yttr · GF05JoU9 · 1991-12-31 00:00:00 — När det gäller statens särskilda ansvar framhölljordbruksutskottet i sitt yttrande (1991/92:JoU5y) till näringsutskottet ianslutning till förslaget om försäljning av bl.a. domänverket följande. Allmänt sett torde det vara lättare att hävda miljö- ochnaturvårdens intressen i de fall staten är ägare till marken. förvaltaren betydande del av den statligt ägda marken och har därmed ett stort ansvarför miljö- och naturvården i skogsbruket. Markägarens roll i detta sammanhangaktualiseras även genom tillämpningen av det s.k. sektorsansvaret.Jordbruksutskottet konstaterade i sitt betänkande om miljöpolitikenatt varje sektor har ett miljö- och naturvårdsansvar inom ramen för sinverksamhet (1990/91 :JoU30 s. 255 f.). Enligt utskottets mening är det önskvärtatt en eventuell försäljning av domänverket inte försvårar möjligheterna atttillvarata miljö- och naturvårdens intressen. 1 detta sammanhang bör ävennämnas möjligheterna att genom utökad samverkan med skogsbruket hittaalternativa lösningar för säkerställande av vissa naturtyper och biotoper.Nuvarande finansieringsformer för förvärv av skyddsvärda områden skulle t.ex.kunna kompletteras med att mark som förvaltas av domänverket erbjuds i utbytemot sådan mark som är skyddsvärd från miljö- och naturvårdssynpunkt. Utskottetvill med det anförda peka på de nya förutsättningar som en försäljning avdomänverket kan komma att innebära i detta hänseende. Utskottet har inte ändrat mening i dessa frågor. Utskottet delar den mening som framförs i propositionenatt statliga tillgångar som saknar kommersiella förutsättningar bör avskiljasvid bolagiseringen. har kunnat göra stora insatser för naturvårdenoch det rörliga friluftslivet genom sitt stora och samlade markinnehav. Dessainsatser har underlättats genom att verket undantagit stora delar från normaltskogsbruk i områden som ansetts böra skyddas av naturvårds- ellerskogshistoriska skäl, och som av den anledningen avsatts som domänreservat.Utskottet ansluter sig även till målsättningenatt bolagiseringen inte får leda till att områden av stort 1991/92:JoU9ynaturvårdsvärde under domänverkets förvaltning mister sitt skydd eller attdetta försvagas. När det gäller frågan om hur domänreservaten skallbehandlas vid bolagiseringen av domänverket får utskottet anföra följande. Utskottet har ingen erinran mot regeringens förslag attdomänreservat, som efter inventering och utredning bedöms icke behöva åtnjutasärskilt skydd, kan överlåtas på det nya bolaget utan särskilda villkor. Somframgår av propositionen har domänverket och gemensamtupprättat förteckningar över områden, såväl inom som utom domänreservaten, sommed nu tillgänglig kunskap har ansetts vara av den karaktären att de börundantas från utförsäljningen resp. avsättas som naturreservat. Länsstyrelsernahar en viktig roll när det gäller att bevaka vilka ytterligare områden som börundantas. Utskottet erinrar om att skogspolitiska kommitté(Jol990:03, Dir. 1990:47,1991:99) planerar att redovisa sitt arbete under kommandehöst. Behovet av avsättning av produktiv skogsmark till naturreservat m.m.kommer att påverkas av vilken skyddsnivå kommittén väljer att förorda förnaturvårdshänsynen i det normala skogsbruket. Som framhålls i motionerna kandet för att trygga ett stort antal växt- och djurarters överlevnad finnasanledning att undanta större arealer skog från aktivt skogsbruk än vad somförutses i propositionen. Medan omfattande reservatsbildningar ägt rum iNorrlands inland torde behovet av skydd åt värdefull skog iGötaland och ha ökat. Som exempel på sådana områden kan nämnasBogesunds kronopark som bl.a. innehåller en skoglig genbank med 6 800 arter. Det finns vidare skäl