yttr · GF05AU6 · 1991-12-31 00:00:00 — Intresserepresentationen i vissa statliga myndighetersstyrelser 1991/92 AU6y har berett arbetsmarknadsutskottettillfålle att yttra sig över proposition 1991/92:123 om slopande avintresserepresentation i vissa statliga myndigheters styrelser samt de medanledning av propositionen väckta motionerna 1991/92:K20 av Bo Finnkvist m.fl.(s. ), K21 av m.fl. (s) och K22 av (nyd). Regeringen föreslår att skall godkänna attintresserepresentationen i vissa statliga myndigheters styrelser skall slopasi enlighet med vad som förordas i propositionen. yttrarsig över detta förslag och motionsyrkandena i vad avser myndigheterna påarbetsmarknadsområdet. Med intresserepresentation avses här att representanterför arbetsmarknadens parter ingår som ledamöter i myndigheternas styrelserefter att ha nominerats till sina uppdrag av resp. huvudorganisation. Av förteckningen över verksinstruktioner (motsvarande) pås. 11 i propositionen framgår att regeringsförslaget berör följande myndigheterpå arbetsmarknadsområdet: och personalansvarsnämnd, länsarbetsnämnderna() och arbetsförmedlingsnämnderna, (Centrala) AMU-styrelsen och (de regionala)AMU-myndigheternas styrelser, Arbetarskyddsstyrelsen (ASS), arbetstidsnämnden ochyrkesinspek-tionsnämnderna (Yl), 1991/92. 5.Arbetsmiljöfonden (AMFO) 6.Arbetslivscentrum (ALC) Centralafondstyrelsen och de regionala fondstyrelserna. Partsrepresentationen i dessa myndigheter framgår av följande sammanställning: Partssammansättningi verksstyrelser på arbetsmarknadsområdet ASS Yl Arb.miljö- Arbetslivsfonden Detupplyses i propositionen att () i februari1991 hemställt hos regeringen bl.a. att åtgärder vidtas för att ändrasammansättningen av statliga myndigheters styrelser så att SAF inte längreskall vara företrädd i dessa styrelser. Vidare anmäls att SAF i skrivelsenangett ett antal myndighetsstyrelser, i vilka SAF inte skall företrädas fr.o.m.ingången av , samt att SAF inte heller har nominerat någrastyrelseledamöter till platser som skulle återbesättas den 1 januari 1992.Dessa platser är nu vakanta. 1986års beslut om sammansättningen av och länsarbetsnämnderna Medanledning av proposition 1985/86:138 om arbetsmarknadsverkets ansvarsområdem.m. uttalade på förslag av utskottet (AU 14 s. 17) att det fannsmycket som talade för att sammansättningen av borde avspegla dentrepartssamverkan mellan staten samt arbetslagar-och arbetsgivarorganisationerna som den svenska arbets- 1991/92:AU6ymarknadspolitiken så mycket är beroende av. Vidare uttalades att regeringen,såsom förutskickades i den då föreliggande propositionen, borde ha frihet attutforma styrelsens sammansättning utan bindning till tidigare riksdagsbeslut.Därmed åsyftades ett tidigare riksdagsuttalande om att jordbruksnäringen bordevara företrädd i styrelsen. Uttalandena om skulle också ha tillämpning pålänsarbetsnämnderna. I detta beslut (prop. 1986/87:99, KU29, rskr. 226) angavsatt det i centrala myndigheter förutom verkschefen normalt skulle finnas enlekmannastyrelse. När det gällde styrelsernas sammansättning anfördeföredraganden, dåvarande civilminister , som sin bedömning (prop. s.92) att ledamöterna borde utses efter de personliga förutsättningarna attfylla uppgifterna. Nomineringsförfarandet borde inte regleras, men regeringenborde då det är lämpligt använda sig av bl.a. riksdagspartiernas ochintresseorganisationernas personkännedom och utse ledamöter efter derasförslag. I vissa speciella undantagsfall borde styrelserna sättas samman så attintressen balanseras. Frågan om intresserepresentation utvecklades avföredraganden enligt följande (prop. s. 93): Det ligger inget allmänt intresse i att eftersträvarepresentativitet för olika grupper i samhället. Ledamöterna skall utses efterde personliga förutsättningarna att fylla uppgiften. Det ligger däremot isakens natur att regeringen har anledning att använda sig av t.ex.intresseorganisationernas personkännedom och utnämna ledamöter på förslag avdessa, i förlitande på att nominerade personer har de nödvändigakvalifikationerna. Men ledamöterna har alltid sitt uppdrag från regeringen. I vissa speciella undantagsfall, där det ligger storafördelar i att intresseavvägningar och samförstånd kan uppnås påmyndighetsnivån, finns emellertid skäl att sätta samman styrelserna så attintressena balanseras. Jag vill således vad gäller arbetsmarknadsområdet slåvakt om den ordning som gäller för främst ,arbetarskyddsstyrelsen och AMLJ-styrelsen. Detta medför i och för sig en formav intresseavvägning, som skiljer sig från andra myndigheters, genom