bet · GG01JoU5 · 1992-11-10 00:00:00 — Vidare föreslåsökat internationellt arbete för att få till ståndöverenskommelser i kemikaliefrågor och om minskning av utsläppenav tungmetaller och svårnedbrytbara ämnen till luft,produktkontrollåtgärder samt fortsatta utsläppsminskningarfrämst från skogsindustrin och metallurgisk industri. I sittarbete med att genomföra tidigare beslut om kväve-och fosforföreningar har och berördalänsstyrelser bildat tre arbetsgrupper -- Nord, Syd och Väst medÖresund och . Grupperna har utarbetat åtgärdsprogramoch med dessa som grund arbetar man vidare tillsammans medde branschorganisationer som berörs av åtgärderna. Utskottetvill i sammanhanget även erinra om det uppdrag att följa ochutvärdera miljöeffekterna av den nya livsmedelspolitiken somregeringen gav , Jordbruksverketoch . Uppdraget omfattar i första hand enutvärdering av de miljömål som lagts fast av riksdagenbeträffande bl.a. odlingslandskapet, den biologiska mångfaldenoch genetiska variationen, landskapets kulturvärden,användningen av bekämpningsmedel och växtnäringsläckage. Den30september överlämnades en första delrapport.Våren 1991 tillstyrkte utskottet regeringens förslag omdisposition av miljöavgifterna på handelsgödsel ochbekämpningsmedel (1990/91:JoU30) och upprepade dettaställningstagande (1991/92:JoU15 och JoU24). Med anledning avden del av motion Jo659 yrkande9 som förordar att avgifternaanvänds för bibehållande och tillskapande av våtmarker villutskottet påpeka att av miljöavgifterna hartillförts för naturvårdsåtgärder iodlingslandskapet () och 5,5miljoner kronor förrecipientkontroll i jordbruket. Det finns enligt utskottetsmening ingenting som hindrar att NOLA-medel används för detändamål som föreslås i motionen. Härutöver vill utskottet erinraom det förslag som i samarbete medSkogsstyrelsen har lämnat om generellt skydd av bl.a. småvattenoch våtmarker i jordbruksmark enligt 21§ naturvårdslagen(1964:822). Förslaget bereds i inför en tillvåren 1993 aviserad proposition om biologisk mångfald.Motioner om ersättning på grund av miljöskador har vid fleratillfällen och (1990/91:JoU25) avstyrkts avutskottet, som inte heller i detta sammanhang finner anledningtill annat ställningstagande.De frågeställningar i motionerna som inte blivit besvaradeovan ryms enligt utskottets mening inom ramen förMiljöskyddskommitténs uppdrag (dir.1989:32 och 1991:54).Senast den 1 april 1993 skall kommittén överlämna sitthuvudbetänkande med förslag om miljöbalk.Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att motionerna om detmarina miljöskyddsarbetet i huvudsak är tillgodosedda när detgäller den miljöpolitiska målsättningen och kraven påinternationellt samarbetem.m. När det gäller metoder och medelför att uppnå denna målsättning går utskottet inte närmare in påde i vissa fall mycket specificerade problem och förslag tilldetaljlösningar som förs fram i några motioner.På grund av vad utskottet anfört ovan avstyrks motionernaJo631, Jo654, Jo657, Jo659 yrkandena3, 4, 5, 7, 9 och10 ochJo689 yrkande3.Frågan om inrättande av en var senast våren1991 föremål för utskottets ställningstagande (1990/91:JoU30).Utskottet avstyrkte den då aktuella motionen på den grunden attdet inte ansågs föreligga behov av en sådankommission. Detta ställningstagande kvarstår. Med hänvisninghärtill och till vad utskottet tidigare i detta betänkande haranfört om det internationella samarbetet inom bl.a.Pariskommissionen, HELCOM och avstyrkerutskottet motion Jo659 yrkande1.Med anledning av motion Jo689 yrkande4 vill utskottet erinraom att har ansvaret för insatser beträffanderäddningstjänst vid utsläpp av olja och andra skadliga ämnen ihavet eller i , och . Kommunerna har ansvarför räddningstjänsten vid påslag av olja etc., liksom försanering av stränderna. Såväl som kommunernaskall enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) haräddningstjänstplaner. Enligt vad utskottet erfarit har församverkan s.k. regionala räddningstjänstråd inrättats förlänsvisa samråd, information