att erinra om vad som anförs ipropositionen, att privatisering av statliga tillgångar är en kompliceradprocess som kommer att ta att genomföra. Då det nya bolaget bildas ochövertar domänverkets verksamhet kommer inte hela det berörda fastighetsinnehavetatt kunna överlåtas till bolaget. Ett omfattande arbete återstår, somnäringsministern framhåller, beträffande en del av fastighetsinnehavet innanöverlåtelsen kan äga rum. Frågan om de slutliga formerna för ägande ochförvaltning av statens mark får som anförs i propositionen fastställas . Den svenska skogen utgör en av folkhushålletsgrundläggande tillgångar. Det är enligt utskottets mening angeläget att debeslut som fattas av vilar på en grundlig kännedom om de faktorer sompåverkar eller som påverkas av processen. Utskottet anser därför att enarbetsgrupp bör tillsättas för att utarbeta förslag till vilka skogsområdensom, utöver de områden som anges i propositionen, bör skyddas. Arbetsgruppenbör vid fullgörandet av sitt uppdrag ha tillgång till den skogspolitiskakommitténs förslag. Utskottet delar näringsministerns uppfattning att det voreopraktiskt att i vart fall upprätthålla en markreservför utbytesmark. Å andra sidan bör det enligt utskottets mening vara möjligtatt inom den fyraåriga övergångsperiod som förutses för för- valtningengenomföra inventeringar av skyddsvärd enskilt ägd mark 1991/92:JoU9y Dessa inventeringar kan läggas till grund för markbyten meddomänmark innan denna överlåts på bolaget. Markbyten skall även kunna ske avmark som redan överlåtits på bolaget. Även dessa inventeringar bör enligtutskottets mening kunna anförtros åt den tidigare nämnda arbetsgruppen.Skyldigheten för bolaget att medverka till markbyten bör regleras i det avtalsom sluts mellan staten och bolaget. Det får förutsättas att regeringenåterkommer till med redovisning för den närmare utformningen avreglerna för naturskyddet i de skogar som förvaltas av domänverket samt omomfattningen av utbytesmark. bör med anledning av motionerna N41yrkandena 2-6, N44 yrkande 2, N45 yrkande 1 delvis, N47, N50 och N51 föreslåriksdagen att som sin mening ge regeringen till känna vad jordbruksutskottetanfört om tillsättande av en arbetsgrupp och redovisning av hurnaturvårdsintressena skall tillgodoses i samband med domänverkets bolagisering. Ströängar i och läns lappmarker,m.m. Med stöd av bestämmelserna i lappmarksreglementet från1749 fick de personer som tog upp nybyggen inom och Norrbottensläns lappmarker ofta rätt att tills vidare bruka vissa avsides belägnaslåtterängar, s.k. ströängar. Gränsbestämningarna av dessa har i många falldragit ut . har åtskilliga ströängar indragits tillkronan medan vissa andra undantagits härifrån och fått behållas, s.k. regleradeströängar. Andra ströängar är fortfarande oreglerade. De problem som föreligger med dessa oregleradeströängar är komplexa till sin natur och kan inte få sin lösning i detta sammanhang.Näringsministern framhåller bl.a. följande. En oklarhet är vilken rätt ströängsinnehavaren har tillströängen. I den frågan kan det konstateras att hans rätt är stark och närmastkan jämföras med äganderätt. Den största inskränkningen i hans rätt ärskyldigheten för honom att avstå ströängen mot vederlag i ersättningsmark (NJA1986 s. 165). Näringsministern bedömer att ett överförande av mark, påvilken finns ströängar, från staten till det nya bolaget inte kommer attpåverka statens eller ströängsinnehavarnas rätt till ströängen. Enligt propositionen saknar staten lagfart på en delav sina fastigheter. Detta beror på att före ikraftträdandet av 1875 årslagfartsförordning gällde sedan gamrnalt att de publika egendomarna varundantagana från lagfartsplikt. Så kan vara förhållandet