålder då det kan vara rimligt att sättain åtgärder av ombyggnadskaraktär, och därför kan man nog räknamed att den här nivån är väl motiverad också framöver.Vi har naturligtvis även studerat situationen i olikaregioner, och det är väl alldeles klart att vi , med det stora-- kanske t.o.m. för stora -- bostadsbyggandet under slutet av80-talet och , har balans påbostadsmarknaden på många ställen runt om i landet. Det äregentligen i storstadsområdena plus några till som manfortfarande rapporterar underskott på bostäder.Agne (): har jag fem frågare kvar. Jagföreslår att vi sedan sätter streck.Bertil (): Vi har ju fått bekräftat attkostnaderna för att bygga lägenheter sjunker per kvadratmeterräknat. Min fråga är då: Får man en utveckling sominnebär att det byggs mindre lägenheter? Man aktar sig mera, förvi har en avreglering som betyder flexibla lösningar, så attvarje lägenhet i sig blir mindre, vilket givetvis kan leda tillatt kostnaderna per kvadratmeter blir något högre. Kan den häreffekten adderas till lägre kvadratmeterkostnader, så att vi fåren dubbel effekt?Richard Ulfvengren (nyd): Kan säga någontingom antalet ensamhushåll? Det figurerar olika siffror. NilsLundgren nämnde att om priset går upp skulle efterfrågangå ner . Jag tyckte att nämnde andra siffror.Håller du med ?Lars (): Vi har redan varit inne på det somjag vill ta upp.Att vi bor bra och rymligt är i och för sig inte någon tröstför dem som inte bor bra och rymligt. Kan ange hurmånga det är som faktiskt bor i lägenheter som vi nu betraktarsom mindre bra -- där det finns ett behov av en förbättradboendemiljö, där det finns eftersatt underhåll?Erling (): Jag vill ta upp en boendeförändring somgäller de äldre -- en viktig boendegrupp. ÄDEL-reformen innebärju att gruppbostäder för dementa skall kunna byggas med statligabostadslån. Min fråga nr 1 är: Har märkt intresse frånkommunerna för detta? Och min fråga nr 2: Hur informerarboverket om att den här möjligheten kommer att föreligga?Knut (): Bara en följdfråga när det gäller detjag sade om länsbostadsnämnderna.Ni säger att ni gör allt för kunden när ni inför förändringar,och jag utgår från att det är det normala arbetssättet. Men jaghar alltså fått information om att det finns ett flertallänsbostadsnämnder där det ligger 500--600 ärenden i kö och inte får besked. Det är allvarligt om den administrativaprocessen försenar projekten, inte minst för dem som skall bo ikåkarna.Gösta : frågar om man byggermindre lägenheter. Vi har ännu inte, vilket jag fickbekräftat, kunnat mäta att man gått ned i lägenhetsstorlekar.Men det finns all anledning att räkna med det, och en sådanutveckling behöver ju inte stoppas. Vi har också en klarsänkning av hushållsstorlekarna, som vi påpekat. Jag kan ocksåse att en fortsatt minskad detaljreglering av bostadsbyggandet,som vi själva är på väg att ta initiativ till, framför allt kanfå betydelse när det gäller utvecklingen i fråga omsmålägenheterna. Det kan naturligtvis bidra till att hålla uppebostadsbyggnadsvolymen, även om priset per kvadratmeter stigerdå lägenheten blir mindre.Ulfvengren frågade om antalet ensamhushåll. Jag får justinformation om att antalet är 1,6 miljoner -- det är 40 %ensamhushåll i , och åldersförändringarnaär sådana att vi räknar med att den siffran stiger.Hur stark priskänsligheten är kan man naturligtvis funderaöver. Vi har försökt att göra en bedömning med utgångspunkt frånen koppling till framför allt andra länder än och somdärför kan vara litet svår att översätta. Då kom vi fram tillatt priselasticiteten borde vara den som jag nämnde, alltså 1 %prisökning och minskning av efterfrågan. Det är möjligtatt har annat material att bygga på, men detta ärde slutsatser vi dragit av de utredningar vi har kunnat ta delav.Lars ställde en fråga om trångboddheten. Svenskafolket bor faktiskt rymligt och modernt. Det finns naturligtvisfortfarande trångbodda hushåll, men de är mycket få. De flestamänniskor i bor således i moderna bostäder. Det finnsinte på den grunden anledning till en omfattande nyproduktion avbostäder. Däremot finns det anledning till en vissombyggnadsverksamhet, inte för att göra omoderna bostädermoderna, utan främst för att upprätthålla en braunderhållsstandard i boendet. Jag vill än en gång betona att debedömningar vi har gjort av bostadsbyggandet inte baseras på attvi skulle bo trångt eller dåligt, utan de hänför sig tillhushållstillväxten.Erling Bagers fråga gällde äldreboendet. Vi har varit ute ochinformerat mycket om äldreboendet. Vi har dock kunnat konstateraatt vi i stor utsträckning enbart har nått den socialasektorn. Vi har inte i tillräcklig grad nått byggnadsnämndernaoch kanske inte heller byggherrarna när det gäller informationom