bet · GG01KU12 · 1992-12-03 00:00:00 — Vid bedömningen huruvida ettbarnreklamförbud skall stå i överensstämmelse med EG-rättenborde enligt regeringen beaktas reglerna i artikel 16 idirektivet som syftar till att skydda minderåriga mot reklam somkan förorsaka moralisk eller fysisk skada. Regeringen ansåg attdet vidare borde noteras att det svenska förbudet inte avsernågon speciell produktgrupp utan allmänt tar sikte på reklam somsyftar till att fånga de yngsta barnens uppmärksamhet.Regeringens slutsats i lagrådsremissen var attbarnreklamförbudet inte torde stå i strid med EG-rätten. Vidarefann regeringen att radiolagens bestämmelser är motiverade ochatt de tillsammans med marknadsföringslagens regler tillgodoserde särskilda bestämmelserna om barnreklam. Radiolagensbestämmelser borde därför enligt regeringen ligga till grund förregler om barnreklam i satellitsändningar. Regeringenkonstaterade att de svenska reklamreglerna på detta områdedärmed får en strängare reglering än direktivets.I lagrådsremissen föreslog regeringen därför att sammarestriktioner skulle gälla för satellitsändningar beträffandereklam riktad till barn som för marksänd television.Detta innebär dels förbud mot reklam riktad till barn, delsförbud mot att personer som spelar framträdande roller iTV-program för barn uppträder i reklam och dels förbud motreklam i anslutning till barnprogram.I sitt yttrande över lagförslagen har Lagrådet anfört att detuppenbarligen inte går att göra något bestämt uttalande omhuruvida de angivna bestämmelserna i medger att ettförbud införs mot barnreklam på det sätt som föreslås iremissen. Det kan enligt Lagrådet hävdas att ett sådant förbud ipraktiken inte kommer att sträcka sig mycket längre än vad enreglering i enlighet med TV-direktivet skulle göra. Men detfinns enligt Lagrådet en inte oväsentlig skillnad mellanregleringarna, och Lagrådet menar att det därför inte kanuteslutas att det föreslagna förbudet anses strida mot reglernaom varors och tjänsters fria rörlighet. Lagrådet har emellertidfunnit övervägande skäl tala för att förbudet är förenligt mednyssnämnda regler i EG-rätten.PropositionenRegeringen förklarar att den mot bakgrund av Lagrådetsslutsats inte finner anledning att frångå förslaget ilagrådsremissen. Regeringen anför vidare att den svenska12-årsgränsen torde motsvara direktivets begrepp minderåriga.MotionernaI motion K19 av von der Esch vänder sig motionären motförslaget om förbud mot reklam som riktar sig till barn under 12år. Motionären åberopar ochuttalandet av kommissionsledamoten och anför att utredningen ochkommissionen torde vara väl förtrogna med EG-rättenstillämpning. Motionären anser att lagförslaget i denna del börges en utformning som bättre harmonierar med EG-rätten ochföreslår att gör ett tillkännagivande med dennainnebörd. I motion K20 av (nyd) förmotionären fram liknande synpunkter och föreslår att12-årsregeln tas bort från såväl förslaget till lag omTV-sändningar av TV-program till allmänheten (yrkande 6) somövrig radio- och TV-lagstiftning (yrkande 5).Utskottets bedömningSom regeringen anför är TV-mediets stora genomslagskraftskälet till beslut att i radiolagen ta inbestämmelser om begränsning av sådan reklam i television somriktar sig till barn. Reglerna strider inte mot TV-direktivet.Vad frågan närmast gäller är om de bryter mot den del avEG-rätten som förbjuder kvantitativa importrestriktioner ochåtgärder med motsvarande verkan och som är bundet avgenom . Av Lagrådets yttrande framgår att det integår att göra något bestämt uttalande härom. Lagrådet haremellertid funnit att övervägande skäl talar för att förbudet ärförenligt med EG-rätten. Utskottet anser att det finns goda skälför bestämmelserna om reklam till barn i radiolagen och delarregeringens uppfattning att liknande regler också bör gälla försatellitsända televisionsprogram. Utskottet tillstyrker