t.ex. för fastigheteri inland, som tillkommit genom avvittringsförordning-arna. I sådanafall skall staten, med stöd av 60 a § lagen (1970:995) om införande av nya jordabalken, anses ha lagfart om dess äganderätt 1991/92:JoU9y styrks.Utredning för att styrka äganderätten hämtas i första hand ur jordeböckerna påkammarkollegiet. Enligt motion N42 (v) måste från rättssäkerhetssynpunktoklarheterna om dels större rätt till vissa markarealer och byaskogar, delsrätten till ströängarna upp. Motionären hänvisar till att det sedantidigare från fjällbefolkningens sida har ifrågasattts om avvittringen inom detvå nordligaste länens lappmarker genomförts på ett korrekt sätt. Hänsynen tillrättssäkerheten kräver att avslår propositionen. Utskottet erinrar om att bostadsutskottet under riksmötet1989/90 utförligt behandlade vissa frågor om avvittringen i ochNorrbottens läns lappmarker samt ströängarna (1989/90:BoU12). förslag gjorde ett tillkännagivande om informationom avvittringsförfarandet och om en översyn av ströängarna. hänvisar till ovannämnda riksdagsbeslutoch förutsätter i övrigt, i likhet med näringsministern, att överförandet avmark, på vilken det finns ströängar, inte kommer att påverka statens ellerströängsinnehavarnas rätt till ströängen. Medhänvisning till det anförda avstyrks motionen. Upplåtelse av rätt att jaga på en fastighet är enligtbestämmelserna i jordabalken att anse som nyttjanderätt. Vid överlåtelse avfastighet åligger det därför överlåtaren att göra förbehåll om upplåtelsen, ominte inskrivning av rättigheten är beviljad. Därför böri överlåtelseavtalet förbehåll göras för berörda jakträtter. Domänverkethar upplåtit rätt att fiska på ett stort antal fastigheter. Upplåten fiskerätt är, liksom upplåten jakträtt, enligtjordabalkens bestämmelser att anse som nyttjanderätt. I överlåtelseavtalet bördärför staten göra förbehåll för berörda fiskerätter. Bestämmelser om vården och förvaltningen av statens fiskeni enskilda vatten finns i förordningen (1981:1217) om förvaltningen av statensfisken m.m., vari anges att statens fiske vårdas och förvaltas av den myndighetunder vilken vattenområdet hör. Dessutom ges vissa föreskrifter om hurfiskerätt får upplåtas. Förordningen gäller myndigheters förvaltning och vård avstaten tillhöriga fisken. En överlåtelse till bolaget medför att förordningen inte längre blir tillämplig på bolagets fiskevatten eftersom dessa inte längre tillhör staten. För yrkesfiskare innebär bolagiseringen dock i de flesta fall ingen förändring eftersom deras fiskerätt har upplåtits enligt 13 lagen omfiskearrenden, vars bestämmelser även gäller för bolaget. övrigafiskare innebär bolagiseringen däremot att bolaget, liksom andra 1991/92:JoU9y enskildaägare av fiskevatten, självt får avgöra frågor om upplåtelse av 1 motion N49 (s) framhålls att slagit fast ettmål för för jaktpolitiken av innehåll att strävan måste vara att bevarafolkrörelseengagemanget i jakten och viltvården. finns det dock tendensertill att avgifterna för upplåtelse av jakträtt kraftigt höjs, vilket kan kommaatt innebära att jakt- och viltvården tappar sin förankring hos den lokalabefolkningen på landsbygden. Enligt motionärerna är det orimligt att låtamarknaden sätta priset på upplåtelser av jakträtt. Med hänsyn till attdomänverket kan ses som prisledande i jaktarrendefrå-gor bör därföruttala att det bolagiserade domänverket i sin jaktpolitik bör tillämpastandardiserad beräkningsgrad vid bestämmande av skäliga arrendeavgifter. 