m.m. anordnarfortlöpande större länsvisa övningar. För förbättrad samverkanvid svåra olyckshändelser finns särskild utbildning. Beträffandeutsläpp av olja och kemikalier i havet har tillträttbl.a. , Helsingforskonventionen,och Bonnöverenskommelsen som alla harbestämmelser om alarmering, information, bistånd och annatsamarbete när ett utsläpp drabbar någon part. I mars 1991undertecknade en om beredskap för samtinsatser och samarbete vid föroreningar genom oljeutsläpp. Meddet anförda finner utskottet att syftet med motion Jo689yrkande4 kan anses tillgodosett utan något särskilt uttalandei frågan. Motionsyrkandet avstyrks.De frågeställningar som berörs i motion Jo663 när det gällermiljösituationen i västra är enligt utskottets mening ihuvudsak besvarade med vad som i tillämpliga delar ovan haranförts om det miljöarbetet i och Östersjön.Härutöver vill utskottet erinra om att utredningen om vissaforskningsfrågor inom miljöområdet framlade sittbetänkande Långsiktig miljöforskning (SOU 1992:68). Förslagetbereds i inför nästa forskningspolitiskaproposition. Utskottet vill även hänvisa till Naturvårdsverketsrapport och utveckling för bättre miljö (se ovans.7). I verkets arbete med en genomgripande revision avbefintliga miljöövervakningsprogram ingår även överväganden omkontrollstationernas antal och placering. Syftet med motionen ärenligt utskottets mening tillgodosett med det arbete som påolika områden pågår för en förbättrad havsmiljö och motion Jo663bör inte påkalla någon ytterligare åtgärd från sida.Med vad utskottet i tillämpliga delar anfört avstyrks ävenmotion Jo628.Som utskottet ovan redovisat har -- när det gäller bl.a.Östersjöns miljö -- i sin rapport nr3879upprättat en nationell plan över de svenska utsläppskällornatill . Verket har även regeringens uppdrag att utredamöjligheterna att införa avgift på utsläpp av kloreradeorganiska ämnen från massaindustrins blekerier. Uppdraget skullevara slutfört för att en avgift skallkunna införas den 1juli 1993. En förutsättning är emellertidatt motsvarande åtgärder införs inom ramen för t.ex.HELCOM-samarbetet. Rapporten bereds i regeringskansliet.Resultatet av uppdrag tillsammans med deåtgärder som föreslås i den nationella planen är ägnade att iallt väsentligt tillgodose syftet med motion Jo666 utan attverket ges det uppdrag som förordas i motionen. Motionenavstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd med det ovananförda.De stora sjöarnaMotionernaMotionärerna i motion Jo689 (fp) betonar i yrkande2Västervattnens betydelse som dricksvattentäkt för en betydandedel av befolkning. I motionens yrkande5 begärsförslag om program för Västervattnen. I förslaget bör ingå bl.a.totalförbud mot användningen av miljögiftet PCB, genbanker föratt förhindra utarmning av i första hand fiskbestånden, skydd avmarina områden genom inrättande av reservat, insatser föratt återskapa en livskraftig sälstam, åtgärder för att minskakväveläckaget från jordbruk, kommuner och industrier, krav påmer långtgående reduktion vid reningsverken samt ytterligaresärskilda restriktioner för alla skadliga utsläpp i Kattegatt.Staten bör enligt motion Bo519 (c) yrkande2 ha ettekonomiskt delansvar för genomförande av miljöövervakning iVättern. Behovet av forskning och fortsatta undersökningar avmiljöpåverkan av ekosystem framhålls i motionJo634(s). Motionären i motion Jo639(fp) betonar vikten avstöd till forskning och förebyggande skydd av som natur-och kulturområde och som dricksvattentäkt.Ett stort antal åtgärder för skydd av föreslås imotion T221(s) yrkande7. Krav på dubbla bottnar för defartyg som trafikerar och skärgården bör införas,resurser bör förstärkas genom permanentstationering i av ett miljöskyddsfartyg,avloppsvattnet bör renas med tillräckliga och miljömässigt renametoder och miljöavgiften på handelsgödsel bör höjas. Ävenmotionären i motion Jo644(fp) begär i samma syfte atttotalutsläppen av kväve och fosfor minskas, att man slår vakt omattraktiva områden för allmänhetens friluftsliv, att kravenskärps