sålundapropositionen i denna del. Utskottet avstyrker därmed motionernaK19 och K20 yrkandena 5 och 6.Regler som hindrar vidarespridning i vissa fallBakgrundArtikel 22 i TV-direktivet reglerar skydd av minderåriga.Enligt artikeln skall medlemsstaterna säkerställa att sändningarinte inkluderar program som allvarligt kan skada den fysiska,mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, särskiltprogram som innehåller pornografi eller meningslöst våld. Hänsyntill minderåriga skall även tas i fråga om andra program, om dekan antas vara skadliga på samma sätt, såvida de inte sänds påtider då minderåriga inom sändningsområdet normalt inte höreller ser sådana sändningar. Medlemsstaterna skall ocksåsäkerställa att sändningar inte innehåller något som uppammarhat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. I artikel2 ges vissa möjligheter att hindra vidarespridning av programvid överträdelser av artikel 22.I artikel 15 i TV-direktivet föreskrivs begränsningar i frågaom alkoholreklam. Enligt (bilaga) skall ett särskilttillägg göras till artikeln av följande innehåll. EFTA-staternaskall ha rätt att tvinga kabelsändarföretag som verkar inomderas territorier att förvränga eller på annat sätt förstöraett reklaminslag för alkoholhaltiga drycker. Detta undantag fårinte ha till följd att återutsändning av delar avtelevisionsprogram begränsas annat än då det gäller reklaminslagför alkoholhaltiga drycker. De avtalsslutande parterna skallgemensamt se över detta undantag år 1995.PropositionenRegeringen anser att den möjlighet som finns enligtTV-direktivet att hindra vidarespridning av utländskasatellitprogram inte skall utnyttjas. Något förslag om dettaläggs därför inte fram. Som skäl anför regeringen till en börjanatt regeringsformens regler om inskränkning av yttrandefrihetenoch informationsfriheten gör att ett ingripande endast får skepå så sätt att åtgärden står i rimlig proportion till dengärning som skall hindras. Enligt regeringen är det en mycketdrastisk åtgärd att stoppa ett TV-program. Med hänsyn till attvidarespridning av TV-program sker och oförändrat ärdet enligt regeringen inte möjligt för en kabeloperatör attingripa i sändningarnas innehåll eller påverka programutbudet.Regeringen anför vidare att en regel om förbud rimligen endastskulle kunna tillämpas i kabelnät av viss storlek och att dettatalar mot en regel om förbud mot vidaresändning. Enligtregeringens mening skulle en regel om att hindravidaresändningar som bryter mot direktivets artikel 22 vara enmed hänsyn till yttrande- och informationsfriheterna drastiskåtgärd, som till sin praktiska verkan skulle medföra orimligaskillnader mellan olika boendeformer när det gäller mottagningenav satellitprogram.Regeringen anser inte heller att det för svensk del finns skälatt i lagen införa en möjlighet att stoppa reklam för alkohol ividaresändningar i kabelnät. Regeringen anför att ett sådantingripande kommer att ha en begränsad effekt med hänsyn till attsändningarna når dem som har direktmottagning viaparabolantenner och även abonnenter i mindre kabelnät. Enligtregeringen är dessutom ingripanden i vidaresändningar motenskilda inslag förenade med praktiska problem.MotionenI motion K21 av m.fl. (v) anför motionärerna attdet krävs sanktionsmöjligheter för att ett uttryckligt förbudmot en viss typ av programinnehåll skall bli effektivt. Att frånbörjan ge upp möjligheten att genomföra sanktioner är enligtmotionärerna att ge en onödig signal till framtidasatellitproducenter om ett tandlöst regelsystem. Motionärernaanser därför att svensk tillståndsmyndighet skall få möjlighetatt hindra vidaresändning av sändning som bryter mot artikel 22(yrkande 2) eller mot förbudet mot alkoholreklam (yrkande 3).Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattning att hinder motvidarespridning av satellitsända program är en mycket drastiskåtgärd. Enligt utskottets mening står en sådan åtgärd inte irimlig proportion till det som den avser att hindra. Utskottettillstyrker propositionen i denna del. Därmed avstyrkerutskottet motion K21 yrkandena 2 och 3.BeriktigandeBakgrundAv 3 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen följer att den somsänder TV-program självständigt avgör vad som skall förekomma iprogrammen.Artikel 23 i TV-direktivet föreskriver att alla fysiska ochjuridiska personer, oberoende av nationalitet eller vistelseort,skall ha rätt till vad som i den svenska översättning avartikeln som bilagts propositionen benämns genmäle ellerliknande åtgärd (right of reply or equivalent remedies). Detidsmässiga och andra villkoren skall vara sådana att denna rättkan utövas effektivt. Artikeln kräver också att det skall varamöjligt att underkasta tvister rättslig prövning.Enligt 7 § radiolagen får i avtal mellan regeringen ochprogramföretaget föreskrivas skyldighet att sända redogörelseför beslut av där nämnden har förklarat attprogramföretaget har brutit mot reglerna i radiolagen elleravtalet med staten. Vidare får i avtalen bestämmas om skyldighetför programföretagen att sända genmälen och beriktiganden.Sådana bestämmelser har tagits in i avtalen med SverigesRadio-företagen och . Sålunda föreskrivs i12 § avtalet mellan staten och attbolaget skall beriktiga felaktig sakuppgift när det är påkallatoch att den som har befogat anspråk på att bemöta ett påståendeskall beredas tillfälle till genmäle. I 9 § avtalet mellanstaten och finns en förpliktelse förbolaget som är utformad på samma sätt.PropositionenI propositionen anförs att de ovan angivna skyldigheternaskall ses mot bakgrund av dels bestämmelserna i radiolagen attvarje programföretag ensamt avgör vad som skall sändas, delskraven på programföretagen såvitt avser opartiskhet ochsaklighet. Genmäle resp. beriktigande anges vara åtgärder motpartiskhet och osaklighet.I fråga om marksänd television uppfyller enligt regeringen deangivna reglerna väl de krav om rätten till beriktigande somställs i direktivet, särskilt som reglerna kompletteras avbestämmelser om ärekränkning i yttrandefrihetsgrundlagen och 5kap. När det gäller juridiska personer pekarregeringen på reglerna om otillbörlig marknadsföring vidmisskreditering från andra näringsidkares sida.Regeringen anser att liknande bestämmelser bör införas försatellitsändningar. För de sändningar som omfattas avsatellitlagen kan det emellertid inte finnas motsvarandemöjlighet att i avtal föreskriva skyldigheten att sändaberiktigande. Regeringen konstaterar att bestämmelserna därförmåste tas in i lagen. Eftersom satellitlagen inte innehållernågot uttryckligt krav på saklighet och opartiskhet anserregeringen att saken här ställer sig något annorlunda.Regeringen föreslår att det i lagen tas in en bestämmelse avinnebörd att uppgifter som har förekommit i ett program skallberiktigas, när det är befogat. Vidare föreslås att Kabelnämndenfår ålägga ett satellitprogramföretag att på lämpligt sättoffentliggöra beslut enligt vilket företaget har brutit motbestämmelsen om beriktigande. Enligt förslaget får dockföreläggande inte innebära att offentliggörande måste ske i ettprogram som företaget sänder.I sitt yttrande anför Lagrådet att EG-direktivet inteuttryckligen kräver att beriktigande sker i TV-programmen.Lagrådet anför vidare att det dock får anses ligga i sakensnatur att så bör ske om inte annat sägs och att det mesta alltsåtalar för att direktivet också har denna utgångspunkt. Lagrådetfinner att med den nuvarande grundlagsregleringen rätten tillberiktigande kan ha ett begränsat värde och ifrågasätter om integrundlagen bör ändras så att det blir möjligt för Kabelnämndenatt besluta om att beriktigande skall ske i ett program somföretaget sänder. Lagrådet anser att en sådan ordning är idirektivets anda.Med anledning av Lagrådets