bet · GF01FiU30 · 1992-05-27 00:00:00 — Utifrån de ytterligare satsningar som gjorts inomarbetsmarknadspolitiken och de åtgärder som föreslås i propositionen görsden bedömningen i den reviderade nationalbudgeten att den öppna arbetslöshetensom årsgenomsnitt kan begränsas till ca 4,och till nästa år.Detta innebär ändå en mer negativ utveckling på arbetsmarknaden än den somangavs i den preliminära nationalbudgeten.Enligt senaste rapport om arbetsmarknadsläget hadeden öppna arbetslösheten ökat till 185000 personer eller 4,avarbetskraften.Partimotionerna. Kommentarer till prognosernaUtskottet konstaterar att i partimotionerna Fi40(s), Fi42(nyd) ochFi44(v) reses inga avgörande invändningar mot de prognoser som redovisas iden reviderade nationalbudgeten. I den socialdemokratiska partimotionenpresenteras en alternativ prognos för den kommande utvecklingen baserad på enalternativ uppläggning av den ekonomiska politiken. Utskottet återkommer med enkommentar till denna prognos i avsnittet om riktlinjer för den ekonomiskapolitiken.De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politikenDen förda ekonomiska politikenSverige har halkat efter utvecklingen i viktigakonkurrentländer. Kombinationen av djupgående strukturella problem ochmisslyckad stabiliseringspolitik förde in i densvåraste ekonomiska krisen sedan med en negativ tillväxt,snabbt stigande arbeslöshet, kraftigt sjunkande industriproduktion ochbetydande problem på de finansiella marknaderna. Denna nedgång måste brytas ochförutsättningar skapas för en uthållig tillväxt i hela landet.Utskottet delar regeringens uppfattning att den främsta uppgiften för denekonomiska politiken är att tillse att inflationen ligger kvar på den nuuppnådda låga nivån. måste den ekonomiska politiken ha en sådaninriktning att arbetslösheten minskar. En avgörande förutsättning för attinflationen inte åter skall öka är att arbetsmarknaden fungerar väl. I likhetmed föredraganden vill utskottet understryka att arbetslöshet aldrig får bliett medel i den ekonomiska politiken. Hela landet skall ha möjligheter attutvecklas.Arbetslinjen i arbetsmarknadspolitiken ligger fast. Det krävs därför aktivainsatser som lindrar och motverkar de negativa effekterna av arbetslösheten. Dearbetsmarknadspolitiska insatserna måste ges en sådan utformning att ingeninlåsning av arbetskraften sker utan att den står till arbetsmarknadensförfogande när efterfrågan ökar. Som framhålls i propositionen krävsmålmedvetna insatser för att stärka ekonomins möjligheter att fungera väl föratt förhindra att den höga arbetslösheten permanentas.De riktlinjer för den ekonomiska politiken som måste följas bör utgå frånatt de kortsiktiga åtgärder som är motiverade av de problem som lågkonjunkturenskapar skall ligga i linje med den långsiktiga strategin. Den centralauppgiften för den ekonomiska politiken är, som utskottet ser det, attåstadkomma en tillväxt som leds av de konkurrensutsatta företagen. Det betyderatt den konkurrensutsatta sektorn måste få tillfälle att växa. Detta innebär isin tur att den offentliga sektorn och stora delar av byggsektorn inte kantillåtas att expandera, vilket ställer stora krav på utgiftspolitiken.Finanspolitiken måste vara stram och baseras på neddragning av de offentligautgifterna.För att skall kunna tillgodogöra sig EG-integrationens fördelar ochsamtidigt aktivt bidra till och påverka utvecklingen inom EG söker SverigeEG-medlemskap. Ambitionen är att skall bli medlem i EG . Mendeltagandet i den europeiska integrationen ställer stora krav på den ekonomiskapolitiken. Som medlem, deltagare i det europeiska monetära systemet, EMS, och iden framväxande ekonomiska och monetära unionen, EMU, måste den svenskaekonomin utvecklas i linje med de mest stabila ekonomierna inom EG. Förmedlemskap i ställs följande s.k. konvergenskrav:inflationstakten skall vara etablerad på en låg nivå och får inte vara mer än1,5procentenheter högre än i de tre som har den lägstainflationstaktende långa räntorna