attregeringen lämnar delar av den beslutskompetens som myndigheten förfogar överöppna för överläggningar mellan dem som berörs. Men eljest skulle deoundvikliga intressekonflikterna inom myndigheternas verksamhetsområde ständigtföras till regeringsnivån för avgörande där. Trepartssamverkan påmyndighetsnivån erbjuder i dessa speciella fall mycket stora fördelar både närdet gäller möjlighet till förankring av beslut och när det gäller administrativsmidighet. Proposition1991/92:123 l99l/92:AU6y Som inledningsvis nämnts vill regeringen att riksdagenskall godkänna att riktlinjerna verksledningsbeslut skall upphävastill den del de förutsätter intresserepresentation. Förslaget innebär attarbetsmarknadsparternas rätt att nominera ledamöter i de ovan redovisademyndigheterna på arbetsmarknadsområdet kommer att upphöra. Som skäl härföranger regeringen sammanfattningsvis, att intresse re presentationen tjänar syftetatt i de verksstyrelser det här gäller få till stånd en balansering av olikaintressen. Principen om intresserepresentation med dess krav på balans, sägsdet vidare, står och faller med att de berörda intresseorganen deltar inomineringsförfarandet. SAF deltar inte längre i nomineringen. Därmed kanprincipen om intresse re presentation inte längre upprätthållas. I propositionen sägs vidare att om godkännerregeringens förslag är det en uppgift för regeringen att i fråga om de aktuellamyndigheterna bestämma hur ledningen skall utformas med utgångspunkt ihuvudprincipen för verksledningsbeslutet. Det innebär att regeringen kommer attta ställning lill huruvida myndigheterna skall vara en rådighetsverk eller hastyrelse eller rådgivande organ eller eventuellt kombinationer av de olikamodellerna. Avslutningsvis framhålls att det är naturligt att myndigheter medomfattande verksamhet eller medelsförvaltning har en lekmannastyrelse. m.fl. (s) yrkar i motion K21 avslag påproposition 123. Motionärerna anser att propositionen kan betecknas som ettrent beställningsverk av SAF. De bestrider att principen om intresserepresentationmed dess krav på balans, såsom sägs i propositionen, står och faller med att deberörda intresseorganisationerna deltar i nomineringsförfarandet. Ledamötersom representerar det privata näringslivet kan utses utan förslag från SAF. Detskulle vara orimligt att SAF:s beslut att ensidigt dra sig tillbaka skulle ledatill att också löntagarnas representation slopas. Det skulle i praktikeninnebära att SAF kan avgöra om intresserepresentationen skall finnas kvar. Motionärerna erinrar vidare om tillkomsten av den nyakommittén med uppgift att se över myndigheternas ledningsformer m.m. De frågorregeringen har tagit upp bör bedömas i sammanhang med att utredningen lämnatsina förslag. Bo Finnkvist m.fl. (s) föreslår i motion K20 etttillkännagivande till regeringen om att intresserepresentationen skall behållasi arbetslivscentrum och övriga myndigheter. Motionärerna framhåller den betydelseLO:s och övriga arbetsmarknadsparters medverkan i styrelsen har förforskningsarbetet på arbetslivscentrum. (nyd) förordar i motion K22 attriksdagen skall begära att regeringen återkommer till medförslag om att avskaffa intresserepresentationen i myndigheters styrelser samti domstolar och domstolsliknande organ. Utskottetsöverväganden i99i/92:AU6y Regeringen hävdar i den föreliggande propositionen attprincipen om intresserepresenlation i de styrelser på arbetsmarknadsområdet somdet här gäller kan upprätthållas. Utskottet anser att regeringenhar fog för sin ståndpunkt i och med att SAF inte längre vill delta i nomineringenav styrelseledamöter. Vidare instämmer utskottet i regeringens slutsats attdet därmed inte längre finns motiv för att undanta dessa styrelser från deregler för styrelsesammansättning som gäller inom statsförvaltningen iövrigt. I den socialdemokratiska utskottsgruppsmotionenargumenteras för atl intresserepresenlationen skall finnas kvar. Motionärernaförutsätter därvid att ledamöter som skall företräda det privata näringslivetutses utan förslag från SAF. En sådan ordning skulle innebära för den privataarbetsmarknadens del att arbetstagarsidan i styrelserna representeras avledamöter som företräder medlemskollektiven i LO, TCO och , under det attdet privata näringslivets företrädare inte längre representerararbetsgivarkollektivet inom SAF utan verkar utifrån personliga mandat. Därmeduppnås för den betydelsefulla privata arbetsmarknaden uppenbarligen inte enintresseavvägning i det ovan redovisade verksledningsbeslutets mening. Det ärdessutom tveksamt om den ordning