yttrande anför regeringen attRadiolagsutredningen torde få anledning att återkomma tillreglerna om beriktigande i arbetet med en ny radiolag.Utredningen får enligt regeringen anledning att ytterligareöverväga reglernas förenlighet med yttrandefrihetsgrundlagen.MotionenI motion K20 av (nyd) anför motionären attTV-direktivet uppenbarligen inte bara omfattar rätten tillberiktigande, dvs. rättelse av felaktig uppgift, utan ocksårätten till genmäle, dvs. rätten att få komma till tals ochbemöta felaktiga påståenden. Motionären anser därför att man kanifrågasätta Lagrådets uttalande att direktivet tillgodoses genomvad som i förslaget betecknas som beriktigande.Enligt motionärerna bör den svenska lagstiftningen följaEG-direktivet i fråga om rätt till genmäle och beriktigande.Motionären anser att det direkt bör framgå av lagen att detfinns en rätt till genmäle, dvs. en rätt att själv få komma tilltals och bemöta felaktiga påståenden, om det är befogat (yrkande1). Enligt motionären bör rätten till genmäle och beriktigandekunna ske i den kanal, sändning eller program där felaktighetenförekommit eller i program som företaget sänder, bekostar ellersvarar för på annat sätt. Motionären anser attyttrandefrihetsgrundlagen bör ändras så att en tvingandelagstiftning med detta innehåll blir möjlig (yrkande 2).Även i motion K21 av m.fl. (v) tas frågan omberiktigande upp. Motionärerna förklarar att de delar Lagrådetsmening. De föreslår att regeringen får i uppdrag att se övermöjligheterna till ändring av yttrandefrihetsgrundlagen (yrkande4).Utskottets bedömningLagrådet har anfört att den rätt till genmäle ellermotsvarande åtgärd som tillförsäkras enligt direktivet i och försig får anses kunna tillgodoses genom vad som i lagförslagetbetecknas beriktigande. Vidare har Lagrådet uttalat attEG-direktivet inte uttryckligen kräver att beriktigande sker iTV-programmen. Utskottet finner inte anledning till någon annanbedömning. Som regeringen anför kan de frågor som Lagrådet haraktualiserat tas upp i arbete. Med detanförda tillstyrker utskottet propositionen. Utskottet avstyrkerdärmed motionerna K20 yrkandena 1 och 2 samt K21 yrkande 4. beträffande programmaterial som produceras i tredjevärldenatt avslår motion 1992/93:K21 yrkande 1,men. (v) - delvis2. beträffande hinder för vidarespridning i vissa fallatt avslår motion 1992/93:K21 yrkandena 2 och 3,men. (v) - delvis3. beträffande allmänna regler för reklamenatt med avslag på motion 1992/93:K20 yrkandena 3, 4och 7 antar regeringens förslag till lag om satellitsändningarav televisionsprogram till allmänheten såvitt avser 19 §,res. 1 (nyd)4. beträffande reklam riktad till barnatt med avslag på motionerna 1992/93:K19 och1992/93:K20 yrkandena 5 och 6 antar regeringens förslag till lagom satellitsändningar av televisionsprogram till allmänhetensåvitt avser 21 §,res. 2 (nyd)5. beträffande beriktigandeatt avslår motionerna 1992/93:K20 yrkandena 1 och 2samt 1992/93:K21 yrkande 4,res. 3 (nyd)6. beträffande övriga delar av förslaget till lag omsatellitsändningar av televisionsprogram till allmänhetenatt antar regeringens förslag till lag omsatellitsändningar av televisionsprogram till allmänheten i denmån det inte omfattas av vad utskottet hemställt under 3 och 4,7. beträffande övriga lagförslagatt antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i radiolagen (1966:755),b) lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagensområden,c) lag om ändring i lagen (1978:763) med vissa bestämmelser ommarknadsföring av alkoholdrycker,d) lag om ändring i lagen (1978:764) med vissa bestämmelser ommarknadsföring av tobaksvaror.Stockholm den 3 december 1992På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), Hans Nyhage (m), CatarinaRönnung (s), (), (), HansGöran (), (), (),(), (nyd), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Allmänna regler för reklamen (mom. 3)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Som regeringen" och på s. 9 slutar med "4 och 7"bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att de regler om reklam och sponsringsom föreslås är strängare än de som finns i direktivet. Deföreslagna reklamreglerna innebär enligt motionärerna att ensvensk får sämre möjligheter att konkurrera medinternationella stationer som sänder till . En svensksatellitstation också får uppenbara svårigheter att hävda sig ikonkurrensen med den marksända kanalen TV4, som når en betydligtstörre publik. De restriktiva reklamreglerna försvårarkonkurrensförutsättningarna ytterligare. Enligt utskottetsmening kan även TV4 komma att få svårigheter att konkurreramed utländska satellitkanaler. Utskottet menar att detta talarför att likartade regler bör gälla för alla som sänder till ensvensk TV-publik. Som anförs i motion K20 yrkandena 3 och 4 bördärför reglerna i radiolagen, den föreslagna lagen omsatellit-TV-sändningar och annan radio- och TV-lagstiftninganpassas till TV-direktivet i fråga om reklam. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Därmedtillgodoses nämnda motionsyrkanden.Av ovan angivna skäl kan utskottet inte godta förslaget attTV-program mot vederlag endast får sändas under annonstid itelevisionen. Utskottet anser att propositionen i denna del böravslås och tillstyrker därmed motion K20 yrkande 7.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande allmänna regler för reklamenatt riksdagendels med bifall till motion 1992/93:K20 yrkande 7 avslårregeringens förslag till lag om satellitsändningar avtelevisionsprogram till allmänheten såvitt avser 19 §,dels med anledning av motion 1992/93:K20 yrkandena 3 och 4som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet haranfört,2. Reklam riktad till barn (mom. 4)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Som regeringen anför" och slutar med "yrkandena 5och 6"bort ha följande lydelse:Utskottet anser att den svenska radio- och TV-lagstiftningenskall överensstämma med de regler som finns i TV-direktivet. Denföreslagna regeln om barnreklam går längre än TV-direktivet.Utskottet avstyrker därför propositionen i denna del ochtillstyrker därmed motion K20 yrkande 6. Syftet med motion K19tillgodoses därmed.När det gäller den övriga lagstiftningen på området bör enligtutskottet en översyn ske så att den bättre anpassas tilldirektivet. Vad utskottet nu har anfört bör som sinmening ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker såledesmotion K20 yrkande 5.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande reklam riktad till barnatt riksdagendels med bifall till motion K20 yrkande 6 och medanledning av motion K19 avslår regeringens förslag till lag omsatellitsändningar av televisionsprogram till allmänheten såvittavser 21 §,dels med bifall till motion K20 yrkande 5 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet har anfört omtolvårsregeln i radio- och TV-lagstiftningen.3. Beriktigande (mom. 5)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 15 sombörjar med "Lagrådet har anfört" och slutar med "yrkande 4"bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör den svenska lagstiftningen följaTV-direktivet i fråga om rätt till genmäle och beriktigande.Utskottet anser att det direkt bör framgå av lagen att det finnsen rätt till genmäle, dvs. en rätt att själv få komma till talsoch bemöta felaktiga påståenden, om det är befogat. Rätten tillgenmäle och beriktigande bör kunna utövas i den kanal, sändningeller program där felaktigheten förekommit eller i program somföretaget sänder, bekostar eller svarar för på annat sätt.Utskottet anser att yttrandefrihetsgrundlagen bör ändras så atten tvingande lagstiftning med detta innehåll blir möjlig. anfört bör ges regeringen till känna. Därmedtillgodoses syftena med motionerna K20 yrkandena 1 och 2 samt