skall vara etablerade på en låg nivå och får inte vara merän 2procentenheter högre än i de tre som har den lägstainflationstaktenden konsoliderade offentliga sektorns underskott får utgöra högst av BNPden konsoliderade offentliga sektorns (brutto)skuldsättning får uppgå tillhögst av BNPväxelkursen skall ha hållits stabil, inom ramen för normalafluktuationsmarginaler, av minst 2år.Sverige uppfyller flertalet av dessa konvergenskrav. Enligtden bedömning av utvecklingen fram t.o.m. , som tidigare redovisats ibetänkandet, uppfylls även fortsättningsvis kraven i fråga om inflation, räntaoch den konsoliderade sektorns skuldsättning. Däremot är det krav som ställs påde offentliga finanserna inte uppfyllt.Den strategi som regeringen vill föja för att nå de mål för den ekonomiskasektorn som här redovisats kan sammanfattas i följande tre punkter:Ökade förutsättningar för varaktig ekonomisk tillväxt i hela genomstrategiska skattesänkningar, infrastrukturinvesteringar, satsning på forskningoch utbildning och andra åtgärder som främjar investeringar och sysselsättning.Sanering av de offentliga finanserna för att säkra en låg inflation och lågränta, bereda utrymme för näringslivets investeringar och uppfylla EG:skonvergensregler.Skärpt konkurrenstryck och förändringstryck i den svenska ekonomin. Denoffentliga sektorn måste bli mer effektiv och i större utsträckning anpassastill medborgarnas behov. En sådan utveckling kommer att innebära envalfrihetsrevolution för medborgarna.Denna strategi ställer stora krav på utformningen av konjunkturpolitiken ochmåste utformas så att den bidrar till och inte motverkar destrukturförändringar som nu måste genomgå. I propositionen understryksdärför att nödvändiga stabiliseringspolitiska åtgärder skall inordnas i denlångsiktiga strategin. Men situationen kompliceras i hög grad av att dendesinflationsprocess, som är en följd av den kraftiga överhettningen i slutetav , inte får brytas. En låg inflation är en förutsättning för attstagnationen skall brytas och basen för den svenska välfärden stärkas. Det somytterligare komplicerar bilden är att denna anpassningsprocess skall äga rummitt under en internationell lågkonjunktur.De givna yttre förutsättningarna vid utformningen av den ekonomiska politikenhar i betänkandet redovisats i avsnitten om bedömningen av den ekonomiskautvecklingen. Allt fler tecken tyder på att den amerikanska ekonomin nu är innei en återhämtningsfas.De hot som föreligger mot att världsekonomin nu definitivt skall lämnalågkonjunkturen bakom sig är den konstaterade försämrade tillväxten iTyskland och Japan.Trots att tillväxten i väntas stanna vid 0,finns detpositiva tecken även för den svenska ekonomin. Pris- och löneökningarna börsåväl som bli mycket låga och lägre än i flera av våra viktigastekonkurrentländer. Den successiva förstärkning av den internationellakonjunkturen som väntas kommer också att förbättramarknadsförutsättningarna för den svenska exporten. Efter att haökat endast marginellt väntas marknadstillväxten för svensk export uppgå till 4resp. och nästa år.Som framhålls i propositionen utgörs hoten mot en framgångsrikstrukturanpassning i första hand av de akuta krissymptomen: det växandebudgetunderskottet, arbetslösheten och oron i det finansiella systemet. Dengemensamma orsaken till dessa symptom är realräntechocken i övergången från höginflation till låg inflation. Den nedgång som följer av desinflationsprocessenkan inte överbryggas med en generell expansiv politik. Däremot finns det godamöjligheter att genom en effektiv inhemsk anpassning förkorta den period då densvenska ekonomin pressas tillbaka av höga räntor.En viktig förutsättning för att komma vidare i arbetet med utformningen avden ekonomiska politiken är att ha en så god verklighetsuppfattning som möjligtav de ekonomiska sambandens beskaffenhet. Mot bakgrund av detta påpekande harutskottet med stigande förvåning tagit del av det avsnitt i densocialdemokratiska partimotionen Fi40 där