1 motion Jo423 (v) yrkande 2 föreslås ettriksdagsuttalande om behovet av nya samordnade upplåtelse- och skötselformerför domänverkets fiskevatten. Motiveringen har paralleller med föregående motion.Regeringen bör ta upp överläggningar med ideella organisationer så att destatliga vattnen på goda villkor blir tillgängliga för allmänheten. Ettriksfiskekort kan skapas i samarbete med föreningslivet, anför motionärerna. Enligt motion l991/92:Jo436 (kds) bör domänverketarrendera ut statens fiskevatten till . Detta vore ett smidigt sätt att att få en god fortsatt vårdav fiskevattnen och ett organiserat fritidsfiske. Det skulle innebära att del av den fiskevård och tillsyn som domänverket nu bedriverfortsättningsvis skulle kunna ske genom ideella insatser, anför motionären. Utskottet delar regeringens uppfattning att det bör stådet nya bolaget fritt att självt få avgöra frågor om upplåtelse av jakt- ochfiskerätt med de inskränkningar som följer av jordabalkens stadganden och övriglagstiftning. Någon anledning för att söka bestämma villkor förbolagets politik i dessa frågor finns icke. bör alltsåavstyrka motionerna N49, Jo423 yrkande 2 och Jo436. 1 beslutet har deltagit: (), (), 1991/92:JoU9y (), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), () och (nyd). Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet. , , , , , och (alla s) anför: Enligt vår mening borde delar av utskottets yttrande gesen annan utformning. Deb borde den del av yttrandet som på s. 6 börjar med"Som framgår" och på s. 7 slutar med "anförda inte föranledanågon särskild åtgärd från sida" ha följande lydelse: Somframgår (= utskottet) bolagsbildning. Utskottet avvisar regeringens förslag om att privatiseradomänverket. Det är ett allmänintresse att staten ej avhänder sig kontrollenöver de svenska naturtillgångarna. Det finns däremot skäl, vilket tidigare redovisatsi den socialdemokratiska regeringens proposition 1990/91:87, att ombildadomänverket till aktiebolag. Möjligheten till ökad avkastning förbättras omdomänverket ges en ökad ekonomisk handlingsfrihet, inte minst när det gälleratt utnyttja och omforma det stora fastighetskapital som de statliga markernarepresenterar. Verket måste kunna agera snabbt i för koncernen intressantaaffårer. Regeringens förslag att privatisera bolaget är olyckligt.Det kommer enligt utskottets mening att medföra en rad problem av principiell,juridisk och praktisk natur. Dessa problem är onödiga. De kommer att få tillföljd att bolagsledningens uppmärksamhet leds bort från dess väsentligauppgifter att bruka och förvalta vårt lands största naturresurs. Genomprivatiseringen försvåras, helt i onödan, skyddet av naturvärdena ochbevarandet av den biologiska mångfalden. bör således yrka bifall till motion N45yrkande I i denna del. Därigenom tillgodoses även motion N41 yrkande 1 i vissmån. Utskottet finner att de synpunkter bör beaktas somframförs i motionerna N40 (m) och N44 (kds) yrkande 1 om det angelägna i attdomänmark görs tillgänglig för lokala, mindre intressenter genomdirektförsäljningar och triangelbyten. Något särskilt riksdagsuttalande härompåkallas dock icke. De frågor som väcks i motion N39 (c) om försäljning avskogsmark ovan skogsodlingsgränsen har den karaktären att de bör behandlas isamband med den samlade samepropositionen. Deb borde den del av yttrandet som på s. 10 börjar med"Utskottet delar" och slutar med "vid bolagiseringen" utgå. Deb bordeden del av utskottets yttrande som på s. 11 börjar med 1991/92:JoU9y "Det finns" och slutar med "fastställassenare" utgå. Deb borde den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Utskottet delar" ha följande lydelse: Utskottet erinrar om att jakten är en folkrörelse i vårtland. Strävan måste vara att bevara folkrörelseengagemanget i jakten ochviltvården. Denna målsättning har också slagit fast för några årsedan då en ny jaktlag antogs. Ett annat mål för den framtida jakt- och viltvårdspolitiken,som