motionärerna förespråkar tillgodoser kraven ide utskottet berör nedan. Utskottet kan inte heller dela motionärernas uppfattningatt arbetet inom den tillsatta kommittén för översyn av myndigheternasledningsformer m.m. skulle vara ett hinder för att på kort sikt vidta åtgärderi den situation som uppstått genom SAF:s agerande. Motionärernas allmänna synpunkter på värdet av attarbetsmarknadens parter medverkar i arbetet inom styrelserna för myndigheternapå arbetsmarknadsområdet kan utskottet däremot instämma i. Utskottet villframhålla att vad ovan förordats inte innebär att dessa parter och densakkunskap de representerar i fortsättningen utestängs från detta arbete. Manfår utgå från att myndigheterna på arbetsmarknadsområdet även i fortsättningenkommer att ha lekmannastyrelser. När dessa styrelser skall tillsättas medledamöter som har de personliga förutsättningar som behövs för att fullgörauppdraget ligger det enligt utskottets mening i sakens natur att regeringenutnyttjar bl.a. den personkännedom som finns inom organisationerna påarbetsmarknaden jfr de tidigare refererade uttalandena i proposition1986/87:99 s. 93. Men ledamöterna har, som också framhölls i samma proposition,"alltid sitt uppdrag från regeringen". Dessutom finns, som påpekas i den nu aktuellapropositionen 123, möjlighet att i stället till verksledningarna knyta rådgivande organ eller referensgrupper, i vilka arbetsmarknadsparterna blir företrädda. Med en sådan anordning uppfylls åtaganden enligt den i proposi tionen nämnda nr 88 om samverkan med represen tanter för arbetsgivare och arbetstagare vid den offentliga arbetsförmed lingens organiserande och verksamhet m.m. I denna konvention förut- . sätts att det för det angivna syftet finns rådgivande nämnder. intresserepresentationeni dessa nämnder heter det i konventionen att 1991/92:AU6y "arbetsgivarnasoch arbetarnas" representanter skall "utses till lika antal eftersamråd med de representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna därsådana finnes". Utskottet vill påpeka att man i detta sammanhang har attbeakta även nr 150 om arbetsmarknadsförvaltning (se prop.1978/79:148, AU35, rskr. Enligt artikel 5 i denna konvention förutsättsatt samråd, samarbete och förhandlingar sker mellan arbetsmarknadsmyndigheternaoch "de mest representativa arbetsgivar-ocharbetstagarorganisationerna". I denna konvention är kravet på attorganisationerna skall vara företrädda inte undantagslöst. Alternativt kannämligen "då så är lämpligt" den avsedda samverkan ske med"representanter för arbetsgivare och arbetstagare". Det särskilda undantag för arbetslivscentrum som förordasi motion K20 är enligt utskottets uppfattning inte motiverat. Vad ovan anförts innebär sammanfattningsvis att utskottetinte har någon invändning mot att regeringen får det godkännande som begärs iproposition 123 när det gäller de myndigheter på arbetsmarknadsområdet somutskottet här yttrar sig om samt att motionerna K20 och K21 avstyrks. Avslutningsvis har utskottet att yttra sig över motion K22(nyd) och det riksdagsinitiativ som där förordas för att helt avskaffaintresserepresentationen i statliga myndigheter, domstolar ochdomstolsliknande organ. I början av detta yttrande har utskottet räknat upp demyndigheter på arbetsmarknadsområdet som omfattas av förslaget i proposition123. Utöver dessa myndigheter berör motionen inom samma område ävenarbetsdomstolen, statens uppfinningar, nämnden förstyrelserepresentionsfrågor och jämställdhetsnämnden. Dessutom kan nämnas attILO-kommittén och delegationen för hybrid-DNA-frågor har partsrepresentation. Utskottet noterar att domstolarnas organisation förnärvarande ses över inom "utifrån ett brettperspektiv" (se prop. 1991/92:100 bil. 3 s. 9). Översynen sägs omfattaäven specialdomstolarna. Frågan om intresserepresentation i vissadomstolsliknande eller rättstillämpande organ ingår i den förutnämnda nyakommitténs uppdrag att överväga. Med hänvisning härtill anser utskottet försin del, att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd med anledning avmotionen. Närvarande: (), (m), KjellNilsson (s), (), (), (m), (), (), 1991/92:AU6y (nyd),(), (fjp), (), (),() och (). Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvarit vid denslutliga behandlingen av ärendet. Godkännande av att intresserepresentationen slopas ivissa myndigheter , , , ,, och (alla s) anser att den del avarbetsmarknadsutskottets yttrande i avsnittet Utskottets överväganden sombörjar med "Regeringen hävdar" och slutar med "K21avstyrks" bort ha följande lydelse: Regeringen hävdar att principen om intresserepresentationi styrelser på arbetsmarknadsområdet kan upprätthållas i och medatt SAF inte längre vill delta i nomineringen av styrelseledamöter. Utskottetkan inte ansluta sig till denna uppfattning. Inte heller kan utskottet godtaregeringens slutsats att det inte längre finns motiv för att undanta dessastyrelser från de allmänna riktlinjer som gäller för sammansättningen avstyrelser inom statsförvaltningen. Enligt utskottets mening måste propositionen betecknas somett rent beställningsverk från SAF. I en framställning till den dåvaranderegeringen angav SAF som sin uppfattning att intresseorganisationer inte börrepresenteras i beslutande myndighetsstyrelser utan enbart ha rådgivandefunktion. SAF vill inte längre vara representerad i beslutande organ ochfullföljer denna ståndpunkt med att underlåta att nominera styrelseledamötertill platser som skulle återbesättas . Av detta agerande frånSAF:s sida följer med regeringens synsätt att principen om intresserepresentationmed krav på balans mellan olika intressegrupper kan upprätthållas.Utskottet har som nämnts en annan mening. Det är i och för sig riktigt att det har varit en strävanatt få en intresserepresentation som är balanserad mellan arbetsmarknadensparter. När nu en part inte längre vill vara representerad kan detta interimligen anföras som motiv för att slopa representationen också för övrigaparter och därmed låta SAF ensam avgöra om intresse re presentationen skallvara kvar. Det är av stort värde att arbetsmarknadens parter också ifortsättningen kan nominera ledamöter i styrelserna på arbetsmarknadsområdet.Ledamöter som representerar det privata näringslivet kan utses utan SAF:smedverkan. I propositionen anges som en mer allmän motivering tillförslagen att en intresserepresentation i beslutande organ kan leda tilldiffusa ansvarsförhållanden och en oklar rollfördelning mellan myndigheter ochintresseorganisationer. Det sägs vidare att myndigheternas verksamhet kankomma att utvecklas i korporativ riktning, och det tilläggs att dettasäkerligen inte var avsett med verksledningsbeslut. Med anledning härav bör påpekas att intresserepresenlation har 1991/92:AU6y funnits iexempelvis AMS och arbetarskyddsstyrelsen alltsedan dessa myndigheterinrättades . Det är alltså fråga om en partssamverkan somhar pågått , och utskottet vill bestämt bestrida att den skullemotivera farhågor av de i propositionen nämnda slagen. Det är tvärtomutskottets övertygelse att denna partssamverkan har varit och förblir av storbetydelse vid det praktiska genomförandet av den svenska arbetsmarknads- ocharbetslivspoliliken. Utöver de ovan anförda principiella invändningarna motregeringens förslag kan hänvisas till den kommitté som regeringen hartillsatt för översyn av myndigheternas ledningsformer m.m., vari enligtdirektiven även ingår frågan om intresserepresentation. Förslag med deninriktning regeringen har aktualiserat i den föreliggande propositionen börlämpligen bedömas i sammanhang med övervägandena kring de förslag kommitténkommer att avge. Av vad utskottet ovan uttalat följer att utskottet kan gesin anslutning till vad som anförts och yrkats i den socialdemokratiskautskottsgruppsmotionen K2I och i sak också till förslagen i motion K20 (s).Utskottets sammanfattande bedömning blir därmed att utskottet för sin del anseratt med bifall till motion K21 och med anledning av motion K20 böravslå proposition 1991/92:123 i nu behandlade delar. Åtgärder för att helt avskaffa intresserepresentation imyndigheter, domstolar m.m. (nyd) anser att den del av utskottetsyttrande i avsnittet Utskottets överväganden som börjar med "Utskottetnoterar" och slutar med "av motionen" bort ha följande lydelse: Med regeringens förslag att slopa intresserepresenlationeni styrelserna för ett antal myndigheter på arbetsmarknadsområdet och i socialförsäkringsnämndernahar tagits i och för sig betydelsefulla steg i riktning mot att bryta upp detkorporativistiska samhälle som har utvecklats i . Det är också positivtatt regeringen har tillsatt en kommitté som skall se över myndigheternasledningsformer m.m. bör driva på denna utveckling genom att ienlighet med yrkandet i motion K22 (nyd) i ett uttalande till regeringenunderstryka betydelsen av att intresserepresentationen avskaffas helt imyndigheternas styrelser, i domstolar eller i domstolsliknande organ, såvidainle representationen i enstaka fall bedöms vara oundgängligen nödvändig förverksamhetens bedrivande. bör för regeringen framhållas det angelägnai att förslag med denna inriktning läggs fram för .