den nuvarande regeringens politikjämförs med 1980-talets.I motionen jämförs utvecklingen som karakteriseras av en avde längsta högkonjunkturerna sedan med utvecklingen underden lågkonjunktur som drabbat 1990-talets första år som dessutom för Sverigesdel accentuerades av överhettningen sista år. Därav drarmotionärerna slutsatsen att inriktningen av den tidigare socialdemokratiskapolitiken är överlägsen den som den nuvarande regeringen förordar. En sådanjämförelse saknar all relevans.Oppositionspartiernas alternativa riktlinjer för den ekonomiska politikenI motion Fi40 (s) hävdas att det i motionen föreslagna alternativet tillden av regeringen föreslagna inriktningen av den ekonomiska politiken kraftigtökar tillväxten och skapar 100000 nya arbetstillfällen ochutbildningsplatser. Resultatet av den av motionärerna föreslagna politikenskulle bli att arbetslösheten pressas ned mot 3,att jämförasmed den reviderade nationalbudgetens prognos på . Det centrala inslaget idenna alternativa uppläggning av den ekonomiska politiken är förslaget till ettomfattande investeringsprogram. Programmet avser bl.a. investeringar i vägar,järnvägar, broar och annan infrastruktur. Vidare ingår upprustning, ombyggnadoch reparation av skolor och bostäder, projekt som ingår i ochvägverkets ordinarie planer, kulturbyggen och samlingslokaler samttidigareläggning av kommunala projekt och investeringar inom byggnadsstyrelsensansvarsområde. Investeringsprogrammet kostnadsberäknas till 40miljarderkronor ungefär jämnt fördelade . Belastningen över statsbudgeten /93 beräknas till 3,5miljarder kronor utöver vad regeringenhar föreslagit.I motion Fi40 (s) föreslås vidare att den i propositionen föreslagnaindragningen på 7,5miljarder kronor från kommuner och landsting inte börkomma till stånd. Regeringens förslag på skatteområdet avvisas. Skattereformenbör återställas, sägs det i motionen. Speciellt framhålls vikten av att inuvarande konjunkturläge inte vidta sparstimulerande åtgärder eller åtgärdersom höjer kostnaderna för hushållens boende. Enligt motionärerna kan effekternapå samhällsekonomin av här redovisade alternativa uppläggning av den ekonomiskapolitiken beskrivas på det sätt som framgår av tabell6.I motion Fi83 av m.fl. (s) yrkas bifall till deninriktning av den ekonomiska politiken som föreslås i motion Fi40 (s).Tabell 6. Samhällsekonomiska effekter enligt förslagen i motion Fi40(s)Försörjningsbalans och nyckeltal för Sverige.Procentuell förändring (om inte annat anges)Miljarder Med Med social-kronor regeringens demokraternaspolitik politik 1991 1992 1993 1992 1993Privat konsumtion 779,4 0,5 -0,5 0,5 0,0Offentlig konsumtion 382,0 0,1 -0,8 0,1 0,2-Stat 109,1 -0,2 -0,7 -0,2 -0,7-Kommuner 272,9 0,2 -0,8 0,2 0,7Bruttoinvesteringar 270,3 -9,0 -1,5 -5,0 2,8Lagerinvesteringar -25,5 0,6 0,9 0,6 0,9Export 403,7 1,0 4,5 1,0 4,5Import 378,5 -0,5 2,5 0,0 3,5BNP 1431,6 -0,4 0,8 0,2 1,9Konsumentpriser 9,4 2,5 2,2 2,5 3,1Disponibel inkomst 4,3 1,5 -0,8 1,6 -0,9Sparkvot, % nivå 1,9 2,9 2,6 3,0 2,0Arbetslöshet, % nivå 2,7 4,4 5,0 4,0 3,5Bytesbalans, % av BNP -0,9 -0,5 0,2 -0,6 -0,1Med anledning av den alternativa inriktning av den ekonomiska politiken somförordas i motion Fi40 (s) vill utskottet anföra följande.I motionen sägs allmänt att målen för den ekonomiska politiken -- fullsysselsättning, ekonomisk tillväxt, stabila priser, rättvis fördelning,regional balans och god miljö -- bör ligga fast. Det betonas att den fullasysselsättningen är den ekonomiska politikens viktigaste mål. Enligt utskottetsuppfattning omfattas dessa mål av samtliga partier. Vid en närmareanalys av målens innebörd framkommer emellertid tydliga skillnader iuppfattning. I motion Fi40(s) föreslås åtgärder som enligt motionärerna i ettmycket kort perspektiv snabbt drar ner arbeslösheten. Utskottet vill emellertidhävda att riskerna att en sådan politik kommer att försämra ekonominsfunktionssätt är betydande. Slutresultatet blir då ännu högre arbetslöshetstalän vad som