för dieselutsläpp, att skrotningspremien höjs kraftigt,att trafik förs över från väg till framför allt järnväg, attsäkerhetskraven vid sjötransporter höjs ytterligare, attbesprutningsförbud införs för bekämpningsmedel 200m frånvattendrag, att jordbruket åläggs och stimuleras att vidta merlångtgående åtgärder för att minska tillförseln av föroreningartill sjöarna, att större tyngd ges åt naturvårdsaspekterna ijordbruket, att kommunerna runt gör inventeringar översamtliga miljöfarliga utsläpp och sedan beslutar om åtgärdersamt att behovet av framtida förbättringar för fisket utreds isamband med ett handlingsprogram för sjön. Enligt motionJo690(fp) yrkande5 bör skyddet av förstärkas genominförande av restriktioner för kemikalieanvändning påtillrinningsområden av särskild betydelse.Utskottets övervägandenSom övergripande miljömål för sjöar, vattendrag ochgrundvatten anger i sin rapport naturligt förekommande arter skall finnas i livskraftigabalanserade populationer, föroreningar skall inte begränsavattenområdets värde för fiske, för friluftsliv eller somvattentäkt, inkl. användning av grundvatten för direktkonsumtion, hushållning med naturresurser skall karaktärisera alltutnyttjande av mark och vatten -- förnybara resurser skallutnyttjas inom ramen för ekosystemens produktionsförmåga, ochanvändningen av icke förnybara resurser skall präglas avansvarsfull hushållning.I en bilaga till rapporten (nr 3839) redovisasmiljösituationen i bl.a. , och . Rapportenutgör ett första underlag för fortsatta överväganden och beslutom åtgärder. Förslag framläggs om miljömål, miljövårdandeåtgärder, vissa undersökningar samt kompletteringar av programför uppföljning och övervakning. Vid berörda länsstyrelser pågårarbete i enlighet med rapporten, och inom verket arbetar man med ett samlat program Miljö-93 som skall framläggas våren1993. Inom ramen för det nationella miljöövervakningsprogrammet(PMK) och i samarbete med resp. vattenvårdsförbund följer enligtvad utskottet erfar verket kontinuerligt tillståndet i sjöarna.Inom ramen för pågående forskningsarbete görs t.ex. översiktligastudier av materialbalanser beträffande bl.a. närsalter. Våren1990 betonade utskottet särskilt angelägenheten av fortsattforskning och fortsatta undersökningar av miljöstörande utsläpp.Därigenom kunde enligt utskottet grunden läggas för ytterligareåtgärder i syfte att bevara ett naturligt ekosystem. Utskottetansåg att det övergripande mål som satt upp börgälla i det fortsatta forsknings- och åtgärdsprogrammet(1990/91:JoU30). Dessa uttalanden äger alltjämt sin giltighet.Ett system med obligatoriska ambulerande kantzoner var en avde åtgärder som föreslogs i Lantbruksstyrelsens redovisning ijanuari 1991 av det regeringsuppdrag styrelsen hade fått att isamråd med och Kemikalieinspektionen utarbetaett åtgärdsprogram i syfte att erhålla en mer allsidigtsammansatt flora och fauna i åkerns kantzoner och i åkernsnärhet. Det har emellertid visat sig att ett fungerande systemskulle medföra en kontrollapparat som inte kan anses realistisk.Övriga förslag ingår i stora program förmiljöskydd och naturvård i jordbruket.Slutligen vill utskottet erinra om det arbete som bedrivs inomMiljöskyddskommittén som kommer attöverlämna sitt huvudbetänkande med förslag om miljöbalk(dir.1989:32 och 1991:54). Merparten av de förslag tillåtgärder som läggs fram i motionerna om , ochMälaren och som inte kan anses vara besvarade med vad utskottetanfört ovan behandlas inom ramen för kommitténs uppdrag. Med vadutskottet sammantaget anfört får syftet med motionerna T221yrkande7, Jo634, Jo639, Jo644, Jo689 yrkandena2 och5,Jo690 yrkande5 och Bo519 yrkande2 anses i allt väsentligttillgodosett. Motionerna bör inte föranleda någon ytterligareåtgärd från sida.Dricksvattenkvalitet m.m.MotionernaMotionärerna i motion Jo613 (c) framhåller att problemen meddet försurade brunnsvattnet nu är så stora att en endamyndighet, geologiska undersökning(SGU), bör ges detövergripande ansvaret för landets vattentäkter. I motion