villkoren för äldreboende.Jag deltog för sedan i en överläggning medsocialminister . Jag utlovade då att vi kommeratt ta initiativ till en informationsverksamhet som skall vändasig speciellt till byggsidan, för att man skall bli medveten omvilka villkor som gäller, vilka behov som föreligger samt vilkakrav det finns anledning att ställa på bostäder för äldre föratt de skall vara bra.Knut har möjligen fått intrycket att introduktionen avde nya villkoren för handläggning av ärenden med bostadsstöd pålänsbostadsnämnderna har försvårat handläggningen. Det är klartatt själva övergången har varit påfrestande för nämnderna. Jagvisade också vilken kraftfull insats man gjorde pålänsbostadsnämnderna för att klara av ombyggnadsärendena månad. Detta har bidragit till en viss kö, men dennakommer att betas av. Byråkratin kommer inte att vara ett hindernär det gäller att hålla bostadsbyggnadet uppe.Åke Wänman, : Om vi skall kunnagöra riktiga bedömningar tror jag att det ärnödvändigt att vi tittar litet på historien. Jag vill erinra omatt i samband med den förra lågkonjunkturen i början av1980-talet sade domedagsprofeter att var färdigbyggt.T.o.m. chefen för största byggbolag sade att man skulleflytta entreprenadverksamheten utomlands, eftersom ärfärdigbyggt. Detta sade han . kom denstörsta byggboomen i historia.I dag har vi också domedagsprofeter. Det är andra namn, mendet är samma budskap -- är färdigbyggt.Jag vill också erinra om att vi i den förra lågkonjunkturenfick mycket klara direktiv om att Byggnadsarbetareförbundetskulle se till att få bort de 10 000 byggnadsarbetare som är förmånga. Under högkonjunkturen ökade antalet yrkesverksammamedlemmar i vårt förbund med 15 000. Det är således den delensom är de övertaliga i kåren. Jag vill också påpeka att dessa15000 har sugits in från andra branscher och i stort settsaknar yrkesutbildning inom byggbranschen. De kommer aldrig attkunna komma tillbaka till byggbranschen.I dag går nästan 20 000 byggnadsarbetare arbetslösa. Allaprognoser talar för att minst 30 000 av våra medlemmar kommeratt vara arbetslösa . Därav kan man draslutsatsen, om vi skall göra några långsiktiga bedömningar, attvi kommer att ha 15 000 byggnadsarbetare för litet när nästahögkonjunktur kommer.Det har talats om tidigareläggningar av infrastrukturprojekt.Men det finns all anledning att syna denna lista med projekt somkan tidigareläggas. Det finns faktiskt förslag påtidigareläggningar av infrastrukturprojekt, där manännu inte har gjort geotekniska undersökningar. I många fall ärfrågan om huvudmannaskapet olöst. Objekten är inte hellerprojekterade.Om man inte gör någonting, blir det ingen tidigareläggning.Dessa projekt kommer då att köras i gång under nästahögkonjunktur, som alla bedömare siar kommer att inträffa1994/1995. Därför menar jag att man skall ge de arbetslösaarkitekterna och konstruktörerna i uppgift att göra ensnabbprojektering, så att det verkligen blir entidigareläggning. Vi har ju hört att det inte saknas pengar.Man kanske skall rätta på en punkt, även om hanhar lämnat rummet. Han påstod att det inte finns någraarkitekter som jobbar med infrastrukturfrågor. Det finnsfaktiskt en grupp som heter infrastrukturarkitekter. Det finnssåledes möjligheter att snabbprojektera för att komma i gång.När det gäller bostadsbyggandet ser vi nu de politiskaförändringarna med avreglering. Det blir tillgång ochefterfrågan. Vi vet alla att i en lågkonjunktur upphörrörligheten i mycket stor utsträckning. prognoser förnyproduktionen är alltför optimistiska. Destörsta byggherrarna i landet, HSB och , gör heltandra bedömningar av hur mycket som kommer att byggas under dehär två åren. Deras bedömningar ligger på en väsentligt lägrenivå. Detta betyder att när vi kommer in i nästa högkonjunkturkommer efterfrågan på bostäder att öka mycket markant. Då kommerbostadsbristen tillbaka, eftersom vi har byggt för litet underlågkonjunkturen.ROT-verksamheten lär inte få del av några stimulansåtgärder.Vi har nedslitna byggnader, t.ex. skolor och offentliga lokaler.Vi har ett gammalt bostadsbestånd som ännu inte är genomgånget isin helhet. Vi har ett va-nät som måste rustas upp. Om viskjuter det här på kommande generationer, uppstår ennationalekonomisk förlust av stora mått. Alla som arbetar i denhär branschen vet att om man inte tillgodoser underhållet,kommer man förr eller senare helt enkelt att få riva ned ochbygga nytt. Det kommer att ske med va-nätet och med skolor ochandra byggnader som är nedslitna. Varför inte sätta instimulansåtgärder under lågkonjunkturen för att göra det sombehöver göras?Jag skall göra en liten internationell utvikning. Vi kommeratt ha en utvecklingspotential i länderna runt omkring oss.