kan noteras . Enligt utskottets uppfattning är det nödvändigtatt varaktigt pressa ned arbetslösheten. Men det innebär att målet fullsysselsättning måste kopplas till kravet på strukturförändringar i ekonomin.Näringslivet och då främst industrin måste mot denna bakgrund få expandera påövriga sektorers bekostnad.I motionen anförs även att statsmakterna bör bedriva enutgiftspolitik som ger möjlighet att både bevara välfärdsstaten och i takt meden ökad tillväxt sänka de offentliga utgifternas andel av BNP. En stramfinanspolitik är nödvändig. Stora och permanenta underskott måste, sägs det imotionen, undvikas. Utrymmet är därför mycket begränsat för nyautgiftsåtaganden. Vad gäller penning- och valutapolitiken slår motionärernafast att uppgiften måste vara att försvara den fasta växelkursen.På samma sätt som när det gäller formuleringen av målen för den ekonomiskapolitiken är överensstämmelsen god mellan vad som allmänt sägs i propositionenoch den inriktning av finans- och penningpolitiken som förordas i motion Fi40(s). Utskottet finner emellertid att vid utformningen av konkreta förslag tillåtgärder överger motionärerna de krav som de ställt på långsiktighet ifinanspolitiken. I motionen framhålls visserligen att möjligheterna att användafinanspolitiken för att utjämna konjunktursvängningar är starkt begränsadebl.a. på grund av ofullständig kunskap om framtiden och fördröjningar ipolitikens verkningar. Men, sägs det i motionen, finanspolitiken påverkarekonomin även på kort sikt och måste trots dessa begränsningar utformas ävenmed hänsyn tagen till konjunkturen. Motionärernas bedömning är därför att detinte finns skäl att strama åt ekonomin på det sätt som regeringen gör. Det kanvarken motiveras av överhettning, hög inflation eller stora underskott ibytesbalansen. I nuvarande konjunkturläge är det, menar motionärerna,ofrånkomligt med ett betydande underskott i statsbudgeten.Med hänvisning till denna motivering gör motionärerna, enligt utskottetsmening, inte några försök att utforma en stabiliseringspolitik som står iöverensstämmelse med en långsiktig strukturpolitik. I stället avvisas bl.a.kravet i propositionen på en långsiktig utgiftsstrategi för staten medhänvisning till svårigheterna att göra tillförlitliga budgetprognoser.Utskottet kan inte godta en sådan inriktning av den ekonomiska politiken. tidigare i betänkandet understrukit är det ett oavvisligt krav attkonjunkturpolitiken utformas så att den bidrar till och inte motverkar destrukturförändringar som måste komma till stånd i den svenska ekonomin.Bedömningen av den ekonomiska utvecklingen -- under förutsättning attinriktningen av den ekonomiska politiken följer det alternativ som föreslås imotion Fi40(s) -- visar tydligt dilemmat att genomföra enstabiliseringspolitik som inte kommer i konflikt med en nödvändigstrukturomvandling av ekonomin.Den i relation till prognosen i propositionen kraftiga ökningen avbruttoinvesteringarna på 2,(se tabell6) antas i motionen varaett resultat av genomförandet av första delen av det föreslagna40-miljardersprogrammet. Den ökade budgetbelastningen på statsbudgeten bedömermotionärerna uppgå till 3,5miljarderkronor. Utskottet är för sin deltveksamt till metoden att endast ta upp vissa räntekostnader som statenskostnad för investeringarna. Kostnaden i form av reala resursanspråk frånstaten skulle bli väsentligt högre.Som utskottet ser det kan det -- om den internationella konjunkturenutvecklas på ett mindre tillfredsställande sätt än vad utskottet angivit iavsnittet om den internationella utvecklingen -- bli nödvändigt att ökasatsningarna på infrastrukturinvesteringar utöver vad som angivits ipropositionen. Utskottet vill emellertid understryka att ett utvidgatinvesteringsprogram för förbättringen i infrastrukturen måste ligga i linje medden av regeringen valda långsiktiga strategin. Investeringarna måste geväsentliga bidrag till en framtida högre tillväxt. De delar av ett utvidgatinvesteringsprogram som från denna