Jo648(kds, m, fp, c) yrkande2 efterlyses insatser för en översyn avvattenledningsnäten.I motionerna Jo403(s) och Jo661(v) begärs stöd förStensunds ekologiska centrum och dess vattenbruk. Enligt motionJo661 bör stödet anvisas inom ramen för medlen för det s.k.eko-kommunprojektet.Enligt motion Jo658 (v) är nu försurningsläget i Härjedalensådant att kalkningsverksamheten där måste intensifieras.Utskottets övervägandenInledningsvis vill utskottet upprepa sin vid flera tidigaretillfällen uttalade mening att det måste anses vara ensjälvklarhet att dricksvattnet -- vårt kanske viktigastelivsmedel -- skall hålla en god kvalitet. I det miljöpolitiskabeslutet anslöt sig utskottet tilldepartementschefens uttalande i propositionen att myndigheternasarbete för långsiktigt skydd av grundvattnet bör samordnas ochatt och geologiska undersökning (SGU)i samråd med övriga berörda myndigheter bör överväga formernaför en sådan samordning (prop.1990/91:90, JoU30). Utskottethar inhämtat att fickregeringens uppdrag att inrätta en samverkansgrupp för attklargöra och intensifiera samarbetet mellan olika ansvarigamyndigheter. Gruppen kan också initiera nödvändiga projekt påvattenområdet. För ändamålet samt för åtgärder för förbättringav kommunernas vattenhantering disponerar verket sammanlagthögst 4miljoner kronor för budgetåren 1991/92--1993/94. Enutvärdering skall lämnas till senast den31mars 1994. I gruppen ingår ett tiotal myndigheter, bl.a.Naturvårdsverket, , , ,, och har i en kartläggning avdricksvattensituationen pekat på vissa områden där effektivaåtgärder krävs. Det gäller t.ex. skyddet av vattentäkter,underhåll av dricksvattenledningar och kunskaper omsambandet mellan förekomst av olika ämnen och mikroorganismer ivattnet och dessas effekt på hälsan. I en tidigare utredning avverket finns underlag för bedömning och prioritering avforsknings-, utvecklings- och utbildningsbehovet inomdricksvattenområdet. Det ankommer sedan på berörda myndigheteratt inom angivna medelsramar göra de prioriteringar som anseslämpliga. Enligt utskottets bedömning ryms de frågeställningarsom tas upp i motionerna Jo613 och Jo648 yrkande2 inom ramenför det arbete som utskottet redogjort för ovan. Det anfördainnebär att motionsyrkandena avstyrks i de delar de inte kananses tillgodosedda.Utskottet har tidigare inte funnit anledning att tillmötesgåen motion om stöd till Stensunds vattenbruk (1991/92:JoU9).Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande ochavstyrker således motionerna Jo403 och Jo661.Enligt vad utskottet inhämtat får anses vara ett avde områden i landet som är väl tillgodosedda vad avserkalkningsverksamhet eftersom medel beviljas i princip i enlighetmed gjorda ansökningar. Utskottet avstyrker således motionJo658.Fordonskrav -- bilavgaslagen m.m.Gällande bestämmelserBestämmelser om avgasrening finns i bilavgaslagen (1986:1386),bilavgasförordningen (1991:1481) och i föreskrifter sommeddelats av (SNFS1992:12 m.fl.författningar). Kraven på rening av avgaser från personbilarskärptes kraftigt års modeller. Avgasreningskraveninnebär dels att vissa gränsvärden för utsläpp av olikaföroreningar inte får överskridas, dels ett hållbarhetskrav.Hållbarhetskravet innebär att tillverkaren ansvarar för attkonstruktionen av bilen är sådan att gränsvärdena normalt intekommer att överskridas -- förpersonbilar eller 80000km körsträcka. Tillverkarenskall dessutom gentemot bilägaren lämna en garanti som innebäratt bilen repareras kostnadsfritt om det t.ex. vid enkontrollbesiktning visar sig att den inte uppfyller kraven --inom perioden /. I övrigt är det bilägaren somhar ansvaret för att utsläppskraven för det enskilda fordonet äruppfyllda. Varje biltyp (motorfamilj) måste avgasgodkännas iSverige. Avgasgodkännande meddelas av Aktiebolaget . Avgasgodkännande av en motorfamilj kan i praktikeninte ske på ansökan av en enskild person, eftersom det krävs enmycket omfattande dokumentation som bara tillverkaren hartillgång till. Tillverkaren/generalagenten utfärdar för varjebil