K21yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande beriktigandeatt dels med anledning av motion K20 yrkandena 1och 2 samt motion K21 yrkande 4 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet har anfört om rätt till genmäle ochberiktigande samt ändring av yttrandefrihetsgrundlagen.Särskilt yttrandeThage G , , , HansGöran , , och (alla s) anför:I propositionen angående reklamregler anförs som skäl förregeringens förslag följande: "Det är enligt regeringensuppfattning rimligt att ha ett enhetligt regelsystem för allannonsering och för program som bekostas av annan (sponsras) itelevisionssändningar under svensk jurisdiktion oavsettdistributionsmetod. De regler som råder för annonsering imarksänd television beslöts under stor enighet av riksdagenunder behandlingen av lagstiftningen om reklam i svensk marksändtelevision. "Trots detta uttalande läggs i propositionen inte fram någotförslag till ett sådant förbud mot åsiktsreklam som finns iradiolagen. Detta är anmärkningsvärt mot bakgrund av vadriksdagen anförde som skäl för radiolagens förbud motåsiktsreklam i den markbundna televisionen. uttaladedå att det är av stor betydelse att olika meningar och åsikterfår komma fram i televisionen och att ingen skall kunna utnyttjamediet för att oemotsagd föra fram sina uppfattningar ellerförhindra att meningsmotståndare kommer till tals. Riksdagenuttalade vidare att en ordning som innebär att endast de somförfogar över stora ekonomiska resurser kan använda TV-medietför opinionsbildning och propaganda minskar möjligheterna allsidig debatt. fann att detta är till nackdel fördemokratin och yttrandefriheten i samhället (1990/91:KU39, rskr.370).De skäl som anförde för radiolagens förbud motåsiktsreklam i markbunden television gäller naturligtvis ävenför satellitsänd television.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot avutskottet.Bengt () anför:Andel europeiska program m.m.Det finns inget att invända mot förslaget att minst hälften avprogramutbudet skulle vara producerat i . Det finnsemellertid en risk att återstoden av innehållet i alltför högutsträckning kommer att domineras av amerikanska program.Satellitsändningar bör i stället främja produktioner från tredjevärlden. Detta skulle öka förståelsen och skulle också bidratill dessa länders ekonomiska utveckling. bör som sinmening ge regeringen detta till känna.Regler som hindrar vidarespridning i vissa fallOm uttryckliga förbud skall bli verkligt effektiva krävssanktionsmöjligheter. EG-direktivet tillåter regler som hindrarvidarespridning av program som innebär brott mot artikel 22.Samma möjlighet finns enligt när det gälleralkoholreklam. Regeringens inställning är att redan från börjange upp möjligheten att genomföra dessa sanktioner. Det kan ge deframtida producenterna av program i satellitsändningar felaktigasignaler. Även om många tittare inte skulle beröras avingripandena kan ett stopp för vidarespridning få enförebyggande och avskräckande effekt. De flestasatellitsändningar tas nämligen emot via kabelnätet och dekabelanslutna tittarna utgör den största och intressantastekommersiella målgruppen för programproducenterna. Det finnsdärför mycket som talar för att sanktioner i form av hindrandeav vidaresändning skulle ge en god effekt. Regeringen bör därföråterkomma till med förslag till lagstiftning sommöjliggör hinder för vidarespridning av program som bryter motartikel 22 och mot alkoholreklamförbudet.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet under mom.1 och 2 borde ha hemställt:1. beträffande programmaterial som produceras i tredjevärldenatt med bifall till motion 1992/93:K21 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts.2. beträffande hinder för vidarespridning i vissa fallatt med anledning av motion K21 yrkandena 2 och 3hos regeringen begär förslag om lagstiftning i enlighet med vadovan anförts.