synpunkt har en lägre angelägenhetsgrad börunderkastas samma restriktioner som gäller för de arbetsmarknadspolitiskainsatserna. Det innebär att de åtgärder som vidtas av främstsysselsättningspolitiska skäl måste vara möjliga att påbörja och avslutasnabbt. Utskottet konstaterar att överväganden med här angiven inriktning integörs i motion Fi40 (s).Det andra expansiva inslaget i det socialdemokratiska förslaget tillinriktning av den ekonomiska politiken är att statsmakterna fortsätter att låtatillväxten i den kommunala konsumtionen öka. I motion Fi40(s) förutses härför en ökning med 0,medan bedömningen i propositionen innebär enminskning med 0,. Enligt utskottets mening är en fortsatt ökning av denkommunala konsumtionen med inte godtagbar. Den strategi somregeringen valt, som bl.a. innebär att den offentliga sektorn måste ståtillbaka för en expansion av andra sektorer i ekonomin, måste fullföljas.Den tredje faktorn, som enligt motionärernas prognos ger en högre tillväxt änvad som förutses i propositionen, är den privata konsumtionen. Enligtbedömningen i propositionen minskar den privata konsumtionen på grund av enneddragning av hushållens reala disponibla inkomster. Inkomstbortfalletberäknas emellertid bli av samma storleksordning i motion Fi40(s),(tabell6). Att den privata konsumtionen ändå inte minskar förklaras av enbetydande nedgång i sparkvoten. I motionen riktas stark kritik mot den fördasparpolitiken. Det är fel, anser man, att i nuvarande konjunkturläge stimulerahushållssparandet. Detta är ett av skälen till att motionärerna avvisar sänktakapitalskatter, som innebär en minskning av ränteavdragens värde.Utskottet delar inte motionärernas syn på sparandets utveckling. Att förändraoch stabilisera hushållens sparkvot på en högre nivå är en tidskrävandeprocess. Inför en kommande förstärkning av konjunkturen är det angeläget attuppmuntra ett ökat hushållssparande så att tendenserna till en överhettning avekonomin inte återigen kan växa sig starka.Den slutsats utskottet drar av här gjorda genomgång av förslaget i motionFi40 (s) till inriktning av den ekonomiska politiken är följande. Detsocialdemokratiska alternativet bortser i allt väsentligt från de restriktionersom en nödvändig strukturpolitik ställer på utformningen avstabiliseringspolitiken. Denna motvilja att bedriva en effektiv strukturpolitikframgår också av den inriktning som motionärerna förordar av skattepolitiken.De åtgärder på skatteområdet som föreslås i propositionen avvisas i motion Fi40(s). Utskottet vill emellertid understryka att en viktig del av den ekonomiskapolitiken är en skattepolitik som är inriktad på att sänka samhällsekonomisktskadliga skatter och att skapa ett konkurrenskraftigt skattesystem vid enintegration med EG.Utskottet delar till fullo den uppfattning som framförs i propositionen attden svenska välfärden kräver en stark ekonomisk bas. Bara om ekonomin kan få nyväxtkraft kan denna bas tryggas, välfärden stärkas och arbetslösheten pressasned. Att avstå från att angripa de grundläggande strukturfelen i svensk ekonomiför att undvika kortsiktigt smärtsamma åtgärder vore att avstå frånmöjligheterna att slå vakt om och utveckla den sociala tryggheten i Sverige.Inget skulle vara allvarligare för de svaga och utsatta grupperna i vårtsamhälle än en fortsatt ekonomisk nedgång.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi40 (s) yrkande 1 och Fi83(s) yrkande 1.I motion Fi42 (nyd) framhålls att den ekonomiska politikens främstauppgift måste vara att skapa förutsättningar för företagare att verka och kunnaexpandera. Den ekonomisk-politiska grundsynen är i allt väsentligt densamma somregeringens. Av motion Fi42 (nyd) och även av motion Fi43 (nyd) framgår attNy demokrati ser särskilt allvarligt på den situation som de mindre ochmedelstora företagen befinner sig i. Riskkapitalförsörjningen till dessaföretag måste förbättras. Enligt motionärerna bör ett bolag,Investeringsbolaget IABS), bildas för att bidra medförsörjningen