lagt fast, är att samhället skall medverka till att skapa godaförutsättningar för jakten och därigenom stödja jaktintresset. Mot den angivna bakgrunden delar utskottet den oro somframförs i motion N49 (s) över de ofta höga och kraftigt stigande avgifter förupplåtelse av jakträtt som i första hand sker på skogsbolagens, kyrkans ochdomänverkets marker. Utvecklingen innebär en risk för att jakt-och viltvårdentappar sin förankring hos den lokala befolkningen på landsbygden. Domänverkethar tidigare betraktats som prisledande när det gäller uttag av rimligaavgifter för jakt. Det är därför viktigt att klart och entydigt slårfast att staten, som ägare till det bolagiserade domänverket, skall tillämpa enstandardiserad beräkningsgrund vid bestämmande av skäliga arrendeavgifter. Vad utskottet anfört om angelägenheten att hålla rimligaavgifter för jaktarrenden gäller i motsvarande del även för upplåtelse avfiskevatten. har tagit fram ett fiskekort gemensamt för ungefår 1500 fiskeområden och sålt detta till förhållandevis låg kostnad. Det är somframhålls i motionerna Jo423 och Jo436 mycket angeläget att denna verksamhetkan fortsätta att utvecklas. Regeringen bör därför ta upp överläggningar idetta syfte med ideella organisationer, verksamma inom fritidsfiskets område,om skötsel och upplåtelse av de statliga vattnen. bör föreslå att som sin meningger regeringen till känna vad jordbruksutskottet anfört med anledning avmotionerna N49, Jo423 yrkande 2 och Jo436. Meningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet. () anför: Enligt min mening borde utskottet ha tillstyrkt motionernaN41 yr kande 1 och N42 samt avstyrkt propositionen. Den totala bristen på utredning av de föreslagna riktlinjernas effekt i praktiken på en mängd områden är helt oacceptabel. Någon remissbehandling har ej heller skett utan endast lagrådsremissen har skickats till vissa berörda. Den bristfålliga behandlingen kan ej motiveras av sakskäl som påpekas ett flertal gånger i propositionen kommer utförsäljningen att ta . Särskilt i rådande konjunktur är det inte aktuellt med markJörsälj- 16 ning inågon nämnvärd grad. Det finns med andra ord ingen grund /92:JoU9y Det är lätt att få en känsla av att regeringen snabbt vill fåigenom dessa förslag utan en ordentlig och öppen debatt. kan inte acceptera en utförsäljning avdomänverkets mark när varken för- eller nackdelar klart framgår. Det gällerbåde ekonomiska konsekvenser för staten och de ekologiska effekterna.Domänverket har verkat på en fri och konkurrensutsattmarknad och är med stor sannolikhet en god affår för staten. Att då sälja ärdels en dålig affår, dels ur fördelningssynpunkt fel, när vinsten från vårgemensamma mark skall tillfalla ett mindre antal personer somhaft råd att köpa upp marken. Även ur samhällsekonomisk synvinkel är det oroande medstora statliga utförsäljningar. Riskvilligt kapital är en bristvara och om detanvänds till att köpa f.d. statlig egendom finns det en risk att andra nyttigainvesteringar hämmas. Ett tillbakavisande av propositionen innebär även att derättssäkerhetskrav som åberopas i motion N42 tillgodoses. Ingen omfattandeförändring av domänverkets marker bör beslutas innan de oklarheter som ansesråda inom i de två nordligaste länen har klarats upp. Detta handlardels om större rätt till vissa markarealer och byaskogar, dels om rätten tillde s.k. ströängarna. Om näringsutskottet inte tillstyrker motion N41 yrkande 1och motion N42 förordar jag i andra hand bifall till jordbruksutskottetsmajoritetsyrkande om ett tillkännagivande av naturvårdshänsynen. Jag ansluter mig vidare till den del av den avvikandemening (s) vari behandlas jakt- och fiskefrågor i anslutning tillpropositionen.