som han tillverkar eller importerar ett typintyg. Typintygetinnebär en försäkran om att bilen överensstämmer medavgasgodkänd motorfamilj. En avvikelse kan medföra att bilenunderkänns vid kontrollbesiktning eller annan fordonskontroll.Detta innebär enligt föreskrifter att enersättningskomponent måste vara likadan som den komponent sombiltillverkaren ursprungligen har fått godkänd för bilen. Dessabestämmelser skall tillförsäkra att de avgasrenande prestandasom bilen konstruerats för bibehålls under bilens livslängd.För den som privat importerar en bil finns inte möjlighetenatt erhålla typintyg. För att visa på överensstämmelse medgodkänd motorfamilj kan han i stället antingen få ettsärskilt intyg av tillverkarens företrädare i ellerlåta bilen genomgå en jämförande undersökning hos bilprovningen.Kostnaderna för bilägaren är jämförelsevis låga med dettaförfarande. För en bil vars motor inte överensstämmer medgodkänd motorfamilj är dispensmöjligheterna enligtNaturvårdsverkets föreskrifter mycket begränsade. Aktuella fallär bl.a. då någon flyttar till med en bil som använts iutlandet (flyttsak med tullfrihet) eller ärver enbil utomlands. Vid beviljad dispens får verket, enligt18§bilavgasförordningen, ta ut en avgift.Enligt får EFTA-staterna till den 1januari 1995tillämpa sin nationella lagstiftning på bilavgasområdet. Fråndetta datum får EFTA-staterna alltjämt tillämpa sin nationellalagstiftning, men de får inte förhindra försäljning av fordonsom är godkända enligt . Detta innebär att ett intyg,som visar att en fordonstyp uppfyller , efter den1januari 1995 skall godtas som ett avgasgodkännande i Sverige.De svenska hållbarhetskraven och tillverkaransvaret har ingenmotsvarighet i EG-reglerna. I princip hindrar inte EES-avtaletSverige från att tillämpa sina regler om tillverkaransvar ävenpå fordon som har godkänts enligt . Det finns intenågot EG-direktiv om godkännande av reservdelar och tillbehör.Ett förslag till direktiv om periodisk kontroll av bilar harframlagts.MotionernaNaturvårdsverkets föreskrifter angående bilavgaskontroll ärföremål för ett flertal motionsyrkanden. I motionernaJo630(nyd), Jo635(s), Jo651(c) yrkande1, Jo662(nyd),Jo664(m) och Jo684(nyd) yrkande1 framhålls attföreskrifterna, de s.k. A40-, A90- och förslaget tillA91-bestämmelserna måste utformas med utgångspunkt i de avriksdagen fattade besluten beträffande konkurrensneutralitet påeftermarknaden. Regeringen bör därför enligt motionärerna tillseatt ifrågavarande föreskrifter ändras i enlighet med tidigareriksdagsbeslut. I motion Jo651(c) yrkande2 och Jo684(nyd)yrkande2 begärs att det utreds hur stor del avbilparken som det är ekonomiskt rimligt att utrusta medkatalysatorer eller annan tilläggsutrustning samt hur storekonomisk stimulans som krävs för att få bilägarna att göradetta. Enligt motion Jo625(fp) bör en utredning tillsättas föratt redovisa förekomsten och användningen av motorvärmare samtkomma med förslag om åtgärder som på ett energieffektivt sättkan minska antalet kallstarter och därmed väsentligt ökaavgasreningens verkningsgrad. I motion T429(nyd) yrkande4hemställs att hobbybilar, dvs. fordon av 1976--modellersom importeras för eget bruk, undantas från dispensavgiften ochbilavgaslagens regler i deras nuvarande form. I motionJo645(nyd) yrkande3 framhålls nödvändigheten av att verkaaktivt för höjd internationell miljöstandard för bilar.Utskottets övervägandenInledningsvis kan utskottet konstatera att ett avgrundproblemen med bilavgasbestämmelserna är att en generellkontroll av de i bilavgasförordningen uppställda gränsvärdenaför luftföroreningsutsläpp inte ur praktisk och ekonomisksynpunkt kan utföras på samtliga bilar. I annat fall skulle enperiodiskt återkommande avgasprovning av varje enskild bil varafullt tillräcklig för att säkerställa att av riksdag ochregering beslutade miljökrav uppfylls. Regler för certifieringav motorfamiljer eller ersättningskomponenter skulle då ocksåsakna praktisk betydelse. har sökt lösaproblemet genom att bygga upp ett