av riskkapital.Utskottet har i betänkandet 1991/92:FiU21 om utskiftning av löntagarfondernastillgångar m.m. föreslagit att ett bolag bildas med den inriktning somföreslås i motionFi43(nyd). Ny demokratis förslag på denna punkt ärföljaktligen tillgodosett. Mot här angiven bakgrund finner utskottet attöverensstämmelse i stort råder mellan regeringens och Ny demokratis uppfattningom den allmänna inriktningen av den ekonomiska politiken. Utskottet avstyrkersålunda motion Fi42(nyd) yrkandena 1 och 3.Utskottet vill här tillägga att det emellertid finns betydande skillnader vadgäller förslagen i propositionen till besparingar i statens budget ochmotsvarande förslag i motion Fi42 (nyd). Till dessa frågor återkommer utskotteti avsnittet om de budgetpolitiska riktlinjerna.I motion Fi44 (v) framhålls att arbetslösheten måste bekämpas till varjepris och att kapitalismen måste utmanas. Sker inte detta får sammaarbetslöshet och utslagning som gäller för övriga . Inriktningen avden ekonomiska politiken fram måste därför innebära ensträvan att sänka arbetslösheten. De åtgärder som motionärerna föreslår motarbetslösheten innehåller bl.a. ett åtgärdsprogram på 10miljarder kronorinriktat på utbildning, arbetsmarknadspolitiska satsningar och investeringar iinfrastruktur samt ett ROT-program i kommunerna finansierat genom en tidigareutbetalning på 4miljarder kronor av kommunernas skatteunderlag. Motionärernamotsätter sig den i propositionen föreslagna indragningen på 7,5miljarderkronor från kommunerna. Skatteförslagen i propositionen avvisas. I ställetföreslås att beskattningen av kapitalinkomster återställs, att grundavdragetslopas för grupper med högre inkomster, och att företagens energibeskattningutformas så att den tillgodoser såväl konkurrens som miljökrav. I motionenavvisas ett EG-medlemskap. Däremot förordas en anpassning av regelsystemet tillEG:s inre marknad.Utskottet vill med anledning av motion Fi44 (v) yrkande 1 anföra följande.I inledningen till sin motion skriver att i den situation somSverige nu befinner sig krävs det en aktiv och medveten näringspolitiskinriktning av den ekonomiska politiken, så att resurser kan styras till rättställe i rätt tid vad gäller kapital, utbildning och investeringar iinfrastrukturen. I ett internationellt perspektiv är detta, understrykermotionärerna, en nödvändighet. På samma sätt som i motion medanledning av regeringens proposition 1991/92:38 om den ekonomiska politiken(1991/92:FiU10) ger denna skrivning i motion Fi44 (v) en antydan om attVänsterpartiet skulle ha en konstruktiv syn på de strukturella problem som belastar den svenska ekonomin. Men så är icke fallet. I stället föreslås imotionen åtgärder som försvårar den situation som landet befinner sig i.Arbetslösheten måste enligt motionärerna bekämpas till varje pris. ser det beaktas därför över huvud taget inte sådana faktorer som iett medellångt perspektiv kan permanenta arbetslösheten på en mycket hög nivå.De åtgärder inom skatteområdet som föreslås i propositionen för att med hjälpav en bättre fungerande ekonomi höja tillväxten och därigenom skapa envaraktigt högre sysselsättning avvisas också av motionärerna. I ställetförordas åtgärder som innebär att den offentliga sektorn fortsätter att växa.Samtidigt innebär förslagen i motionen att budgetunderskottet ytterligare ökar(jfr avsnittet om budgetpolitiken) med risk för att räntorna stiger från ettredan högt ränteläge.Utskottet ställer sig också frågande till EG-politik.Motionärerna föreslår en i det närmaste fullständig anpassning till EG:sregelsystem. Mot den bakgrunden har utskottet svårt att inse varför Sverigeskall avstå från möjligheterna att genom ett medlemskap kunna påverka denfortsatta utvecklingen inom EG.Den i motion Fi44 (v) angivna inriktningen av den ekonomiska politikenavvisas bestämt av utskottet.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet tillstyrker den inriktning avden ekonomiska politiken som föreslås i propositionen (mom.1).