regelsystem som genom olikakontrollmoment syftar till en tillfredsställande säkerhet vadgäller utsläpp. Hörnstenen i detta system är kravet påcertifiering av olika motorfamiljer. Certifieringen ligger somgrund för de kontroller som ingår i systemet, dvs. förkomponentkontrollen vid den årliga besiktningen, för denstickprovsmässiga avgaskontrollen av nyproducerade bilar och förhållbarhetskontrollen. Hållbarhetskontrollen görs slumpmässigtpå personbilar som är högst och som inte körts merän och på lätta lastbilar som är högst elvaår ochkörts högst 200000km. Bilarna lånas från bilägare av aktuellfordonstyp. Om hållbarheten visar sig undermålig kantillverkaren bli skyldig att vidta åtgärder på samtliga berördafordon. bedriver i samarbete med bilprovningensavgaslaboratorium även ett uppföljningsprogram med tester påäldre bilar.Kravet på att en bil under hela sin livslängd frånemissionssynpunkt skall vara identisk med den certifieradelösningen för en bibehållen kvalitet påavgasreningssystemet men medför problem från andra synpunkter.Märkesobundna tillverkare av icke-originaldelar har intetillträde till bildelsmarknaden, vilket hämmar konkurrensen. Detfinns ingen möjlighet att montera och få godkännande av entillsatsutrustning som är utsläppsminskande, om intebiltillverkaren certifierar en sådan utrustning.Utskottet har behandlat frågan omkonkurrensneutralitet på reservdelsmarknaden. Bl.a. skedde dettai samband med den ändring av bilavgaslagen (1986:1386), somträdde i kraft den 1juli 1989 och som innebar atttillverkaransvaret utvidgades till att omfatta ävenbilavgasreparationer som bilägaren lät utföra hos enbilmärkesobunden verkstad (1988/89:JoU19). Utskottet framhölldå att det är angeläget att största möjliga konkurrens råder påreservdels- och servicemarknaderna. I det miljöpolitiskabeslutet anslöt sig utskottet till miljöministernsuttalande att strävan även fortsättningsvis skall vara att demiljökrav som ställs på fordon är teknik- och konkurrensneutrala(prop.1990/91:90, JoU30, rskr.338). Miljökraven skallsåledes inte ange vilka tekniker som skall användas eller hurutvecklingsinsatserna skall fördelas mellan åtgärder på bränsle,förbränning, rening eller annat. Kraven skall i stället angeacceptabla utsläppsnivåer. Utskottet vill i sammanhanget ävenerinra om uppdrag att studera möjligheternaatt skapa ett godkännandesystem för avgasrelateradeersättningsdelar och tillbehör så att en effektiv konkurrens påreservdels- och servicemarknaden inte hindras. Naturvårdsverkethar lämnat förslag till ett sådant certifieringssystem, A91.Förslaget bereds i regeringskansliet.Utskottet vill ånyo understryka det angelägna i att störstamöjliga konkurrens råder på reservdels- och servicemarknaderna.Som tidigare anförts får utvecklingen av miljövänlig teknik intehindras av föreskrifter på bilavgasområdet. Det är frånkonkurrenssynpunkt önskvärt att reservdelstillverkare fårtillgång till marknaden utan hinder av alltför stora kostnadereller tidsödande administrativ handläggning. Ett förenklatsystem för certifiering av andra delar än de som omfattas av detursprungliga avgasgodkännandet skulle eventuellt kunna minskaden nuvarande konkurrensbegränsningen. Med hänvisning till detovan anförda och då ifrågavarande problem är föremål förberedning inom anser utskottet att de aktuellamotionerna inte nu bör bli föremål för någon ytterligare åtgärd.Mot bakgrund härav avstyrks motionerna Jo630, Jo635, Jo651yrkande1, Jo662, Jo664 och Jo684 yrkande1.Krav på avgasrening med gränsvärden för utsläpp av koloxid,kolväten och kväveoxid infördes på bilar fr.o.m.1976års modell. Ett system med bidrag till ytterligareavgasrening (katalysatorer) har prövats och bedömts inte varakostnadseffektivt. Förordningen om statsbidrag tilleftermontering upphörde att gälla vid utgången av (1991:1090). Mot denna bakgrund är utskottet inte berett atttillmötesgå motionerna Jo625, Jo651 yrkande2 och Jo684yrkande2 som således avstyrks.Vid s.k. direktimport av bilar, dvs. import som inte avserbl.a.